OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ruta reial (Varsòvia)

Trakt Królewski (literalment : Ruta reial) és una antiga artèria principal de Varsòvia que duia al sud de la ciutat.
Actualment tota la ruta es troba dins de la ciutat i passa per diferents carrers i avingudes. Si bé la ruta va ser inicialment usada amb fins aristocràtics, avui és principalment un focus turístic i comercial de Varsòvia, al barri del districte de Śródmieście (Nucli urbà). En el seu recorregut es troben nombroses construccions representatives de les diferents etapes de la història de la ciutat: edificis esplèndids, palauets elegants i monuments històrics dignes de visitar.

## Llocs i monuments rellevants

* Carrer Krakowskie Przedmieście
** Zajazd Dziekanka
** Església Santa Anna
** Església de la Santa Creu
** Església de les Visitandines
** Palau Koniecpolski (palau presidencial)
** Església de l'assumpció de la Verge Maria i de Sant-Josep (Varsòvia)
** Palau Staszic
** Monument a Nicolau Copèrnic
** Universitat de Varsòvia
* Ulica Nowy Świat (carrer del Nou Món)
* Plac Trzech Krzyżhi (plaça de les tres creus)
** Església Sant Alexandre
* Aleje Ujazdowskie
** Castell de Ujazdow
** Park Ujazdowski
** Jardin botànic de la Universitat de Varsòvia
** Palau Sobańskich
** Vil·la Gawrońskich
** Palau Wilhelm Ellis Rau
** Edificis del Sejm i del Senat de la República de Polònia
** Cancelleria del president del Consell dels ministres
** Estàtua de Ignacy Jan Paderewski
** Casa dels Atlants (o casa dels gegants)
# HD 114729 b

HD 114729 b és un planeta extrasolar a aproximadament 114 anys llum en la constel·lació de Centaure. Aquest planeta és probablement lleugerament menys massiu que Júpiter.

## Bibliografia

* Butler et al. «Seven New Keck Planets Orbiting G and K Dwarfs». The Astrophysical Journal, 582, 1, 2003, pàg. 455–466. Arxivat de l'original el 2015-11-07. DOI: 10.1086/344570 [Consulta: 8 juny 2018].
* Butler et al. «Catalog of Nearby Exoplanets». The Astrophysical Journal, 646, 1, 2006, pàg. 505–522. Arxivat de l'original el 2019-12-07. DOI: 10.1086/504701 [Consulta: 8 juny 2018].

## Referències

* 1 2 Afirmat a: Enciclopèdia Extrasolar Planets. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 Gregory W. Henry «Seven New Keck Planets Orbiting G and K Dwarfs» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 1-2003, pàg. 455–466. DOI: 10.1086/344570.
* 1 2 3 Jason Wright «The California Legacy Survey. I. A Catalog of 178 Planets from Precision Radial Velocity Monitoring of 719 Nearby Stars over Three Decades» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 1, 7-2021, pàg. 8. DOI: 10.3847/1538-4365/ABE23C.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.

## Enllaços externs

* «HD 114729 b». The Extrasolar Planets Encyclopaedia. Arxivat de l'original el 2010-04-07. [Consulta: 14 març 2009].
# Reixa de control

La reixa de control és un element d'un tub de buit, que es munta entre el càtode i l'ànode La funció principal de la reixeta de control és incrementar o reduir el pas de flux electrònic entre càtode i ànode d'una vàlvula, el que permet l'amplificació d'un senyal electrònic. Forma part de la pèntode i de la tríode. Va ser inventat per Lee De Forest (1873-1961)el 1906.
Té una construcció el·líptica o circular (depenent de la forma del càtode), amb el càtode al centre. La reixeta està feta amb filferro en forma d'espiral per facilitar el pas de corrent anòdic, tanmateix, depenent de la polarització i la proximitat al càtode, pot bloquejar totalment el pas del corrent de placa.
El control efectiu que té la reixa en el corrent de placa es deu a la proximitat amb el càtode, i a la disposició en una regió d'alta concentració de càrrega negativa, el que pot fer que el dispositiu passi del corrent de tall al corrent de saturació o estigui en una situació intermèdia entre aquests dos punts.

## Vegeu també

* Tub de buit
* Tètrode
* Reixa pantalla
* Reixa supressora

## Referències

* ↑ «Variable-mu Tubes» (en anglès). [Consulta: 6 novembre 2024].
* ↑ «pèntode». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «tríode». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «tríode». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Cynthiacetus maxwelli

Cynthiacetus maxwelli és una espècie de cetaci extint de la família dels basilosàurids que visqué durant l'Eocè. Se n'han trobat restes fòssils als Estats Units.

## Referències

* 1 2 Entrada «Cynthiacetus maxwelli» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Beatriu de Saint Pol

Beatriu de Saint Pol fou comtessa d'Amiens, filla d'Hug II de Campdavaine, comte de Saint Pol i probablement de la seva segona esposa Margarida de Clermont.
A la mort de Margarida el 1146 va heretar el comtat d'Amiens i altres drets que va aportar a la casa de Boves, per haver-se casat abans o després d'aquesta data amb Robert de Boves, (? - 1191), senyor de Boves, fill de Tomàs de Marle. Els drets no foren reconeguts i Raül I de Vermandois va ocupar el comtat que ja reclamava abans. No se sap quan va morir Beatriu; Robert va morir el 1191.

## Notes

* ↑ tot i que a vegades apareix com a filla d'un primer matrimoni d'Hug II, el fet que heretés els drets del comtat d'Amiens, que pertanyien a Margarida de Clermont, fa suposar que fou realment filla d'aquesta

## Referències

* Histoire manuscrite des comtes d'Amiens, Biblioteca de l'Arsenal (París)
# Lauri Silvennoinen

Lauri Silvennoinen (Kesälahti, 7 de novembre de 1916 - Lahti, 24 de desembre de 2004) fou un esquiador de fons finlandès que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Sankt Moritz, on guanyà la medalla de plata en la prova del 4 x 10 km del programa d'esquí de fons. Formà equip amb Teuvo Laukkanen, Sauli Rytky i August Kiuru.

## Referències

* ↑ «Lauri Silvennoinen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 5 gener 2020].
# Lliga Elit

La Lliga Elit, anomenada originalment Superlliga Catalana, és un torneig organitzat cada any per la Federació Catalana de Futbol. És la sisena categoria a nivell estatal, i la primera categoria a nivell nacional en el marc del sistema de Divisions regionals de futbol d'Espanya, per sota de la Tercera Federació i per sobre de la Primera Catalana.

## Història

El 2021 es van reformar les categories del futbol espanyol amb la introducció de les noves lligues Primera, Segona i Tercera Federació, en substitució de les antigues Segona B i Tercera Divisió, amb l'argument que es milloraria el nivell competitiu dels equips integrants del sistema de futbol espanyol.
Després de la implementació de la reforma al futbol estatal, la Federació Catalana va iniciar el seu propi procés de canvi a les seves categories, d'aquesta manera a l'estiu del 2022 es va anunciar que a partir de la temporada 2023-24 s'introduiria una nova divisió catalana de futbol, la qual funcionaria com un pont entre la Tercera Federació i la Primera Catalana, al principi la nova lliga seria anomenada Superlliga Catalana.
Al juny de 2023 es va presentar el pla de competició de la categoria, a la seva primera temporada estaria composta per 16 equips: 15 conjunts procedents de la Primera Catalana i un club descendit des de Tercera Federació. Posteriorment la FCF va reanomenar la nova màxima divisió del futbol català com a Lliga Elit, abandonant el nom Superlliga Catalana, proposat originalment.

## Sistema de competició

La Lliga Elit està formada per un grup de 16 equips. Hi ha tres places d'ascens a Tercera Federació, el campió i subcampió pujaran de categoria de manera automàtica, mentre que la tercera plaça de promoció es lliurarà a l'equip guanyador d'una promoció celebrada entre els equips classificats entre el tercer i el sisè lloc. D'altra banda, hi haurà quatre descensos a Primera Catalana, els quals seran ocupats pels darrers quatre equips de la classificació.

## Campions

| Temporada | Campió |
| 2023-2024 | CE Europa B |

## Vegeu també

* Primera catalana de futbol
* Sistema de lligues de futbol d'Espanya

## Referències

* ↑ Cadalso, Josep. «La Segona i Tercera RFEF defineixen el sistema de competició». Diari de Terrassa, 09-06-2021. [Consulta: 28 novembre 2023].
* ↑ Fàbregas Gaya, Francesc. «La Superlliga Catalana: nova categoria entre Tercera i Primera Catalana... Per la temporada 23/24!». El Travesser, 31-05-2022. [Consulta: 28 novembre 2023].
* ↑ «1 Composició categories territorials fins a Segona Catalana – Temporada 2023/2024». FCF, 16-06-2023 [Consulta: 28 novembre 2023].
* ↑ «Com és la Lliga Elit, la nova competició de l’FCF». betevé, 10-10-2023. [Consulta: 28 novembre 2023].
* ↑ «El Pla de Competició 2023 - 2024 fixa el nou full de ruta del proper curs». Golcat, 01-06-2023. [Consulta: 28 novembre 2023].
# Plaça de la Bonanova

La plaça de la Bonanova és una plaça del barri de Sant Gervasi - la Bonanova de Barcelona.
En la plaça hi conflueixen el passeig de la Bonanova, el carrer de Sant Joan de la Salle, el carrer del Lluçanès, el passeig de Sant Gervasi, el carrer de Sant Gervasi de Cassoles, el carrer de Muntaner i el carrer de Bigai.

## Història

La plaça va ser urbanitzada el 1850, en terrenys del camp del Suca, amb la construcció de la carretera que unia les viles de Sant Gervasi de Cassoles i Sarrià. El 1861 s'hi instal·la una font monumental.
Al costat muntanya de la plaça hi ha l'església de la Mare de Déu de la Bonanova, construïda el 1940, on hi havia hagut l'anterior església, construïda el 1847 i destruïda el 1936, durant la Guerra Civil espanyola, i que el 1883 havia estat nomenada copatrona de la parròquia de Sant Gervasi pel papa Lleó XIII. Aquesta, al seu torn, havia substituït l'antiga església del castell de Sant Gervasi, on a començaments del segle XVIII s'hi aixecà la capella a la Mare de Déu dels Afortunats, que desplaçà el culte a la dels màrtirs Gervasi i Protasi, i ben aviat prengué el nom popular de la Mare de Déu de la Bonanova. Aquesta capella havia estat cremada per l’exèrcit franco-castellà l'any 1706, en un els episodis anteriors a la Batalla i Setge de Barcelona. Fou reedificada l'any 1765.

## Referències

* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* ↑ Mestre i Godes, Jesús «La Mare de Déu de la Bonanova». El Jardí, 30-07-2016.
* ↑ «Bonanova, plaça de la». Nomenclàtor dels carrers. Ajuntament de Barcelona.
# HD 147018 c

HD 147018 c és un exoplaneta gegant gasós que orbita l'estrella de tipus G HD 147018, situada a aproximadament 140 anys llum en la constel·lació del Triangle Austral. Té una massa de com a mínim sis vegades i mitja la de Júpiter i orbita en una òrbita intermèdia entre la Terra i el Sol. El planeta és unes vuit vegades més lluny que el seu germà HD 147018 b. Va ser descobert l'11 d'agost del 2009 pel espectroscòpia Doppler.

## Referències

* 1 2 Damien Ségransan «The CORALIE survey for southern extrasolar planets. XVI. Discovery of a planetary system around HD 147018 and of two long period and massive planets orbiting HD 171238 and HD 204313» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2-2010, pàg. A45. DOI: 10.1051/0004-6361/200912136.
* 1 2 3 Damien Ségransan «The CORALIE survey for southern extrasolar planets. XVI. Discovery of a planetary system around HD 147018 and of two long period and massive planets orbiting HD 171238 and HD 204313» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2-2010, pàg. A45. DOI: 10.1051/0004-6361/200912136.
* ↑ Afirmat a: Enciclopèdia Extrasolar Planets. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Planet HD 147018 c» (en anglès). Extrasolar Planets Encyclopaedia. Observatori Meudon. [Consulta: 17 desembre 2020].

## Altres referències

* Segransan et al. (2009), The CORALIE survey for southern extrasolar planets. XVI. Discovery of a planetary system around HD 147018 and of two long period and massive planets orbiting HD 171238 and HD 204313, Astronomy & Astrophysics, arΧiv:0908.1479
Coordenades: 16$^h$ 23$^m$ 00,1463$^s$; −61° 41′ 19,542″
# Lachrymae (Britten)

Lachrymae, reflections on a song of John Dowland (reflexions sobre una cançó de John Dowland), per a viola i piano, op. 48 (per a viola i corda, op. 48a), és una composició de Benjamin Britten del 1950.

## Moviments

Consta dels següents moviments:
* Lento
* Allegretto molto comodo
* Animato
* Tranquillo
* Allegro con moto
* Largamente
* Appassionato
* Alla valse, moderato
* Allegro marcia
* Lento
* L'istesso tempo

## Referències

* ↑ Clark, Nicholas. «Biografia» (en castellà). Fundación Juan March. [Consulta: 29 octubre 2018].
# Dofí de Fraser

El dofí de Fraser (Lagenodelphis hosei) és un cetaci de la família dels delfínids (dofins oceànics) que es troba en aigües profundes de l'oceà Pacífic i en menor mesura als oceans Índic i Atlàntic.

## Referències

* ↑ Entrada «Lagenodelphis hosei» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# Bellesa robada

Bellesa robada (títol original en italià: Io ballo da sola; en anglès: Stealing Beauty) és una pel·lícula italo-franco-britànico- estatunidenca de Bernardo Bertolucci, estrenada l'any 1996, amb l'actriu Liv Tyler. Ha estat doblada al català.

## Argument

El film té lloc a la Toscana a una propietat als voltants de Siena. La jove estatunidenca Lucy (Liv Tyler) ja hi havia anat una vegada fa alguns anys i ara hi torna després de la mort de la seva mare, que era amiga de Ian (Donal McCann) i de Diana (Sinéad Cusack), que viuen allà des de fa decennis. Ian és escultor, i ella és la seva model. En la seva primera estada, Lucy s'havia enamorat del jove Niccolò (Roberto Zibetti) i desitja ara tornar-lo a veure. Lucy és en un edifici annex, i la seva habitació és veïna de la d'Alex (Jeremy Irons), un escriptor greument malalt. Aquest són per ell els últims dies de vida i és feliç amb la presència d'aquesta bella jove. La família de Diana i de Ian es reuneix cada any per l'aniversari de Diana. Per això la seva filla Miranda (Rachel Weisz) és allà igualment. El seu fill Christopher (Joseph Fiennes) arriba més tard d'un viatge en companyia de Niccolò.

## Repartiment

* Liv Tyler: Lucy Harmon
* Jeremy Irons: Alex Parrish
* Carlo Cecchi: Carlo Lisca
* Sinéad Cusack: Diana Grayson
* Donal McCann: Ian Grayson
* Jean Marais: M. Guillaume
* Rachel Weisz: Miranda Fox
* Joseph Fiennes: Christopher Fox
* Jason Flemyng: Gregory
* Anna-Maria Gherardi: Chiarella Donati
* D.W. Moffett: Richard
* Ignazio Oliva: Osvaldo Donati
* Stefania Sandrelli: Noemi
* Roberto Zibetti: Niccolò Donati
* Francesco Siciliano: Michele Lisca
* Mary Jo Sorgani: Maria
* Leonardo Treviglio: el Tinent

## Premis i nominacions

* 1996: Festival de Canes: Nominada a la Palma d'Or (millor pel·lícula)
* 1996: Premis Satellite: Nominada a Millor actor de repartiment drama (Jeremy Irons)
* 1995: Premis David di Donatello: 5 nominacions, incloent Millor pel·lícula
* Liv Tyler ha estat seleccionada als premis YoungStar l'any 1997.

## Critica

* « Per una part, l'encant del film ve de la seva modèstia i de la ironia qui s'hi lliga ». El film és « un exercici soft (…) on tot la llum va del rostre increïblement expressiu, i a aquest moment commovedor, de Liv Tyler. »
* "Bertolucci segueix ocultant superficialitat sota la seva habitual brillantor. (...) Tot en ella és artificiós, buit, fals i mediocre, excepte els 15 minuts que duren els tres inoblidables tu a tu de la bellíssima noia i meravellosa actriu Liv Tyler i aquest Brando prim i britànic que coneixem com Jeremy Irons. Un duo de cristall de roca incrustat en dues hores de plàstic."
* "Alguna cosa carregant, Bertolucci torna a la seva Toscana natal per receptar ració doble d'arrugar les celles" L

## Referències

* ↑ «Bellesa robada». esadir.cat.
* ↑ «Stealing Beauty». The New York Times.
* ↑ Positiu n° 424, juny 1996, pàg. 23-24
* ↑ Fdez. Santos, Ángel «Belleza robada». El País.
* ↑ Martínez, Luis «Belleza robada». El País.
# Laurien Willemse

Laurien Willemse (Haarlem, 26 de març de 1962) és una jugadora d'hoquei sobre herba neerlandesa, ja retirada, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on guanyà la medalla d'or en la competició d'hoquei sobre herba. Quatre anys més tard, als Jocs de Seül, guanyà la medalla de bronze en la mateixa prova. En el seu palmarès també destaca una medalla d'or a la Copa del món d'hoquei sobre herba, una d'or al Champions Trophy i dues d'or al Campionat d'Europa. Entre 1981 i 1988 disputà 83 partits amb la selecció neerlandesa.
A nivell de clubs jugà al NMHC Nijmegen i al HGC.

## Referències

* ↑ «Laurien Willemse Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 7 de novembre 2012. [Consulta: 5 abril 2020].
* ↑ Federació Neerlandesa d'Hoquei
# Luke Rowe (ciclista)

Luke Rowe, (Cardiff, 10 de març de 1990) és un ciclista gal·lès, professional des del 2012 fins al 2024, el seu únic equip professional fou per l'Ineos. Ha destacat en el ciclisme en pista, en categories juvenils i sub-23. En ruta, els seus principals han estat el ZLM Tour i el Gran Premi de Poggiana.

## Palmarès en pista

* 2007
** Campió d'Europa júnior en Persecució per equips (amb Peter Kennaugh, Mark McNally i Adam Blythe)
** Campió nacional en Madison (amb Adam Blythe)
* 2008
** Campió d'Europa júnior en Madison (amb Mark Christian)
** Campió nacional en mig fons
* 2010
** Campió nacional en Madison (amb Mark Christian)
* 2011
** Campió nacional en Madison (amb Peter Kennaugh)

## Palmarès en ruta

* 2009
** 1r al ZLM Tour
* 2010
** 1r al Gran Premi de Poggiana
* 2011
** 1r al ZLM Tour
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Turíngia
* 2012
** Vencedor d'una etapa al Tour of Britain
* 2017
** Vencedor d'una etapa al Herald Sun Tour

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2013. Abandona (15a etapa)
* 2014. 141è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2015. 136è de la classificació general
* 2016. 151è de la classificació general
* 2017. 167è de la classificació general
* 2018. 128è de la classificació general
* 2019. Desqualificat (17a etapa)
* 2020. 129è de la classificació general
* 2021. Fora de control (11a etapa)
* 2022. 106è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Luke Rowe anuncia su retirada al finalizar esta temporada» (en castellà). ciclismoafondo, 03-05-2024. [Consulta: 27 octubre 2024].
* ↑ «Luke Rowe announces retirement at end of 2024 season» (en anglès). cyclingnews, 03-05-2024. [Consulta: 27 octubre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Morne Plat Pays

El Morne Plat Pays és un volcà que es troba a l'illa de Dominica. El seu cim s'eleva fins als 960 metres sobre el nivell del mar. Situat al sud de l'illa, el volcà va entrar en erupció per darrera vegada al voltant de l'any 1270 dC. Des de mitjans del segle xviii han tingut lloc nombrosos terratrèmols prop de la muntanya, però no estan relacionats amb l'activitat eruptiva del volcà.

## Referències

* ↑ «Morne Plat Pays», Global Volcanism Program, Smithsonian Institution.
* ↑ «Morne Plat Pays». [Consulta: 26 maig 2023].
# Zífid de Stejneger

El zífid de Stejneger (Mesoplodon stejnegeri) és un membre poc conegut del gènere Mesoplodon. Frederick William True descrigué l'espècie inicialment el 1885 a partir d'un crani i ja no se sabé res més de l'espècie durant gairebé un segle. Als anys 1970 hi va haver nous avaraments, però no fou fins al 1994 que es va descriure l'aparença exterior a partir d'exemplars frescos. La característica més destacada dels mascles són les seves dents grans, semblants a sabres.
Aquestes balenes atenyen una longitud fins a 5,2 metres. El seu cos té forma de torpede, el cap estret i la boca curta. La mandíbula inferior té una protuberància central, al punt més elevat que mai es troba una dent gran, que es veu fins i tot amb boca tancada. Són de color gris fosc a les parts superiors, mentre que la part inferior, el bec i la nuca són més clares. Tenen aletes laterals petites, però l'aleta caudal és àmplia. No hi ha dimorfisme sexual. En els mascles, la pell només té més cicatrius. L'hàbitat són aigües fresques fora de la costa. Viuen en petites moles de dos a sis exemplars, de vegades fins a quinze. En la mola neden molt a prop i bussegen junts. Mengen bàsicament calamars i peixos.
Fou anomenat en honor del naturalista noruec Leonhard Hess Stejneger.

## Referències

* ↑ Entrada «Mesoplodon stejnegeri» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Beolens, Watkins i Grayson, 2009, «Stejneger».

## Bibliografia

* Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# Caterina de Bulgària

Caterina de Bulgària, en búlgar Екатерина, Ekaterina, morta després del 1059, va ser emperadriu consort de l'emperador romà d'Orient Isaac I Comnè i corregent amb Constantí X Ducas durant un curt període després de l'abdicació del seu marit l'any 1059. Era filla de Joan Vladislau de Bulgària i de la seva esposa Maria.
Caterina va haver de sortir de Bulgària cap a Constantinoble l'any 1018. El seu pare, Tsar de Bulgària, mantenia una guerra interminable contra l'Imperi Romà d'Orient, dirigida pel seu emperador, Basili II Bulgaròcton. Després de la derrota de l'exèrcit búlgar i de la mort del tsar, el regne va caure i la família de Caterina va ser capturada pels romans d'Orient. Caterina va arribar a Kastorià com a captiva i la van oferir a Basili II junt amb els altres membres de la seva família el 1019. Va ser ben tractada per l'emperador, que li va donar, a ella i als altres membres de la seva família, títols honorífics.
Quan Isaac I va pujar al tron el 1057, ja casat amb ella, la va nomenar Augusta. Isaac I va abdicar del tron el 22 de novembre de 1059 i es va retirar al monestir d'Estúdion, on va passar la resta de la seva vida, fins que va morir a finals del 1060 o el 1061. Després de l'abdicació del seu marit, sembla que va regnar durant un temps amb Constantí X, però finalment es va retirar a un monestir de Myrelaion on va adoptar el nom monàstic de Xene.
Caterina va tenir almenys dos fills amb Isaac:
* Manuel Comnè, nascut cap al 1030 i mort entre el 1042 i el 1057. Probablement era el que és mencionat com a "fill de Comnè", compromès amb la filla del Protoespatari Helios.
* Maria Comnena, nascuda cap al 1034. Miquel Psel·los la menciona, i diu que va restar soltera i es va retirar amb la seva mare a Myrelaion.

## Referències

* 1 2 Kajdan, A.P. (ed.). The Oxford Dictionary of Byzantium. Nova York; Oxford: Oxford University Press, 1991, p. 1011-112. ISBN 9780195046526.
* 1 2 Varzós, Konstandinos. Η γενεαλογία των Κομνηνών. Tessalònica: Kentron Vyzantino̲n erev̲no̲n, 1984, p. 42-44, 46-47, 58-59.
# Benguellia

Benguellia és un gènere amb només una espècie d'angiospermes que pertany a la família de les lamiàcies.

## Distribució

Aquest gènere és un endemisme d'Angola.

## Taxonomia

* Benguellia lanceolata (Gürke) G.Taylor, 1931.

## Fuente

* J. Bot. 69 (Suppl.): 156.. 1931.

## Referències

* ↑ Espècies en Royal Botanic Garden
* ↑ Germplasm Resources Information Network (GRIN).
* ↑ Fuentes en Trópicos.

## Enllaços externs

* Tropicos