OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Iuri Iàkovitx

Iuri Iàkovitx, també transliterat Yuri Yakovich (en rus: Юрий Якович; nascut el 30 de novembre de 1962), és un jugador d'escacs rus, anteriorment soviètic, que té el títol de Gran Mestre des de 1990. El 2012 la FIDE li va atorgar el títol de FIDE Senior Trainer, el màxim títol d'entrenador internacional.
A la llista d'Elo de la FIDE de l'octubre de 2020, hi tenia un Elo de 2526 punts, cosa que en feia el jugador número 81 (en actiu) de Rússia. El seu màxim Elo va ser de 2600 punts, a la llista d'abril de 2007 (posició 159 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

El 1996 fou 2n lloc al torneig de Gistrup, a Dinamarca, empatat a punts amb Aleksei Aleksàndrov. El 2003 empatà als llocs 1r–3r amb Ievgueni Miroixnitxenko i Alexander Potapov al torneig Fakel Jamala de Noyabrsk. El 2007, empatà als llocs 1r–6è amb Vitali Golod, Mateusz Bartel, Mikhail Kobalia, Michael Roiz i Zahar Efimenko al 16è torneig internacional Monarch Assurance de l'Illa de Man.

### Participació en competicions per equips

Fou membre de l'equip rus que va guanyar la medalla d'argent al Campionat d'Europa d'escacs per equips de 1997.

### Escriptor d'escacs

Iàkovitx és autor dels llibres Play the 4 f3 Nimzo-Indian, publicat per Gambit Publications el 2004 i de Sicilian Attacks, publicat per New In Chess el 2010.

## Partides notables

* Iuri Iàkovitx vs Vladímir Kràmnik, URSS 1988, defensa siciliana: quatre cavalls, variant del canvi (B40), 1-0
* Iuri Iàkovitx vs David Bronstein, It (open) 1994, gambit de dama acceptat: defensa clàssica (D26), 1-0
* Iuri Iàkovitx vs Magnus Carlsen, Bergen 2002, defensa índia de dama: variant Kasparov-Petrosian (E12), 1-0

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica de Iuri Iàkovitx» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 11 desembre 2013].
* ↑ «Llista de Senior FIDE Trainers» (en anglès). Fide.com. [Consulta: 11 desembre 2013].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Rússia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 31 octubre 2020].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Iuri Iàkovitx «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2013-12-14. [Consulta: 11 desembre 2013].
* ↑ «Gistrup 1996». Danbase. [Consulta: 11 desembre 2013].
* ↑ Crowther, Mark. «TWIC 475: Fakel Jamala Noyabrsk». London Chess Center, 15-12-2003. Arxivat de l'original el 1 d’abril 2012. [Consulta: 23 maig 2010].
* ↑ Crowther, Mark. «TWIC 673: 16th Monarch Assurance Isle of Man» (en anglès). London Chess Center, 01-10-2007. [Consulta: 23 maig 2010].
* ↑ Bartelski, Wojciech. «European Men's Team Chess Championship: Yuri Yakovich». OlimpBase. [Consulta: 23 maig 2010].
* ↑ Bartelski, Wojciech. «Estadístiques individuals de tots els jugadors que han participat en el Campionat d'Europa per equips» (en anglès). OlimpBase. [Consulta: 10 desembre 2013].
# Vladímir Iepixin

Vladímir Víktorovitx Iepixin (en rus:Владимир Викторович Епишин), nascut l'11 de juliol de 1965 a Leningrad, és un jugador d'escacs rus, que té el títol de Gran Mestre des de 1990.
A la llista d'Elo de la FIDE del desembre de 2022, hi tenia un Elo de 2471 punts, cosa que en feia el jugador número 96 (en actiu) de Rússia. El seu màxim Elo va ser de 2667 punts, a la llista de gener de 2000 (posició 29 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Iepixin fou tercer al 58è Campionat de la Unió Soviètica. Els seus altres èxits de torneig inclouen un empat al primer lloc al World Open a Filadèlfia de 1989 amb 7½/9 punts, un empat als llocs 3r-4t amb Vladímir Akopian al Campionat Obert de Nova York el 1998, primer al Monarch Assurance PLC 11th International Chess Tournament a l'Illa de Man 2002, el 2006 fou 2-7è al XXXIè Obert de Badalona (el campió fou Yuri González), subcampió al XXXIIè Obert Vila de Sitges (el campió fou Víktor Moskalenko), i 1r–3r amb Vladímir Burmakin i Marijan Petrov al 21è Le Touquet Open.
Fou un dels segons d'Anatoli Kàrpov durant les últimes etapes de la carrera de Kàrpov (de 1987 a 1996).

### Contribució a la teoria dels escacs

Una variant del gambit Volga s'anomena la Iepixin en honor seu (1.d4 Cf6 2.c4 c5 3.d5 b5 4.cxb5 a6 5.bxa6 g6 6.Cc3 Axa6 7.Cf3 d6 8.g3 Ag7 9.Ag2 Cbd7 10.Tb1).

## Notes i referències

* 1 2 3 «Nota biogràfica de Vladímir Iepixin» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 1r octubre 2013].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Rússia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 2 desembre 2022].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo d'Vladímir Iepixin «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2013-12-30. [Consulta: 8 desembre 2012].
* ↑ «http://www.geocities.com/al2055km/ch_urs/1991/ch_urs91.html&date=2009-10-25+12:12:13 URS-ch58 Moscow 1991». Arxivat de l'original el 2015-04-03. [Consulta: 19 juny 2012].
* ↑ Sloan, Sam. «Armenians Sweep 1998 New York Open Chess Tournament». Anusha.com. [Consulta: 8 març 2010].
* ↑ «Monarch Assurance Tournament, Illa de Man, Anglaterra, 2002». Ruschess.com. [Consulta: 8 març 2010]. (anglès)
* ↑ «XXXI Obert». Butlletí d'Escacs de FCE, 125, 11-2005, pàg. 53 [Consulta: 17 agost 2015].
* ↑ «Resultats Obert Vila de Sitges 2006». chess-results.com. [Consulta: 17 agost 2015].
* ↑ Crowther, Mark. «TWIC 627: Le Touquet Open». London Chess Center, 13-11-2006. Arxivat de l'original el 2012-03-18. [Consulta: 8 març 2010].
* ↑ «British Chess Magazine Chess Book Reviews novembre 2007». Arxivat de l'original el 2009-02-01. [Consulta: 19 juny 2012].
* ↑ «Benko Gambit - Products - New In Chess». Arxivat de l'original el 2012-03-07. [Consulta: 19 juny 2012].
# Manuel Poirier

Manuel Poirier (Perú, 17 de novembre de 1954) és un director de cinema francès.

## Biografia

Autodidacta, va treballar en diversos petits oficis abans de trobar el seu camí cap a la direcció. Les seves pel·lícules retraten la realitat social i les relacions humanes de les classes socials més baixes. El seu cinema humanista freqüenta el camp més que les ciutats i es nodreix de la lleialtat dels seus actors, entre ells Sergi López, Sacha Bourdo o Serge Riaboukine. La seva pel·lícula més coneguda, l'èpica bretona de baix pressupost "Western", va ser un gran èxit entre el públic francès.

## Filmografia

* Appartement 62 (curtmetratge) (1986)
* La Petite Amie d'Antonio (1992)
* ...à la campagne (1995)
* Attention fragile (TV) (1995)
* Marion (1997)
* Western (1997)
* De la lumière quand même (documental) (2000)
* Te quiero (2000)
* La corba de la felicitat (2002)
* Camins creuats (2003)
* Le Sang des fraises (TV) (2006)
* La Maison (2007)
* Le Café du pont (2010)

## Premis i distincions
### Festival Internacional de Cinema de Canes

| Año | Categoría | Película | Resultado |
| 1997 | Premi Especial del Jurat | Western | Guanyador |

## Referències

* ↑ Sergi López termina su nueva película con Manuel Poirier, noticine.com, 12 de juliol de 2001
* ↑ «WESTERN» (en anglès). festival-cannes.com. [Consulta: 21 febrer 2022].
# Alvaro Načinović

Alvaro Načinović (nascut el 2 de març de 1966 a Rijeka), és un exjugador d'handbol croat, que va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 (amb RFS Iugoslàvia), i als Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 (amb Croàcia).
El 1988 va formar part de la selecció de Iugoslàvia que va guanyar la medalla de bronze a les Olimpíades de Seul. Hi va jugar tots sis partits.
Vuit anys més tard, va guanyar la medalla d'or amb la selecció croata a l'Olimpíada d'Atlanta 1996. Hi va jugar tres partits i va marcar tres gols.

## Referències

* ↑ «Zametska "dvorana slave": Nakon otkrivanja dresova Riječani "razbili" Buzet» (en croat). . Arxivat 2019-04-11 a Wayback Machine.
* ↑ «RK Croatia Osiguranje Zagreb» (en croatian). .
* ↑ «U subotu rukometni spektakl "Veliko srce rukometaša" u Gradskoj sportskoj dvorani» (en croatian). .
* ↑ «RUKOMETAŠI OSVOJILI PRVO OLIMPIJSKO ZLATO» (en croatian). .

## Enllaços externs

* Fitxa a databaseolympics.com
# Platja de la Musclera

La platja de la Musclera és una platja de la costa del Maresme, situada al municipi d'Arenys de Mar (Maresme), a ponent de la població, davant el front marítim del turó de la Torre dels Encantats. Limita per llevant amb la Punta del Canyadell, petita formació rocosa que la separa de la platja de les Roques d'en Lluc, i per ponent amb la platja de la Riera del terme de Caldes d'Estrac. Té una longitud de gairebé 670 metres i una amplada que oscil·la entre els 50 i els 80 metres de sorra de gra fi i mitjà. Hi ha un tram d’uns 200 metres de platja, en el sector de llevant, en què es practica el nudisme.

## Vegeu també

* Platges d'Arenys de Mar
* Costa del Maresme

## Referències

* 1 2 «La Musclera». Catalunya.com.
* ↑ «La platja de la Musclera». Ajuntament d'Arenys de Mar.
# Screaming Suicide

«Screaming Suicide» és el quaranta-unè senzill de la banda estatunidenca Metallica, presentat com a segon de l'àlbum 72 Seasons el 19 de gener de 2023.
La cançó tracta el tema tabú del suïcidi, com comunicar la foscor que sentim en el nostre interior i com tothom nega que en algun moment de la seva vida ha tingut aquest tipus de pensaments. És una cançó menys dura i ràpida que l'estil habitual de la banda, s'acosta més a una cançó de rock modern.
El videoclip va ser dirigit per Tim Saccenti i filmat en format blanc i negre.

## Crèdits
### Metallica

* James Hetfield – cantant, guitarra rítmica, producció
* Lars Ulrich – bateria, producció
* Kirk Hammett – guitarra principal
* Robert Trujillo – baix

### Producció

* Greg Fidelman – producció, mescles, enregistrament
* Sara Lyn Killion – enginyeria
* Jim Monti – enginyeria
* Jason Gossman – enginyeria addicional, edició digital
* Kent Matcke – ajudant d'enginyeria
* Dan Monti – edició digital
* Bob Ludwig – masterització
* David Turner – portada
* Lee Jeffries – fotografia banda

## Referències

* 1 2 Kreps, Daniel. «Metallica Unleash ‘Taboo’-Shattering New Song ‘Screaming Suicide’» (en anglès), 20-01-2023. [Consulta: 13 octubre 2024].
* ↑ Peters, Mitchell. «Metallica Explains Meaning Behind New Song ‘Screaming Suicide’: ‘We Should Be Able to Talk About It’» (en anglès), 21-01-2023. [Consulta: 13 octubre 2024].
# Núcleo Terco

Núcleo Terco és un grup de rock proletari i música Oi!, en actiu d'ençà el 2002, data en què van publicar Directo des de La Lavanderia, gravat en directe en un centre social del barri madrileny de Vallecas en suport a uns presos polítics comunistes i antifeixistes. El segon disc es va editar també el 2002 amb el nom de Stalingrado 1943. A continuació vindria Abriendo fuego, publicat l'octubre de 2003. El març de 2008 va sortir a la venda el quart disc de la banda, titulat La Comisión de la Estaca. A finals de l'any 2012 van publicar dos temes solts en vinil: «Comité de sangre de Vallekas» i «Leningrad Rockers».
Després de molts canvis en la banda i una breu aturada, l'agost de 2014 van presentar el cinquè treball, Terco. El 2016 va aparèixer A Martillazos, gravat als estudis Corleone per Mr. Chifly d'Habeas Corpus i produït per Potencial Hardcore.

## Discografia

* Directo desde La Lavandería (Street Culture Records, 2002)
* Stalingrado 1943 (Street Culture Records, 2002)
* Abriendo fuego (Potencial Hardcore, 2003)
* La Comisión de la Estaca (Mai Morirem / Red Star 73, 2008)
* Leningrad Rockers (Potencial Hardcore, 2013)
* Europa sangra (compartit amb RPG-7, Conflicte i Cor Fort, Potencial Hardcore, 2014)
* Terco (Potencial Hardcore, 2014)
* A Martillazos (Potencial Hardcore, 2016)
* Odio Ideológico (Potencial Hardcore, 2019)

## Referències

* 1 2 «Biografía de Núcleo Terco - La Fonoteca» (en castellà). [Consulta: 18 maig 2021].
* ↑ Lama, Luis. «Núcleo Terco, Rock proletario vallecano» (en castellà). LaCarne Magazine, 07-04-2019. [Consulta: 18 maig 2021].
# Remences (grup musical)

Remences va ser un grup de punk rock format l'any 1992 a Rubí. D'ideologia antifeixista i independentista, va ser una de les primeres formacions influenciades per l'oi! anglès que usaren el català amb normalitat.

## Discografia

* No t'arronsis (maqueta, Capità Swing, 1994)
* Remences (Plastic Disc, 1997)
* Ràdio Remences (EP, 1999)
* Seguim fent soroll! (senzill, 2016)

## Referències

* ↑ «Remences» (en castellà). Lafonoteca. [Consulta: 26 desembre 2023].
* ↑ «Remences: "Seguim fent soroll!"». Llibertat.cat, 18-01-2011. [Consulta: 26 desembre 2023].
* ↑ «Reedición del disco de Remences» (en castellà). Condenado Fanzine, 05-09-2017. [Consulta: 26 desembre 2023].
# Llista d'estrelles d'Àries

A sota hi trobareu una llista d'estrelles notables de la constel·lació d'Àries, ordenades per esclat minvant.

## Vegeu també

* Llista d'estrelles per constel·lació

## Referències

* ESA. «The Hipparcos and Tycho Catalogues», 1997. Arxivat de l'original el 2006-12-07. [Consulta: 26 desembre 2006].
* Kostjuk, N. D. «HD-DM-GC-HR-HIP-Bayer-Flamsteed Cross Index», 2002. Arxivat de l'original el 2006-11-24. [Consulta: 26 desembre 2006].
* Roman, N. G. «Identification of a Constellation from a Position», 1987. Arxivat de l'original el 2006-11-24. [Consulta: 26 desembre 2006].

## Enllaços externs

* Mallorcaweb, constel·lacions Arxivat 2008-10-11 a Wayback Machine.
# Serra de Sobremunt

La Serra de Sobremunt és una lineació muntanyosa d'Osona, que limita la plana de Vic (termes d’Orís i de les Masies de Voltregà) amb el Lluçanès (Sant Martí de Sobremunt i Sant Boi de Lluçanès) i separa les aigües de les rieres de Talamanca i Sorreigs.
Al seu cim culminant (950 m alt.) hi ha l'església de Santa Llúcia de Sobremunt. En un contrafort meridional s'alça el castell de Voltregà (855 m alt.).

## Referències

* 1 2 «Gran Enciclopèdia Catalana». Grup Enciclopèdia.
# Sant Climent de la Riba

Sant Climent de la Riba és el conjunt d'església i masia situat en un petit serrat sobre la riera de Merlès, al municipi de Lluçà, a la comarca catalana del Lluçanès.
La comtessa Guisla de Lluçà rebé el lloc, juntament amb l'església, com a dot. L'heretà un dels seus cinc fills, Ermengol, bisbe d'Urgell. Quan morí, els seus marmessors el vengueren al bisbe de Vic, Sunifred II de Lluçà (1037).
Els Lluçà cediren el mas i l'església al monestir de Lluçà i hi pertangué fins al 1878.
Després fou parròquia rural, però avui dia està abandonada. I, tot i que als anys seixanta l'església encara estava en bon estat, la coberta s'acabà ensorrant.
S'hi accedeix per la carretera BV-4341 en direcció a Gironella. Un cop passat el pont sobre la riera de Merlès cal seguir el camí asfaltat i a mà dreta la pista en direcció al mas Vilartimó.
L'església és de nau única, i s'hi accedia per una portalada de mig punt en el mur oest rematada amb una espadanya doble, mig enrunada. Tot sembla indicar que és d'inicis del segle xi.

## Referències

* ↑ «Sant Climent de la Riba». [Consulta: 6 abril 2015].
* ↑ Enciclopèdia del Romànic a Catalunya. 1. Barcelona : Osona i Berguedà. Aguilar de Campoo (Palencia): Fundación Santa María La Real, Centro de Estudios del Románico, 2014. ISBN 9788415072782.
# Andrejus Zadneprovskis

Andrejus Zadneprovskis (nascut el 31 d'agost de 1974 a Kaliningrad, República Socialista Federada Soviètica de Rússia (en rus: Андрей Заднепровский, Andrei Zadneprovskiy) és un pentatleta modern lituà retirat que va guanyar la medalla de plata als Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 a Atenes, Grècia així com la medalla de bronze als Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 a Pequín. Zadneprovskis va guanyar la medalla d'or en els Campionats de Món de Pentatló Moderns l'any 2000 i el 2004. També va guanyar la medalla de bronze als Campionats de Món de Pentatló Moderns 2006 a Guatemala. El 2010 es va retirar d'esport a causa de problemes de salut.
El 2009 es va casar amb la pentatleta modern Laura Asadauskaitė, qui va guanyar la medalla d'or a la Jocs Olímpics d'Estiu de 2012. Tenen filla que va néixer el 2010. També té una filla amb la seva ex-xicota.
El 2012 Zadneprovskis va ser elegit executiu d'UIPM. El 2014 Zadneprovskis va esdevenir president de la Federació de Tennis de Lituània.

## Referències

* ↑ «Andrejus Zadneprovskis of Lithuania grabs silver». ESPN, 26-08-2004 [Consulta: 20 abril 2010].
* ↑ «Sacksen creates Olympic memories». The Tribune-Democrat, 23-08-2008 [Consulta: 20 abril 2010]. Arxivat 13 de setembre 2012 at Archive.is «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-09-13. [Consulta: 21 abril 2015].
* ↑ «News and Events» (en anglès). Mykolas Romeris University, 05-01-2016. Arxivat de l'original el 2016-01-05. [Consulta: 23 desembre 2021].
* ↑ «Pentathlete Laura Asadauskaitė – Lithuania's golden sportswoman». 15 minučių, 20-08-2012 [Consulta: 22 agost 2012].
* ↑ Purytė, Sigita. «Mažakalbį A.Zadneprovskį pavaduoja artimieji» (en lituà). [Consulta: 23 desembre 2021].
* ↑ Zadneprovskis išrinktas į Tarptautinės šiuolaikinės penkiakovės federacijos Vykdomąjį komitetą
* ↑ Š.
# Ferenc Németh

Ferenc Németh (Budapest, 4 d'abril de 1936) és un pentatleta hongarès, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on disputà dues proves del programa de pentatló modern. En ambdues proves, la competició individual i la competició per equips, junt a Imre Nagy i András Balczó guanyà la medalla d'or. En aquests mateixos Jocs fou l'encarregat de dur la bandera hongaresa durant la cerimònia de clausura.
Diversos problemes cardíacs l'obligaren a retirar-se el 1961. Posteriorment passà a exercit tasques d'entrenador i de dirigent esportiu dins la federació hongaresa de pentatló.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Ferenc Németh». [Consulta: 27 octubre 2021].
* ↑ Pyramid, A. W. E. «Magyar Olimpiai Bizottság» (en hongarès). [Consulta: 27 octubre 2021].
# Lars Hall

Lars Göran Ivar Hall, conegut com a Lars Hall, (Karlskrona, Suècia 1927 - Täby 1991) fou un pentatleta modern suec, guanyador de tres medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 30 d'abril de 1927 a la ciutat de Karlskrona, població situada al comtat de Blekinge.
Va morir el 26 d'abril de 1991 a la ciutat de Täby, població situada al comtat d'Estocolm.

## Carrera esportiva

Va participar, als 25 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1952 realitzats a Hèlsinki (Finlàndia), on aconseguí guanyar la medalla d'or en la prova individual masculina, esdevenint el primer esportista no militar a fer-ho, i la medalla de plata en la prova per equips. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1956 realitzats a Melbourne (Austràlia) aconseguí revalidar el seu títol olímpic, esdevenint el primer esportista a aconseguir aquest fet (no repetit fins al 2008 per part del rus Andrey Moiseyev). En aquests mateixos Jocs participà en la prova per equips, si bé l'equip suec no finalitzà la prova.
Va participar el 1950 en el Campionat del Món de pentatló modern on aconseguí guanyar la prova individual, un fet que repetí l'any 1951. Així mateix aconseguí la victòria en aquesta competició en la prova per equips quatre vegades.
# Abdul Mumin

Abdul Mumin (Ghana, 6 de juny de 1998) nom amb que es coneix Khalid Abdul Mumin Suleman, és un futbolista ghanès. Juga de defensa central en el club de la Primera Divisió espanyola, Rayo Vallecano.

## Trajectòria

Va començar la seva carrera a Ghana i va formar part de l'acadèmia de Right to Dream. En 2016 va signar pel F. C. Nordsjælland danès. Inicialment el fitxatxe era per a jugar en l'equip sub-19, però als pocs dies de la seva arribada ja va debutar amb el primer equip. En 2018 va ser cedit al HB Køge.
El 15 d'agost de 2020 va signar pel Vitória Sport Clube per quatre temporades. En les tres primeres va disputar un total de 61 partits.
L'1 de setembre de 2022 va ser traspassat al Rayo Vallecano, que competia en la Primera Divisió espanyola, a canvi de 1,5 milions d'euros pel 50% dels seus drets.

## Clubs

| Club | País | Any |
| F. C. Nordsjælland | Dinamarca | 2016-2020 |
| HB Køge | Dinamarca | 2018 |
| Vitória S. C. | Portugal | 2020-2022 |
| Rayo Vallecano | Espanya | 2022-act. |

## Referències

* ↑ Ficha del jugador en transfermarkt.com
* 1 2 3 4 5 «Abdul Mumin assina até 2024». VitoriaSC.pt. Vitória S.C., 15-08-2020. Arxivat de l'original el 19 de setembre de 2020.
* 1 2 «Abdul Mumin assina pelo Rayo Vallecano» (en portugués). Vitória S. C., 01-09-2022. Arxivat de l'original el 2022-09-30. [Consulta: 1r setembre 2021].

## Enllaços externs

* Perfil a ceroacero
# Ada Smith

Ada Smith (Leigh, 24 de juny de 1903 - Atherton, 8 d'agost de 1994) va ser una gimnasta artística anglesa que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on guanyà la medalla de bronze en el concurs complet per equips del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Ada Smith Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de novembre 2016. [Consulta: 2 juny 2018].
# Adelaide Lambert

Adelaide Lambert (Ancón, 27 d'octubre de 1907 - Bremerton, 17 d'abril de 1996), coneguda un cop casada com a Adelaide Ballard, va ser una nedadora estatunidenca que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla de plata en els 4x100 metres lliures del programa de natació. Formà equip amb Eleanor Garatti, Martha Norelius i Albina Osipowich. En el seu palmarès també destaquen diversos campionats de l'Amateur Athletic Union.

## Referències

* 1 2 «Adelaide Lambert Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 22 octubre 2018].
# Adiel Paananen

Adiel Paananen (Saarijärvi, 3 de gener de 1897 - 25 de juliol de 1968) fou un esquiador de fons finlandès que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Sankt Moritz, on disputà la cursa dels 50 quilòmetres del programa d'esquí de fons. En el seu palmarès destaca una medalla de bronze al Campionat del Món d'esquí nòrdic de 1930.

## Referències

* ↑ «Adiel Paananen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 12 de desembre 2012. [Consulta: 7 gener 2020].
* ↑ Adiel Paananen a Federació Internacional d'esquí
# Albert Rossi

Albert Rossi (Bessemer, 20 de juny de 1931) és un remer estatunidenc, ja retirat, que va competir com a timoner durant la dècada de 1950. Va estudiar a la Universitat de Washington.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on guanyà la medalla de bronze en la prova del quatre amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Carl Lovsted, Alvin Ulbrickson, Matthew Leanderson i Matthew Leanderson.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Al Rossi». [Consulta: 4 octubre 2021].
# Aileen Allen

Mary Aileen Allen, posteriorment Conquest, (Illa del Príncep Eduard, Canadà, 22 de desembre de 1888 – Pasadena, Califòrnia, 4 de setembre de 1950) va ser una saltadora canadenca de naixement, però estatudinenca d'adopció que va competir en els anys posteriors a la Primera Guerra Mundial.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va disputar la prova de trampolí de 3 metres del programa de salts, que finalitzà en quarta posició.
Anteriorment havia guanyat els campionats de la AAU exterior de 1917 de palanca, i l'indoor de trampolí de 1916.

## Referències

* 1 2 «Aileen Allen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 19 de maig 2011. [Consulta: 2 juliol 2017].
# Antal Melis

Antal Melis (Budapest, 12 de maig de 1946) és un remer hongarès, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1960 i 1970. És germà del també remer Zoltán Melis.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic, on guanyà la medalla de plata en la prova del quatre sense timoner del programa de rem. Formà equip amb Jozsef Csermely, György Sarlos i Zoltán Melis. Quatre anys més tard, als Jocs de Múnic, quedà eliminat en sèries en la mateixa prova. En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat d'Europa de rem de 1969.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Antal Melis». [Consulta: 2 maig 2023].
* ↑ «Weltmeisterschaften (Herren - Teil 1)». [Consulta: 2 maig 2023].