OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Castellum de Can Blai

El Castellum de Can Blai és un jaciment arqueològic del que probablement era una fortalesa de l'època romana del baix imperi que es troba a la zona central de l'illa de Formentera, entre les poblacions de Sant Ferran de ses Roques i el Caló de Sant Agustí.

## Ubicació

El jaciment es troba a la parròquia de Sant Ferran de ses Roques, quasi al centre de l'illa, al punt més alt de l'istme que uneix la Mola amb la resta de Formentera, des del qual es pot controlar el mar tant cap al nord com cap al sud. S'hi accedeix des de la carretera que condueix de la Savina a la Mola, a l'altura del km 10. El jaciment fou excavat els anys 1979 i 1980. En la bibliografia apareix també esmentat com can Pins, perquè, a més d'una part de can Blai, ocupa terrenys de can Pins.

## Característiques

Es tracta d'una fortificació de planta quadrangular de 40x40 m de costat, amb 5 torres, quatre de les quals sobresurten a cada cantó i són de dimensions irregulars, oscil·len entre 5,77 i 5,38 x 4,60 i 4,15 m. La cinquena torre més petita, emplaçada a tan sols 5,50 m de la ubicada al cantó
La construcció conservada, completament desapareguda al centre del mur SE, en un tram de 9,95 m, s'eleva sobre un fonament de sòcol de marès damunt el qual s'aixeca una filada formada per caixes de marès reblides de morter de calç que té una amplada d'1,05 m. El seu alçat no és gens clar, però els indicis apunten a un paràmetre de pedres de grandària mitjana, sense treballar, unides amb morter de calç o amb argamassa.
L'estat general de la construcció, que en l'actualitat només arriba a una altura de 1 m en alguns trams del costat NW, fa pensar en una obra inacabada, erigida amb la intenció de protegir les vil·les situades a la rodalia. L'escàs material ceràmic proporcionat per les excavacions permet situar cronològicament el jaciment en un moment avançat de l'època romana del baix imperi.

## Referències

* ↑ Juan Castelló, Jaime. Epigrafía romana de Ebusus (en castellà). Conselleria de Cultura, Educació i Esports, Govern Balear, 1988.
# William Langford

William Langford (Gravenhurst, 7 d'agost de 1896 - Toronto, 21 de gener de 1973) fou un remer canadenc que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata en la prova del vuit amb timoner del programa de rem.

## Referències

* ↑ «William Langford Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-11-11. [Consulta: 27 març 2018].
# José Castillejo Belinchón

José Castillejo Belinchón (València, 29 de febrer de 1996 - Picanya, 29 d'octubre de 2024) fou un futbolista valencià. Format a l'acadèmia del València CF, va jugar a diversos equips valencians, com el Paterna, Eldense, Buñol, Recambios Colón, Roda, Torrelevante i Vilamarxant. Va morir als 28 anys, a causa de la DANA que va patir el País Valencià l'octubre de 2024.

## Referències

* ↑ Boix, Arnau. «Mor a conseqüència de les inundacions del País Valencià l'exfutbolista José Castillejo». L'Esportiu, 31-10-2024. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ «Muere a los 28 años el futbolista José Castillejo, excanterano del Valencia CF, por los efectos de la DANA». ¡Hola!, 31-10-2024. [Consulta: 2 novembre 2024].
* ↑ «Muere a causa de la DANA José Castillejo, ex futbolista del Eldense y canterano del Valencia CF» (en castellà), 01-11-2024. [Consulta: 2 novembre 2024].
* ↑ 20minutos. «Muere a los 28 años el exfutbolista José Castillejo por los efectos de la DANA» (en castellà), 31-10-2024. [Consulta: 2 novembre 2024].
# Arvid de Kleijn

Arvid de Kleijn (Herveld, 21 de març de 1994) és un ciclista neerlandès, professional des del 2015. Des del 2023 corre a l'equip Tudor Pro Cycling Team. La primera victòria com a professional l'aconseguí a la París-Tours sub-23 del 2016. L'1 d'octubre 2020 l'equip Rally Cycling anuncià la seva arribada per a la temporada del 2021, on seria el primer ciclista europeu en córrer tota la temporada. L'octubre de 2021 guanyà la Ruta Adélie de Vitré i el març del 2023 la Milà-Torí.

## Palmarès

* 2016
** 1r a la París-Tours sub-23
* 2017
** 1r a la Fletxa del port d'Anvers
** 1r al Premi Nacional de Clausura
** Vencedor d'una etapa al Tour de Loir i Cher
* 2019
** 1r a la Midden-Brabant Poort Omloop
** 1r a la Druivenkoers Overijse
** Vencedor d'una etapa al Tour de Normandia
** Vencedor d'una etapa al Tour de Loir i Cher
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de Solidarność i els Atletes Olímpics
** Vencedor d'una etapa a la Kreiz Breizh Elites
* 2021
** 1r a la Ruta Adélie de Vitré
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Turquia
* 2022
** Vencedor d'una etapa als Quatre dies de Dunkerque
* 2023
** 1r a la Milà-Torí
** Vencedor d'una etapa als Boucles de la Mayenne
** Vencedor d'una etapa al ZLM Tour
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Alemanya
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Langkawi
* 2024
** 1r al Gran Premi de Fourmies
** 1r al Gran Premi d'Isbergues
** Vencedor d'una etapa a la París-Niça
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Langkawi

## Referències

* ↑ Ryan, Barry. «Pellaud and Reichenbach join Cancellara's Tudor team as ProTeam status confirmed». cyclingnews.com. Future plc, 12-12-2022. [Consulta: 17 desembre 2022].
* ↑ Serge Brard. «Paris-Tours espoirs : De Kleijn entretient la tradition hollandaise», 10-10-2016.
* ↑ Youri IJnsen. «Arvid de Kleijn sprint naar zege in Parijs-Tours U23», 09-10-2016. Arxivat de l'original el 6 d’octubre 2017. [Consulta: 28 d’abril 2022].
* ↑ «Team signs Dutch sprinter Arvid de Kleijn» (en anglès americà). [Consulta: 20 gener 2021].
* ↑ «Arvid de Kleijn remporte la Route Adélie de Vitré» (en francès). L'Équipe. Éditions Philippe Amaury, 01-10-2021 [Consulta: 2 octubre 2021].
* ↑ «Gaviria (Movistar), segundo en la Milán-Turín ganada por Arvid De Kleijn» (en castellà), 15-03-2023. [Consulta: 3 abril 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Arvid de Kleijn a ProCyclingStats
# Kemer (Biga)

Kemer és un poble de Turquia situat al districte de Biga i la província de Çanakkale. Es troba a 90 km de Çanakkale i 33 km de Biga. Dit igualment Pàrion (grec antic: Πάριον) en l'edat antiga i com a Kamares (grec medieval: Καμάρες) en l'edat mitjana, podria ser la mateixa ciutat que apareix amb el nom de «Camares» en les fonts medievals catalanes. El seu nom derivaria dels edificis subterranis (καμάραι, kamare) que encara s'hi troben.

## Referències

* ↑ Ànguelov, 2019, p. 90.
* ↑ Smith, William (ed.). «Parium». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 8 abril 2021].

## Bibliografia

* Ànguelov, D. The Byzantine Hellene: The Life of Emperor Theodore Laskaris and Byzantium in the Thirteenth Century (en anglès). Cambridge University Press, 2019. ISBN 9781108480710.
# William Smith (jugador d'hoquei sobre herba)

William Faulder Smith (Carlisle, Cúmbria, 14 de novembre de 1886 - Marylebone, Londres, 3 de març de 1937) va ser un jugador d'hoquei sobre herba anglès que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla d'or com a membre de l'equip britànic en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «William Smith Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 18 setembre 2017].
# Salix rorida

Salix rorida és una espècie de salze i planta nativa del Japó, nord de la Xina, Corea i l'Extrem Orient Rus. És un arbre caducifoli que fa fins a 10 m d'alt.

## Referències

* ↑ Baoerjiang, Abuduhamiti; Wang, Zhaoshan; Sailike, Akezimubieke; Zhang, Jianguo «Salix rorida, a new record species of Salix L. from Xinjiang, China.». Acta Botanica Boreali-Occidentalia Sinica, vol. 35, 2, 2015, pàg. 419–421. ISSN: 1000-4025.
* ↑ «Salix rorida in Chinese Plant Names @ efloras.org». [Consulta: 9 novembre 2024].
# Menahem

Segons la Bíblia, Menahem (en hebreu, מנחם בן-גדי Menahēm ben Gadi) va ser el setzè rei del Regne d'Israel després de la seva divisió. durant 10 anys entre 753-742 a.n.e. segons la cronologia tradicional, o entre 791-780 a.n.e. segons la cronologia bíblica.
Menahem, fill de Gadí, no va acceptar la usurpació del tron d'Israel per Xal·lum i tan sols un mes després de la seva autocoronació, Menahem va encapçalar un exèrcit i va entrar a sang i foc a Samaria.
Durant el seu regnat, el rei assiri Tiglat-Pilèser III va envair Israel i va obligar a Menahem a pagar-li "mil talents de plata" (6.606.000 dòlars [E.U.A.]). Menahem va aconseguir aquesta suma posant un impost de 50 peces de plata sobre cadascun dels "homes valents i poderosos" d'Israel. Com un talent de plata equivalia a uns 3.000 sicles, la quantitat total de plata es va obtenir d'unes 60.000 persones. Menahem li va donar la plata a rei assiri "perquè les seves mans resultessin estar amb ell per enfortir el regne en la seva pròpia mà". Quan Tiglat-Pilèser III va rebre aquesta quantitat, es va retirar del país.
En una inscripció de Tiglat-Pilèser III s'esmenta a "Menahem de Samaria" (em-ni-hi-im-me alsa-me-ri-na-aa) entre els governants de qui el monarca assiri havia rebut tribut.
Quan va morir, el seu fill Pecahià el va succeir.

## Referències

* ↑ 2Re 15:19, 20
* ↑ La Saviesa de l'Antic Orient, edició de J. B. Pritchard, 1966, pàg. 228.
* ↑ 2Re 15:22
# Begonya Via-Dufresne Pereña

Begonya Via-Dufresne Pereña, també escrit Begonya Via Dufresne, (Barcelona, 13 de febrer de 1971) és una regatista catalana, ja retirada, guanyadora d'una medalla olímpica d'or i germana de la també regatista i medallista olímpica Natàlia Via-Dufresne.
Formada al Club Nàutic el Masnou, fou campiona d'Espanya juvenil en la classe Europe el 1988. En la classe 470 assolí tres Campionats d'Espanya (1993, 1994, 1995), tres Campionats del Món (1994, 1995, 1996) i un d'Europa (1995). Participà en la mateixa especialitat als Jocs Olímpics d'Atlanta 1996, juntament amb Teresa Zabell, aconseguint la medalla d'argent. Va retirar-se de la competició l'any següent. Entre d'altres reconeixement, ha rebut la medalla de plata del Reial Orde del Mèrit Esportiu i el premi Reina Sofia de l'esport el 1996.

## Referències

* 1 2 «Begonya Via-Dufresne Pereña». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Wiltrud Urselmann

Wiltrud Urselmann (Krefeld, 12 de maig de 1942) és una nedadora alemanya ja retirada, especialista en braça, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960. Es casà amb el waterpolista Hermann Haverkamp.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on guanyà la medalla de plata en els 200 metres braça del programa de natació, rere Anita Lonsbrough. Quatre anys més tard, als Jocs de Tòquio, fou eliminada en sèries en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze en els 200 metres braça del Campionat d'Europa de natació de 1958 i set campionats nacionals dels 200 metres braça entre 1957 i 1963. El 6 de juny de 1960 va establir un nou rècord mundial en la mateixa distància (2' 50.2"), superant l'anterior rècord d'Anita Lonsbrough. El 1957 fou escollida l'Esportista Alemanya de l'Any pels seus èxits nacionals.

## Referències

* 1 2 Wiltrud Urselmann a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «European Swimming Championships (Women)». [Consulta: 28 agost 2020].
* ↑ «Schwimmen - Deutsche Meisterschaften (Damen-Teil2)». [Consulta: 12 octubre 2020].
* ↑ «Records». [Consulta: 12 octubre 2020].
* ↑ «Das Wasser ist ihr Element» (en alemany). [Consulta: 6 agost 2019].
# Guillem II Talleyrand

Guillem II Talerand (francès Talleyrand, Willelmus Talerandus + el 6 d'agost del 962) fou comte de Périgord i Angulema. Era fill del comte Bernat de Périgueux i la seva primera esposa Berta.
Governava conjuntament amb el seu germà (probablement el gran) Arnald I Voratio, havent succeït al seu pare al Périgord. Després del 945, en data incerta, junt amb el seu germà Arnald, i el suport d'almenys altres dos germans, va prendre el poder al comtat d'Angulema, on el fill o fills bastards de Guillem I Tallaferro (mort el 945) no foren reconeguts i el poder fou agafat pels germans.
Segons els Annales Engolismenses que registren la seva mort, aquesta es va produir el 6 d'agost del 962, probablement amb poca diferència amb Arnald I Voratio que hauria mort poc abans.
No se li coneixen fills i el poder va passar al seu germanastre Ranulf Bompar (Rannulfus Bomparius).

## Referències

* ↑ Guillem era el segon del seu nom que actuava com a comte d'Angulema, però el tercer Guillem de la família si tenim en compte al seu avi Guillem I de Périgord, i per això sovint apareix com a Guillem III
* ↑ Georg Heinrich Pertz, Annales Engolismenses. a: Monumenta Germaniae Historica Ss. 4 (1841), pàg. 5
# Chris McCormack

Chris McCormack (4 d'abril de 1973, Sydney, Austràlia) és un triatleta professional guanyador del campionat del món de triatló en format curta distància l'any 1997, de la Copa del Món de Triatló l'any 1998, del Campionat del món d'Ironman celebrat anualment a Hawaii l'any 2007 i 2010, essent subcampió el 2006. És conegut, amb el sobrenom de Macca. Forma part del selecte grup de triatletes, que han guanyat cinc vegades en el mateix Ironman. En el seu cas, Austràlia (2002, 2003, 2004, 2005 i 2006).
# Wim Slijkhuis

Willem Frederik Slijkhuis, més conegut com a Wim Slijkhuis (Leiden, 13 de gener de 1923 - Badhoevedorp, 28 de juny de 2003), va ser un atleta neerlandès, especialista en curses de mig fons i fons, que va competir entre 1939 i 1954.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on disputà dues proves del programa d'atletisme. En ambdues, els 1.500 metres i els 5.000 metres, guanyà la medalla de bronze. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, quedà eliminat en sèries en la cursa dels 1.500 metres del programa d'atletisme.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata en els 5.000 metres del Campionat d'Europa d'atletisme de 1946 d'Oslo, rere Sydney Wooderson, i una d'or en els 1.500 metres al de 1950. Va guanyar un total de divuit campionats nacionals, vuit d'ells en els 5.000 metres i set en el cros, a banda de millorar trenta rècords nacionals. Les lesions l'obligaren a retirar-se el 1954.

## Millors marques

* 1.500 metres. 3' 43.8" (1949)
* 3.000 metres. 8' 08.8" (1946)
* 5.000 metres. 14' 14.0" (1946)
* 10.000 metres. 30' 53.4" (1951)

## Referències

* 1 2 3 Wim Slijkhuis a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «National Outdoor 5000m Championships for The Netherlands». [Consulta: 6 juny 2020].
* ↑ «National Crosscountry Champions for The Netherlands». [Consulta: 6 juny 2020].
* ↑ Waśko, Janusz (1953-).. Athletics National Records Evolution : 1912-2006. GreenArt Jacek Kardasz, 2007, p. 40 i 47. ISBN 978-83-925457-0-5.
* ↑ «NED Record Progressions- Track». [Consulta: 6 juny 2020].
# Coua corredor

El coua corredor (Coua cursor) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) que habita matolls del sud-oest de Madagascar.

## Referències

* ↑ «Coua cursor» (en anglès). The IUCN Red List of Threatened Species. [Consulta: 9 novembre 2024].
# Portada/efemèride novembre 13

Vittorio de Sica
« 12 de novembre · 13 de novembre · 14 de novembre »
# Desert de foc

Desert de foc (títol original en anglès, Salt and Fire) és una pel·lícula de thriller del 2016 escrita i dirigida per Werner Herzog. La pel·lícula és protagonitzada per Michael Shannon, Veronica Ferres i Gael García Bernal. Explica la situació d'una presa d'ostatges enfront d'un desastre ecològic a Bolívia. Es va estrenar al Festival Internacional de Cinema de Shanghai. Es va seleccionar per projectar-se a la secció Presentacions especials del Festival Internacional de Cinema de Toronto de 2016. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Referències

* ↑ McGovern, Joe (7 April 2017). «Werner Herzog on his new film, being an internet meme, and working with Michael Shannon». Entertainment Weekly.
* ↑ Schonfeld, Zach. «Werner Herzog Discusses 'Salt and Fire,' Donald Trump and the Prospect of Environmental Catastrophe». Newsweek, 11-04-2017. [Consulta: 22 maig 2019].
* ↑ Makinen, Julie. «The brazen Bavarian Werner Herzog is back with his latest directorial effort, 'Salt and Fire'». Los Angeles Times, 22-06-2016. [Consulta: 22 maig 2019].
* ↑ Brzeski, Patrick. «Werner Herzog's 'Salt and Fire' to Premiere at Shanghai Film Festival». The Hollywood Reporter, 03-06-2016. [Consulta: 22 maig 2019].
* ↑ Jaafar, Ali. «Toronto To Open With 'The Magnificent Seven'; 'La La Land', 'Deepwater Horizon' Among Galas & Presentations». Deadline Hollywood, 26-07-2016. [Consulta: 26 juliol 2016].
* ↑ «Desert de foc». Goita què fan, ara!, 2016. [Consulta: 8 novembre 2024].
# Patimat Abakarova

Patimat Abakarova (Majachkalá, 23 d'octubre de 1994) és una esportista azerbaidjanesa, d'origen rus, que competeix en taekwondo.
Va participar en els Jocs Olímpics de Rio de Janeiro 2016, obtenint una medalla de bronze en la categoria de –49 kg. En els Jocs Europeus de Bakú 2015 va aconseguir una medalla de bronze en la categoria de –49 kg.
Ha guanyat dues medalles en el Campionat Europeu de Taekwondo, plata el 2016 i bronze el 2018.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2016 | Rio de Janeiro (Brasil Brasil) | 3 | –49 kg |
| Jocs Europeus ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2015 | Bakú (Azerbaidjan Azerbaidjan) | 3 | –49 kg |
| Campionat Europeu ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2016 | Montreux (Suïssa) | 2 | –53 kg |
| 2018 | Kazán (Rússia Rússia) | 3 | –49 kg |

## Referències

* ↑ «[Patimat Abakarova https://www.olympedia.org/athletes/129113]». Comitè Olímpic Internacional. [Consulta: 16 desembre 2020].
* ↑ «Patimat Abakarova» en taekwondodata.com (anglès)
# Ernstichthys intonsus

Ernstichthys intonsus és una espècie de peix de la família dels aspredínids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,9 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Napo a l'Equador.

## Referències

* ↑ Fernández-Yépez A., 1953. Algunas notas sobre los peces Asprediformes con descripción de Ernstichthys anduzei, nuevo e interesante bunocephalido. Noved. Cient. Mus. Hist. Nat. La Salle (Ser. Zool.) Núm. 11. 1-6.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Stewart, D. J., 1985. A review of the South American catfish tribe Hoplomyzontini (Pisces, Aspredinidae), with descriptions of new species from Ecuador. Fieldiana Zool. (N. S.) Núm. 25: i-iii + 1-19.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Friel, J.P., 2003. Aspredinidae (Banjo catfishes). p. 261-267. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Barriga, R. «Peces de agua dulce del Ecuador» (en castellà). Revista de Información técnico-científica, XVI, 3, 1991, pàg. 7–88.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pinna, M. C. C., 1996. A phylogenetic analysis of the Asian catfish families Sisoridae, Akysidae and Amblycipitidae, with a hypothesis on the relationships of the neotropical Aspredinidae (Teleostei, Ostariophysi). Fieldiana. Núm. 4:1-83.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Nona Pérez Vivas

Nona Pérez Vivas (Sant Cugat del Vallès, 10 d'abril de 2003) és una jugadora de waterpolo catalana.

## Trajectòria esportiva

Formada al Club Natació Sabadell, hi va guanyar tots els títols. El 2023 va fitxar per tres temporades pel CN Sant Andreu, equip amb el qual va guanyar la Copa de la Reina, va quedar segon a la lliga i tercer a la Champions.
El 2021 va guanyar amb la selecció espanyola el Campionat del Món sub-20 a Netanya, Israel. Va ser la primera jugadora formada a l'escola Santa Clara i jugadora del primer equip del CN Sabadell en ser campiona júnior.
El 2022 va fer el seu debut amb la selecció espanyola. Els dos primers anys va fer una plata i un bronze mundial, i un or i una plata europees. Va ser una de les esportistes dels Països Catalans als Jocs Olímpics d'Estiu de 2024. on va guanyar amb l'equip entrenat per Miki Oca l'or en el torneig femení de waterpolo, vencent a Austràlia en la final olímpica.

## Palmarès
### Clubs

* 5 Copa espanyola de waterpolo (2019,2020,2021,2023,2024)
* 4 Lliga espanyola (2018-19,2020-21,2021-22, 2022-23)
* 3 Supercopa Espanyola (2020,2023,2024)

### Selecció espanyola

* 1 medalla d'or als Jocs Olímpics de Paris 2024
* 1 medalla d'argent al Campionat del Món de waterpolo (2023)
* 1 medalla de bronze al Campionat del Món de waterpolo (2024)
* 1 medalla d'or a la Lliga Mundial de waterpolo (2022)
* 1 medalla d'or al Campionat d'Europa de waterpolo (2022)
* 1 medalla d'argent al Campionat d'Europa de waterpolo (2024)

## Referències

* ↑ «Nona Perez Vivas». [Consulta: 4 agost 2024].
* ↑ Toste, Enrique. «Nona Pérez cumple el sueño de toda deportista: competir al máximo nivel con el club de su vida» (en castellà), 26-02-2023. [Consulta: 7 agost 2024].
* ↑ «Nona Pérez ficha por el Sant Andreu y Unai Lema, al primer equipo del Barceloneta» (en castellà). Mundo Deportivo, 19-07-2023. [Consulta: 7 agost 2024].
* 1 2 Rodríguez, Marc Segarra. «Nona Pérez: "Per algunes són els primers Jocs i per d'altres els últims, però l'objectiu és comú: l'or"», 20-07-2024. [Consulta: 7 agost 2024].
* ↑ «Nona Pérez, campiona del món júnior: "Encara no soc conscient del que m'està passant"». Ràdio Sabadell. [Consulta: 7 agost 2024].
* ↑ Camps, Manel. «Nona Pérez i Enric Arnella, campions del món junior», 17-10-2021. [Consulta: 7 agost 2024].
* ↑ Rodríguez, Marc Segarra. «Nona Pérez: "Per algunes són els primers Jocs i per d'altres els últims, però l'objectiu és comú: l'or"», 20-07-2024. [Consulta: 7 agost 2024].
* ↑ «Bea Ortiz y Nona Pérez, de la Ucam, conquistan el oro olímpico en waterpolo» (en castellà). Europa Press, 10-08-2024. [Consulta: 10 agost 2024].
# Wolfgang Löwe

Wolfgang Löwe (Suhl, 14 de juny de 1953) és un exjugador de voleibol alemany que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant la dècada de 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics de Múnic, on guanyà la medalla de plata en la competició de voleibol. A nivell de clubs jugà al SC Leipzig, amb qui guanyà cinc edicions de la lliga de la RDA entre 1972 i 1976.

## Referències

* ↑ «Wolfgang Löwe Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 d'octubre 2012. [Consulta: 2 octubre 2019].
* ↑ Volker Kluge. Lexikon Sportler in der DDR. Neues Leben, Berlin 2009, ISBN 978-3-355-01759-6, pàg. 273.