OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ramon Trias i Rubiès

Ramon Trias i Rubiés (Barcelona, 30 de novembre de 1926 - 4 de juliol 2012) fou un metge i cirurgià català.

## Biografia

Membre d'una família de metges destacats, fill de Joaquim Trias i Pujol, i nebot d'Antoni Trias i Pujol, el 1936 va marxar a l'exili amb la seva família. Va estudiar el batxillerat al Liceu Carcassona, on eren refugiats a casa d'uns amics del pare, i tornà a Catalunya per estudiar a la Facultat de Medicina de la Universitat de Barcelona.
Pel 1950 va entrar al Servei de Cirurgia de l'Hospital de Sant Pau, on es forma amb els cirurgians Puig-Sureda i Llauradó. S'interessà en la Cirurgia del fetge i de les vies biliars, i fou un dels primers cirurgians espanyols que efectua derivacions portosistèmiques. El 1967 publicà el treball Els Resultats obtinguts en l'examen citohemàtic i en les proves del funcionalisme hepàtic després d'una derivació portal per a l'Institut d'Estudis Catalans. El 1973 fou nomenat cap de la Unitat de Cirurgia Digestiva i, el 1978, cap del Departament de Cirurgia de l'Hospital de Sant Pau. El 1985 fou professor titular de Cirurgia de la Universitat Autònoma de Barcelona.
De 1982 a 1994 ha estat president del Col·legi Oficial de Metges de Barcelona i del Consell de Col·legis de Metges de Catalunya, i membre del patronat Fundació-Museu d'Història de la Medicina de Catalunya. El 2000 va rebre la Creu de Sant Jordi. De 2005 a 2011 fou president de la Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya, de la que n'era membre des de 2011.

## Enllaços externs

* Ramon Trias i Rubiès, a la Galeria de Metges Catalans del COMB
* Biografia Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine. al web de la RAMC
* Notícies sobre Ramon Trias i Rubiès a El País
# Ones P

Les ones P (ones primàries o ones de pressió) són un dels dos tipus principals d'ones corporals elàstiques, anomenades ones sísmiques en sismologia. Les ones P viatgen més ràpidament que altres ones sísmiques i, per tant, són el primer senyal d'un terratrèmol que arriba a qualsevol lloc afectat o a un sismògraf. Les ones P es poden transmetre a través de gasos, líquids o sòlids.
El nom d'ona P pot significar una ona de pressió (ja que es forma a partir de compressions i rarefaccions alternes) o ona primària (ja que té una gran velocitat i, per tant, és la primera ona que es registra per un sismògraf). El nom d'ona S representa un altre mode de propagació d'ones sísmiques, que significa ona secundària o de cisalla.
Les ones primàries i secundàries són ones corporals que viatgen dins de la Terra. El moviment i el comportament de les ones P i S a la Terra es controlen per sondejar l'estructura interior de la Terra. Les discontinuïtats en la velocitat en funció de la profunditat són indicatives de canvis de fase o composició. Les diferències en els temps d'arribada de les ones originades en un esdeveniment sísmic com un terratrèmol com a resultat de les ones que prenen diferents camins permeten mapejar l'estructura interna de la Terra.

## Referències

* ↑ «P waves - Learn definition, diagram, characteristics & difference» (en anglès). https://testbook.com,+11-07-2022.+[Consulta: 5 novembre 2022].
* ↑ Milsom, J. Field Geophysics (en anglès). 25. https://books.google.com.+ John Wiley and Sons, 2003, p. 232 (The geological field guide series). ISBN 978-0-470-84347-5.
* ↑ Justin L Rubinstein, DR Shelly & WL Ellsworth. «Non-volcanic tremor: A window into the roots of fault zones». A: S. Cloetingh, Jorg Negendank. New Frontiers in Integrated Solid Earth Sciences (en anglès). Springer, 2009, p. 287 ff. ISBN 978-90-481-2736-8.
* ↑ CMR Fowler. «§4.1 Waves through the Earth». A: The solid earth: an introduction to global geophysics (en anglès). 2a edició. Cambridge University Press, 2005, p. 100. ISBN 978-0-521-58409-8.
# Raoul Gueguen

Raoul Gueguen (Garlan, 20 de juny de 1947) és un pentatleta francès, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1960 i 1970. És germà del també pentatleta Michel Gueguen.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en dues edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu. El 1968, a Ciutat de Mèxic, va aconseguir els millors resultats, amb una medalla de bronze en la competició per equips del programa de pentatló modern. Formà equip amb Lucien Guiguet i Jean-Pierre Giudicelli. En la prova individual fou sisè. Quatre anys més tard, als Jocs de Múnic, tornà a disputar dues proves del programa de pentatló modern. Destaca la setena posició en la competició per equips.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Raoul Gueguen». [Consulta: 27 octubre 2021].
# Vela als Jocs Olímpics d'estiu de 1900 - 3 a 10 tones

Vela als  Jocs Olímpics d'estiu de 1900 :
0-½ tona (2 proves) :
½-1 tona :
1-2 tones (2 proves) :
2-3 tones (2 proves) :
3-10 tones :
10-20 tones :
Classe oberta :
* 1908>
La competició de vela de 3 a 10 tones va ser una de les proves de vela dels Jocs Olímpics de París de 1900. Aquesta fou la segona categoria més pesada de totes les disputades en aquestes olimpíades. Es van disputar dues curses, sent sols reconeguda pel Comitè Olímpic Internacional la segona d'elles, disputada el 25 de maig de 1900, amb la presència de 16 mariners repartits en 8 embarcacions de 4 nacions diferents.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Bona Fide Edward Hore Harry Jefferson Howard Taylor | Gitana A. Dubois J. Dubois Maurice Gufflet Robert Gufflet Charles Guiraist | Frimousse H. MacHenry |

## Resultats

Els handicaps s'afegeixen al temps real de cada vaixell per tal de donar un temps ajustat real, però no afecten el resultat final de la cursa. El vaixell Fémur, guanyador de la primera de les curses, no acceptada pel Comitè Olímpic Internacional, no va prendre part en aquesta cursa. Al mateix temps, el vaixell Bona Fide, vencedor d'aquesta cursa, no havia pres part a la primera cursa.
| Posició | Embarcació | Mariners | Nació | Temps | Handicap | Total |
| | Bona Fide | Edward Hore Harry Jefferson Howard Taylor | Regne Unit | 3h 35' 12" | 39' 46" | 4h 14' 58" |
| | Gitana | A. Dubois J. Dubois Maurice Gufflet Robert Gufflet Charles Guiraist | França | 4h 01' 34" | 34' 10v | 4h 35' 44" |
| | Frimousse | H. MacHenry | Estats Units | 4h 04' 39" | 34' 10" | 4h 38' 49" |
| 4 | Mascotte | Christoffel Hooijkaas Henricus Smulders Arie van der Velden | Països Baixos | 4h 09' 29" | 37' 07" | 4h 46' 36" |
| 5 | Mascaret | Leroy | França | 4h 34' 41" | 34' 10" | 5h 08' 51" |
| 6 | Marsouin | Mousette | França | 4h 42' 17" | 34' 33" | 5h 16' 50" |
| 7 | Pirouette | William Martin | França | 4h 49' 05" | 41' 02" | 5h 30' 07" |
| — | Turquoise | E. Michelet | França | DQ | DQ | DQ |
DQ: desqualificat

## Referències

* Base de dades del COI
* De Wael, Herman. Herman's Full Olympians: "Sailing 1900". Accés 2 de març de 2006. Consultable a Herman's Full Olympians: "Sailing 1900" Arxivat 2005-02-26 a Wayback Machine..
* Mallon, Bill. The 1900 Olympic Games, Resultats de totes les proves amb comentaris. Jefferson, North Carolina: McFarland & Company, Inc., Publishers, 1998. ISBN 0-7864-0378-0.
# Ada den Haan

Ada den Haan (Eindhoven, 14 de maig de 1941 - Uden, 17 de març de 2023) fou una nedadora neerlandesa, especialista en braça, que va competir durant la dècada de 1950.
Va dominar la prova dels 200 metres braça a finals de la dècada de 1950. Entre 1956 i 1957 va establir quatre rècords del món en aquesta distància, un sota les velles normes i tres sota les noves, les quals prohibien nedar molta estona sota l'aigua. El boicot que els Països Baixos va efectuar als Jocs de Melbourne de 1956, com a protesta per la invasió soviètica d'Hongria, va impedir la seva participació en uns Jocs Olímpics quan estava al cim de la seva carrera esportiva. El 1958 guanyà dues medalles d'or, en els 200 metres braça i els 4x100 metres estils, al Campionat d'Europa de natació de Budapest. El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on disputà dues proves del programa de natació. En ambdues, els 200 metres braça i els 4x100 metres estils fou quarta. Guanyà sis campionats nacionals dels 200 metres braça, els compresos entre 1955 i 1960.

## Referències

* 1 2 «Zwemmen in de Polder - Ada den Haan», 02-04-2016. Arxivat de l'original el 2016-04-02. [Consulta: 11 octubre 2020].
* ↑ «European Swimming Championships (Women)». [Consulta: 28 agost 2020].
* ↑ Ada den Haan a Sports Reference (arxivat)
# Adam Królikiewicz

Adam Królikiewicz (Lviv, 9 de desembre de 1894 - Konstancin-Jeziorna, 4 de maig de 1966) va ser un genet i militar polonès que va competir durant la dècada de 1920.
Durant la Primera Guerra Mundial va lluitar amb les legions poloneses. Per les seves accions va ser guardonat amb l'Orde Virtuti Militari, Creu de la Independència i Creu al Mèrit, en dues ocasions.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on va disputar dues proves del programa d'hípica. En el concurs de salts d'obstacles individual guanyà la medalla de bronze, mentre en el concurs de salts d'obstacles per equips, fou sisè. En ambdues proves muntà el cavall Picador.

## Referències

* ↑ KRÓLIKIEWICZ ADAM ŁUKASZ (1894-1966) a pkol.pl
* ↑ «Adam Królikiewicz Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de novembre 2012. [Consulta: 24 abril 2018].
# Agne Holmström

Olof Agne Laurentius Holmström (Lund, 29 de desembre de 1893 - Estocolm, 22 d'octubre de 1949) va ser un atleta suec, especialista en curses de velocitat, que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on disputà tres proves del programa d'atletisme. En la cursa del 4x100 metres relleus, formant equip amb William Petersson, Sven Malm i Nils Sandström, guanyà la medalla de bronze. En els 100 i 200 metres quedà eliminat en sèries.
El 1917 Holmström va guanyar els títols nacionals dels 100, 200, 4x100 metres i entre 1916 i 1918 també el del salt d'alçada aturat. Després de retirar-se de les competicions va treballar com a professor d'esports, i entre 1930 i 1949 va ser secretari general de la Federació Sueca de Gimnàstica. Va ser responsable de la Lingiadem, la competició gimnàstica més important disputada a Estocolm entre 1939 i 1949 en honor del fundador de la gimnàstica sueca, Pehr Henrik Ling. L'edició de 1949 va ser un èxit esportiu, però un fiasco financer, cosa que el va dur a suïcidar-se saltant des de l'ascensor de Katarina.

## Millors marques

* 100 metres. 10.7" (1917)
* 200 metres. 22.1" (1920)

## Referències

* 1 2 «Agne Holmström Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 25 d'agost 2011. [Consulta: 3 novembre 2017].
* ↑ Agne Holmström. Comitè Olímpic Suec
* ↑ Agne Holmström a trackfield.brinkster.net
# Albert Hedderich

Albert Hedderich (Magúncia, 11 de desembre de 1957) és un remer alemany, ja retirat, que va competir sota bandera de la República Federal Alemanya durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on guanyà la medalla d'or en la competició de quàdruple scull del programa de rem. Formà equip amb Raimund Hormann, Dieter Wiedenmann i Michael Dursch.
En el seu palmarès també destaquen quatre medalles en el quàdruple scull al Campionat del Món de rem, una d'or, dues de plata i una de bronze. També guanyà quatre campionats nacionals del doble scull i nou del quàdruple scull.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Albert Hedderich». [Consulta: 23 abril 2023].
* ↑ «Rudern - Weltmeisterschaften. Doppelvierer - Herren». [Consulta: 23 abril 2023].
# Andreas Schulz

Andreas Schulz (Freital, 5 d'octubre de 1951) és un remer alemany, ja retirat, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Mont-real, on guanyà la medalla de plata en la prova del quatre amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Rudiger Kunze, Walter Diessner, Ullrich Diessner i Johannes Thomas.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles al Campionat del Món de rem, d'or el 1974 i de plata el 1975; així com dos campionats nacionals.

## Bibliografia

* Volker Kluge: Das große Lexikon der DDR-Sportler. Die 1000 erfolgreichsten und populärsten Sportlerinnen und Sportler aus der DDR, ihre Erfolge und Biographien. Schwarzkopf & Schwarzkopf, Berlin 2000, ISBN 3-89602-348-9.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Andreas Schulz». [Consulta: 16 juny 2022].
* ↑ «Rudern - Weltmeisterschaften. Vierer mit Steuermann - Herren». [Consulta: 16 juny 2022].
# Bernd Baumgart

Bernd Baumgart (Wittenberg, 3 de juliol de 1955) és un remer alemany, ja retirat, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Mont-real, on guanyà la medalla d'or en la prova del vuit amb timoner del programa de rem. Motius de salut l'obligaren a retirar-se de la competició ben jove.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Gottfried Döhn». [Consulta: 14 maig 2024].
# Alan Paterson

Alan Paterson (Glasgow, 11 de juny de 1928 - Canadà, 8 de maig de 1999) és un atleta escocès, especialista en el salt d'alçada, que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on fou setè en la prova del salt d'alçada del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, fou vint-i-quatrè en la classificació final de la mateixa prova.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata en la prova del salt d'alçada al Campionat d'Europa d'atletisme de 1946 d'Oslo, rere Anton Bolinder, i una d'or al de 1950. El 1950 guanyà la medalla de plata als Jocs de l'Imperi Britànic que es van disputar a Auckland, en finalitzar segon rere John Winter. Durant la seva carrera esportiva guanyà tres campionats britànics de l'AAA (1946, 1949 i 1950) i el 1947 aconseguí el rècord britànic amb un millor salt de 2,02 metres.
El 1951 emigrà al Canadà i després dels Jocs de 1952 es va retirar de la pràctica esportiva.

## Millors marques

* Salt d'alçada. 2,02 metres(1947)

## Referències

* ↑ «Alan Paterson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 30 de gener 2012. [Consulta: 15 maig 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ «Commonwealth Games Medallists - Athletics (Men)». [Consulta: 16 maig 2020].
* ↑ «British Athletics Championships 1945-1959». [Consulta: 16 maig 2020].
* ↑ Waśko, Janusz (1953-).. Athletics National Records Evolution : 1912-2006. GreenArt Jacek Kardasz, 2007. ISBN 978-83-925457-0-5.
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 15 maig 2020].
# Birgitte Hanel

Birgitte Hanel (Jægersborg, 25 d'abril de 1954) és una remadora danesa, ja retirada, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on va guanyar la medalla de bronze en la prova del quàdruple scull amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Hanne Eriksen, Charlote Koefoed, Bodil Steen Rasmussen i Jette Hejli Sørensen.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Birgitte Hanel». [Consulta: 1r juny 2023].
* ↑ «World Rowing - Birgitte HANEL» (en anglès). [Consulta: 1r juny 2023].
# Bruce Ford

Bruce Ford (Victoria, 18 de setembre de 1954) és un remer canadenc, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on va guanyar la medalla de bronze en la competició del quàdruple scull del programa de rem. Formà equip amb Doug Hamilton, Mike Hughes i Phil Monckton. Quatre anys més tard, als Jocs de Seül, fou desè en la prova del doble scull.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or als Jocs Panamericans de 1979 i als Jocs de la Commonwealth de 1986, ambdues en el doble scull.
Educat a la Brentwood College School, a l'illa de Vancouver, i a la Universitat de la Colúmbia Britànica, una vegada retirat passà a treballar com a biòleg ambiental a Vancouver.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Bruce Ford». [Consulta: 25 abril 2023].
* ↑ «This Week». Brentwood College School, 26-09-2000. Arxivat de l'original el 6 juliol 2011. [Consulta: 26 abril 2009].
* ↑ «UBC and the Olympics». University of British Columbia. Arxivat de l'original el 6 juliol 2011. [Consulta: 26 abril 2009].
* ↑ «List of Vikes Olympians». University of Victoria. Arxivat de l'original el 2012-02-22. [Consulta: 26 abril 2009].
* ↑ «Bruce Ford». LinkedIn Corporation. [Consulta: 26 abril 2009].
# Dana Pyritz

Dana Pyritz (Kühlungsborn, 31 d'agost de 1970) és una remadora alemanya, ja retirada, que va competir durant les dècades de 1990 i 2000. És germana de la també remadora Anja Pyritz.
El 1992 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Barcelona, on va guanyar la medalla de bronze en la prova del vuit amb timoner del programa de rem. Quatre anys més tard, als Jocs d'Atlanta, fou vuitena en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaquen sis medalles al Campionat del món de rem, una d'or, una de plata i quatre de bronze, entre el 1993 i el 2003. A nivell nacional va guanyar el títol del vuit amb timoner de 1993, 1997 i 1998, i el de quatre sense timoner el 1995.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Dana Pyritz». [Consulta: 25 maig 2023].
* ↑ «World Rowing - Dana PYRITZ» (en anglès). Arxivat de l'original el 2022-11-16. [Consulta: 25 maig 2023].
# Dieter Schubert

Dieter Schubert (Copitz, 11 de setembre de 1943) és remer alemany, ja retirat, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1960 i 1970.
Formant equip amb Frank Rühle, Dieter Grahn i Frank Forberger no va perdre cap competició internacional entre 1966 i 1972. El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic, on guanyà la medalla d'or en la prova del quatre sense timoner del programa de rem. Quatre anys més tard, als Jocs de Múnic, revalidà la medalla d'or en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or al Campionat del Món de rem, el 1966 i 1970 i tres medalles d'or al Campionat d'Europa de rem. A nivell nacional guanyà set campionats de l'Alemanya de l'Est, sis en el quatre sense timoner (1965 a 1968 i 1970 i 1971) i un el vuit amb timoner (1968).
Una vegada retirat va exercir d'entrenador fins a la reunificació alemanya.

## Bibliografia

* Volker Kluge: Das große Lexikon der DDR-Sportler. Die 1000 erfolgreichsten und populärsten Sportlerinnen und Sportler aus der DDR, ihre Erfolge und Biographien. Schwarzkopf & Schwarzkopf, Berlin 2000, ISBN 3-89602-348-9.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Dieter Schubert». [Consulta: 3 maig 2023].
* ↑ «Weltmeisterschaften (Herren - Teil 1)». [Consulta: 2 maig 2023].
* ↑ «Weltmeisterschaften (Herren - Teil 1)». [Consulta: 2 maig 2023].
* ↑ «Weltmeisterschaften (Herren - Teil 1)». [Consulta: 3 maig 2023].
* ↑ «World Rowing - Dieter SCHUBERT» (en anglès). Arxivat de l'original el 2022-09-29. [Consulta: 3 maig 2023].
# Dietrich Zander

Dietrich Zander (Berlín, 2 de juliol de 1951) és un remer alemany, ja retirat, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant la dècada de 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Múnic, on guanyà la medalla de plata en la prova del quatre amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Reinhard Gust, Eckhard Martens, Rolf Jobst i Klaus-Dieter Ludwig.
En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or al Campionat del Món de rem de 1970 i dues medalles de plata al Campionat d'Europa de rem, el 1971 i 1973.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Dietrich Zander». [Consulta: 13 juny 2022].
* ↑ «Rudern - Weltmeisterschaften. Achter - Herren». [Consulta: 13 juny 2022].
* ↑ «Rudern - Europameisterschaften (Herren - Achter)». [Consulta: 13 juny 2022].
* ↑ «Rudern - Europameisterschaften (Herren - Vierer m.Stm.)». [Consulta: 10 juny 2022].
* ↑ Kluge, Volker. Das grosse Lexikon der DDR-Sportler : die 1000 erfolgreichsten und populärsten Sportlerinnen und Sportler aus der DDR, ihre Erfolge und Biographien. Berlin: Schwarzkopf & Schwarzkopf, 2000, p. 434. ISBN 3-89602-348-9.
# Helicoverpa

Helicoverpa és un gènere de lepidòpters ditrisis de la família Noctuidae. Les erugues d'algunes espècies són importants plagues per a l'agricultura que ataquen diverses plantes conreades.

## Taxonomia

* Helicoverpa armigera Hübner, 1805 - Cuc del cotó
* Helicoverpa assulta (Guenée, 1852)
* Helicoverpa atacamae Hardwick, 1965
* Helicoverpa fletcheri Hardwick, 1965
* Helicoverpa gelotopoeon (Dyar, 1921)
* Helicoverpa hardwicki Matthews, 1999
* Helicoverpa hawaiiensis Quaintance & Brues, 1905
* Helicoverpa helenae Hardwick, 1965
* Helicoverpa pallida Hardwick, 1965
* Helicoverpa prepodes Common, 1985
* Helicoverpa punctigera Wallengren, 1860
* Helicoverpa titicacae
* Helicoverpa toddi Hardwick, 1965
* Helicoverpa zea Boddie, 1850

## Referències

* ↑ «BioLib - Helicoverpa» (en anglès). [Consulta: 26 octubre 2024].
# Enrico Bianchi

Enrico Bianchi (Coira, 13 de maig de 1930) és un remer suís, ja retirat, que va competir durant la dècada de 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on guanyà la medalla de plata en la prova del quatre amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Karl Weidmann, Heinrich Scheller, Emile Ess i Walter Leiser. El 1960 va disputar els Jocs de Roma, on quedà eliminat en semifinals del vuit amb timoner.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles al Campionat d'Europa de rem, de plata el 1951 i de bronze el 1953 i 1954.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Rico Bianchi». [Consulta: 4 octubre 2021].
* ↑ «Rudern – Europameisterschaften (Herren – Vierer m.Stm.)» (en alemany). Sport Komplett. [Consulta: 13 març 2018].
* ↑ «Weltmeisterschaften (Herren - Teil 1)». [Consulta: 4 octubre 2021].
# Evert Gunnarsson

Evert Gunnarsson (Ljungskile, 28 de desembre de 1929 - Kungälv, 30 de novembre de 2022) és un remer suec, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu. El 1948 i 1952 quedà eliminat en sèries en les proves que disputà del programa rem, però el 1956, als Jocs de Melbourne, guanyà la medalla de plata en la prova de quatre amb timoner, formant equip amb Olle Larsson, Gösta Eriksson, Ivar Aronsson i Bertil Göransson. A banda, fou quart en la prova del vuit amb timoner.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles al Campionat d'Europa de rem, una d'or el 1949 i dues de plata el 1955; quatre campionats mundials de veterans, vuit Campionats nòrdics i vint-i-cinc campionats nacionals.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Evert Gunnarsson». [Consulta: 31 maig 2022].
* ↑ Rudern – Europameisterschaften Herren Zweier ohne Steuermann, Vierer m.Stm., Achter. sport-komplett.de
* ↑ «Meritlista, Silverfyran - RoddSverige.nu», 13-05-2019. Arxivat de l'original el 2019-05-13. [Consulta: 30 maig 2022].
# A.C.A.B. (grup musical)

A.C.A.B. és un grup de música oi! de Malàisia. El grup està compromès amb el moviment skinhead, en conseqüència, estilísticament es basa en les bandes britàniques de punk rock de la segona generació, que el periodista musical Gary Bushell va subsumir amb l'eslògan «Oi!». També té influències del reggae i l'ska.
En les seues lletres, A.C.A.B. tracta temes de la cultura skinhead com la vida urbana, el futbol, la violència els caps de setmana i l'alcohol, tot i que també adopta una posició socialment crítica, per exemple, contra el racisme o la pobresa de la classe obrera.

## Discografia

* 1995: Demo '95
* 1996: Unite & Fight (EP)
* 1999: Eastern Oi!
* 2000: Live & Loud
* 2001: Skinhead 4 Life
* 2002: Orang Timur
* 2003: Live & Loud 2
* 2003: Reloaded
* 2004: Bangun
* 2006: This Is The A.C.A.B.

## Referències

* ↑ «A.C.A.B. - The Rest Of...» (en anglès). [Consulta: 29 novembre 2021].
* ↑ «Malaysian Skinhead Band ACAB Re-Release Classic Record On Vinyl - Pre-Orders Up!» (en anglès americà), 11-07-2019. [Consulta: 29 novembre 2021].