OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1976

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1976 es va celebrar a Monteroni di Lecce (Itàlia) del 7 al 10 de setembre de 1976. Les competicions es van celebrar al Velodromo degli Ulivi de Monteroni di Lecce. En total només es va competir en 7 disciplines, 5 de masculines i 2 de femenines, a causa de coincidir amb els Jocs Olímpics de Mont-real.

## Resultats
### Masculí
#### Professional

| Prova | | | |
| Velocitat individual | John-Michael Nicholson Austràlia | Giordano Turrini Itàlia | Yoshikazu Sugata Japó |
| Persecució individual | Francesco Moser Itàlia | Roy Schuiten Països Baixos | Knut Knudsen Noruega |
| Darrere moto | Wilfried Peffgen RFA | Cees Stam Països Baixos | Walter Avogadri Itàlia |

#### Amateur

| Prova | | | |
| Tàndem | Polònia Benedykt Kocot Janusz Kotlinski | Txecoslovàquia Ivan Kučírek Milos Jelinek | Unió Soviètica Anatoly Iablunowsky Vladimir Semenets |
| Darrere moto | Gaby Minneboo Països Baixos | Bartomeu Caldentey Espanya | Rainer Podlesch RFA |

### Femení

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Sheila Young Estats Units | Sue Novara Estats Units | Iva Zajícková Txecoslovàquia |
| Persecució individual | Keetie van Oosten-Hage Països Baixos | Luigina Bissoli Itàlia | Mary Jane Reoch Estats Units |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Països Baixos | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 2 | Itàlia | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 3 | Estats Units | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 4 | RFA | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 5 | Polònia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| - | Austràlia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7 | Txecoslovàquia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 8 | Espanya | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 | Japó | 0 | 0 | 1 | 1 |
| - | Noruega | 0 | 0 | 1 | 1 |
| - | Unió Soviètica | 0 | 0 | 1 | 1 |
| | | 7 | 7 | 7 | 21 |

## Enllaços externs

* Resultats a la web de l'UCI
# Gert Frank

Gert Frank (Hobro, 15 de març de 1956 - 19 de gener de 2019) va ser un ciclista danès, professional entre 1976 i 1988. Va destacar sobretot amb el ciclisme en pista, on va aconseguir vint victòries en curses de sis dies. En ruta el seu principal èxit fou la medalla de bronze als Jocs Olímpics de Mont-real de 1976.

## Palmarès en pista

* 1977
** Campió de Dinamarca de persecució
** 1r als Sis dies de Herning (amb René Pijnen)
* 1979
** Campió de Dinamarca de persecució
** 1r als Sis dies de Herning (amb René Pijnen)
** 1r als Sis dies de Copenhaguen (amb René Pijnen)
* 1980
** Campió de Dinamarca d'Òmnium
** 1r als Sis dies de Herning (amb Patrick Sercu)
* 1981
** Campió d'Europa de Madison (amb Hans-Henrik Ørsted)
** 1r als Sis dies de Herning (amb Hans-Henrik Ørsted)
** 1r als Sis dies de Dortmund (amb Hans-Henrik Ørsted)
** 1r als Sis dies de Gant (amb Patrick Sercu)
** 1r als Sis dies de Münster (amb René Pijnen)
* 1982
** Campió d'Europa en Òmnium Endurance
** 1r als Sis dies de Grenoble (amb Bernard Vallet)
** 1r als Sis dies de Madrid (amb Avelino Perea)
* 1983
** Campió d'Europa de Madison (amb Hans-Henrik Ørsted)
** 1r als Sis dies de Herning (amb Hans-Henrik Ørsted)
** 1r als Sis dies de Copenhaguen (amb Patrick Sercu)
* 1984
** Campió d'Europa de derny
** 1r als Sis dies de Gant (amb Hans-Henrik Ørsted)
** 1r als Sis dies de Grenoble (amb Bernard Vallet)
** 1r als Sis dies de Múnic (amb Hans-Henrik Ørsted)
** 1r als Sis dies de París (amb Bernard Vallet)
** 1r als Sis dies de Stuttgart (amb Gregor Braun)
* 1985
** Campió d'Europa de Madison (amb René Pijnen)
** 1r als Sis dies de Copenhaguen (amb Hans-Henrik Ørsted)
** 1r als Sis dies de Zuric (amb René Pijnen)
* 1986
** 1r als Sis dies de Stuttgart (amb René Pijnen)

## Palmarès en ruta

* 1976
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de Mont-real en contrarellotge per equips (amb Jørn Lund, Verner Blaudzun i Jørgen Hansen)

## Referències

* ↑ Andersen, Stine Braunschweig. «Cykelrytter Gert Frank er død» (en danès), 20-01-2019. [Consulta: 27 desembre 2022].
* ↑ «FRANK Gert». [Consulta: 27 desembre 2022].
* 1 2 «Olympedia – Gert Frank». [Consulta: 27 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
# Tadeusz Mytnik

Tadeusz Mytnik (Nowice, Jaworzyna Śląska, Baixa Silèsia, 13 d'agost 1949) és un ciclista polonès, que va córrer durant la dècada de 1970 i primers de la de 1980. Els seus èxits internacionals més destacats els aconseguí en guanyar dos Campionats del Món de contrarellotge per equips, el 1973 i 1975, mentre el 1977 acabava tercer. El 1976 va guanyar la medalla de plata en aquesta mateixa prova als Jocs Olímpics de Mont-real, formant equip amb Ryszard Szurkowski, Mieczysław Nowicki i Stanisław Szozda.
Individualment destaquen les victòries a la Volta a Polònia de 1975 i vuit Campionats nacionals de contrarellotge.

## Palmarès

* 1971
** Campionat de Polònia en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Polònia
* 1972
** Campionat de Polònia en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Polònia
* 1973
** Campió del món en contrarellotge per equips, amb Ryszard Szurkowski, Stanisław Szozda i Lucjan Lis
** Campionat de Polònia en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Polònia
* 1974
** Campionat de Polònia en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Polònia
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Pau
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir
* 1975
** Campió del món en contrarellotge per equips, amb Ryszard Szurkowski, Stanisław Szozda i Mieczysław Nowicki
** 1r a la Volta a Polònia i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Pau
* 1976
** Medalla de plata en la contrarellotge per equips als Jocs Olímpics, amb Ryszard Szurkowski, Mieczysław Nowicki i Stanisław Szozda
** 1r a la Puchar Ministra Obrony Narodowej
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Pau
* 1977
** Medalla de bronze al Campionat del món en contrarellotge per equips
* 1978
** Campionat de Polònia en contrarellotge
** 1r a la Małopolski Wyścig Górski
* 1980
** Campionat de Polònia en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Polònia
* 1981
** 1r a la Fletxa d'Or, amb Ryszard Szurkowski
* 1982
** Campionat de Polònia en contrarellotge
* 1983
** 1r a la Szlakiem Grodów Piastowskich

## Referències

* 1 2 Palmarès a sitiodeciclismo.net
* ↑ Tadeusz Mytnik Arxivat 2013-02-04 a Wayback Machine. a sports-reference.com
# Maria Comnena, reina d'Hongria

Maria Comnena (ca. 1144-1190) fou reina d'Hongria i Croàcia des del 1163 fins al 1165.
Maria era la filla petita del sebastocràtor Isaac Comnè, fill de Joan II Comnè i germà gran de l'emperador romà d'Orient Manuel I Comnè, i de la primera dona d'Isaac, Teodora, besneta del rei Ladislau I d'Hongria.
El 1153 fou promesa pel seu oncle, l'emperador Manuel I, a Frederic I del Sacre Imperi Romanogermànic, però el seu compromís fou trencat poc després. El 1156, el seu oncle la casà amb el duc Esteve, que havia fugit a la seva cort després d'una revolta fallida contra el seu germà, el rei Géza II.
Després de la mort del rei Géza II el 31 de maig del 1162, l'emperador Manuel I preparà una campanya contra Hongria per ajudar el marit de Maria a ascendir al tron contra el fill del rei difunt, Esteve III. Tanmateix, els barons hongaresos elegiren el seu cunyat, Ladislau II, que concedí un terç del Regne d'Hongria al marit de Maria.
Després de la mort sobtada del rei Ladislau II el 14 de gener del 1163, el seu marit fou proclamat rei. Tanmateix, el rei Esteve IV fou derrotat el 19 de juny del 1163 pel seu nebot, el rei Esteve III, i es veié obligat a tornar a fugir a l'Imperi Romà d'Orient, on morí l'11 d'abril 1165 sense haver renunciat a la disputa contra el seu nebot. La reina Maria morí a Constantinoble.

## Matrimoni

Cap al 1157 es casà amb el rei Esteve IV d'Hongria (ca. 1133-11 d'abril del 1165). No tingueren fills.

## Referències

* ↑ En grec medieval: Μαρία Κομνηνή, Maria Komniní; en hongarès: Komnénosz Mária.
* ↑ http://www.britannica.com/EBchecked/topic/565435/Stephen-III
* ↑ http://mek.niif.hu/00300/00355/html/ABC09732/10020.htm

## Bibliografia

* Kristó Gyula - Makk Ferenc: Az Árpád-ház uralkodói (IPC Könyvek, 1996)
* Korai Magyar Történeti Lexikon (9-14. század), főszerkesztő: Kristó Gyula, szerkesztők: Engel Pál és Makk Ferenc (Akadémiai Kiadó, Budapest, 1994)
# Xavante

La llengua xavante (també denominada a'uwê, a'uwen o akwén) és una llengua parlada en aproximadament 170 municipis a l'àrea oriental del Mato Grosso, al Brasil.
Durant segles els xavantes i els xerentes van integrar un sol poble, els akwes. Els dos grups van conviure al costat del riu Tocantins fins al 1824, any en què els xavantes van decidir migrar cap a les planes del Rio das Mortes, al Mato Grosso. El motiu era distanciar-se, aïllar-se, dels habitants no indígenes de la zona, fet pel qual se'ls va aplicar l'apel·latiu de sacreqúa («tancats»). A partir de 1940 es va reiniciar el contacte forçós amb el govern brasiler i va començar l'interès privat per les terres on habiten.
L'akwe-xavante no s'ha de confondre amb l'ofaié-xavante (extingida) i l'oti-xavante (aïllada, extingida). Durant la història, diversos pobles de l'interior del Brasil s'han conegut amb el nom de xavante.

## Descripció lingüística

L'idioma xavante compta amb 13 vocals (9 orals i 4 nasals) i 13 consonants, organització gramatical, vocabulari i morfologia.

### Fonètica i fonologia

L'inventari vocàlic de la llengua xavante ve donat per:
| | Anterior | Central | Posterior |
| Tancada | i ĩ | ɨ | u |
| Mitjana | e | ə | o |
| Oberta | ɛ ɛ̃ | a ã | ɔ ɔ̃ |
Els sons o al·lòfons consonàntics d'aquesta llengua són:
| | Labial | Labial | Apical | Apical | Velar | Glotal |
| Oclusiva | p | b | t | d | | ʔ |
| Nasal | m | m | n | n | ŋ | |
| Fricativa | | | s | z | | h |
| Vibrant | | | ɾ | ɾ | | |
| Aproximant | w | w | | | | |
McLeod, que va treballar sobre una varietat diferent, a partir dels sons de la llengua xavante analitza les oclusives sonores i les nasals com al·lòfons del mateix fonema i dona el següent quadre de fonemes:
| | labial | dental | al.-pal. | glotal |
| oclusiva sorda | / p / | / t / | / ʧ / | / ʔ / |
| oclusiva sonora | / b / | / d / | / ʤ / | |
| no-oclusiva | / w / | / ɾ / | | / h / |

## Referències

* ↑ «Diccionari de llengües del món | TERMCAT». [Consulta: 14 agost 2020].
* ↑ MCLEOD, RUTH «PARAGRAPH, ASPECT, AND PARTICIPANT IN XAVANTE». Linguistics, 12, 132, 1974. DOI: 10.1515/ling.1974.12.132.51. ISSN: 0024-3949.

## Bibliografia

* McLeod, Ruth & Mitchell, Valerie. (2003) Aspectes dona Língua Xavante . SIL publications, Cuiabá, MT
* Burgess, Eunice. (1988) Focus i Tòpic em Xavante . Sèrie Lingüística № 9, Vol. 1: 11-38
* Hall, Joan; McLeod, Ruth & Mitchell, Valerie. (1987) Petit Dicionário: Xavante-Contactes, Contactes-Xavante . Sociedade Internacional de Lingüística, Cuiabá, MT
* Harrison, Alec J. Xavante Morphology and Respect / Intimacy Relationships
# Zapólskaia

Zapólskaia (en rus: Запольская) és un poble de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 11 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Zein Al-Sharaf Talal

Zein al-Sharaf Talal (àrab: زين الشرف بنت جميل, Zayn ax-Xaraf bint Jumayl) (2 d'agost de 1916 - 26 d'abril de 1994) va ser reina consort de Jordània i esposa del rei Talal de Jordània. Va ser també la mare del rei Hussein I de Jordània.

## Família

Va nàixer a Alexandria (Sultanat d'Egipte). Filla del xerif Jamal bin Nasser, governador de Hauran, i de Wijdan Hanim. Son pare era nebot del xerif Hussein ibn Ali de la Meca i sa mare era filla de Shakir Paixà, governador de Xipre, besnebot de Kâmil Paixà.

## Matrimoni i descendència

Zein va contreure matrimoni amb el seu cosí el príncep Talal de Jordània el 27 de novembre de 1934, amb qui va tenir quatre fills i dues filles:
* Hussein I de Jordània (14 de novembre de 1935 – 7 de febrer de 1999)
* Princesa Asma (morta en nàixer en 1937)
* Príncep Muhammad bin Talal (2 d'octubre de 1940 – 29 d'abril de 1999)
* Príncep Hassan bin Talal (nascut el 20 de març de 1947)
* Príncep Muhsin (mort en nàixer)
* Princesa Basma bin Talal (nascuda l'11 de maig de 1951)

## Carrera

La reina Zein va tenir un paper important en el desenvolupament polític del Regne jordà a inicis dels anys 1950, pel seu esforç donant suport als drets de la dona i fent obres benèfiques.
Va participar en la redacció de la constitució de 1952, que va donar certs drets a les dones i va realçar el desenvolupament social del país. També va crear el primer sindicat femení de Jordània en 1944. La reina Zein va omplir un buit constitucional després de l'assassinat del rei Abdal·lah I de Jordània en 1951, mentre el nou rei Talal era tractat fora del Regne. La reina va jugar de nou aquest paper durant el període entre agost de 1952, quan el seu fill, el rei Hussein, va ser proclamat monarca, i maig de 1953, quan va assumir els seus deures constitucionals a l'edat de divuit anys.
Després de l'arribada de refugiats palestins a Jordània després de la Guerra araboisraeliana de 1948, va dirigir els esforços del país per ajudar a les desenes de milers de refugiats. Va ser també fonamental a l'hora de crear la branca femenina de la Societat Nacional Jornada de la Mitja Lluna Roja en 1948. Durant la seua vida, la reina Zein va dedicar temps i energia a l'orfenat Um A l'Hussein d'Amman.

## Honors
### Honors nacionals

* Jordània: Dama del Gran Cordó amb Collaret de l'Ordre de al-Hussein bin Ali.

### Honors estrangers

* Malàisia: Gran Comandant Honoraria de l'Ordre del Defensor del Regne (SMN, 24 d'abril de 1965).

## Referències

* ↑ Jordanian genealogy details
* ↑ «SENARAI PENUH PENERIMA DARJAH KEBESARAN, BINTANG DAN PINGAT PERSEKUTUAN TAHUN 1965.». Arxivat de l'original el 2018-09-28. [Consulta: 26 agost 2017].
# Zona Rural Est de Vitòria

La Zona Rural Est de Vitòria (en basc Ekialdeko Nekazaritza Eremua) és l'agrupació de consells rurals de Vitòria que hi ha a l'est de la ciutat. La població d'aquesta àrea de la ciutat és de 1.971 habitants l'any 2008. Els 20 concejos integrants d'aquesta zona són:
* Aberasturi - 149 habitants.
* Andollu - 46 habitants.
* Arkauti - 75 habitants.
* Arkaia - 88 habitants.
* Argandoña - 41 habitants.
* Askartza - 56 habitants.
* Betoñu - 531 habitants.
* Bolibar - 12 habitants.
* Zerio - 28 habitants.
* Elorriaga - 82 habitants.
* Gamiz - 23 habitants.
* Ilarratza - 61 habitants.
* Jungitu - 95 habitants.
* Lubinao - 33 habitants.
* Matauku - 37 habitants.
* Oreitia - 70 habitants.
* Otazu - 68 habitants.
* Uribarri Arratzua - 53 habitants.
* Uribarri Nagusia/Ullibarri de los Olleros - 56 habitants.
* Villafranca de Estíbaliz - 182 habitants.

## Referències

* ↑ Ajuntament de Vitòria-Gasteiz: Població i habitatges segons Entitats Menors del municipi
# Xilarials

Les xilarials (Xylariales) són un ordre de fong de la classe de les Sordariomycetes (també coneguda com a Pyrenomycetes), subfílum Pezizomycotina, fílum Ascomycota. És l'únic ordre de la subclasse Xylariomycetidae.
# Yoshio Furukawa

Yoshio Furukawa (Prefectura d'Osaka, 5 de juliol de 1934) és un futbolista japonès que disputar divuit partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database
# Yoshinori Taguchi

Yoshinori Taguchi (Prefectura de Saitama, 14 de setembre de 1965) és un futbolista japonès.

## Selecció japonesa

Va formar part de l'equip olímpic japonès a la Copa d'Àsia de 1988.

## Referències

* ↑ worldfootball.net
# Yoshio Fujimoto

Yoshio Fujimoto (Japó, 29 de gener de 1960) és un pilot de ral·li japonès actualment retirat. Guanyador del Campionat de Ral·lis Àsia-Pacífic de 1998.

## Trajectòria

Aquest pilot japonès va debutar a les carreres de motor el 1982. La seva carrera va acabar el 1999.
Va córrer amb un Nissan Pulsar a principis dels anys noranta, passant a Mitsubishi Lancer RS el 1993, després a Toyota Celica Turbo 4WD del 1994 al 1997 i a Toyota Corolla el 1998.
Fujimoto va participar regularment en el WRC el 1994, en el seu Toyota Celica Turbo 4WD ST185 de l'equip Castrol Toyota (millor rànquing WRC: 4 en el Ral·li d'Indonèsia el 1996 i 5 en 1997).
Va acabar la seva carrera amb Tein Sport Team del 1996 al 1999, després dels seus dos anys amb Toyota Castrol.

## Premis

* 1998: campió de ral·li Àsia-Pacífic (APRC), al Toyota Corolla WRC ;

### Victòria al Campionat del Món de Fabricants de 2 litres de la FIA

* 1995: 43 Ral·li de Kenya (el copilot suec Arne Hertz, Toyota Celica Turbo 4WD - Toyota Castrol Team)

### Victòria a APRC

* 1998: 2 Ral·li de la Xina (copilot del neozelandès Tony Sircombe, al Toyota Celica GT-Four)

## Referències

* ↑ Shacki. «Yoshio Fujimoto - rally profile eWRC-results.com» (en anglès). [Consulta: 22 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Yoshio Fujimoto a rallybase.nl ;
* Yoshio Fujimoto a rallye-info.com Arxivat 2020-06-12 a Wayback Machine. ;
* Yoshio Fujimoto a ewrc-results.com .
# ¡¡¡Abajo los hombres!!!

¡¡¡Abajo los hombres!!! és una pel·lícula espanyola en clau de comèdia musical dirigida per Josep Maria Castellví i Marimon i estrenada l'any 1936. És considerada el primer musical del cinema espanyol.

## Argument

La història transcorre a bord d'un vaixell, l'Eva, on la protagonista, la neboda del ric propietari, s'ha colat com a polissó. El ric oncle vol llegar el vaixell a la noia a canvi que odiï als homes. Amb nombrosos números musicals.

## Referències

* ↑ Gubern, Román, et al., eds. Historia del cine español. Madrid: Cátedra, 1995.

## Bibliografia

* Aguilar, Carlos. Guía del Video - Cine. Madrid: Ediciones Cátedra, 1986. ISBN 84-376-0615-2. -Ver Carlos Aguilar

## Enllaços externs

* Abajo los hombres a Hoycinema
* Abajo los hombres a Mundocine
* Abajo los hombres a la Filmoteca de Catalunya
# Yui Aragaki

Yui Aragaki (新垣 結衣, Aragaki Yui, 11 de juny, 1988) és una actriu, cantant, talent, seiyuu i model originària de Naha, capital de la Prefectura d'Okinawa al Japó. Pertany a l'agencia LesPros Entertainment.

## Biografia

En el 2001 assistí a una audició per a la revista de models adolescents Nicola, on guanyà el Gran Premi. Després d'experimentar en el món de la moda, en el 2004 també provà sort en diferents àmbits, com el gravure com a model de vestits de bany, i també en l'actuació on debutà en la pel·lícula Sh15uya (Shibuya Fifteen). Gràcies a la popularitat que fou adquirint conforme passaven els anys, es convertí ràpidament en una figura potent dins de l'entreteniment japonès, protagonitzant diversos comercials per a la televisió, i també doramas i doblatges per a animes com Keroro Gunzō i Digimon Savers.
El 2007, amb la pel·lícula Waruboro debutà en la pantalla gran. I també juntament amb el seu primer paper protagonista en una pel·lícula que tingué lloc enguany, en el llargmetratge Koisuru Madori, també se li va donar l'oportunitat de començar una carrera com a cantant sota el segell Warner cantant el tema principal d'aquest film, amb la seua cançó debut Memories. La seua segona cançó en aquesta nova faceta artística, heavenly days, foubé el tema principal del seu segon rol protagonista en una pel·lícula, aquesta vegada en la producció Koizora, que guanyà diversos premis entre els quals es va incloure el Nippon Academy Award. Enguany també va començar a treballar en un programa de ràdio, SCHOOL OF LOCK! de Tokyo FM, on va conduir la seua pròpia secció cridada GIRLS LOCKS!. Al desembre d'enguany es llançà l'àlbum debut de Yui Aragaki com a cantant, titulat Sora, juntament amb un DVD amb els vídeos musicals que es van fer per a promocionar, ja que el disc no tingué cap single posat a la venda.

## Actuació
### Doramas

* Sh15uya com Ema (TV Asahi, 2005)
* Dragon Zakura com Kosaka Yoshino (TBS, 2005)
* Onna no Ichidaiki: Koshiji Fubuki com Koshiji Fubuki (Jove) (Fuji TV, 2005)
* True Love (Fuji TV, 2006)
* Kanojo no Koibumi (TV Asahi, 2006)
* Galcir com Nagisa (NTV, 2006)
* My Boss, My Hero com Umemura Hikari (NTV, 2006)
* Papa to Musume no Nanokakan com Kawahara Koume (TBS, 2007)
* Code Blue com Shiraishi Megimu (Fuji TV, 1008)
* Code Blue SP (Fuji TV, 2009)
* Smile com Mishima Hana (TBS, 2009)

### Pel·lícules

* Koisuru Madori (2007)
* Waruboro (2007)
* Koizora (2007)
* Fure Fure Shojo (2008)

### Doblatges

* Chou Gekijouban Keroro Gunso com Mirara
* Digimon Savers com Yoshino Fujieda

## Discografia
### Àlbums

* Sora (そら) (5 de desembre, 2007)

### Senzill

* Make my day (16 de juliol, 2008)
* Akai Ito (赤い糸) (15 d'octubre, 2008)

### DVD

* Sora Films (そらFilms) (12 de desembre, 2007)

## Referències

* 1 2 «Yui Aragaki, IMDb» (en anglès), 01-07-2009.
* ↑ «Yui Aragaki, Anime News Network» (en anglès), 01-07-2009.
* ↑ «Discografia de Yui Aragaki» (en anglès), 01-07-2009. Arxivat de l'original el 2006-12-16. [Consulta: 28 setembre 2009].

## Enllaços externs

* Fitxa de Yui Aragaki Arxivat 2006-12-16 a Wayback Machine. a LesPros Entertainment (japonès)
* Yui Aragaki a Anime News Network
# Yuhi III Mazimpaka

Yuhi III Mazimpaka (Yuhi wa Gatatu Mazimpakâ) va ser el Mwami (rei) del regne de Ruanda del 1642 al 1675.
És recordat com un jove rei excepcionalment atractiu. Era un home força intel·ligent i creatiu. Es diu que va ser un pintor amb paraules (umusizi) poeta i un profeta. Va revelar dels seus somnis l'arribada d'una pàl·lida carrera de persones en molts anys després de la seva mort que conduiria a la caiguda del seu regne. El rei Yuhi III va encarregar la construcció d'una casa de tres pisos, formada per troncs d'arbres, canyes i palles de gespa en un lloc conegut com a Kamonyi. Es creu que ha estat la primera casa pairal construïda a Ruanda.
Va patir ocasionalment una malaltia mental a causa de la seva combinació de meditacions/visions i el funcionament diari del Regne. Va morir d'una lesió a la cama que va patir per intentar submergir-se d'una roca alta en un llac on havia anat a nedar.

## Referències

* ↑ Alexis Kagame. Un Abrégé de l'Ethno-histoire du Rwanda. Butare, Éditions Universitaires du Rwanda, 1972-75. 2 volumes

## Bibliografia

* (anglès) Aimable Twagilimana, « Appendix B : Bami (Kings) of Rwanda », in Historical dictionary of Rwanda, Scarecrow Press, Lanham, Md., 2007, p. 181 ISBN 978-0-8108-5313-3
Títols de regnat :
| Precedit per: Mibamwe II Sekarongoro II Gisanura | Rei de Ruanda 1642–1675 | Succeït per: Cyilima II Rujugira |
# Àtal de Pèrgam

Àtal de Pèrgam és el nom dels següents personatges:
* Àtal I de Pèrgam, rei de Pèrgam del 241 aC al 197 aC
* Àtal II de Pèrgam Filadelf, rei de Pèrgam del 159 aC al 138 aC
* Àtal III de Pèrgam Filomètor, rei de Pèrgam del 139 aC al 133 aC
# Àtal (metge)

Àtal o Àttal (en llatí Attalus, en grec antic Άτταλος) era un metge romà del segle ii, deixeble del metge Sorà (Soranus) i va pertànyer a l'escola metòdica, una de les escoles mèdiques més importants del món grecoromà.
Galè diu que va errar en el diagnòstic de la malaltia de la qual va morir el filòsof estoic Teàgenes.

## Referències

* ↑ Attalus A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology Ed. William Smith. ed. 1813-1893
# Àtal (sofista)

Àtal o Àttal fou un sofista del segle ii, fill de Polemó i avi del sofista Hermòcrates de Focea. Es creu, per una inscripció, que era nadiu d'Esmirna, però havia viscut a Laodicea la major part del temps.

## Referències

* ↑ Filostrat, Vit. Sophist. 2.25
* ↑ Attalus A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology Ed. William Smith. ed. 1813-1893