OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jean-Pierre Latz

Jean-Pierre Latz cap a 1691, París, 4 d'agost de 1754) va ser un notable dissenyador de mobles dins l'estil Rococó Com altres ebenistes que treballaven a França era d'origen alemany.
Fill d'un tal Walter Latz, Jean-Pierre nasqué prop de la ciutat de Colònia, i es va traslladar a País l'any 1719, als 26 anys. Sempre va mantenir una certa pesadesa germànica en els seus dissenys.
El maig de 1736 Latz es va naturalitzar ciutadà francès L'any 1741 va ser nomenat ébéniste privilegié du Roi, Un exemple de les seves obres és la còmoda de Latz' que es troba al Cincinnati Art Museum.
Latz es va especialitzar en caixes de rellotge
Entre els seus clients s'inclouen Frederic el Gran de Prússia, per al qual va fer un ric rellotge, August III de Polònia, Elector de Saxònia i Rei de Polònia, Comte Heinrich von Brühl i la filla favorita del rei Louis XV, Madame Elisabeth, que es va casar el 1739 amb el Duc de Parma.
Després de la mort de Latz el 1754,

## Notes

* ↑ Date in Geoffrey de Bellaigue, The James A. de Rothschild Collection at Waddesdon Manor: Furniture, Clocks and Gilt Bronzes II 1974:876; l'inventari data del 9 d'agost de 1754.
* ↑ Bellaigue 1974:876.
* ↑ Gillian Wilson, Clocks: French eighteenth-century clocks in the J. Paul Getty Museum, 1976:41; hi ha un planisferi, fet per Latz, a la Getty Museum collection.
* ↑ "A Germanic taste for plastic, three-dimensional forms", segons Sherman Lee (a The Cleveland Museum of Art 1973);
* ↑ Comte François de Salverte, Les ébénistes parisiens du xviiie siècle (1927:197 n. 7), s.v. "Latz, Jean-Pierre".
* ↑ Wilson 1974.
* ↑ The Collections of the Cincinnati Art Museum, 2000:220.
* ↑ Latz's "most important piece", Watson 1966:551.
* ↑ Charles Cressent, va ser un dels compiladors de l'inventari que comprenia 170 caixes de rellotge, 48 obres de fusta i 63 figures de bronze.(Bellaigue 1974:876f).
# Frits Kuipers

Frederik Carel "Frits" Kuipers (Elst, Gelderland, 11 de juny de 1899 - Heemstede, 10 d'octubre de 1943) fou un futbolista neerlandès que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla de bronze en la competició de futbol.
Pel que fa a clubs, defensà els colors del HFC Haarlem entre 1920 i 1923. Amb la selecció nacional jugà 5 partits, en què no marcà cap gol.

## Referències

* 1 2 «Frits Kuipers Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de setembre 2017. [Consulta: 17 setembre 2017].
* ↑ voetbalstats.nl
* ↑ (anglès) Fitxa de Frits Kuipers a eu-football.info
# Gentiana perpusilla

Gentiana perpusilla és una espècie de planta fanerògama que pertany a la família de les gencianàcies (Gentianaceae).

## Descripció

Gentiana perpusilla és una planta monocàrpica amb diverses tiges erectes de 8 a 40 mm d'alçada.
Les fulles basals són oblongues a obovades, 4 a 10 mm de llargada i 2 a 4 mm d'amplada, ascendents. Les fulles caulinars fan de 3 a 6 mm de llargària i 1 a 3 mm d'amplada, l'àpex és obtús a arrodonit, la base és arrodonida, el marge és sencer o amb dents apicals, amb un limbe foliar i una quilla blanques poc evidents.
Les flors són pedicel·lades, solitàries, a la part terminal de les tiges. El calze és cilíndric, amb un tub de 4 a 7 mm de llargada, lòbuls triangulars, erectes de 1 a 1.5 mm de llargària, amb vora i quilla blancs. La corol·la és hipocraterimorfa, 5 a 10 mm de llarg, de color blanc verdós, els lòbuls són ovats triangulars, 1 a 2 mm de llarg, blavosos, els apèndixs són interlobulars triangulars 0,8 a 1,5 mm de llarg, blavosos. Inclosos els estams, filaments i anteres fan entre 1,5 a 2 mm de llarg. L'ovari conté un curt estil.
La càpsula és oblonga de 2,5 a 3,5 mm de llarg, extreta de la corol·la macrescent per un ginòfor d'uns 3 mm de llarg. Les llavors són el·líptiques a ovoides, de 0,75 mm de llarg, de color marró fosc.

## Distribució i hàbitat

Gentiana perpusilla és endémica de les parts altes de l'Eix Volcànic Transversal de Mèxic.
En el seu hàbitat creix a les zones alpines en microhàbitats humits a una altitud dels 3590 fins als 3900 m. Pel que sembla floreix durant l'estiu.
Per la distribució restringida i l'abundància relativament baixa és una espècie vulnerable a l'extinció.

## Taxonomia

Gentiana perpusilla va ser descrita per Townshend Stith Brandegee i publicat a Zoë 5(10): 181, a l'any 1904.

### Etimologia

Gentiana: Segons Plini el Vell i Dioscòrides Pedaci, el seu nom deriva del de Genci, rei de Il·líria en el segle ii, a qui s'atribuïa el descobriment del valor curatiu de la Gentiana lutea.
perpusilla: epítet llatí que significa "molt petit, "minúscul".

## Referències

* 1 2 3 4 Pringle, James S. «El género Gentiana (Gentianaceae) en México» (en castellà i anglès). Polibotánica, 27, abril 2009. ISSN: 1405-2768 [Consulta: 18 març 2024].
* ↑ «Gentiana perpusilla». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 18 març 2024].
* ↑ Plini el Vell: Naturalis Historia XXV, 34 (anglès).
* ↑ Dioscòrides Pedaci: De materia medica III, 3 Arxivat 2013-10-29 a Wayback Machine. (en grec i llatí).
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets |pendulinus - pes-tigridis» (en anglès), 2019. [Consulta: 18 març 2024].
# Friedhelm Mennekes

Friedhelm Mennekes (1940, Bottrop, Alemanya) és un sacerdot jesuïta, Doctor en Filosofia, especialista en art contemporani,és un dels actors destacats en el diàleg contemporani entre cultura, Església i política. Mennekes ha dedicat bona part de la seva trajectòria a difondre la confluència entre art i religió, amb múltiples exposicions, conferències i articles. Ha col·laborat o treballat amb personatges com Donald Baechler, Joseph Beuys (el P. Mennekes va intervenir en la célebre acció que Beuys va dur a terme a Manresa), Christian Boltanski, James Brown, James Lee Byars, Francis Bacon, Eduardo Chillida, Marlene Dumas, Anish Kapoor, Cindy Sherman, Antoni Tàpies o Bill Viola, entre d'altres. Amb tots ells ha reeixit a analitzar la profunditat espiritual de l'art més enllà del seu contingut religiós. De 1987 a 2008 va ser rector de Sant Pere a Colònia, on va desenvolupar una intensa activitat com a promotor artístic. Ha impartit la docència a diferents universitats alemanyes i també ha estat professor visitant a facultats d'arreu del món. Alguns dels seus llibres traduïts al castellà són: Joseph Beuys. Pensar Cristo (Herder, 1997) i Intrusos en la casa, 1950-1971. Arte moderno, espacio sagrado (Fundación Museo Jorge Oteiza, 2011), escrit amb Jon Echeverria.

## Referències

* ↑ «Ministerin Schäfer überreicht das Bundesverdienstkreuz 1. Klasse an Professor Friedhelm Mennekes | Das Landesportal Wir in NRW» (en alemany), 27-07-2011. [Consulta: 21 febrer 2018].
# Gentiana longicollis

Gentiana longicollis és una espècie de planta fanerògama que pertany a la família de les gencianàcies (Gentianaceae).

## Descripció

Gentiana longicollis és una planta herbàcia perenne amb arrel pivotant de 1.5 a 4 mm de gruix, una mica ramificada. Les tiges són decumbents, de 8 a 20 cm de llargada, glabres, porció terminal erecta.
Les fulles són sèssils a curt peciolades, el·líptiques, de 9 a 15 mm de llarg i 6 a 12 mm d'amplada, lleugerament més grans en la porció mitjana de la tija, l'àpex és obtús a arrodonit, la base és arrodonida a decurrent, el marge és sencer amb una a tres nervadures poc prominents.
Les flors són solitàries, en peduncles de 5 a 15 cm de llarg, amb dos a tres parells de bràctees lanceolades de 7 a 10 mm de llarg, espaiades en 4 a 6 cm. El calze és lleugerament campanulat, glabre, porpra. El tub fa entre 6 a 8 mm de llarg, els lòbuls són erectes, lanceolats a estretament oblongs de 5 a 6 mm de llarg. La corol·la és blava morada, lleugerament infundibuliforme, el tub fa entre 30 a 35 mm de llarg, els lòbuls són ovat–deltoïdals, estesos, de 5 a 6 mm de llarg, apèndixs interlobulars bicuspidats, de 2 a 3 mm de llarg. Inclosos els estams, porció lliure d'11 a 12 mm de llarg, antera1anteres de 3 a 4 mm de llarg. El pistil té un estil curt, l'estigma és bifurcat i curt.
La càpsula és el·líptica de 2 a 4 cm de llarg. Les llavors fan entre 1,5 a 2 mm de llargada i són alades. Coneguda només de la localitat tipus.

## Distribució i hàbitat

Gentiana longicollis creix en aiguamolls en pinedes i alzinars, a una altitud dels 2400 fins als 2 800 m. Floreix d'agost a desembre.
Per la distribució restringida i poca abundància, l'espècie pot ser considerada amb problemes de supervivència.

## Taxonomia

Gentiana longicollis va ser descrita per Guy L. Nesom i publicat a Phytologia 69: 115, a l'any 1990.

### Etimologia

Gentiana: Segons Plini el Vell i Dioscòrides Pedaci, el seu nom deriva del de Genci, rei de Il·líria en el segle ii, a qui s'atribuïa el descobriment del valor curatiu de la Gentiana lutea.
longicollis: epítet llatí que significa "de coll llarg".

## Referències

* 1 2 3 Pringle, James S. «El género Gentiana (Gentianaceae) en México» (en castellà i anglès). Polibotánica, 27, abril 2009. ISSN: 1405-2768 [Consulta: 3 març 2024].
* ↑ «Gentiana longicollis». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 16 març 2024].
* ↑ Plini el Vell: Naturalis Historia XXV, 34 (anglès).
* ↑ Dioscòrides Pedaci: De materia medica III, 3 Arxivat 2013-10-29 a Wayback Machine. (en grec i llatí).
* ↑ «longicollis». Wiktionary |The free dictionary. [Consulta: 17 març 2024].
# Fritz Bösch

Fritz Bösch (valor desconegut, valor desconegut - valor desconegut, valor desconegut) fou un remer suís que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on disputà la prova del quatre amb timoner del programa de rem, en què guanyà la medalla de plata. Formà equip amb Ernst Haas, Joseph Meyer, Otto Bucher i Karl Schwegler i n'era el timoner.

## Referències

* ↑ «Fritz Bösch Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2 d’octubre 2015. [Consulta: 2 setembre 2018].
# Lliga neerlandesa de futbol 1888-89

La Lliga neerlandesa de futbol 1888–1889 va ser el primer campionat nacional de futbol als Països Baixos. Set equips de les ciutats Amsterdam, La Haia, Haarlem i Rotterdam van participar en la competició, que més tard s'anomenaria Eerste Klasse West; com que el districte de futbol occidental dels Països Baixos era l'únic que tenia una competició en aquell moment, es podria considerar un campionat nacional. El VV Concordia de Rotterdam va guanyar el campionat, però aquest campionat no es considerà oficial, ja que els equips no havien jugat el mateix nombre de partits.

## Classificació

| Pos. | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | Pts | DG |
| 1 | VV Concordia | 7 | 5 | 1 | 1 | 12 | 2 | 11 | +10 |
| 2 | HFC | 7 | 2 | 3 | 2 | 6 | 4 | 7 | +2 |
| 3 | HVV Den Haag | 6 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 6 | 0 |
| 4 | VVA | 6 | 1 | 4 | 1 | 3 | 3 | 6 | 0 |
| 5 | RAP | 5 | 0 | 4 | 1 | 2 | 3 | 4 | -1 |
| 6 | Olympia Rotterdam | 2 | 0 | 0 | 2 | 1 | 8 | 0 | -7 |
| 7 | Excelsior Haarlem | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 4 | 0 | -4 |
PJ = Partits jugats; PG = Partits guanyats; PE = Partits empatats; PP = Partits perduts; GF = Gols a favor; GC = Gols en contra; Pts = Punts; DG = Diferència de gols

## Resultats

| Casa \ Fora | CON | EXC | HFC | HVV | OLY | RAP | VVA |
| Concordia | | 4–0 | 1–0 | 1–0 | 4–0 | – | 1–1 |
| Excelsior | – | | – | – | – | – | – |
| HFC | – | – | | 1–0 | 4–1 | – | 0–0 |
| HVV | 1–0 | – | 0–0 | | – | 1–0 | – |
| Olympia | – | – | – | – | | – | – |
| RAP | – | – | 1–1 | 0–0 | – | | 1–1 |
| VVA | 0–1 | – | 1–0 | – | – | 0–0 | |

## Referències

* ↑ RSSSF, Eerste Klasse Oeste (anglès)

## Enllaços externs

* Campionats de la Lliga de futbol dels Països Baixos RSSSF 1898-1954
# Fritz Landertinger

Fritz Landertinger (Krems an der Donau, 26 de febrer de 1914 - Schlüsselburg, 18 de gener de 1943) fou un piragüista austríac que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla de plata en la prova del K-1, 10.000 metres del programa de piragüisme.
Va morir en acció de guerra al Front Oriental durant la Segona Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ «Fritz Landertinger Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-10-11. [Consulta: 17 març 2019].
* ↑ «Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». Sports Reference. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 24 juliol 2018].
# Jordi Gomara i Pérez

Jordi Gomara és el nom artístic de Jordi Gomara i Pérez, cantautor de Vallromanes, el Vallès Oriental, nascut a Barcelona ciutat. Després d'un temps allunyat dels escenaris torna el 2009 actuant a Catalunya, País Valencià, Mallorca, Madrid, França, Estats Units d'Amèrica, Colòmbia… en solitari i també compartint escenari amb un gran nombre d'artistes. Grava el CD D'amor i d'altres dissidències el 2012 amb col·laboracions de Cesk Freixas i Andreu Valor. Al setembre de 2012 el presenta a banda completa amb músics de La Carrau i la col·laboració de Cesk Freixas. La seva cançó La dissidència ha quedat classificada entre les 10 millors cançons d'autor en els premis Enderrock 2013 per votació popular. L'any 2016 participà amb la seva cançó Sense tu tot és no res en el CD Notes blaves per l'AUTISME amb artistes com Max Sunyer, Amadeu Casas, Jordi Sabatés, Jordi Batiste, Olivier Durand... Després d'un temps allunyat dels escenaris va ser convidat a participar en el X Festival de Cantautors i Intèrprets de Sant Boi de Llobregat.
La seva música és d'un estil molt propi però variat, amb influències molt diverses. Amb lletres i música de tall intimista preferentment, combina cançons més personals amb d'altres de contingut social i polític molt crític. Ha enregistrar el seu primer disc D'amor i d'altres dissidències publicat per Temps Record al maig de 2012 amb col·laboracions de Cesk Freixas i Andreu Valor. Al setembre de 2012 presentà oficialment el seu disc a banda completa, amb els músics de La Carrau i la col·laboració de Cesk Freixas al Correllengua 2012, en un concert organitzat per l'Ajuntament de Vallromanes. La seva cançó La dissidència ha quedat classificada entre les 10 millors cançons d'autor per votació popular en els premis de la música catalana 2013 de la revista Enderrock.

## Discografia

* 2012: D'amor i d'altres dissidències (Temps Record)

## Referències

* ↑ «Sona9. Jordi Gomara». Enderrock, 01-04-2017. [Consulta: 3 agost 2018].
* ↑ «D'amor i d'altres dissidències (Revista Enderrock)».
* ↑ «Revista Enderrock».
* ↑ «L'univers de l'Àgatha: autisme, música i l'anormal normalitat». Revista Núvol, 26-02-2016. [Consulta: 1r maig 2017].
* ↑ «Deu anys del Cicle de Cantautors» p. 6. Ajuntament de Sant Boi, 01-06-2009. Arxivat de l'original el 2018-07-30. [Consulta: 30 juliol 2018].
* ↑ Vallromanes, Ajuntament de «Correllengua 2012». .
* ↑ «Classificats per la segona volta (Revista Enderrock)».

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial: http://jordigomara.cat
* Fitxa del disc D'amor i d'altres dissidències a la revista Enderrock: http://www.enderrock.cat/disc/2411/amor/altres/dissidencies
* Ressenya del disc a la revista Enderrock: http://itaca2000news.blogspot.com.es/p/radio-i-tv.html
# Fritz Spengler

Fritz Spengler (Mannheim, 6 de setembre de 1908 - Weiskirchen, 10 de març de 2003) fou un jugador d'handbol alemany que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol.
Amb el SV Waldhof Mannheim guanyà la lliga alemanya de 1933. Després de la Segona Guerra Mundial fou entrenador de l'equip nacional del Sarre, amb qui disputà el campionat del món d'hanbdol a onze de 1952 i 1955. Va mantenir el càrrec fins a 1969.

## Referències

* 1 2 «Fritz Spengler Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 23 d’octubre 2012. [Consulta: 12 desembre 2018].
# Christian Gabriel Oliva Giménez

Christian Gabriel Oliva Giménez (Ciudad del Plata, Uruguai, 1 de juny de 1996), més conegut com a Christian Oliva, és un futbolista uruguaià que juga de migcampista al Cagliari Calcio.

## Trajectòria
### Atlético Nacional

Oliva va nàixer al departament de Delta El Tigre de Ciudad del Plata al departament uruguaià de San José. Després de començar a jugar a la seua ciutat natal amb el Club de Bochas de Delta El Tigre, va fitxar pels equips juvenils del Club Nacional. Posteriorment va fitxar pel Club Atlético Bella Vista, abans de tornar definitivament al Nacional el 2016.
El gener de 2018, després de marcar 17 gols amb el filial, Oliva va ser promocionat al primer equip del Nacional amb l'entrenador Alexander Medina, qui havia treballat amb ell al filial. Oliva va fer el seu debut professional a finals de gener de 2018, entrant com a suplent a la segona part en una derrota 3-1 contra el Club Atlético Peñarol a la Supercopa Uruguaia.
Oliva va debutar a la primera divisió el 10 de febrer de 2018, jugant 14 minuts en una victòria per 3–0 a fora contra Rampla Juniors. El seu primer gol a la categoria va arribar el 15 d'abril, en una derrota a casa contra el Boston River. El 25 d'abril d'aquest any va ampliar el seu contracte amb Nacional fins al 2020.

### Cagliari Calcio

El 25 de gener de 2019 Oliva va fitxar pel Cagliari Calcio, club italià de la Serie A. L'acord va arribar en forma de cessió amb opció de compra obligatòria fins al 2023 i una opció per un any més. La seua primera temporada a Sardenya no va formar part de l'equip titular. Va debutar com a substitut del lesionat Luca Cigarini en una victòria per 3-1 a casa contra el Genoa, i va marcar el seu primer gol el 3 de novembre per assegurar una victòria per 2–0 contra l'Atalanta.

### València CF

L'1 de febrer de 2021 Oliva va fitxar pel València CF en qualitat de cedit per a la resta de la temporada 2020-21, amb opció de compra a final de temporada.

## Referències

* ↑ «Joven futbolista de Ciudad del Plata fue ascendido al primer equipo del club Nacional» (en castellà). Portal Ciudad del Plata, 09-01-2018.
* ↑ «¡¡¡Peñarol Campeón de la Supercopa!!!» (en castellà). Tenfield, 26-01-2018.
* ↑ «Nacional se "trepó" a lo más alto…» (en castellà). Tenfield, 10-02-2018.
* ↑ «Oliva hasta el 2020» (en castellà). La Abdón, 25-04-2018. Arxivat de l'original el 2019-01-03. [Consulta: 16 febrer 2021].
* ↑ «UFFICIALE: Cagliari, arriva l'uruguaiano Oliva dal Nacional» (en italià). Tutto Mercato Web, 25-01-2019.
* ↑ «Atalanta-Cagliari 0-2: autogol di Pasalic e Oliva, sardi al quarto posto» (en italià). La Repubblica, 03-11-2019.
* ↑ «El València fa oficial el fitxatge de Christian Oliva». À Punt Mèdia Esports, 01-02-2021.

## Enllaços externs

* Fitxa de Christian Oliva a Soccerway.com
# Gabriele Kühn

Gabriele Kühn (Dresden, 11 de març de 1957), de soltera Lohs, és una ex-remadora alemanya que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on guanyà la medalla d'or en la competició del quatre amb timoner del programa de rem. Quatre anys més tard, als jocs de Moscou, guanyà una nova medalla d'or en la prova del vuit amb timoner del programa de rem. En el seu palmarès també destaca una medalla d'or i una de plata en el vuit amb timoner al Campionat del món de rem.

## Referències

* ↑ «Gabriele Lohs-Kühn Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’octubre 2012. [Consulta: 14 octubre 2019].
* ↑ Fitxa a worldrowing.com
# Ana Oncina Tortosa

Ana Oncina Tortosa (Elda, 1989) és una il·lustradora i autora de còmic valenciana, autora de la sèrie Croqueta y empanadilla, amb la que va guanyar el premi del públic del Saló Internacional del Còmic de Barcelona de 2015.
Els seus inicis professionals comencen al camp de l'animació, que representen una de les seues influències. La seua primera incursió en el còmic va ser Croqueta y empanadilla, que envià com a projecte a Edicions La Cúpula, editorial que l'endemà li cridaria per a comprar-li el projecte. En cinc mesos esgotà la primera edició i dos reimpressions, esdevenint un èxit de públic, i consagrant a Oncina com una representant del còmic femení a l'Estat Espanyol.

## Croqueta y empanadilla

Croqueta y empanadilla naixen d'una anècdota de març de 2013, quan Oncina va anar de viatge a Berlín amb el seu xicot. Quan després de visitar diversos museus Oncina va descansar a un banc, el seu xicot li va dir que era una empanada, a la qual cosa l'Ana va replicar que si ella era una empanada, ell era una croqueta. D'eixa anècdota van nàixer els personatges, les històries dels quals estan basades en fets reals, als que se sumarien alguns personatges secundaris, com el gos Rodolfo i el gat Bufa, les històries dels quals sí que són inventades.
La sèrie està formada per diferents capítols autoconclusius que narren diferents anècdotes de la vida en parella.

### Publicacions

* Croqueta y empanadilla (2014)
* Una navidad con Croqueta y empanadilla (2014)

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 'Croqueta y empanadilla', un cómic sobre situaciones típicas de pareja notícia al web d'RTVE del 5 d'abril de 2014 (castellà)
* ↑ Ganadores de los Premios del Saló de Barcelona 2015 Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine. - Notícia a Entrecomics del 18 d'abril de 2014 (castellà)
* ↑ Ana Oncina: «La gente quiere reírse y abstraerse de la crisis» entrevista a Gonzoo del 22 de maig de 2014 (castellà)
* 1 2 Ana Oncina, el éxito de un cómic sobre "los momentos buenos en pareja" La ilustradora alicantina está presentando por España la tercera edición de su primer cómic, "Croqueta y empanadilla" - Información, 27 de juliol de 2014 (castellà)

## Enllaços externs

* Blog d'Ana Oncina
# Efecte Joule-Thomson

En física, l'efecte Joule-Thomson o efecte Joule-Kelvin és el procés en el qual la temperatura d'un sistema disminueix o augmenta en permetre que el sistema s'expandeixi lliurement mantenint l'entalpia constant.
Va ser descrit per James Prescott Joule i William Thomson, el primer Baró de Kelvin, que van establir l'efecte el 1852 modificant un experiment previ de Joule en el qual un gas s'expandia mantenint constant la seva energia interna.

## Descripció

La relació entre temperatura, pressió i volum d'un gas es pot descriure d'una forma senzilla gràcies a les lleis dels gasos. Quan el volum augmenta durant un procés irreversible, les lleis dels gasos no poden determinar per si soles què passa amb la temperatura i pressió del gas. En general, quan un gas s'expandeix adiabàticament, la temperatura pot augmentar o disminuir, depenent de la pressió i temperatura inicial. Per a una pressió constant (fixada prèviament), un gas tindrà una temperatura d'inversió de Joule-Thomson (Kelvin), per damunt de la qual en expandir-se el gas causa un augment de temperatura, i per sota de la qual l'expansió del gas causa un refredament. En la majoria dels gasos, a pressió atmosfèrica aquesta temperatura és bastant alta, molt més gran que la temperatura ambiental, i per això la majoria dels gasos es refreden quan s'expandeixen.
L'increment de temperatura (ΔT) respecte a l'increment de pressió (Δp) en un procés de Joule-Thomson és el coeficient de Joule-Thomson.
    $\mu \ ={\Delta T \over \Delta p}$
Aquesta expressió es pot trobar també escrita de la següent manera:
    $\mu _{JT}=\left({\partial T \over \partial p}\right)_{H}$
El valor de $\mu _{JT}$ depèn del gas específic, tant com la temperatura i la pressió del gas abans de l'expansió o compressió. Per a gasos reals això serà igual a zero en un mateix punt anomenat punt d'inversió i la temperatura d'inversió Joule-Thomson és aquella en què el signe del coeficient canvia.

## Referències

* ↑ J. P. Joule, W. Thompson «On the thermal effects of fluids in motion» (PDF). Philosophical Transactions of the Royal Society of London, 143, 1853, pàg. 357-366. DOI: 10.1098/rstl.1853.0014 [Consulta: 22 octubre 2024].

## Bibliografia

* Zemansky, M.W. (1968). Heat and Thermodynamics, McGraw-Hill., P.182, 335
* Schroeder, Daniel V. (2000). Thermal Physics, Addison Wesley Longman., P.142
# Gao Xiumin

Gao Xiumin (21 d'agost de 1963) fou una jugadora d'handbol xinesa que va competir durant la dècada de 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'handbol.

## Referències

* ↑ «Gao Xiumin Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de setembre 2011. [Consulta: 2 agost 2019].