OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Shingon (budisme)

Shingon (del japonès: 真言 «paraula veritable») és una escola budista del Japó fundada per Kūkai al segle ix després de Crist. Fou influït pel tantrisme i la religió del Shinto. Té un caràcter màgic místic i religiós complex. Mitjançant diagrames anomenats mandala representa el cosmos, que simbolitza la força vital i l'entitat ideal.

## Referències

* ↑ Quinter, David. From Outcasts to Emperors: Shingon Ritsu and the Mañjuśrī Cult in Medieval Japan. Brill, 2015, p. 4. ISBN 9004294597.
* ↑ Rodríguez Santidrián, Pedro. «Shingon». A: Diccionario de las religiones. Madrid: Alianza, 1994, p. 338. ISBN 84-7838-400-6.
# Shinglehouse

Shinglehouse és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 1.250 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Shinglehouse tenia 1.250 habitants, 513 habitatges, i 319 famílies. La densitat de població era de 230,9 habitants/km².
Dels 513 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,3% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 37,8% no eren unitats familiars. En el 34,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 19,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.987$ i la renda mediana per família de 35.750$. Els homes tenien una renda mediana de 30.417$ mentre que les dones 20.000$. La renda per capita de la població era de 13.253$. Entorn del 9,8% de les famílies i el 13,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Shinglehouse». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Shinglehouse». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sistema binari (astronomia)

En astronomia, un sistema binari és un terme que s'utilitza per a referir-se a dos objectes celestes que es troben tan pròxims entre si que estan lligats per la seva força gravitatòria, orbitant al voltant del seu centre de masses comú. Normalment s'utilitza per a referir-se a parells d'estrelles; en aquest cas el sistema rep el nom d'estrella binària. Tanmateix, també pot tractar-se d'un sistema format per un planeta i un satèl·lit, si aquest últim és excepcionalment gran en comparació amb la mida del planeta. Altres tipus de sistemes binaris poden ser dos asteroides de mida similar, dues estrelles de neutrons, o també dos objectes de diferent classe com una estrella i un planeta o una estrella i una estrella de neutrons.

## Exemples de sistemes binaris

En el sistema solar, tenim el sistema Plutó-Caront, format per un planeta nan i un satèl·lit.
En el cas d'estrelles, tenim el sistema de Sírius, format per una estrella de la seqüència principal i una nana blanca.
# Steatomys jacksoni

Steatomys jacksoni és una espècie de mamífer rosegador de la família dels nesòmids. Viu a Nigèria i Ghana. El seu hàbitat natural són els camps de conreu. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.
L'espècie fou anomenada en honor del militar britànic Francis W. F. Jackson.

## Referències

* ↑ Gerrie, R.; Kennerley, R. «Steatomys jacksoni» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN, 2017. [Consulta: 19 gener 2020].
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 208. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de nesòmids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Cricetomyinae :
Delanymyinae :
Dendromurinae :
Mystromyinae :
Nesomyinae :
Petromyscinae :
Categoria :
# Sibiu (desambiguació)

«Sibiu» té aquests significats:
* La ciutat romanesa de Sibiu
* La província de Sibiu
# Slobodan Šijan

Slobodan Šijan (en alfabet ciríl·lic serbi: Слободан Шијан, slɔbɔ̌dan ʃîjaːn; nascut el 16 de novembre de 1946) és un director de cinema serbi.

## Biografia

Šijan va néixer a Belgrad, Iugoslàvia. Es va graduar a l'Acadèmia de Belles Arts de Belgrad, i després es va matricular a l'Acadèmia de Teatre de Belgrad Facultat d'Arts Dramàtiques el 1970. Va dirigir una sèrie de televisió pel·lícules, així com pel·lícules experimentals i curtmetratges durant la dècada de 1970. De 1976 a 1979, va publicar una sèrie de fanzines que segons ell es van fer "per frustració" entre els seus experimentació i intents d'irrumpir en el cinema professional.
El seu primer llargmetratge Ko to tamo peva, dirigit en col·laboració amb l'escriptor Dušan Kovačević i el director de fotografia Božidar Nikolić, es va estrenar el 1980 i es va convertir en un èxit de taquilla.Maratonci trče počasni krug del 1982, també va aconseguir un èxit comercial considerable.
Durant els propers anys, Šijan va dirigir dues pel·lícules més notables: Kako sam sistematski uništen od idiota i Davitelj protiv davitelja.

## Filmografia

| Any | Pel·lícula | Director | Guionista | Productor | Premis / Notes |
| 1980 | Ko to tamo peva | Sí | No | No | Arena de Bronze al Festival de Cinema de Pula |
| 1982 | Maratonci trče počasni krug | Sí | No | No | Premi del Jurat al Festival Internacional de Cinema de Mont-real |
| 1983 | Kako sam sistematski uništen od idiota | Sí | Sí | No | |
| 1984 | Davitelj protiv davitelja | Sí | Sí | No | |
| 1988 | Tajna manastirske rakije | Sí | No | No | |
| 2003 | Siroti mali hrčki 2010 | Sí | No | No | |
| 2007 | S. O. S. - Spasite naše duše | Sí | No | No | |
| 2021 | Budi Bog s nama | Sí | Sí | No | En rodatge |

### Televisió

* Gradilište (1979) (TV)
* Ing. ugostiteljstva (1979) (curtmetratge)
* Kost od mamuta (1979) (TV)
* Najlepša soba (1978) (TV)
* Šta se dogodilo sa Filipom Preradovićem (1977) (Telefilm)
* Pohvala svetu (1976) (Curtmetratge)
* Sve što je bilo lepo (1976) (Telefilm)
* Sunce te čuva (1975) (Curtmetratge)

## Referències

* 1 2 3 «Who Is Shooting Over There: Slobodan Šijan's Fanzine Film Leaflet (1976–79)». The Museum of Modern Art, 28-11-2018.
* ↑ Goulding, Daniel J.. Liberated Cinema: The Yugoslav Experience, 1945-2001. Indiana University Press, 2002, p. 167. ISBN 978-0-25321-582-6.
* 1 2 The BFI Companion to Eastern European and Russian Cinema. Bloomsbury Publishing, 2019, p. 215. ISBN 978-1-83871-850-3.
* ↑ Jelaca, Dijana. Dislocated Screen Memory: Narrating Trauma in Post-Yugoslav Cinema. Springer, 2016, p. 148. ISBN 978-1-13750-253-7.
# Sext Tici

Sext Tici (llatí: Sextus Titius) va ser un magistrat romà del segle i aC. Formava part de la gens Tícia, una gens romana d'origen plebeu.
Va ser tribú de la plebs l'any 99 aC amb idees sedicioses, ja que va intentar seguir el camí d'Apuleu Saturní i Glàucia que havien mort l'any anterior (100 aC). Se li va oposar Marc Antoni l'orador que era llavors cònsol. Després el van condemnar per tenir a casa seva una estàtua de Saturní.
Ciceró diu que era bon orador, que parlava amb fluïdesa i era agut, però tan extravagant en els seus gestos que fins i tot es va anomenar tícia una dansa perquè imitava la seva gesticulació.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/1166?page=root;size=100;view=image;q1=SiliusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 1158. ]
# Stjepan Filipović

Stjepan Filipović (en alfabet ciríl·lic: Стјепан "Стево" Филиповић) (Opuzen, Imperi Austrohongarès, 27 de gener de 1916 – Valjevo, 22 de maig de 1942) fou un guerriller partisà croat, executat durant la Segona Guerra Mundial i declarat pòstumament com a Heroi del Poble de Iugoslàvia.

## Biografia

Nasqué el 27 de gener de 1916 a Opuzen (a l'actual comtat de Dubrovnik-Neretva, Croàcia), llavors situat en l'Imperi Austrohongarès. Abans de l'esclat de la Segona Guerra Mundial visqué a Mostar i Kragujevac, en aquell moment part del Regne de Iugoslàvia. S'uní al moviment obrer el 1937, i al Partit Comunista de Iugoslàvia el 1940. L'any abans fou arrestat i sentenciat a un any de presó.
Fou comandant de la unitat partisana Tomnasko-Kolubarski a Valjevo l'any 1941. Fou capturat el 24 de febrer de 1942 per les forces de l'Eix i posteriorment penjat a la forca el 22 de maig d'aquell any a Valjevo, ciutat de la Iugoslàvia ocupada. Mentre li posaven la soga al voltant del coll, Filipović, de manera desafiadora aixecà els punys i denuncià als alemanys i els seus aliats de l'Eix com a assassins, cridant "Mort al feixisme, llibertat al poble!". Instà al poble iugoslau a resistir i els implorà que no cessessin la resistència. En aquell moment, es realitzà una fotografia que posteriorment es feu famosa, de la qual s'erigí una estàtua.
Fou declarat Heroi Nacional de Iugoslàvia el 14 de desembre de 1949. El poble de Valjevo té una estàtua dedicada a ell, anomenada "Stevan Filipović". Un monument també fou erigit al seu poble natal, a Opuzen, però fou derrocat el 1991. L'any 2010 Ministeri de Cultura de Croàcia anuncià que tenia prevista la seva reconstrucció. Durant la guerra, els seus dos germans, Nikola i Šimun Filipović, moriren.

## Referències

* ↑ Carmichael, Cathie. Cambridge University Press. A Concise History of Bosnia, 2015. ISBN 978-1-10701-615-6.
* ↑ Sinclair, Upton; Sagarin, Edward; Teichnerhe, Albert. Cry for Justice: An Anthology of the Literature of Social Protest (en anglès). Ciutat de Nova York: Lyle Stuart, 1963, p. 438. ISBN 978-1-56980-069-0.
* ↑ Burns, Richard. The Blue Butterfly: Selected Writings (en anglès). Salt Publishing, 2006, p. 144. ISBN 978-1-84471-258-8.
* ↑ «Pao partizan - Antifašisti će tužiti opuzensku vlast» (en croat). Slobodnadalmacija.hr, 24-09-2010. [Consulta: 9 maig 2012].
* ↑ «Srušeni heroj - Stjepan Filipović vraća se u centar Opuzena» (en croat). Slobodnadalmacija.hr, 06-11-2010. Arxivat de l'original el 2012-06-04. [Consulta: 9 maig 2012].
# Sigfrid de Växjö

Sigfrid de Växjö (Anglaterra, s. X - Växjö, Suècia, 1045) fou un bisbe anglès, establert a Suècia. Considerat com un dels apòstols de Suècia, és venerat com a sant per diverses confessions cristianes.

## Biografia

Nascut a Anglaterra, fou monjo al monestir benedictí de Glastonbury. Fou encarregat pel rei Etelbert perquè anés a Noruega com a bisbe missioner per evangelitzar Escandinàvia, on fou rebut pel rei Olaf I de Noruega. Segons una hagiografia llegendària escrita cap al 1200, era arquebisbe de York i anà a Suècia per ordre del rei Mildred d'Anglaterra, que no va existir mai.
A Suècia ja havia predicat Òscar de Bremen, però la majoria de la població continuava essent pagà. De Noruega, Sigfrid marxà a Dinamarca i a Suècia, on s'instal·là a terres de Värend (Småland), on, amb tres nebots seus (Unaman, Sunaman i Winaman, sacerdot, diaca sotsdiaca respectivament), construí una església.
En 1008 fou cridat pel rei Olof Skötkonung III de Suècia; deixà la comunitat de Värend a cura dels nebots i anà a Husaby, vora els monts Kinekulle, i hi batejà el rei Olof en una font. Anà després a predicar a l'interior del regne. En tornar a Värend trobà el país devastat pels bandolers comandats per Gunnar Gröpe, que havien matat els seus nebots i n'havien llençat els caps, en un cistell, al llac de Växjö. Sigfrid va trobar el cistell i el rei Olof va fer capturar els bandolers i els condemnà a mort; Sigfrid, però, intercedí per ells i va fer canviar la pena de mort per una compensació econòmica que donà al rei a canvi d'unes terres a Tiutursby (entre els llacs de Växjö i de Helga) per construiir-hi una missió.
Olof, però, fou obligat a deixar que Sigfrid només prediqués a Västergötland, on bona part de la població ja era cristiana, deixant de banda la resta del regne, de majoria pagana. Continuà predicant i fou el primer bisbe de Skara. Cap al 1030 visità l'arquebisbat de Bremen, d'on depenia l'església sueca. També canonitzà la primera santa noruega, santa Sunniva. Morí a Växjö en 1045.

## Veneració

Fou sebollit a la catedral de Växjö, que ell havia fet construir. El reliquiari amb les restes era al centre de la nau central fins que el 1600 fou fet destruir pel bisbe luterà Petrus Jonae Angermannus. N'hi ha algunes relíquies a Roskilde i Copenhaguen.
Fou venerat a Suècia fins que el culte decaigué amb el protestantisme. Fou canonitzat pel papa Adrià IV (1154-1159) mentre era llegat pontici a Suècia, però els documents s'han perdut. La festa litúrgica és el 15 de febrer.
A la font de Husaby, on fou batejat Olof, es va dir que es produïen miracles i l'aigua n'era considerada miraculosa.
* Escultura a la catedral de Nidaros (Noruega)
* Talla a l'església d'Övergran (Uppsala, Suècia)
* Font de Husaby, on fou batejat Olof III.
* Catedral de Växjö

## Bibliografia

* Adamo di Brema. Storia degli arcivescovi della chiesa di Amburgo, Introduzione, traduzione con testo latino a fronte, commento a cura di Ileana Pagani. Torino, UTET, 1996 ISBN 88-02-05009-0
* Saints.sqpn.com Arxivat 2009-02-17 a Wayback Machine.
# Signalisme

El signalisme és un moviment cultural inspirat en les avantguardes de l'antiga Iugoslàvia que va florir a partir dels anys 60. Miroljub Todorović, el seu fundador, proposava tornar a experimentar amb el llenguatge per arribar al seu autèntic significat. Usava termes i símbols de les ciències pures així com mètodes propers al surrealisme o els jocs de llenguatge infantil. Desconfiava de la tradició poètica, que restringia l'ús metafòric de la llengua, una actitud que altres autors serbis van exportar a totes les arts i posteriorment va esdevenir tendència a tota la regió balcànica. Com les avantguardes de principis de segle, es combinaven recursos no verbals i verbals, l'escriptura automàtica i patrons aleatoris per aconseguir efectes suggeridors en el receptor. El nom del moviment prové de la revista Signal, on es publicaren els primers textos i reflexions sobre aquesta actitud artística.

## Referències

* ↑ Daniel Daligand. Signalisme et pansemiotique, Signalism @ Project Rastko, 2008
* ↑ Adriano Spatola, Brendan W. Hennessey, Guy Bennett. Toward Total Poetry, Otis Books/Seismicity Editions, 2008
# Staf Scheirlinckx

Staf Scheirlinckx (Zottegem, Flandes Oriental, 12 de març de 1979) és un ciclista belga, professional des del 2000 al 2013.
Especialista en les proves amb pavé, acabà 10è a la París-Roubaix 2006, 16è el 2007 i 8è al Tour de Flandes 2011. Son germà Bert també és ciclista professional.

## Palmarès

* 1997
** 1r a la Volta a la Baixa Saxònia júnior
* 2001
** Vencedor d'una etapa del Tour de la Somme

### Resultats al Tour de França

* 2007. Abandona junt amb tot l'equip Cofidis
* 2009. 123è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2006. Abandona (14a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2005. 84è de la classificació general
* 2006. 86è de la classificació general
* 2008. No surt (1a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Sulayman

Sulayman és el nom dels següents personatges:
Sulayman forma part del nom de molts personatges:
* Abbad ibn Sulayman, mutazilita de Bàssora
* Abu-Dàüd Sulayman as-Sijistaní, compilador de hadits àrab
* Abu-r-Rabí Sulayman, valí de Mayurqa
* Abu-Sàlama Hafs ibn Sulayman al-Khal·lal, esclau alliberat de Kufa
* Abu-Sulayman al-Mantiqí, filòsof persa
* Abu-Tàhir Sulayman ibn Abi-Saïd al-Hàssan, fill del daï càrmata Abu Said Hasan ibn Bahram
* Àhmad ibn Sulayman al-Múqtadir, andalusí
* Àïxa bint Imran ibn al-Hajj Sulayman, santa tunisiana del segle xiii
* Al-Mudhàffar Sulayman, emir del Iemen
* Ayxun ibn Sulayman ibn Yaqdhan al-Arabí, valí de Barcelona
* Ishaq ibn Sulayman, ostikan d'Armènia
* Matruh ibn Sulayman ibn Yaqdhan al-Arabí, valí de Barcelona
* Mehmet Sulaymān Fuzūlī, poeta turc
* Rei Salomó
* Sayf al-Din Sulayman Bey I, emir de la dinastia dels Ashraf Oghullari
* Shams al-Dawla Sulayman, ortúkida de Mayyafarikin
* Solimà I el Magnífic, soldà otomà
* Solimà II, califa otomà
* Sulaiman ben Yazid, ostikan d'Armènia
* Sulaiman d'Armènia, ostikan d'Armènia
* Sulayman al-Baruni, líder berber ibadita de Tripolitana
* Sulayman al-Mustaín, califa omeia de Còrdova
* Sulayman Bey II, emir dels ashràfides
* Sulayman ibn Abd-al-Màlik, califa omeia de Damasc
* Sulayman ibn Muhàmmad ibn Hud al-Judhamí al-Mustaín, andalusí
* Sulayman ibn Yaqdhan al-Kalbí al-Arabí, andalusí
* Sulaymān ibn Yaḥyà ibn Ŷabīrūl, Avicebró, filòsof jueu
* Sulayman Khan al-Thani, kan dels donboli
* Sulayman Shah Beg, emir o bey del Beylik de Germiyan
* Sulayman ibn Maxiqan, valí de Mayurqa
* Sulayman Pasha al-Faransawi, oficial francès al servei d'Egipte
* Sulayman Shah, xa safàvida de Pèrsia
El nom Sulayman també forma part del nom d'accidents geogràfics:
* Sulayman, muntanyes del Pakistan
* Djebel Sheikh Suleiman, muntanya a Núbia (Egipte)
* Mesquita de Sulayman Pasha, a la Ciutadella del Caire
* Takht-i-Sulayman, ciutat de l'Azerbaidjan
* Sulaiman-Too, muntanya kirguís

## Notes

* ↑ Per a l'elaboració d'aquesta llista s'ha respectat la forma emprada a la Viquipèdia i s'ha seguit estrictament una ordenació alfabètica. S'ha pres com a criteri per a la inclusió a la llista que en el nom de l'article hi aparegués el nom Sulayman, tot i que no en fos el nom principal
# Sobre rodes (pel·lícula de 2018)

Sobre rodes (originalment en francès, Tout le monde debout) és una pel·lícula de comèdia francesa del 2018 dirigida per Franck Dubosc. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Repartiment

* Franck Dubosc com a Jocelyn
* Alexandra Lamy com a Florència
* Elsa Zylberstein com a Marie
* Gérard Darmon com a Max
* Caroline Anglade com a Julie
* Laurent Bateau com a Lucien
* Claude Brasseur com el pare d'en Jocelyn
* François-Xavier Demaison com el sacerdot

## Premis i reconeixements

| Any | Premi | Categoria | Receptor/a | Resultat |
| 2019 | Globus de Cristall | Millor pel·lícula de comèdia | Franck Dubosc | Nominat |
| 2019 | Globus de Cristall | Millor actriu de comèdia | Alexandra Lamy | Guanyadora |

## Referències

* ↑ Sobre rodes a la Base de dades de cinema en català
* ↑ «Sobre rodes». ésAdir. Arxivat de l'original el 2022-09-23. [Consulta: 23 setembre 2022].

## Enllaços externs

* Sobre rodes a Goita què fan, ara!
# Sirona

Sirona és una deessa celta, adorada principalment a la part central i a l'est de la Gàl·lia, i al llarg del limes del Danubi. Deessa de la curació, se la representa amb uns ous i una serp, atributs amb un important significat en aquella època: els ous simbolitzen la vida mentre la serp és la mort.
El seu nom era escrit de manera diferent segons la regió: Sirona, Đirona, Thirona, que significaria 'estrella', 'cos celeste', i representava la llum de la lluna, i assimilada per tant a l'Àrtemis grega o a la romana Diana. La llum lunar, segons les antigues creences, tenia poders sobre les aigües subterrànies. La creença encara dels jardiners i pagesos en el calendari lunar és una reminiscència d'aquest poder. El fenomen de les marees, relacionat amb les fases de la lluna, és una explicació d'aquesta creença generalitzada de l'acció lunar sobre les aigües o sobre els entorns vius on l'abundància d'aigua és vital.
Sirona, que vigila i protegeix les fonts, també s'associa a l'Apol·lo gal, que presenta diverses formes: el déu curatiu Borvo o el déu de l'aigua Grannos.
Les evidències d'aquesta deessa es coneixen per inscripcions i per figures i estàtues. Sirona, associada al déu Apol·lo es va trobar a Lorena, a la Sainte Fontaine de la ciutat de Freyming-Merlebach a Mosel·la o a l'antiga font de Graux als Vosges. També s'associa amb Apol·lo en una inscripció de Luxeuil-les-Bains, en una dedicatòria trobada en un altar de pedra arenisca blanca descobert al jardí de les termes.

## Referències

* 1 2 Luginbühl, Thierry; Nicole Jufer. Répertoire des dieux gaulois. Les noms des divinités celtiques connus par l'épigraphie, les textes antiques et la toponymie. [s.l.]: Errance, 2001, p. 62-63.
* 1 2 3 Green, Miranda J. The gods of the celts. Stroud: Sutton, 1986, p. 161-162. ISBN 9780750903400.

## Vegeu també

* (116) Sirona, asteroide
# Stegomyia

Stegomyia és un clade de mosquits definit el 1901 per Theobald. Edwards (1929) establí la seva categoria taxonòmica com a subgènere dins del gènere Aedes amb Aedes aegypti com a espècie tipus. Els membres d'aquest tàxon presenten uns trets corporals que permeten diferenciar-los de la resta de membres del gènere. La seva probòscide és relativament curta i estreta i de longitud similar al fèmur davanter. Presenten un patró de coloració amb escates clares al mesonot, punts blancs al cap, escutel, pleura del tòrax i abdomen. El patró del dibuix blanc acostuma a ser un tret característic de l'espècie. Els tarsos presenten un anell de color blanc a la base dels segments com a mínim en les potes posteriors presenten un patró de coloració característic. Altres trets propis són la distribució dels elements de l'hipopigi. Pel que fa a les larves alguns dels trets distintius abracen la distribució dels pèls del cap, l'absència d'espines a les antenes o el sifó sense aurícules a la base. El gènere inclou una norantena d'espècies entre les quals destaquen algunes de distribució paleàrtica i amb rellevància com a vectors.
* Aedes aegypti Linneus, 1762
* Aedes cretinus Edwards, 1921
* Aedes vittatus Bigot, 1861
* Aedes galloisi Yamada, 1921
* Aedes albopictus Skuse, 1895
* Aedes flavopictus Yamada, 1921
* Aedes chemulpoensis Yamada, 1921

## Notes

* ↑ Huang, Yiau-Min «THE SUBGENUS STEGOMYIA OF AEDES IN THE ORIENTAL REGION WITH KEYS TO THE SPECIES (DIPTERA: CULICIDAE).» ( PDF) (en anglès). Ccontributions of the American Entomological Institute, 15, 6, 1979, p. 1-79 [Consulta: 17 abril 2018].
* ↑ Vegeu Gutsevich et al., 1974, p.317 per a una major explicació dels trets diagnòstics.
* ↑ Gutsevich, A.V.; Monchadskii, A.S.; Shtakel'berg, A.A. «Fauna of the U.S.S.R. Diptera» (en anglès). . Israel Program for Scientific Translations [Jerusalem], III. Mosquitoes Family Culicidae. Translated from Russian, 4, 1974 [Consulta: 17 abril 2018].
# Susi Sánchez

Asunción Sánchez Abellán, més coneguda com a Susi Sánchez (València, 21 de març de 1955) és una actriu valenciana de cinema, teatre i televisió. Ha tingut una extensa carrera participant en diversos films dels principals realitzadors espanyols. Destaquen els seus papers al film Juana la loca de Vicente Aranda, a la sèrie de televisió Carlos, rey emperador o a les obres Cara de plata o Mujeres soñaron caballos, per les que va guanyar diversos premis de la Unió d'actors espanyola. El 2018 va guanyar el Goya a la millor actriu pel seu paper a La malaltia del diumenge i el 2023 el premi Goya a la millor actriu de repartiment pel seu treball a Cinco lobitos.

## Filmografia seleccionada

* 2018: La malaltia del diumenge
* 2017: El guardián invisible
* 2016: Julieta
* 2015: Truman
* 2013: Los amantes pasajeros
* 2011: La piel que habito
* 2004: Incautos

## Vida personal

És parella de la també actriu i directora Consuelo Trujillo. Totes dues s'han destacat per la defensa dels Drets LGBT.

## Referències

* ↑ Susi Sánchez a Internet Movie Database (anglès)
* ↑ NacióDigital. «Laia Costa, l’únic reconeixement català en uns Goya que s’obliden d’Alcarràs». [Consulta: 13 febrer 2023].