OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Segona República del Turquestan Oriental

La República del Turquestan Oriental (RTO) va ser un estat satèl·lit de curta durada al nord-oest de Turquestan Oriental, entre el 15 de novembre de 1944 i el 22 de desembre de 1949. Per tal de diferenciar-la amb la Primera República del Turquestan Oriental (1933–1934), sovint es descriu com la Segona República del Turquestan Oriental, encara que l'adjectiu mai fou una part oficial del seu nom.
Va començar amb la rebel·lió d'Ili, en tres districtes: Ili, Tarbaghatai i Altai, a la província de Xinjiang, que formava part de la República de la Xina. Inicialment, va obtenir el suport per part de l'URSS. Durant 1946, l'RTO va participar en el govern de coalició provincial de Xinjiang, tot mantenint la seva independència. El febrer de 1947, els oficials de l'RTO es van retirar de la coalició i van tornar a afirmar la seva independència, argumentant que tot Xinjiang havia de ser alliberat del domini xinès. La resta de Xinjiang estava sota control del Guomindang.
A finals de 1949, la majoria dels seus líders i funcionaris importants van morir a la Unió Soviètica, mentre viatjaven per assistir a converses a Pequín. Abans de finals de 1950, l'Exèrcit d'Alliberament del Poble Xinès havia capturat la major part de l'àrea de l'RTO, que va deixar d'existir. Tota la regió va passar a formar part de la Regió Autònoma Uigur de Xinjiang, a la República Popular de la Xina (RPX). La major part de l'àrea controlada per l'RTO va caure posteriorment sota la jurisdicció de la prefectura autònoma d'Ili Kazakh.

## Referències

* 1 2 «Turquestan Oriental» (en catalan), 24-11-2023. [Consulta: 24 novembre 2023].
* ↑ Forbes, Andrew D. W.. Warlords and Muslims in Chinese Central Asia: a political history of Republican Sinkiang, 1911-1949. Cambridge u.a: Cambridge University Press, 1986. ISBN 978-0-521-25514-1.
* ↑ 厉声 (2003) 204–206.
* ↑ 徐玉圻 (1998) 171–174.
* ↑ (Perkins, 1947, p. 554, 556–557)
* ↑ 厉声 (2003) 208–210.
* ↑ (Perkins, 1947, p. 578)
* ↑ Allen S. Whiting and General Sheng Shih-ts'ai " Sinkiang: Pawn or Pivot? " Michigan State University Press, 1958, East Lansing, Michigan, page 143

## Bibliografia

* Perkins, E. Ralph, ed. (1947). "Unsuccessful attempts to resolve political problems in Sinkiang; extent of Soviet aid and encouragement to rebel groups in Sinkiang; border incident at Peitashan". The Far East: China. Foreign Relations of the United States, 1947. Vol. VII. Washington, DC: United States Government Printing Office. pp. 546–587. Documents 450–495.
* 徐玉圻. 《新疆三区革命史》, 民族出版社, 1998.
* 厉声. 《中国新疆历史与现状》, 人民出版社, 2003.
# Semizotu amb iogurt

Yoğurtlu semizotu (verdolaga amb iogurt), Semizotu mezesi (meze de verdolaga), o Yoğurtlu semizotu salatası (amanida de verdolaga amb iogurt) és un plat fred de la cuina turca que es pot considerar tant un entrant com un meze, fet amb verdolaga i iogurt. S'utilitzen les fulles molt ternes de verdolaga per a fer aquest plat. (Si les fulles són dures, es poden bullir una mica.) Després s'hi afegeix oli d'oliva, sal i pebre negre i tot això es cobreix amb una salsa de iogurt amb all, molt freqüent a Turquia, o iogurt. En tot cas, és millor de no utilitzar el iogurt ordinari sinó el iogurt filtrat anomenat "süzme yoğurt" en turc. Hi ha qui prefereix afegir una mica de cogombre tallat en rodelles fines, i hi escampa anet picat i pul biber a sobre.
Aquest plat ha de ser consistent, sense aigua. Es pot menjar com una amanida o un entrant o consumir com a meze (tapa) amb el rakı. A Turquia també es fa una amanida amb verdolaga i altres verdures, especialment amb la varietat silvestre.
A Muğla, també es fa amanida de verdolaga (semizotu salatası). En aquesta ciutat i als seus voltants, el semizotu amb iogurt s'anomena "semizotu yoğurtlaması".

## Referències

* ↑ http://www.nefisyemektarifleri.com/semizotu-salatasi-tarifi/
* ↑ http://www.ardaninmutfagi.com/yemek-tarifleri/salatalar/yogurtlu-semizotu-salatasi
* ↑ http://www.turkish-cuisine.org/print.php?id=69&link=http://www.turkish-cuisine.org/ingredients-7/ingredients-used-in-turkish-cuisine-66/vegetables-69.html
* 1 2 Ali Abbas Çınar. Muğla ve çevresi sözlü kültürü ve toplumsal değerleri. Muğla Belediyesi, 2007. ISBN 978-9944-5574-3-6.

## Vegeu també

* Kıymalı semizotu
# Semiónovka (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Semiónovka».
Semiónovka - Семёновка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 112 habitants. Pertany al districte (raion) de Novi Oskol.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
# Semiónovka (Amur)

* Per a altres significats, vegeu «Semiónovka».
Semiónovka (en rus: Семёновка) és un poble de l'óblast de l'Amur, a Rússia, que el 2018 tenia 92 habitants, pertany al districte de Bureiski.

## Referències

* ↑ terrus.ru — база данных России
# Sexred d'Essex

Sexred (també escrit Sexræd) va ser rei d'Essex, juntament als seus dos germans Saeward i un altre de nom desconegut, després del seu pare Saebert. La data aproximada del seu regnat va del 616 al 623.
El seu pare va acceptar en el seu reialme els missioners enviats pel papa Gregori el Gran i es va convertir al cristianisme, però Sexred va refusar renunciar a les seves creences i obertament va continuar practicant el culte als déus pagans. Quan va ser rei, ell i els seus germans van fer fora el bisbe Melitó. Segons narra Beda, el bisbe estava celebrant l'eucaristia i li van dir: «Per què no ens ofereixes el pa blanc que donaves al nostre pare, el mateix que dones a la gent del poble?» Melitó els va respondre que si es batejaven en tindrien però si no, no els faria cap bé. Ells van replicar que no els calia rentar-se ni refrescar-se. I així van continuar insistint al bisbe perquè els donés el pa sagrat igual com als altres però ell s'hi negava cada vegada. Al final es van enfadar i li van dir que marxés per sempre del seu reialme. No gaire després, es va produir un enfrontament armat contra els saxons de l'oest en el qual gairebé tot l'exèrcit d'Essex va acabar destruït i els tres germans van perdre la vida. Aquesta batalla, liderada en el bàndol contrari per Cynegils i Cwichelm, reis de Wessex, va passar vers l'any 626.
Després d'això el tron el va assumir Sigeberht el Petit.

## Referències

* ↑ Beda, Historia ecclesiastica gentis Anglorum, llibre II, capítol 5
* ↑ Wendover, 1842, p. 113—114, 124.
* ↑ Henry de Huntingdon, Historia Anglorum XXXI

## Bibliografia

* Hodgkin, R H. A History of the Anglo-Saxons, Volum 1. Cambridge University Press, 1935.
* Lappenberg, Johann Martin. From earliest times to 800. Murray, 1845.
* Thorpe, Benjamin. «Genealogy of the Kings of Essex». A: A History of England under the Anglo-Saxon Kings, volume 1, 1845.
* Wendover, Roger de. Roger of Wendover's Flowers of History: Comprising the History of England from the Descent of the Saxons to A.D. 1235; Formerly Ascribed to Matthew Paris, Volum 4. Bohn, 1842.
# Shanna Moakler

Shanna Moakler (Providence, 28 de març de 1975) és una model i actriu dels Estats Units. Va ser Miss Estats Units el 1995 i actuà a les sèries de televisió Pacific Blue i Meet the Bakers.
# Shannon (Mississipi)

Shannon és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 1.657 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Shannon tenia 1.657 habitants, 632 habitatges, i 437 famílies. La densitat de població era de 155,7 habitants per km².
Dels 632 habitatges en un 40,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,4% hi vivien parelles casades, en un 23,7% dones solteres, i en un 30,7% no eren unitats familiars. En el 27,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32% tenia menys de 18 anys, un 10,6% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 19,1% de 45 a 60 i un 8,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.773 $ i la renda mediana per família de 30.848 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.313 $ mentre que les dones 20.149 $. La renda per capita de la població era de 13.592 $. Entorn del 16,3% de les famílies i el 18,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Shannon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Shannon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Serrat dels Rocs (l'Estany)

El Serrat dels Rocs és un serrat del terme municipal de l'Estany, a la comarca del Moianès.
Està situat en el sector sud-occidental del terme estanyenc, on s'estén de nord-nord-est a sud-sud-oest. És un contrafort meridional del Serrat de Puigmartre, a migdia de la Bassa de la Frau i del Pla de l'Àliga. És a l'esquerra del torrent del Gomis i a la dreta del Riu Sec. Queda a llevant de la Frau i a ponent de les ruïnes de la masia del Masot.

## Enllaços externs

* El Serrat dels Lliris en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sean Lake

Sean Lake (6 de desembre del 1991) és un ciclista australià que actualment milita a l'equip IsoWhey Sports SwissWellness.

## Palmarès

* 2014
** 1r a la Grafton to Inverell Classic
* 2015
** 1r a la Grafton to Inverell Classic
** Vencedor d'una etapa al Tour de Bright
* 2016
** Campió d'Oceania en ruta
** Campió d'Oceania en contrarellotge
** 1r a l'UCI Oceania Tour
* 2017
** Campió d'Oceania en ruta
** Campió d'Oceania en contrarellotge

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Selena Piek

Selena Piek (Blaricum, 30 set 1991) és una esportista neerlandesa que competeix en bàdminton en la categoria de dobles. La seva parella actual és Eefje Muskens en dobles femení i Jacco Arrends en dobles mixtos. Ella ha guanyat les edicions 2014 i 2015 dels Campionats nacionals de bàdminton holandesos amb Muskens. També ha guanyat els títols del campionat nacional de dobles mixtos des de 2012 amb tres parelles diferents.

## Referències

* ↑ «Selena Piek». Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 19 agost 2015].
* ↑ «Fantastic Four pick up National Titles : Surrey Smashers Badminton». Arxivat de l'original el 24 de setembre 2015. [Consulta: 19 agost 2015].

## Enllaços externs

* Selena Piek - Lloc web oficial
* Selena Piek al BWF.tournamentsoftware.com
# Selen Soyder

Mükerrem Selen Soyder (Alsancak, İzmir), 26 de desembre de 1986) és una actriu i model turca, i Miss Turquia 2007. El 2006 va rebre el segon lloc en el concurs "Miss Model of Turkey". Des del 2015 Soyder és casada amb el jueu turc Oren Fransez.

## Referències

* ↑ https://www.haberler.com/guzel-oyuncu-selen-soyder-merdivenden-duserek-11824694-haberi/
* ↑ https://www.haberturk.com/magazin/herkes-bunu-konusuyor/haber/1155565-selen-soyder-ve-oren-fransez-evlendi
* ↑ http://www.samdan.com.tr/magazin-gundemi/2018/02/14/talihsiz-bir-kaza-gecirdim
* ↑ https://www.sabah.com.tr/magazin/2019/01/09/yeni-ev-alisverisi

## Enllaços externs

* Selen Soyder a l'IMDb
* Sobre el conflicte amb l'actor Can Yaman (castellà)
# Alphonse Louis Pierre Pyrame de Candolle

Alphonse Louis Pierre Pyrame de Candolle (París, 27 d'octubre de 1806 – Ginebra, 4 d'abril de 1893), va ser un botànic franco-suís. Era fill d'A. P. de Candolle.
Succeí el seu pare a la càtedra de botànica de la Universitat de Ginebra. Publicà moltes obres incloent-hi una continuació del Prodromus en col·laboració amb el seu fill, Anne Casimir Pyrame de Candolle. Va crear el primer codi de nomenclatura botànica adoptat internacionalment el 1867 i que és el prototipus de l'actual codi de nomenclatura ICBN. Va ser escollit membre de la Reial Acadèmia Sueca de Ciències, va obtenir la medalla Linneana de la Linnean Society of London el 1889.
Estudià quina religió tenien els membres de les academies francesa i britànica i va trobar que en elles els protestants estaven més representats que no pas els catòlics. Demostrant que els protestants tenien més inclinacó per la ciència.
La seva signatura com a botànic és: A.DC.

## Referències

Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
* Fancher, R E «Alphonse de Candolle, Francis Galton, and the early history of the nature-nurture controversy». Journal of the History of the Behavioral Sciences, 19, 4, octubre 1983, pàg. 341–52. PMID: 11608560.
* de Morsier, G «[Unpublished correspondence between Alphonse de Candolle (1806-1893) and Francis Galton (1822-1911)]». Gesnerus, 29, 3, 1972, pàg. 129–60. PMID: 4570878.

## Obra

* Candolle, Alphonse de. Lois de la nomenclature botanique adoptées par le Congrès international de botanique tenu à Paris en août 1867... Genève et Bale: H. Georg; Paris: J.-B. Baillière et fils, 1867. 64 p.

## Enllaços externs

* Botanicus.org: digitized titles by Candolle Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine.
# Noël Coward Theatre

El Noël Coward Theatre, antigament conegut com a Albery Theatre, és un teatre del West End, situat a St. Martin's Lane de la Ciutat de Westminster, a Londres. Va obrir les portes el 12 de març de 1903 amb el nom de New Theatre, i va ser construït per Sir Charles Wyndham darrere del Wyndham's Theatre, el qual havia estat acabat el 1899. L'edifici va ser dissenyat per l'arquitecte W. G. R. Sprague seguint un estil clàssic per l'exterior, i un estil rococó per l'interior.

## Enllaços externs

* Història del teatre
# Onofre d'Alentorn

Onofre d'Alentorn és el nom dels següents personatges:
* Onofre d'Alentorn i de Botella, diputat eclesiàstic president de la Diputació del General entre 1608 i 1611
* Onofre d'Alentorn i d'Oms, diputat militar de la Diputació del General entre 1593 i 1596, bandoler i pare de l'anterior
# María Luisa Aguado Martínez

María Luisa Aguado Martínez (Tetuan, 1952) és una arquitecta espanyola.

## Biografia

Va realitzar els seus estudis a la Pontificia Universidad Católica de Santiago de Xile i un Màster en arquitectura del paisatge a la Universitat Politècnica de Catalunya. Des del 1981 al 2017 treballà a l'Ajuntament de Barcelona on es va jubilar sent la Cap del Departament de Patrimoni Arquitectònic Històric Artístic. Ha participat en diversos projectes europeus sobre patrimoni cultural i ha realitzat diversos projectes urbans, d'edificació i intervenció en el patrimoni. Entre els seus treballs en el camp de l'arquitectura cal esmentar la restauració del Saló de Cent de la Casa de la Ciutat de Barcelona (1996) o l'escola de primària de Santa Maria d'Oló (1999).
Pel que fa a la seva implicació en el món del disseny, ha vingut donada per la necessitat de crear objectes per a les seves obres arquitectòniques. Així un dels seus dissenys més representatius és la balisa Macaya (1989), que va ser guardonada amb el Delta de Plata de l'ADI-FAD el 1990 i que va dissenyar en col·laboració amb Josep Maria Julià o la paperera Sacharoff (1999), fruit de la col·laboració amb Enric Pericas, Carles Casamor i Marta Gabàs.
Les seves obres poden consultar-se en el Museu del Disseny de Barcelona. Així mateix, Maria Luisa Aguado va ser una de les creadores presents a l'exposició Som aquí. Les dones en el disseny 1900-Avui que aquest museu va organitzar l'any 2023.

## Referències

* ↑ «Fitxa al web del Disseny Hub Barcelona». Arxivat de l'original el 2012-11-27. [Consulta: 15 abril 2012].
* ↑ Aguado Martínez, María Luisa. «Macaya» (Portal). Museu del Disseny de Barcelona. [Consulta: 11 novembre 2023].
* ↑ Bastardes, Cendoya, Fernández del Moral, Teresa, Isabel, Isabel. Dones X Disseny X Dones. Barcelona: Disseny Hub Barcelona, 2023, p. 132-133. ISBN 978-84-9156-559-8.

## Enllaços externs

* «Mª Luisa Aguado». Santa & Cole. Arxivat de l'original el 06-04-2010.
# Wailua Homesteads

Wailua Homesteads és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Hawaii. Segons el cens del 2000 tenia 4.567 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wailua Homesteads tenia 4.567 habitants, 1.655 habitatges, i 1.190 famílies La densitat de població era de 250,43 habitants per km².
Dels 1.655 habitatges en un 35,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,6% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 28,1% no eren unitats familiars. En el 19,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,72 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 32,0% de 45 a 64 i un 8,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39,8 anys. Per cada 100 dones hi havia 101,72 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,64 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.047 $ i la renda mediana per família de 53.558 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.469 $ mentre que les dones 26.827 $. La renda per capita de la població era de 23.675 $. Aproximadament el 7,7% de les famílies i el 8,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wailua Homesteads». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 19 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Wailua Homesteads». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# Alekséievka (Novossibirsk)

Alekséievka — Алексеевка (rus)—és un poble de l'óblast de Novossibirsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 343 habitants, pertany al districte de Novossibirsk.

## Referències

* ↑ «детский сад "Лукоморье"».
# O Nordés

O Nordés és una sèrie de televisió de ficció emesa per Televisión de Galicia durant la temporada 2009-2010, i que es desenvolupa en la redacció d'un modest diari de la ciutat de Vigo. Es va estrenar el 17 de setembre de 2009.

## Argument

La sèrie narra els casos professionals i els conflictes de relació que es produeixen en la redacció d '"O Nordés", un modest i centenari diari de la ciutat de Vigo. Els seus protagonistes són els periodistes. Cada capítol s'estructura d'acord amb la rutina de treball de cada dia, des de la primera reunió matinal del consell editorial fins que els lectors la reben a primera hora de l'endemà.
L'empresa familiar que gestiona “O Nordés” travessa un mal moment econòmic i es troba sota la pressió d'un comprador perquè prengui el control. No obstant això, més enllà del diari i els periodistes, les principals històries explicades a la sèrie són les que sorgeixen dels casos que els professionals de la informació tracten dia a dia: esdeveniments, qüestions d'actualitat i interès humà.

## Repartiment
### Principal

* Mabel Rivera (Amelia, editora i propietària, vidua d'Alfredo Canido)
* Xosé Manuel Olveira "Pico" (Horacio Oliveira, director)
* Monti Castiñeiras (Mateo Rúa, subdirector)
* Ledicia Sola (Eva Mouzo, redactora cap de local)
* Olalla Salgado (Álex López, redactora)
* Víctor Fábregas (Antonio Esteiro, redactor d'esports)
* Evaristo Calvo (Hermida, redactor cap d'economia)
* Marián Bañobre (Olga Alvelo, redactora cap de cultura i societat)
* Isabel Risco (Sabela Otero, becària en pràctiques)
* Xulio Abonjo (Paulo Castro, reporter)
* Xacobo Prieto (Lois Cedeira, fotògraf)
* Marcos Orsi (Wilson Alves, director comercial)
* Belén Constenla (Celsa Budiño, netejadora)
* Alfonso Agra (Urbano Puga, empresari i antic "narco")
* Xoel Fernández (Arturo, advocat)
* Manuel Regueiro (Adrián, xicot d'Eva)
* Maxo Barjas (Celia Lago, muller de Caride)

### Abandonaren

* Fernando Morán (Alfredo Canido, editor i amo del diari)

### Episòdic

* Sergio Pazos
* Cristina Castaño
* César Cambeiro
* Suso Lista
* Santi Romay
* Marta Larralde
* Xavier Estévez
* Santi Prego

## Guardons i premis
### Premis Mestre Mateo

| Any | Categoria | Receptor | Resultat |
| 2009 | Millor sèrie de televisió | CTV i Zopilote | Nominat |
| 2009 | Millor realizador | Marta Piñeiro i Alfonso Zarauza | Guanyadors |
| 2009 | Millor música original | Piti Sanz i Iván Laxe | Guanyadors |

## Referències

* ↑ 'O Nordés', nueva apuesta de ficción basada en la redacción de un periódico, El Correo Gallego, 9 de setembre de 2009
* ↑ La TVG inicia el jueves emisión de serie «O nordés», inspirada en el periodismo, La voz de Galicia, 9 de setembre de 2009
* ↑ TVG estrena 'O Nordés', una serie sobre el día a día de los reporteros, Formula TV, 9 de febrer de 2009
* ↑ «La película Celda 211 triunfa en los Premios Mestre Mateo y se lleva 10 galardones de la Academia Galega do Audiovisual». [Consulta: 2 abril 2016].
# Secret bancari

El secret bancari és aquella facultat que té una entitat financera, davant les administracions públiques, de no revelar les dades bancàries i informació privada dels seus clients.

## Concepte

El secret bancari consisteix en la protecció que els bancs i institucions financeres han d'atorgar a la informació relativa als dipòsits i captacions de qualsevol naturalesa, que rebin dels seus clients. S'entén que aquesta informació és part de la privacitat dels clients del sistema financer. Si no existís aquesta norma, qualsevol persona podria sol·licitar en un banc, per exemple, informació sobre els moviments dels comptes d'una persona.
A Espanya, el secret bancari no va estar pròpiament regulat fins a la llei de 22 de novembre de 2002, en la disposició addicional 17 º, encara que abans d'estar regulat es recolzava aquest deure de secret bancari en el que exposa en l'Art 1248 del Codi Civil, que va quedar derogat per la Llei d'enjudiciament civil (LO 1/2000 de 7 de gener).

## Enllaços externs

* El secret bancari suís a swissworld.org