OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bayou La Batre

Bayou La Batre és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2011 tenia una població estimada de 2,555 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bayou La Batre tenia 2.313 habitants, 769 habitatges, i 599 famílies. La densitat de població era de 221,6 habitants/km².
Dels 769 habitatges en un 37,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,8% hi vivien parelles casades, en un 17,6% dones solteres, i en un 22% no eren unitats familiars. En el 17,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,01 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,4.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,9% tenia menys de 18 anys, un 11,1% entre 18 i 24, un 26,8% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 11,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones hi havia 100,4 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.539 $ i la renda mediana per família de 27.580 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.847 $ mentre que les dones 14.042 $. La renda per capita de la població era de 9.928 $. Aproximadament el 22,9% de les famílies i el 28,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population Estimates». Oficina del Cens dels Estats Units, 05-08-2012.
# Belostomàtids

Els belostomàtids (Belostomatidae) són una família d'insectes hemípters del subordre Heteroptera que agrupa les nipes (xinxes aquàtiques) gegantes.
Són de distribució mundial, amb nombroses espècies en tota Amèrica i Àsia oriental, en tolls i corrents d'aigua dolça. La majoria de les espècies són relativament grans, 2 cm o més, amb alguna de les espècies més grosses (com les del gènere Lethocerus) passant de 12 cm. Les nipes aconsegueixen les dimensions de longitud i massa, dels majors coleòpters del món. Aquests gegants són els més grans de tots els hemípters.

## Taxonomia

La família Belostomatidae inclou quatre subfamílies, una d'elles extinta:
* Subfamília Belostomatinae Leach, 1815
* Subfamília Horvathiniinae Lauck & Menke, 1961
* Subfamília Lethocerinae Lauck & Menke, 1961
* Subfamília Stygeonepinae Popov, 1971 $^†$

## Referències

* ↑ «BioLib: Biological library». [Consulta: 11 gener 2022].
# Batalla de la-Roche-aux-Moines

La batalla de la-Roche-aux-Moines fou un combat lliurat el 2 de juliol de 1214 prop de la moderna Savennières al Maine-et-Loire.

## Antecedents

El 1214, Joan sense Terra, rei d'Anglaterra, aliat a l'emperador del Sacre Imperi Otó IV, va atacar França amb objectiu de prendre París: mentre els anglesos atreien als francesos al sud, els imperials tindrien el camí lliure pel nord i podrien atacar la capital.
El 16 de febrer de 1214 el rei anglès va desembarcar a la Rochelle; Felip August, quan se'n va assabentar, va baixar ràpidament fins a Châtellerault, amb el seu fill el príncep Lluís (després Lluís VIII de França). Joan sense Terra, assabentat del desplaçament dels francesos, va inicar una maniobra de replegament esperant atreure l'enemic el més lluny possible de París, però el rei francès va intuir el perill i es va aturar a Chinon. Allí va saber de l'atac d'Otó IV al nord, i el francès va decidir dividir el seu exèrcit en dues parts per fer front als dos atacants. Ell mateix va marxar al nord i el seu fill es va ocupar dels anglesos.
Per temor a veure tallada la retirada en cas de fracàs davant la capital de França, el rei anglès va decidir aturar-se davant de la fortalesa de la Roche-aux-Moines (Savennières), sense evitar-la. D'allí Joan podia dirigir-se a París tranquil·lament sense haver de vigilar constantment si el príncep Lluís l'empaitava. A la fortalesa esmentada hi havia com a governador Guillem des Roches, senescal del Comtat d'Anjou, que no estava disposat a cedir davant l'amenaça anglesa;

## Desenvolupament tàctic

Joan sense Terra va començar el setge i llavors va arribar el príncep Lluís el 2 de juliol. Joan sense Terra, veient el perill, es va retirar sense combatre en direcció a La Rochelle, deixant al lloc les seves màquines de setge.

## Conseqüències

La retirada anglesa va permetre als francesos consolidar les seves posicions al sud, i afeblir les forces angleses al perdre aquestes el seu armament pesant de setge el que li impedia assaltar altres fortaleses. La batalla de Bouvines, lluitada el 27 de juliol de 1214, va posar fi a dotze anys de guerra i va confirmar la sobirania de la corona francesa sobre les terres normandes de Bretanya i Normandia, i va posar a l'òrbita francesa el comtat de Flandes, i afeblint la posició d'Otó IV, que acabà perdent la corona en mans del seu rival Frederic II.

## Referències

* ↑ Carpenter, David. The Penguin History of Britain: The Struggle for Mastery: Britain 1066-1284 (en anglès). Penguin Adult, 2004, p.286. ISBN 0140148248.
* ↑ Adams, George Burton. The History of England from the Norman Conquest to the Death of John (1066-1216) (en anglès). Echo Library, 2006, p.308-309. ISBN 1406802816.
# Belmont (Carolina del Nord)

Belmont és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2008 tenia 9.374 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Belmont tenia 8.705 habitants, 3.348 habitatges i 2.226 famílies. La densitat de població era de 416 habitants per km².
Dels 3.348 habitatges en un 30,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,6% hi vivien parelles casades, en un 13,6% dones solteres, i en un 33,5% no eren unitats familiars. En el 28,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,8% tenia menys de 18 anys, un 11,7% entre 18 i 24, un 31,9% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 13,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.819 $ i la renda mediana per família de 46.765 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.388 $ mentre que les dones 25.213 $. La renda per capita de la població era de 20.065 $. Entorn del 6,9% de les famílies i el 9,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Belmont». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Belmont». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Bernard Voorhoof

Bernard Voorhoof (Lier, 10 de maig de 1910 - Lier, 18 de febrer de 1974) fou un futbolista belga de la dècada de 1930.

## Trajectòria

Fou 61 cops internacional amb la selecció belga de futbol, amb la qual disputà els Mundials de 1930, 1934 i 1938, essent un dels quatre jugadors que van participar en els tres primers Mundials, juntament amb Edmond Delfour, Nicolae Kovács i Étienne Mattler. També participà en els Jocs Olímpics de 1928. Fou el màxim golejador de la selecció des de 1940 amb 30 gols en 61 partits. Paul Van Himst l'igualà el 1974. Pel que fa a clubs, jugà al Lierse SK durant 21 anys, guanyant dues lligues.

## Palmarès
### Lierse S.K.

* Lliga belga de futbol:
** 1931-32, 1940-41 (no oficial), 1941-42

## Referències

* 1 2 «Bernard Voorhoof - Goals in International Matches». RSSSF. [Consulta: 27 octubre 2014].
* ↑ Playing at each of the first three World Cups 1930-1938, a RSSSF
* ↑ «Germany - Belgium 5:2». FIFA. [Consulta: 27 octubre 2014].
# Bernard Vukas

Bernard Vukas (Zagreb, 1 de maig del 1927 – Zagreb, 4 d'abril, 1983) fou un futbolista croat.

## Trajectòria

El seu principal equip fou l'Hajduk Split on jugà un total de deu temporades entre 1947 i 1957 (615 partits i 300 gols). Posteriorment jugà 5 anys a Bolonya i quatre més a diversos clubs austríacs. Amb la selecció iugoslava disputà 59 partits entre 1948 i 1957, en els quals marcà 22 gols. Guanyà dues medalles d'argent als Jocs Olìmpics de 1948 i 1952 i prengué part als Mundials del Brasil 1950 i Suïssa 1954.

## Palmarès

* Lliga iugoslava de futbol (3): 1950, 1952, 1955
* Medalla d'argent als Jocs Olímpics (2): 1948, 1952
* Màxim golejador iugoslau la temporada 1954/55 amb 20 gols
* Escollit millor jugador croat de tots els temps l'any 2000

## Referències

* Nogometni leksikon (2004, en croat)

## Enllaços externs

* Bernard Vukas
# Berenguer d'Erill

Berenguer d'Erill (? — 1236) fou abat de Saidí i bisbe de Lleida (1205-36). Cosí de Ponç de Vilamur, bisbe d'Urgell. Fou un dels consellers del rei Jaume I.
Va acompanyar al rei Jaume en les seves campanyes militars a València i a Mallorca. Com en el setge de Borriana de 1233. Fou testimoni de la pau entre el rei i el vescomte de Cabrera (a Montsó el 1217) i intervingué en diverses concòrdies entre nobles, com la dels Montcada amb el comte Nunó I de Rosselló el 1224. El 1228 fou un dels qui declararen nul el matrimoni del rei Jaume I amb Elionor de Castella, parents en tercer grau.
El 1223, va introduir la regla del Cister al monestir de Santa Maria de Lavaix, que abans s'havia regit per la regla benedictina i el va unir amb el monestir de Bonnefont. Reorganitzà la seu de Roda d'Isàvena i durant el seu pontificat se celebra a Lleida un concili de la Tarraconense per a la reforma de la disciplina eclesiàstica.

## Referències

* ↑ «Berenguer d'Erill». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Biografia de Berenguer d'Erill al web del bisbat de Lleida
# Bipalium penangensis

Bipalium penangensis és una espècie de planària terrestre que habita a l'oest de Malàisia.

## Descripció

És una espècie de mida petita, un espècimen madur pot arribar a mesurar fins a 5,5 cm de longitud en moviment.
La superfície dorsal del cos és de color marró groguenc. La major part del cap és de color groc pàl·lid. El marge cefàlic presenta una coloració marró groguenca. Els marges posteriors de les dues aurícules són de color gris fosc a negrós.
B. penangensis presenta un patró complex de coloració dorsal. Té una banda transversal negrosa a la superfície dorsal del coll i una banda longitudinal ampla i curta negrosa sobre la regió de la faringe. També presenta una banda estreta a la part mitjana del dors de color groguenc a la regió prefaríngea. A més a més, té una banda ampla i negra mitjana i dorsal des del gonopor fins a l'extrem posterior del cos. La superfície central del cos és de color groguenc pàl·lid, exceptuant la sola reptant. Els dos costats laterals del cos són lleugerament marrons. Presenta un parell de patrons negres a la part ventral als dos costats del coll.

## Referències

* 1 2 3 4 Kawakatsu, M., 1986. Land Planarians from West Malaysia (Turbellaria; Tricladida; Terricola). Bulletin of the Biogeographical Society of Japan 41 (1):1-15.
# Bipalium kewense

Bipalium kewense és una espècie de planària terrestre que pertany a la subfamília dels bipalins. Tot i que presenta una distribució cosmopolita es pensa que és nadiua del sud-est asiàtic. B. kewense està distribuïda al llarg de tota la porció sud d'Amèrica del Nord. Mesura entre 6 i 30 cm de longitud i entre 3 i 5 mm d'amplada. B. kewense es distingeix de la resta de planàries per la presència de patrons diferents al cap i al coll, i per les posicions de les obertures del cos i l'estructura dels òrgans copuladors.

## Hàbits d'alimentació

És sabut que B. kewense és un depredador de cucs de terra. Tanmateix, el seu comportament no s'ha estudiat amb profunditat, i possiblement també s'alimenta d'altre organismes.

## Distribució

Es creu que el seu rang de distribució natural va des del Vietnam fins a Cambodja. La seva presència a altres parts del món s'explica per la introducció accidental per humans. Fora del rang natural, B. kewense s'acostuma a trobar a entorns que han estat modificats per l'home. El seu hàbitat original molt probablement són les selves pluvials d'Indoxina, en regions que són més pròpies de climes subtropicals.

## Reproducció

Totes les espècies de Bipalium són hermafrodites, però rarament s'ha observat a B. kewense reproduint-se sexualment com a principal mitjà de reproducció. L'escissió és el principal mètode de reproducció de B. kewense a les regions temperades. Tot i que hi ha poques evidències de reproducció sexual en aquestes planàries, hi ha constància de diversos casos de troballes de càpsules d'ous.

## Cariologia

B. kewense presenta un complement cromosòmic diploide de 16, un parell de cromosomes sot-telocèntrics, tres parells de sot-metacèntrics i quatre parells de metacèntrics.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Winsor, Leigh. «The taxonomy, zoogeography and biology of Bipalium kewense Moseley, 1878 (Tricladida, Terricola)». A: Ernest R. Schockaert i Ian R. Ball. The Biology of the Turbellaria [La biologia dels turbel·laris] (en anglès). 6. Springer Netherlands, 1981, p. 17 (Developments in Hydrobiology). DOI 10.1007/978-94-009-8668-8_4. ISBN 978-94-009-8668-8.
* 1 2 Winsor, Leigh «A revision of the cosmopolitan land planarian Bipalium kewense Moseley, 1878 (Turbellaria: Tricladida: Terricola)» (en anglès). Zoological Journal of the Linnean Society, 79, 1, 1983, pàg. 61-100. DOI: 10.1111/j.1096-3642.1983.tb01161.x.
* 1 2 3 Ducey, P. K., J. Cerqua, L-J West, and M. Warner. 2006. Rare egg capsule production in the invasive terrestrial planarian Bipalium kewense. Southwest Naturalist 51(2):252-254.
* ↑ «Featured creatures: Land planarians» (en anglès). [Consulta: 19 setembre 2015].
# Bestiari (desambiguació)

«Bestiari» té aquests significats:
* Bestiari, professió romana
* Venatio, espectacle relacionat
* Bestiari (llibre), recull de bèsties
* Bestiari popular català
Viccionari
# Biencourt (Somme)

Biencourt és un municipi francès, situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 1999 tenia 116 habitants.

## Situació

Biencourt es troba a l'oest del Somme, a pocs quilòmetres del Sena Marítim.

## Administració

Biencourt forma part del cantó de Gamaches, que al seu torn forma part del districte d'Abbeville. L'alcalde de la ciutat és Régis Caulier (2008-2014).

## Vegeu també

* Llistat de municipis del Somme

## Enllaços externs

* Biencourt al lloc web de l'INSEE Arxivat 2007-03-13 a Wayback Machine.
* Poblacions més properes a Biencourt Arxivat 2009-01-02 a Wayback Machine.
# Blenniella leopardus

Blenniella leopardus és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les Illes Andaman fins a Bengkulu (Sumatra).

## Referències

* 1 2 3 «Blenniella leopardus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Springer, V. G. i J. T. Williams, 1994: The Indo-Pacific blenniid fish genus Istiblennius reappraised: a revision of Istiblennius, Blenniella, and Paralticus, new genus. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 565: i-iv + 1-193.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Monique Knol

Monique Knol (Wolvega, Weststellingwerf, Província de Frísia, 31 de març de 1964) era una ciclista neerlandesa que competeia en diferents modalitats, com el ciclocròs, la ruta i la pista. Va obtenir una medalla d'or als Ciclisme als Jocs Olímpics de Seül i una de plata als de Barcelona.

## Palmarès en ruta

* 1987
** Vencedora de 2 etapes al Tour de França
** Vencedora d'una etapa al Tour de l'Aude
** Vencedora de 2 etapes al Postgiro
* 1988
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de 1988 en Ruta
** Campiona dels Països Baixos en ruta
** Vencedora de 2 etapes al Tour de França
** Vencedora de 3 etapes al Postgiro
* 1989
** 1a a la Parel van de Veluwe
** Vencedora de 4 etapes al Tour de França
** Vencedora de 2 etapes al Tour de l'Aude
** Vencedora de 2 etapes al Postgiro
* 1990
** Campiona del Món en contrarellotge per equips (amb Leontien Van Moorsel, Cora Westland i Astrid Schop)
** Vencedora d'una etapa al Tour de l'Aude
* 1992
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de 1992 en Ruta
** 1a a la Parel van de Veluwe
** 1a a l'Acht van Chaam
** Vencedora de 2 etapes al Tour de l'Aude
* 1993
** Vencedora de 2 etapes al Tour ciclista femení

## Palmarès en pista

* 1986
** Campiona dels Països Baixos en velocitat

## Referències

* ↑ «Monique Knol» (en anglès). Procyclingstats.com. [Consulta: 30 juny 2024].
* ↑ «Oud-wielrenner Monique Knol won Olympisch goud en werd erna buitensloten door haar eigen team: 'Eigenlijk ben ik gepest'» (en neerlandès). EenVandaag, 02-08-2021. [Consulta: 30 juny 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Tiranet groc

El tiranet groc (Capsiempis flaveola) és una espècie d'ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae) i única espècie del gènere Capsiempis. Són ocells actius, que es veuen en parelles o en grups familiars, mentre s'alimenten d'insectes, aranyes i petites baies.

## Descripció

És un petit tirà que fa 10,5-11,4 cm de llargada i un pes de 8 g. Complexió esvelta i bec petit. Escàs dimorfisme sexual. És verd per la zona dorsal amb les parts inferiors d'un groc brillant. Cella pàl·lida. Les ales i la cua són marró fosc amb plomes grogues. A les ales dues barres groguenques.

## Hàbitat i distribució

Habita clars de les zones boscoses, boscos poc densos, bambú, arbusts, matolls i manglars de la zona neotropical, des de Nicaragua cap al sud, a través de Costa Rica i Panamà fins a Amèrica del Sud, a Colòmbia, Veneçuela, Guaianes, sud-oest i nord-est de l'Equador, nord, centre i sud-est del Brasil, nord i est de Bolívia, est del Paraguai i nord-est de l'Argentina.

## Reproducció

Fa un niu en forma de copa amb fulles, fibres i herbes i entapissat amb molsa, a uns 2–7 m d'alçada, en un arbre o arbust. Normalment pon dos ous blancs, sense taques o molt lleugeres.

## Taxonomia

Antany va estar ubicat a Phylloscartes però es va classificar al monospecífic gènere Capsiempis arran els treballs de Lanyon 1984 S'han descrit 6 subespècies:
* C. f. amazona Zimmer, 1955. A les Guaianes i nord de Brasil.
* C. f. cerula Wetmore, 1939. Est de Colombia, sud de Veneçuela i nord-est de l'Equador.
* C. f. flaveola (Lichtenstein, 1823). Est de Bolívia, Paraguai, nord-est de l'Argentina i est de Brasil.
* C. f. leucophrys Berlepsch, 1907. Nord de Colombia i nord-oest de Veneçuela.
* C. f. magnirostris Hartert, 1898. Sud-oest de l'Equador.
* C. f. semiflava (Lawrence, 1865). Des de Nicaragua fins a Panamà.

## Referències

* ↑ W.E.Lanyon. (1984). The systematic position of the Cocos Flycatcher. Condor. 86 (42-47)
* ↑ Capsiempis flaveola a Integrated Taxonomic Information System Rev. 03/01/2013 (anglès)
* Hilty, Birds of Venezuela, ISBN 0-7136-6418-5
* Stiles and Skutch, A guide to the birds of Costa Rica ISBN 0-8014-9600-4
# Vaimes

Vaimes (en rus: Ваймес) és un poble (un possiólok) de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 299 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Vails Gate

Vails Gate és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 3.319 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Vails Gate tenia 3.319 habitants, 1.421 habitatges, i 861 famílies. La densitat de població era de 1.281,5 habitants per km².
Dels 1.421 habitatges en un 28,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,4% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 39,4% no eren unitats familiars. En el 32,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 31,2% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 16,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.851 $ i la renda mediana per família de 44.485 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.636 $ mentre que les dones 31.019 $. La renda per capita de la població era de 22.967 $. Entorn del 7,8% de les famílies i el 10,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Vails Gate». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Vails Gate». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Vestby

Vestby és un municipi situat al comtat d'Akershus, Noruega. Té 16.732 habitants (2016) i té una superfície de 134 km². El centre administratiu del municipi és el poble homònim.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 16 abril 2016].

## Enllaços externs

* Vestby - Lloc web oficial
# Vestenanova

Vestenanova és un comune (municipi) de la província de Verona, a la regió italiana del Vèneto, situat a uns 90 quilòmetres a l'oest de Venècia i a uns 25 quilòmetres al nord-est de Verona.
A 1 de gener de 2020 la seva població era de 2.559 habitants.
Vestenanova limita amb els següents municipis: Altissimo, Badia Calavena, Chiampo, Crespadoro, San Giovanni Ilarione, San Pietro Mussolino, Selva di Progno i Tregnago.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 14 agost 2020].