OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tremarctos floridanus

Tremarctos floridanus és una espècie extinta de mamífer carnívor de la família dels ossos (Ursidae). Tenia una àmplia distribució al sud-est dels Estats Units durant l'època del Ranxolabreà (fa entre 11.000 i 250.000 anys), a més a més de troballes aïllades de fòssils en altres parts de Nord-amèrica i d'altres èpoques.

## Medi

T. floridanus tenia una àmplia distribució al sud del casquet glacial continental, des de la costa del golf fins a allò que avui en dia és Carolina del Sud, passant per Florida i Tennessee, durant el Ranxolabreà. Se n'han trobat alguns fòssils de l'Irvingtonià (fa entre 250.000 i 2,5 milions d'anys) i del Blancà (fa entre 1,8 i 4,75 milions d'anys) a l'oest de Nord-amèrica. Se n'han trobat fòssils en dos jaciments de Belize i a Mèxic.
Coexistí amb Arctodus. El seu parent vivent més proper és l'os d'antifaç, de Sud-amèrica. Formen la subfamília dels tremarctins juntament amb Arctodus. S'extingiren al final de l'última edat glacial, 10.000 anys enrere (o, possiblement, 8.000 anys enrere a la Devil's Den de Florida), a causa d'una combinació de canvi climàtic i la caça pels paleoamericans acabats d'arribar.

## Taxonomia

Gidley descrigué aquest animal el 1928 amb el nom d'Arctodus floridanus. Ha estat recombinat com a T. floridanus per Kurtén (1963), Lundelius (1972) and Kurtén i Anderson (1980). L'espècimen tipus fou trobat al jaciment Golf Course de la capa fossilífera de Melbourne, a Melbourne (Florida).

## Referències

* 1 2 Entrada «Tremarctos floridanus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 25 maig 2023].
* 1 2 Harrington, Arianna. «Tremarctos floridanus» (en anglès). Museu de Florida (Universitat de Florida), 10-04-2015. Arxivat de l'original el 30 octubre 2021. [Consulta: 26 febrer 2022].
* ↑ Czaplewski, Nicolas J.; Krejca, Jean; Miller, Thomas E. «Late Quaternary Bats from Cebada Cave, Chiquibul Cave System,Belize» (en anglès). Caribbean Journal of Science, vol. 39, 2003, pàg. 23.
* ↑ Churcher, C. S. «Pleistocene mammals from Extinction Cave, Belize» (en anglès). Canadian Journal of Earth Sciences, vol. 57, 3, 3-2020, pàg. 366-376. Bibcode: 2020CaJES..57..366C. DOI: 10.1139/cjes-2018-0178.
* ↑ Kurtén i Anderson: 56, 178 i 179.
* ↑ E. L. Lundelius. 1972. Bureau of Economic Geology Report of Investigations 77.
* ↑ Kurtén i Anderson: 178-180
# John van der Wiel

John van der Wiel (Leiden, 9 d'agost de 1959) és un jugador d'escacs neerlandès, que té el títol de Gran Mestre des de 1982.
A la llista d'Elo de la FIDE del gener de 2022 hi tenia un Elo de 2391 punts, cosa que en feia el jugador número 61 (en actiu) dels Països Baixos. El seu màxim Elo va ser de 2590 punts, a la llista de gener de 1987.

## Resultats destacats en competició

Fou Campió d'Europa juvenil a Groningen el 1978/79, i Campió dels Països Baixos el 1984 i el 1986. El setembre de 1978 va participar al Campionat del món juvenil a Graz, Àustria, i hi acabà en un magnífic 7è lloc, empatat amb Marcel Sisniega (el campió fou Serguei Dolmatov).
Va participar en diversos Interzonals: el 1982, a Moscou, hi acabà en 11è-12è lloc, i el 1985, a l'interzonal de Biel, hi fou 4t-6è (i va perdre un playoff de desempat amb una plaça en joc per la final del Torneig de Candidats en favor de Nigel Short). D'altres bons resultats en torneigs internacionals són un empat a la 4a-5a plaça a Sotxi (1980), 1r lloc al Torneig d'escacs Corus (B) de Wijk aan Zee (1981), 3r-4t a Wijk aan Zee (1982), i Novi Sad (1982). Van der Wiel ha estat també un reconegut "matador de computadores".

## Participació en competicions per equips

Van der Wiel va participar, representant els Països Baixos, en nou Olimpíades d'escacs, les dels anys 1980, 1982 i 1984, i posteriorment de forma continuada totes les celebrades entre 1988 i 1998. Va guanyar-hi una medalla de bronze per equips el 1988.

## Notes i referències

* ↑ Gaige, Jeremy. Chess Personalia, A Biobibliography. McFarland, 1987, p. 440. ISBN 0-7864-2353-6.
* 1 2 «Nota biogràfica de John van der Wiel» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 15 maig 2011].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Països Baixos"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 4 gener 2022].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de John van der Wiel «benoni.de». Arxivat de l'original el 2014-03-05. [Consulta: 15 maig 2011]. (alemany)
* ↑ «Llista de campions d'Europa d'escacs Sub-20, 1976-2002». schachbund.de. Arxivat de l'original el 2012-02-07. [Consulta: 11 juny 2013].
* ↑ Manuel Lopez Michellone. «Murió el gran maestro Marcel Sisniega». revista Proceso, 22-01-2013. Arxivat de l'original el 2020-04-07. [Consulta: 7 setembre 2020].
* ↑ Sericano, C. «Interzonal de Biel 1985, quadre de classificació final» (en italià). La grande storia degli scacchi. [Consulta: 15 maig 2011].
* ↑ «Matx REBEL vs GM John van der Wiel (2001)» (en anglès). Arxivat de l'original el 2011-05-14. [Consulta: 14 maig 2011].
* ↑ «Fitxa de van der Wiel a OlimpBase» (en anglès). olimpbase.org. [Consulta: 14 maig 2011].

## Enllaços externs

* Posicions crítiques de les seves partides a «wtharvey.com». [Consulta: 14 maig 2011]. (anglès)
* Estimació Elo de John van der Wiel a «chessmetrics.com». [Consulta: 14 maig 2011]. (anglès)
# A. Albert

A. Albert va ser un jugador de rugbi francès que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla d'or en la competició de rugbi.

## Referències

* ↑ «A. Albert Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de novembre 2012. [Consulta: 26 setembre 2015].
# Alan Williams (jugador de rugbi)

Alan Williams (7 d'octubre de 1893 - 3 de desembre de 1984) va ser un jugador de rugbi a 15 estatunidenc que va competir durant les dècades de 1910 i 1920.
El 1924 va ser seleccionat per jugar amb la selecció dels Estats Units de rugbi a 15 que va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla d'or.

## Referències

* ↑ «Alan Williams Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de novembre 2012. [Consulta: 23 juliol 2018].
# Albert Dupouy

Albert Dupouy (Carinhan de Bordèu, 21 de febrer de 1901 - Merinhac, 1 de desembre de 1973) va ser un jugador de rugbi a 15 francès que va competir durant la temporada de 1920.
El 1924 va ser seleccionat per jugar amb la selecció de França de rugbi a 15 que va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata.
Pel que fa a clubs, jugà al SA Bordelais, Stade cadurcien, US Montauban i Stade bordelais

## Referències

* ↑ «Albert Dupouy Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2011-08-30. [Consulta: 31 març 2018].
* ↑ «Albert Dupouy». www.ffr.fr: Federació francesa de rugbi a XV. [Consulta: 6 abril 2011].
# Arnold Landvoigt

Jacob Herrmann (Washington, Estats Units, 5 de febrer de 1879 - Washington, 15 de desembre de 1970) va ser un jugador de rugbi alemany que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata en la competició de rugbi, com a integrant de l'equip FC 1880 Frankfurt, que exercia d'equip nacional en aquesta competició.

## Referències

* ↑ «Arnold Landvoigt Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 30 de juny 2017. [Consulta: 27 setembre 2015].
* ↑ Die Gründerjahre des deutschen Rugbysports (alemany) DRV website – Foundation years, Consulta: 3 abril 2010
# Brigitte Rohde

Brigitte Rohde (Prenzlau, 8 d'octubre de 1954), de casada Brigitte Köhn, és una atleta alemanya ja retirada, especialista en els 400 metres i 400 metres tanques, que va competir per la República Democràtica Alemanya, durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on va guanyar la medalla d'or en la prova dels 4x400 metres relleus del programa d'atletisme. Formà equip amb Doris Maletzki, Ellen Streidt i Christina Brehmer, i milloraren el rècord del món de l'especialitat en la final.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or en els 4x400 metres relleus del Campionat d'Europa d'atletisme de 1974 i la Copa del Món d'atletisme de 1979. Guanyà els campionats nacionals dels 400 metres de 1975 i 1976 a l'aire lliure.

## Millors marques

* 400 metres. 50.26" (1976)
* 400 metres tanques. 55.46" (1978)

## Referències

* 1 2 Fitxa a trackfield.brinkster.net
* 1 2 3 Brigitte Rohde a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Leichtathletik - DDR - Meisterschaften (400m - Damen)». [Consulta: 24 agost 2020].
# Bruno Boni

Bruno Boni (Cremona, 13 de maig de 1915 - Cremona, 30 de març de 2003) fou un remer italià que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres on, fent parella amb Felice Fanetti, guanyà la medalla de bronze en la prova de dos sense timoner del programa de rem. En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat d'Europa de rem de 1949.

## Referències

* ↑ «Bruno Boni Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de gener 2009. [Consulta: 29 juliol 2019].
# Bruno Neumann

Bruno Neumann (26 d'abril de 1883 - Berlín, 31 de desembre de 1943) va ser un genet alemany que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va disputar dues proves del programa d'hípica. Va guanyar la medalla de bronze en la prova de concurs complet individual, mentre en la de concurs complet per equips abandonà. En ambdues proves va participar amb el cavall Ilja.

## Referències

* ↑ «Bruno Neumann Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 19 juliol 2018].
# Mahina Paul

Mahina Paul (Whakatane, 19 d'abril de 2001) és una jugadora de rugbi a 7 neozelandesa. Va ser membre de l'equip de set femení de Nova Zelanda quan va guanyar una medalla d'or als Jocs Olímpics d'estiu de 2024 a París.

## Carrera

Paul ha representat Nova Zelanda al rugbi de contacte i als Jocs Olímpics d'Estiu de la Joventut de 2018.
Va fer el seu debut internacional als Black Ferns Sevens a la Ciutat del Cap el 2019. Va ser una de les tres jugadores que van rebre contractes professionals a principis d'aquell any. Més tard va participar als Sevens de Nova Zelanda del 2020 a Hamilton.
Va ser nomenada reserva itinerant per a l'equip de Black Ferns Sevens als Jocs de la Commonwealth de 2022 a Birmingham.
El 20 de juny de 2024 es va anunciar que havia estat seleccionada com a membre de l'equip femení de rugbi a 7 de Nova Zelanda per a al competició de rugbi a 7 dels Jocs Olímpics de París. L'equip va guanyar la medalla d'or, derrotant Canadà per 19–12 a la final.

## Referències

* 1 2 Beck, David. «Whakatāne teen makes Black Ferns Sevens squad» (en New Zealand English). NZ Herald, 16-01-2019. [Consulta: 4 juliol 2022].
* 1 2 «Ignite7 alumni Mahina Paul helps make history in Hamilton» (en anglès). Red Bull, 29-01-2020. [Consulta: 4 juliol 2022].
* ↑ Hurkmans, Mahina. «Mataatua sevens stars keep in touch with whānau» (en anglès). Māori Television, 27-12-2019. [Consulta: 4 juliol 2022].
* ↑ «Rugby Sevens teams named for Commonwealth Games» (en New Zealand English). allblacks.com, 29-06-2022. [Consulta: 4 juliol 2022].
* ↑ «Experienced New Zealand sevens squads revealed for Commonwealth Games» (en anglès). Stuff, 29-06-2022. [Consulta: 4 juliol 2022].
* ↑ Kermeen, Mat. «Sevens star Sarah Hirini completes 'unbelievable' recovery for Paris Olympics». Stuff, 20-06-2024. [Consulta: 21 juny 2024].
* ↑ Burgess, Michael. «Olympics 2024: New Zealand women’s rugby sevens clinch Olympic gold in Paris». NZ Herald, 31-07-2024. [Consulta: 31 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Mahina Paul a All blacks (anglès)
# Raoul Got

Raoul Got (Perpinyà, 11 d'octubre de 1900 - Perpinyà, 20 de novembre de 1955), anomenat Bala de Canó, fou un jugador francès de rugbi a 15 d'1 m 65 per a 69 kg. que evolucionà al lloc de 3/4 Ala esquerre en la selecció nacional i a l'USAP (va jugar igualment a l'Stade Toulousain).
Va formar part de l'equip que va guanyar el primer partit internacional fora de França, a Irlanda el 1920, i de l'equip de França que fou segon per primera vegada en un torneig de les cinc nacions, el 1921.

## Palmarès

Durant la seva carrera esportiva va disputar 13 partits amb la selecció nacional, entre el 1920 i el 1924. El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de París, on guanyà la medalla de plata en la competició de rugbi. Aquest fou el seu darrer partit internacional. El 1921 guanyà la lliga francesa de rugbi a 15 i el 1924 en fou subcampió amb l'US Perpinyà.
El 1921 es proclamà campió de França d'atletisme en els 100 metres.

## Referències

* ↑ «Got Raoul». [Consulta: 12 juillet 2020]..
* 1 2 3 «Olympedia – Raoul Got». [Consulta: 15 setembre 2024].
* ↑ «GOT Raoul. Ailier» (en francès). [Consulta: 15 setembre 2024].
# Bärbel Fuhrmann

Bärbel Fuhrmann (Breslau, 29 de març de 1940), de casada von Fircks, és una nedadora alemanya, ja retirada, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma on disputà dues proves del programa de natació. Formant equip amb Ingrid Schmidt, Ursula Küper i Ursel Brunner guanyà la medalla de bronze en els 4x100 metres estils, mentre en els 100 metres papallona quedà eliminada en sèries.
En el seu palmarès també destaquen quatre campionats nacionals de l'Alemanya de l'Est: tres dels 100 metres papallona (1960 a 1962) i un dels 200 metres papallona (1963).

## Referències

* ↑ Bärbel Fuhrmann a Sports Reference (arxivat)
* ↑ Lexikon Sportler in der DDR. Berlín: Neues Leben, 2009. ISBN 978-3-355-01759-6.
* ↑ «Olympedia – Bärbel Fuhrmann». [Consulta: 17 maig 2021].
# Inna Gaponenko

Inna Gaponenko (també coneguda com a Inna Yanovska; nascuda el 22 de juny de 1976 és una jugadora d'escacs ucraïnesa que té els títols de Mestre Internacional i de Gran Mestre Femení.

## Resultats destacats en competició

Va guanyar el Campionat d'Europa femení sub-16 el 1992 i el Campionat del món d'escacs femení sub-18 el 1994. El 2002 Gaponenko va guanyar el Campionat d'Europa femení de semiràpides a Antalya. Va guanyar el Campionat d'Ucraïna femení el 2008.
Gaponenko va jugar per l'equip ucraïnès a les olimpíades d'escacs femenines entre 1994 i 1998 i de 2002 a 2014. Hi va guanyar la medalla d'or per euquips el 2006, l'argent el 2008, el bronze el 2012 i 2014, i l'or individual el 2010 com a millor 4t tauler.
Al Campionat del món d'escacs per equips femení, hi fou or el 2013, bronze el 2007 i 2009, i hi va obtenir dues medalles d'or individuals (el 2007 i el 2009). També formà part de l'equip ucraïnès que va guanyar la medalla d'or al Campionat d'Europa femenní per equips de 2013 a Varsòvia.

## Referències

* ↑ 3rd European Women Rapid Championship 2002 Antalya, Turkey Chess-Results.com
* ↑ «72nd Ukrainian Woman Chess Championship». Ukrainian Chess Federation. Arxivat de l'original el 20 gener 2013. [Consulta: 14 gener 2016].
* ↑ Inna Yanovska team chess record at OlimpBase.org
# Carina Benninga

Carina Benninga (Leiden, 18 d'agost de 1962) és una jugadora d'hoquei sobre herba neerlandesa, ja retirada, que va competir durant les dècades de 1980 i 1990. És germana del també jugador d'hoquei sobre herba Marc Benninga.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on guanyà la medalla d'or en la competició d'hoquei sobre herba. Quatre anys més tard, als Jocs de Seül, guanyà la medalla de bronze en la mateixa prova. Als Jocs de Barcelona de 1992 fou sisena. En aquests darrers Jocs fou l'encarregada de dur la bandera dels Països Baixos en la cerimònia d'obertura. En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or a la Copa del món d'hoquei sobre herba, una d'or i una de bronze al Champions Trophy i dues d'or al Campionat d'Europa. Durant la seva carrera disputà 152 partits i marcà 25 gols amb la selecció neerlandesa. A nivell de clubs jugà a l'HDM, HGC i Amsterdamsche HB.

## Referències

* 1 2 «Carina Benninga Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 21 de juliol 2009. [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Carina Benninga a Federació Neerlandesa d'Hoquei sobre herba
# Carl Johnson (atleta)

Carl Johnson (comtat de Genesee, 21 de maig de 1898 - Detroit, 13 de setembre de 1932) fou un atleta estatunidenc, especialista en el salt de llargada, que va competir a començament del segle xx.
Nascut a Michigan, de petit es traslladà a Spokane, Washington. El 1916 va tornar a Michigan per estudiar a la Universitat de Michigan. Allà, entre 1918 i 1920, va destacar com un dels millors atletes. El 1919 va guanyar el campionat de l'IC4A de salt de llargada, fou segon de les 100 yardas i del salt d'alçada. Aquell mateix any aconseguí la seva millor marca en el salt de llargada, amb un salt de 7m 34 cm.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla de plata en la prova del salt de llargada del programa d'atletisme. Amb un millor salt de 7m 095cm, quedà rere William Petersson.

## Referències

* 1 2 «Carl Johnson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 10 desembre 2017].
* ↑ Carl Johnson a trackfield.brinkster.net
# Carl Kaufmann

Carl Kaufmann (Nova York, 25 de març de 1936 - Karlsruhe, 1 de setembre de 2008) fou un atleta alemany, especialista en curses de velocitat, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on disputà dues proves del programa d'atletisme. En ambdues guanyà la medalla de plata, els 400 metres, en quedar rere l'estatunidenc Otis Davis i, formant equip Jochen Reske, Manfred Kinder i Johannes Kaiser, en els 4x400 metres. En la final dels 400 metres va finalitzar amb el mateix temps que el vencedor, amb un temps de 44.9" foren els primers atletes en baixar dels 45" en aquesta distància, tot establint un nou rècord del món.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata en la mateixa prova del 4x400 metres del Campionat d'Europa d'atletisme de 1958. Formà equip amb Johannes Kaiser, Manfred Poerschke i Karl-Friedrich Haas.
Va ser campió d'Alemanya Occidental dels 200 metres el 1955, dels 400 metres el 1958, 1959 i 1960 i del relleu de 4x100 metres el 1955.
Un cop retirat va ser cantant d'òpera i d'opereta com a tenor. Va estudiar piano i cant a l'Escola de Música de Baden. El 1967 va fundar el teatre Die Käuze, que va dirigir fins a la seva mort, el 2008.

## Millors marques

* 200 metres. 20.9" (1961)
* 400 metres. 44.9" (1960)

## Referències

* ↑ Carl Kaufmann a Sports Reference (arxivat)
* 1 2 3 4 «Olympedia – Carl Kaufmann». [Consulta: 14 febrer 2021].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 14 febrer 2021].
# Carlo Asinari

Carlo Asinari Di San Marzano (Torí, 3 de novembre de 1884 – Torí, 17 de maig de 1969) va ser un genet italià que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va disputar tres proves del programa d'hípica. En la prova del salts d'obstacles per equips, amb el cavall Varone, guanyà la de bronze. En el concurs complet individual, amb el cavall Savari, fou dinovè, alhora que fou el pitjor dels quatre genets italians en prendre part en aquesta prova. Això va fer que no se li atorgués la medalla de plata en el concurs complet per equips, fet a partir de la puntuació dels tres millors genets en la prova individual.

## Referències

* ↑ «Carlo Asinari Di San Marzano Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 22 de setembre 2013. [Consulta: 13 octubre 2017].
* ↑ Italian Olympians ARP-ATZ (italià)
# Carlos Borja Morca

Carlos Borja Morca (Guadalajara, 23 de maig de 1913 - Guadalajara, 25 de novembre de 1992) fou un jugador de bàsquet mexicà que va competir durant la dècada de 1930. Era germà del també jugador de bàsquet Víctor Borja.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla de bronze en la competició de bàsquet.

## Referències

* 1 2 «Carlos Borja Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 15 desembre 2018].
# Jaume Lladó Lumbera

Jaume Lladó Lumbera, (Barcelona, 16 d'agost de 1916 - 16 d'abril del 2001) fou un jugador d'escacs català, campió de Catalunya i d'Espanya.
Va començar a jugar amb només 16 anys, al club Jake Doble, i amb 18 anys fou campió de Catalunya de 2a categoria. Posteriorment va militar al Club d'escacs Ruy López, al Club d'escacs Espanyol, al Círcol Catòlic de Badalona, i al GE SEAT.
Lladó fou un dels més destacats jugadors catalans dels anys 1950 i 1960. Va guanyar cinc cops el Campionat de Catalunya d'escacs, els anys 1951, 1952, 1955, 1956, i 1967, i en fou tres cops subcampió, els anys 1959, 1961, i 1966. Va guanyar el Campionat d'Espanya d'escacs dos cops, el 1956 a Barcelona (superant el GM Artur Pomar), i el 1961 a Granada (superant el català Pere Puig i Pulido).
El 8 de desembre de 1935 José Raúl Capablanca jugà deu simultànies amb control de temps al Club d'Escacs Barcelona (amb el resultat de +9, =0, -1) i Lladó fou un dels perdedors. El 1951 fou 7è al torneig de Madrid (el campió fou Lodewijk Prins). El 1957 va guanyar el torneig internacional d'Almería, i va tenir un gran èxit en la seva participació en el Torneig Zonal de Dublín, on hi empatà als llocs 6è a 8è (al torneig hi participaven 18 GMs; el campió fou Ludek Pachman). Va participar també al Zonal de Torremolinos 1962, i al d'Enschede 1963.
Va representar Espanya en una Olimpíada d'escacs l'any 1958 a Múnic, en dos Campionats d'Europa per equips, el 1961 i el 1970, i en tres edicions de la Copa Clare Benedict, els anys 1958, 1959, i 1963.
Taula de participacions en olimpíades :
| Any | Olimpíada | Ciutat | Tauler | Guanyades | Taules | Perdudes | Punts | % | Class.Equip |
| 1958 | XIII Olimpíada | Múnic | 2n suplent | 1 | 2 | 3 | 2 | 33,3% | 9è (de 36) |

## Referències

* ↑ Salvo, Roger. «Jaume Lladó Lumbera», dissabte, 17 maig 2014. [Consulta: 15 febrer 2024].
* ↑ Martín i López 2001
* ↑ Martín i López 2001, p.88
* ↑ Lloc web de la FEDA: Arxivat 2010-06-13 a Wayback Machine. Historial oficial del Campionat d'Espanya d'escacs (castellà) [Consulta 30 de desembre 2009]
* ↑ Partida Lladó-Capablanca, simultànies, Barcelona 1935 (0-1) en 25 jugades
* ↑ Martín: FCE: 75 Anys d'Història 1925-2000, pàg.59
* ↑ «Madrid 1951: Classificació i partides» (en anglès). 365chess.com. [Consulta: 5 març 2014].
* ↑ Zonal de Dublin 1957 Classificació i partides (anglès) [Consulta 30 desembre 2009]
* ↑ Enschede 1963 Classificació i partides (anglès) [Consulta 30 desembre 2009]
* ↑ OlimpBase :: Base de dades de competicions d'escacs per equips (anglès)
* ↑ Olimpbase:: Equip espanyol a Múnic 1958

## Bibliografia

* Martín González, Àngel; López Manzano, Antonio. Federació Catalana d'Escacs. FCE: 75 Anys d'Història 1925-2000, 2001. ISBN 84-607-1908-1.

## Enllaços externs

* Estimació Elo de Jaume Lladó Lumbera a «chessmetrics.com». [Consulta: 30 desembre 2009]. (anglès)
# Carmen Barth

Carmine R. DiBartholomeo, més conegut com a Carmen Barth (Cleveland, 13 de setembre de 1912 - Lorain, 17 de setembre de 1985), va ser un boxejador estatunidenc que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla d'or de la categoria del pes mitjà del programa de boxa, en guanyar a la final a Amado Azar.
Posteriorment, entre 1932 i 1941, fou professional, amb un balanç de 45 victòries, 15 derrotes i 4 combats nuls. El 1941 va guanyar el títol argentí del pes pesat.

## Referències

* 1 2 «Carmen Barth Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 19 gener 2019].
* ↑ Carmen Barth a boxrec.com
# Carlos Deltour

Carlos Deltour (Guadalajara, Mèxic, 8 d'abril de 1864 – Kanbo, Lapurdi, 29 de maig de 1920) va ser un remer francès que va competir cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà una medalla de bronze en la prova de dos amb timoner com a membre de l'equip Rowing Club Castillon.

## Referències

* ↑ «Carlos Deltour Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 8 de setembre 2011. [Consulta: 20 setembre 2015].