OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kanchenjunga

El Kanchenjunga (anomenat també Kanchajunga, Kanchajanga, Kinchijunga, Kangchenjunga, Kangchen Dzö-nga, Kanchendzonga o Kangchanfanga) és un cim de l'Himàlaia, situat a la frontera entre l'Índia i el Nepal, entre el districte de Taplejung, a l'est del Nepal, i l'estat indi de Sikkim. És el tercer cim més alt del món, amb una alçada de 8.586 metres.
El seu nom significa "els cinc tresors de la neu", ja que té cinc cims:
| Nom del cim | Alçada(m) |
| Kanchenjunga | 8,586 |
| Kanchenjunga Oest (Yalung Kang) | 8,505 |
| Kanchenjunga del Mig | 8,482 |
| Kanchenjunga Sud | 8,494 |
| Kanbachen | 7,903 |
Fins al 1852, va ser considerat el cim més alt del planeta, però els càlculs fets el 1849 pel Great Trigonometric Survey britànic van convertir l'Everest en el més alt i el Kanchenjunga el tercer.
La muntanya és considerada sagrada per la gent de Sikkim, per la qual cosa quan el 25 de maig de 1955 George Band i Joe Brown aconsegueixen fer el cim per primera vegada es van aturar a pocs metres d'aquest en senyal de respecte. Aquest costum s'ha respectat per la major part d'expedicions posteriors.

## Ascensions

* 1905 - Primera temptativa per part d'una expedició liderada per Aleister Crowley. Quatre morts. Arriben als 6.500 m.
* 1929 - Una expedició alemanya arriba als 7.400 m.
* 1930 - El suís Gunter O. Dyhrenfurth arriba al Jongsong Peak, a 7.483 m.
* 1931 - Paul Bauer arribà als 7.700 m.
* 1955 - El 25 de maig, George Band i Joe Brown aconsegueixen fer el cim per primera vegada.
* 1978 - Primera ascensio del cim sud (Kanchenjunga II) per part d'una expedició polonesa.
* 1983 - Primera ascensió en solitari i sense oxigen del francès Pierre Beghin.
* 1986 - Primera ascensió hivernal, l'11 de gener, per part de Krzysztof Wielicki i Jerzy Kukuczka amb una expedició polonesa.
* 1986 - Primera ascensió catalana i espanyola, el 24 d'octubre, per part de Josep Permañé amb una expedició de les comarques de Girona.
* 1991 - Marija Frantor i Joze Rozman intenten la primera ascensió femenina, però els seus cossos són trobats davall la paret abans del cim.
* 1992 - Wanda Rutkiewicz mor després d'haver renunciat a tornar arrere a causa del mal temps.
* 1998 - Ginette Harrison es converteix en la primera dona a ascendir-lo.

## Notes

* ↑ El cim es troba a la línia froterera entre l'Índia i el Nepal. Mapa Arxivat 2008-12-19 a Wayback Machine..

## Referències

* ↑ Curran, Jim. K2: The Story Of The Savage Mountain (en anglès). Hachette UK, 2013. ISBN 1444778358.
# Hans Homberger

Hans Homberger (alemany: Hans Ernst Homberger) (Schaffhausen, 31 d'octubre de 1908 - 26 de gener de 1986) fou un remer suís que va competir durant les dècades de 1930 i 1940. Era germà dels també remers Alex i Rudolf Homberger.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on disputà tres proves del programa de rem. Guanyà la medalla de plata en el quatre amb timoner, formant equip amb Hermann Betschart, Alex Homberger, Karl Schmid i Rolf Spring; i la de bronze en el quatre sense timoner, formant equip amb Hermann Betschart, Alex Homberger i Karl Schmid. En la prova del vuit amb timoner fou sisè.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles al Campionat d'Europa de rem, d'or en la prova del quatre sense timoner de 1935, i de plata en el vuit amb timoner del mateix any.

## Referències

* ↑ «Hans Homberger Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 22 d’agost 2011. [Consulta: 30 maig 2019].
* ↑ «Rudern – Europameisterschaften (Herren – Vierer o.Stm.)» (en alemany). Sport Komplett. [Consulta: 19 maig 2018].
* ↑ «Rudern – Europameisterschaften (Herren – Achter)» (en alemany). Sport Komplett. [Consulta: 13 maig 2018].
# Puig del Mig

El Puig del Mig és una muntanya de 730 metres que es troba al municipi d'Espolla, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Patinatge artístic als Jocs Olímpics d'hivern de 1992 - Parelles

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1992 celebrats a la ciutat d'Albertville (França) es disputà una prova de patinatge artístic sobre gel en categoria mixta per parelles que formà part del programa oficial dels Jocs.
La competició se celebrà entre els dies 10 i 12 de febrer de 1992 a les instal·lacions del Halle Olympique, situat al costat del Théâtre des Cérémonies.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 36 patindors d'11 comitès nacionals diferents.
| Alemanya (4) Austràlia (2) Canadà (6) Corea del Nord (2) Equip Unificat (6) Estats Units (6) | França (2) Itàlia (2)  Japó (2) Regne Unit (2) Txecoslovàquia (2) |

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Equip Unificat Natàlia Mixkutiónok Artur Dmítriev | Equip Unificat Ielena Betxke Denís Petrov | Canadà Isabelle Brasseur Lloyd Eisler |

## Resultats

| Posició | Nom | CON | PC | PL | Pts. |
| 1 | Natalia Mishkutenok / Artur Dmitriev | Equip Unificat | 1 | 1 | 1.5 |
| 2 | Elena Bechke / Denis Petrov | Equip Unificat | 2 | 2 | 3.0 |
| 3 | Isabelle Brasseur / Lloyd Eisler | Canadà | 3 | 3 | 4.5 |
| 4 | Radka Kovariková / René Novotný | Txecoslovàquia | 4 | 4 | 6.0 |
| 5 | Yevgenya Shishkova / Vadim Naumov | Equip Unificat | 5 | 5 | 7.5 |
| 6 | Natasha Kuchiki / Todd Sand | Estats Units | 6 | 6 | 9.0 |
| 7 | Peggy Schwartz / Alexander König | Alemanya | 8 | 7 | 11.5 |
| 8 | Mandy Wötzel / Axel Rauschenbach | Alemanya | 10 | 8 | 13.0 |
| 9 | Christine Hough / Doug Ladret | Canadà | 9 | 10 | 14.5 |
| 10 | Calla Urbanski / Rocky Marval | Estats Units | 7 | 11 | 14.5 |
| 11 | Jenni Meno / Scott Wendland | Estats Units | 12 | 9 | 15.0 |
| 12 | Sherry Ball / Kristofer Wirtz | Canadà | 11 | 12 | 17.5 |
| 13 | Danielle Carr / Stephen Carr | Austràlia | 13 | 13 | 19.5 |
| 14 | Rena Inoue / Tomoaki Koyama | Japó | 14 | 14 | 21.0 |
| 15 | Anna Tabacchi / Massimo Salvade | Itàlia | 15 | 15 | 22.5 |
| 16 | Line Haddad / Sylvain Prive | França | 16 | 16 | 24.0 |
| 17 | Kathryn Pritchard / Jason Briggs | Regne Unit | 17 | 17 | 25.5 |
| 18 | Ok Ran Ko / Gwang Ho Kim | Corea del Nord | 18 | 18 | 27.0 |
# Boortsog

Els boortsog, baursaki, boorsoq o bawırsaq (kazakh: бауырсақ IPA: [bɑwərsɑq], Kirguizstan: боорсок IPA: [bo ː rsóq], Mongol: боорцог IPA: [pɔ ː rts əq ʰ], tàrtar ciríl·lic: бавырсак, llatí: bawırsaq, Uzbek: bog'irsoq API: [bɒʁɨrsɒq]) són dolços amb base de massa de farina fregida i forma esfèrica o triangular típics de la gastronomia del Kazakhstan i Mongòlia, principalment. La massa es fa amb farina, llevat, llet, ous, margarina, sal, sucre i greix. Es solen menjar amb una sopa shurba.

## Preparació

La massa dels boortsog pot variar, segons es faci una massa simple o una altra de més cruixent i dolça. La manera típica del Kirguizstan inclou una part de mantega, set parts d'aigua i sis parts de llet, a més del llevat i la farina, mentre que altres receptes més complexes hi afegeixen ous i sucre. La massa també es pot fer amb kaymak.
Per a fer els boortsog s'aplana la massa i es talla a trossets. A Mongòlia els trossets es dobleguen i es nuen en formes diverses abans de fregir. També a Mongòlia, el greix de xai que es fa servir per fregir els boortsog els dona un gust característics, si bé també es poden fregir amb oli vegetal.
Els boortsog es mengen soving com unes postres, amb sucre, mantega o mel. Els mongols en mengen tradicionalment com acompanyament del te.

## Notes

* ↑ Mayhew and Noble (2007), 112.
* ↑ Waters (2007), 51.
* ↑ Schreiber (2008), 107.
* ↑ Schreiber (2008), 104.

## Referències

* Mayhew, Bradley; John Noble. Central Asia: Kazakhstan, Tajikistan, Uzbekistan, Kyrgyzstan, Turkmenistan. Lonely Planet, 2007 (Multi Country Guide). ISBN 1741046149.
* Schreiber, Dagmar. Kasachstan: Auf Nomadenwegen zwischen Kaspischen Meer und Altaj (en alemany). 3rd. Trescher Verlag, 2008. ISBN 3897941376.
* Waters, Bella. Kazakhstan in Pictures. 2a edició. Twenty-First Century Books, 2007 (Visual Geography). ISBN 0822565889.

## Enllaços externs

* Recepta
* Recepta
* Recepta Arxivat 2019-05-17 a Wayback Machine.
# Quermany Petit

El Quermany Petit és una muntanya de 114 metres que es troba al municipi de Pals, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Geórgios Saridakis

Geórgios Saridakis (en grec Γεώργιος Σαριδάκης; 1885 - ?) va ser un atleta grec que va competir a començaments del segle xx. Va destacar com a marxador i el 1906 va prendre part en els Jocs Intercalats d'Atenes, on va guanyar la medalla de bronze en la competició dels 3000 metres marxa del programa d'atletisme. En els 1500 metres marxa acabà en quarta posició.

## Referències

* ↑ «Georgios Saridakis Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 6 juny 2017].
# Europs simplex

Europs simplex és una espècie de coleòpter de la família Monotomidae. El nom científic de l'espècie va ser publicat per primera vegada l'any 1900. Habita a Costa Rica.

## Referències

* ↑ Hallan, Joel Kenneth (6 de junio de 2010). «Synopsis of the described Coleoptera of the World». Biology Catalog de la Universidad de Texas A&M (en inglés).
# Kanjut Sar

El Kanjut Sar o Kunjudh Sar tal com es pronuncia en "Wakhi" és una muntanya de l'Hispar Muztagh, una serralada secundària del gran massís del Karakoram, al Pakistan. Kunjudh Sar en wakhi significa amb vistes a Kunjudh, o sobre Kunjudh, mentre Khujudh és el nom wakhi pel baix Hunza. Amb els seus 7.760 metres és la 26a muntanya més alta de la Terra i l'11a del Pakistan. El cim va ser escalat per primera vegada el 1959 per Camillo Pellissier, membre d'una expedició italiana dirigida per Guido Monzino.
El Kanjut Sar consta de dos cims:
* Kanjut Sar I, amb 7.760 metres
* Kanjut Sar II, al sud-est del cim principal, i 6.831 metres.
# Hans Keiter

Hans Keiter (Mülheim del Ruhr, 22 de març de 1910 - Solingen, 8 de setembre de 2005) fou un jugador d'handbol alemany que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol. El febrer de 1938 fou membre de l'equip alemany que guanyà el primer campionat del món d'handbol. El juliol d'aquell mateix any també guanyà el primer campionat del món d'hanbdol a onze.
En finalitzar la Segona Guerra Mundial exercí d'entrenador d'handbol i guanyà la lliga alemanya d'handbol a 11 de 1966 i 1968 amb el TV Krefeld-Oppum.

## Bibliografia

* Rolf Hantel: Hans Keiter – Ideologisch fester „Brenner“. A: Erik Eggers (Ed.), Handball, Geschichte eines deutschen Sports, 3., aktualisierte und vollständig überarbeitete Auflage, Verlag Die Werkstatt, Göttingen 2014, ISBN 978-3-7307-0085-3, S. 94f.

## Referències

* 1 2 3 «Hans Keiter Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 11 desembre 2018].
# Combinada nòrdica als Jocs Olímpics d'hivern de 1994

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1994 celebrats a la ciutat de Lillehammer (Noruega) es disputaren dues proves de combinada nòrdica en categoria masculina. Aquesta fou l'última vegada que la prova de relleus es realitzà amb el format de tres esquiadors, realitzant-se amb quatre esquiadors a partir de la següent edició.
La prova individual es realitzà entre els dies 18 (prova de salt amb esquís) i 19 de febrer (prova de 15 quilòmetres d'esquí de fons), i la prova per equips entre els dies 23 i 24 de febrer de 1994 a les instal·lacions esportives del Birkebeineren Skistadion i el Lysgårdsbakkene. Hi participaren un total de 53 esquiadors de 16 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Individual Detalls | Fred Børre Lundberg | Takanori Kono | Bjarte Engen Vik |
| Relleus 3x10 km. Detalls | JapóTakanori Kono Masashi Abe Kenji Ogiwara | NoruegaKnut Tore Apeland Bjarte Engen Vik Fred Børre Lundberg | SuïssaJean-Yves Cuendet Hippolyt Kempf Andreas Schaad |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Noruega | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 2 | Japó | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 3 | Suïssa | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 2 | 2 | 2 | 6 |
# Torre Moratxa (cim)

La Torre Moratxa o Torre Borratxa és una muntanya de 220,1 msnm que al municipi de Torroella de Montgrí, a la comarca catalana del Baix Empordà. Propera al nucli de l'Estartit pertany al massís del Montgrí. Presenta un pendent abrupte pel vessant sud amb alguns penya-segats de certa importància, però un pendent relativament suau pel seu vessant nord, per on l'accés a peu no té gaire complicació, ja que un sender recorre la carena d'est a oest que la connecta amb la Rocamaura, a l'est, i el coll d'en Taians a l'oest. Al seu cim hi ha les restes d'una torre de guaita fortificada d'època moderna que formava part del sistema defensiu contra el desembarcament de pirates del segle xviii que es complementava amb la Torre dels Moscats i els masos fortificats de la plana del Baix Ter.

## Referències

* ↑ Torramadé, Carles «Torre Moratxa o Torre Borratxa?». Diari de Girona, 09-12-2006 [Consulta: 18 febrer 2011].
* ↑ Vert Planas, Josep «Pirateria i Masos fortificats del Montgrí i del Baix Ter» ( PDF). Papers del Montgrí, Núm. 7 Aproximació al patrimoni històric del Montgrí, 1988, pàgs. 41-46 [Consulta: 18 febrer 2010].
# Fazara

Els fazara (àrab: بنو فزارة, Banū Fazāra) foren una tribu del nord d'Aràbia, grup dels dhubyan al seu torn un grup dels ghatafan. Les seves terres de pastura estaven situades al Wadi l-Rumma al Najd. Unayna ibn Hisn ibn Hudhayfa era el cap de la tribu en temps de Mahoma i va participar en el setge de Medina el 627 i no es va deixar subornar per Mahoma per retirar-se. Van atacar una caravana musulmana i el 628 van patir represàlies de Zayd ibn Hàritha. Va prendre part a l'expedició de Khaybar en defensa dels jueus, on altre cop fou temptat per Mahoma per retirar-se. Finalment el 630 es va aliar amb Mahoma i es va unir a les batalles de la Meca i Hunayn (630) i després contra els Banu Tamim. A la mort de Mahoma els Fazara van ser actius a la rida (apostasia), però foren derrotats. La constant pressió dels Qays Aylan a Síria va aconsellar emigrar cap al-Ghawr a Palestina i després van emigrar al Magreb.

## Referències

* ↑ J. R. Smart Tradition and Modernity in Arabic Language And Literature, p. 240
* ↑ Ahmad Shameem The Fascinating Story of Muhammad, p. 190
* ↑ Muslims and Muhammad and Umm Qirfa, 3 de gener de 2010
* ↑ Les tribus Qayssiyah, Moudariyah et Rabi’iyah alfutuhad.com
* ↑ Moshe Gil A History of Palestine, 634-1099, p.47
# Massís de Khibini

El massís de Khibini (rus: Хиби́ны [xʲiˈbʲinɨ]) és al costat del massís de Lovozero la principal àrea muntanyenca de la península de Kola i l'óblast de Múrmansk a Rússia.
El massís està situat al centre de la península de Kola i delimita a l'oest amb el llac Imandra i l'est amb el llac Umbozero el qual el separa del massís de Lovozero.
Les muntanyes més altes del massís són Iuditxvumtxorr (Юдычвумчорр) de 1201 msnm i Txasnatxorr (Часначорр) de 1191 m. L'altura mitjana és de 1116 m.
Al peu del massís es troben les ciutats d'Apatiti i Kírovsk.

## Referències

* ↑ «Khibinsky Mountains». [Consulta: 16 febrer 2009].
* ↑ «The Khibiny (Khibinsky tundras)». Arxivat de l'original el 24 d'octubre de 2015. [Consulta: 16 febrer 2009].

## Enllaços externs

* Guia del Khibini
* hibiny.info Arxivat 2017-08-13 a Wayback Machine. (en rus)
* Khibiny geology and minerals Arxivat 2009-12-16 a Wayback Machine.
# Hans Kleppen

Hans Kleppen (Bø, 16 de març de 1907 - Bø, 12 d'abril de 2009) va ser un saltador amb esquís noruec que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics de Sankt Moritz, on fou trenta-sisè en la prova del salt amb esquís. Durant diversos anys fou l'esportista olímpic noruec viu més vell.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze al Campionat del Món d'esquí nòrdic de 1929.

## Referències

* ↑ «Hans Kleppen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de gener 2012. [Consulta: 23 gener 2020].
* ↑ «100-åring fornyer lappens». Telemark. NRK, 16-03-2007 [Consulta: 10 desembre 2007].
* ↑ Hans Kleppen a International Ski Federation
# La Volteria

La Volteria és una muntanya de 851 metres que es troba entre el municipi d'Os de Balaguer, a la comarca de la Noguera i l'Aragó.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Patinatge artístic als Jocs Olímpics d'hivern de 1998 - Individual femení

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1998 celebrats a la ciutat de Nagano (Japó) es disputà una prova de patinatge artístic sobre gel en categoria femenina que formà part del programa oficial dels Jocs.
La competició se celebrà entre els dies 18 i 20 de febrer de 1998 a les instal·lacions del The White Ring.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 28 patindors de 21 comitès nacionals diferents.
| Àustria (1) Austràlia (1) Azerbaidjan (1) Bulgària (1) Croàcia (1) Eslovènia (1) | Espanya (1) Estats Units (3) Finlàndia (1) França (3) Hongria (1) | Itàlia (1)  Japó (1) Polònia (1) Txèquia (1) Rússia (3) | Suècia (1) Sud-àfrica (1) Ucraïna (2) Uzbekistan (1) R.P. de la Xina (1) |

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Tara Lipinski | Michelle Kwan | Chen Lu |

## Resultats

| Posició | Nom | CON | PC | PL | Pts. |
| 1 | Tara Lipinski | Estats Units | 2 | 1 | 2.0 |
| 2 | Michelle Kwan | Estats Units | 1 | 2 | 2.5 |
| 3 | Chen Lu | R.P. de la Xina | 4 | 3 | 5.0 |
| 4 | Maria Butyrskaya | Rússia | 3 | 4 | 5.5 |
| 5 | Irina Slutskaya | Rússia | 5 | 5 | 7.5 |
| 6 | Vanessa Gusmeroli | França | 8 | 6 | 10.0 |
| 7 | Elena Sokolova | Rússia | 10 | 7 | 12.0 |
| 8 | Tatyana Malinina | Uzbekistan | 9 | 8 | 12.5 |
| 9 | Elena Liashenko | Ucraïna | 7 | 10 | 13.5 |
| 10 | Surya Bonaly | França | 6 | 11 | 14.0 |
| 11 | Yulia Lavrenchuk | Ucraïna | 15 | 9 | 16.5 |
| 12 | Joanne Carter | Austràlia | 11 | 12 | 17.5 |
| 13 | Shizuka Arakawa | Japó | 14 | 14 | 21.0 |
| 14 | Julia Lautowa | Àustria | 21 | 13 | 23.5 |
| 15 | Julia Sebestyen | Hongria | 19 | 15 | 24.5 |
| 16 | Yulia Vorobieva | Azerbaidjan | 18 | 16 | 25.0 |
| 17 | Nicole Bobek | Estats Units | 17 | 17 | 25.5 |
| 18 | Lenka Kulovana | Txèquia | 16 | 18 | 26.0 |
| 19 | Anna Rechnio | Polònia | 13 | 20 | 26.5 |
| 20 | Laetitia Hubert | França | 12 | 21 | 27.0 |
| 21 | Alisa Drei | Finlàndia | 20 | 19 | 29.0 |
| 22 | Marta Andrade | Espanya | 24 | 22 | 34.0 |
| 23 | Mojca Kopac | Eslovènia | 22 | 23 | 34.0 |
| 24 | Shirene Human | Sud-àfrica | 23 | 24 | 35.5 |
| No realitzaren el programa lliure ||||||
| 25 | Ivana Jakupcevic | Croàcia | 25 | | |
| 26 | Helena Grundberg | Suècia | 26 | | |
| 27 | Tony Sabrina Bombardieri | Itàlia | 27 | | |
| 28 | Sofia Penkova | Bulgària | 28 | | |
# Binyamín Qedar

Binyamín Zev Qedar (2 de setembre del 1938) és un catedràtic emèrit d'Història de la Universitat Hebrea de Jerusalem. Ha estat president de la Societat per a l'Estudi de les Croades i l'Orient Llatí (1995-2002), president de la junta de l'Autoritat d'Antiguitats d'Israel (2000-2012) i vicepresident de l'Acadèmia Israeliana de Ciències i Humanitats (2010-2015). El 2019 fou guardonat amb el Premi EMET d'Història i el 2019 amb el Premi Israel de recerca històrica. El 2024 guanyà el Premi Gustave Schlumberger de l'Acadèmia de les inscripcions i llengües antigues.

## Referències

* ↑ Who's Who in Israel 2001 (Tel Aviv, 2002), p. 214: "KEDAR, Benjamin Z.
* ↑ «Benjamin Z. Kedar CV».
* ↑ Prof. Nili Cohen elected tenth President of The Israel Academy of Sciences and Humanities. 10 juny 2015. Web de l'Acadèmia Israeliana de Ciències i Humanitats.
* ↑ Dean of the Faculty of Engineering Sciences at BGU, Prof. Joseph Kost elected as member of the Israel Academy of Sciences and Humanities. 11 juny 2015. Web de la Universitat Ben-Gurion.
* ↑ Benjamin Z. Kedar, al web del Premi EMET d'Art, Ciència i Cultura
* ↑ Kadari-Ovadia, Shira (25 February 2020). The Israel Prize in the field of general history research will be awarded to Prof. Benjamin Zeev Kedar. (hebreu), Haaretz.
* ↑ Prof. Benjamin Z. Kedar awarded a prize from the l’Académie des Inscriptions et Belles-Lettres
# Gian Matteo Ranzi

Gian Matteo Ranzi (Faenza, 31 de gener de 1948) fou un lluitador italià que va competir durant la dècada de 1970. Combinà la lluita grecoromana i la lluita lliure.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics de Múnic, on guanyà la medalla de bronze en la prova del pes lleuger del programa de lluita grecoromana. Quatre anys més tard, als Jocs de Mont-real, fou eliminat en sèries en aquesta mateixa prova.
En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or i una de bronze als Jocs del Mediterrani.

## Referències

* ↑ «Gian Matteo Ranzi Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de juliol 2015. [Consulta: 28 novembre 2019].
* ↑ Ranzi, Gian-Matteo (ITA) a International Wrestling Database
# Feneur

Feneur (en való F’neûr) és un antic municipi de Bèlgica a la Província de Lieja, a la vall del Bolland. El 1977 va fusionar-se amb Dalhem. Té 503 habitants i té una superfície de 138 ha. El nom significa terra de fenc.

## Història

Des del 1280, el feu pertanyia al capítol de Sant Lambert de Lieja, però l'enclavament liegès va disputar-se sovint amb el comte de Dalhem i el seu successor el duc de Brabant. El Tractat de partició del 1661 va atorgar el poble a la república de les Províncies Unides. Al Tractat de Fontainebleau (1785) la república va cedir Feneur a Àustria en bescanvi de parts del País de Valkenburg. A la fi de l'antic règim era una possessió del capítol de Sant Lambert. La revolució francesa va suprimir el comtat de Dalhem i crear el municipi dins el departament de l'Ourte que va subsistir fins al 1977. El 1815 passà al Regne Unit dels Països Baixos i el 1830 a Bèlgica.
Ara com antany, l'activitat principal del poble és l'agricultura amb la cultura típica del País de Herve: fruita, bestiar, llet i els seus derivats.
* Antiga escola municipal
* Memorial de les víctimes de la Primera Guerra Mundial
* Un dels tres molins
* Torre de distribució de l'electricitat i vil·les modernes

## Referències

* ↑ Jean Haust, «F’neûr», Dictionnaire liégeois, Liège, Editorial H. Vaillant-Carmanne, 1933, pàgina 273
* ↑ «Feneur» Arxivat 2016-01-22 a Wayback Machine., Web oficial de la vila de Dalhem [Consulta el 6 de novembre de 2012]
* ↑ Henri Joseph Barthélemi Del Vaux de Fouron, «Feneur» a: Dictionnaire géographique de la province de Liège, volum 1, Lieja, Editorial Jeunehomme, 1841, 144-146
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Feneur
# Kolitza

Kolitza és una cimera de la Serra d'Ordunte i té una alçada de 897 m. Pertany a la localitat biscaïna de Balmaseda al País Basc.
El Kolitza és un dels cinc Montes Bocineros des dels que es convocaven les juntes de Biscaia.

## Punts de Partida

Des de Pandozales 1h 15m
Des de Balmaseda 1h 30m
Des de Traslaviña 2h

## Enllaços externs

* informació sobre Kolitza al web Mendikat Arxivat 2010-06-28 a Wayback Machine.
* ascensió al Kolitza, web pirineos 3000 Arxivat 2014-01-16 a Wayback Machine.