OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Maria Constantinescu

Maria Constantinescu (valor desconegut, 5 de juliol de 1956) és una exremadora romanesa que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla de bronze en la competició del vuit amb timoner del programa de rem.

## Referències

* ↑ «Maria Constantinescu Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 11 octubre 2019].
# Maria Vierdag

Maria Vierdag (Amersfoort, 22 de setembre de 1905 - Amsterdam, 17 de juliol de 2005) va ser una nedadora neerlandesa que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
Va disputar tres edicions dels Jocs Olímpics, el 1924, 1928 i 1932. D'aquestes participacions destaca la medalla de plata en la prova del 4x100 metres lliures dels Jocs de 1932 a Los Angeles, fent equip amb Willy den Ouden, Puck Oversloot i Corrie Laddé.
Durant la seva carrera va establir vuit rècords nacionals. En el seu palmarès també destaquen tres medalles al Campionat d'Europa de natació: una d'or i una de plata el 1927 i una d'or el 1931.

## Referències

* 1 2 «Rie Vierdag Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de juliol 2012. [Consulta: 9 gener 2019].
# Marie-Louise Linssen-Vaessen

Marie-Louise Linssen-Vaessen (Maastricht, 19 de març de 1928 - Horst aan de Maas, 15 de febrer de 1993) fou una nedadora neerlandesa, especialista en estil lliure, que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on va disputar dues proves del programa de natació. En ambdues, els 100 metres lliures i els 4x100 metres lliures, formant equip amb Hannie Termeulen, Margot Marsman i Irma Heijting-Schuhmacher, guanyà la medalla de bronze. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, formant equip amb Irma Heijting-Schuhmacher, Koosje van Voorn i Hannie Termeulen, guanyà la medalla de plata en els 4x100 metres lliures del programa de natació.
En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or i dues de plata al Campionat d'Europa de natació de 1947 i 1950.

## Referències

* ↑ Marie-Louise Linssen-Vaessen a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 21 juliol 2020].
# Mario Lanzi

Mario Lanzi (Castelletto sopra Ticino, 10 d'octubre de 1914 - Schio, 21 de febrer de 1980) fou un atleta italià, especialista en curses de mig fons, que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1936 va prendre als Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on disputà tres proves del programa d'atletisme. Guanyà la medalla de plata en la cursa dels 800 metres, mentre en les altres dues proves quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès destaquen dues medalles en els 800 metres al Campionat d'Europa d'atletisme, de plata el 1934, i de bronze el 1938. El 1939 establí el rècord d'Europa dels 400 metres amb un temps de 46.7". Aconseguí 18 títols nacions, vuit en els 800 metres, cinc en els 400 metres, quatre en els 4x400 metres relleus i un en el 4x100 metres relleus.

## Millors marques

* 200 metres. 21.5" (1940)
* 400 metres. 46.7" (1939)
* 800 metres. 1' 49.0" (1939)

## Referències

* 1 2 3 «Mario Lanzi Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 19 abril 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 15 abril 2020].
* 1 2 «Track and Field Statistics». [Consulta: 19 abril 2020].
* ↑ «Italian Indoor Championships». [Consulta: 19 abril 2020].
* ↑ «Italian Championships». [Consulta: 19 abril 2020].
# Marshall Wayne

Marshall Wayne (Saint Louis, 25 de maig de 1912 - Carolina del Nord, 16 de juny de 1999) fou un saltador estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on disputà dues proves del programa de salts Guanyà la medalla d'or en la competició del salt de palanca de 10 metres i la de plata en la del salt de trampolí de 3 metres. En el seu palmarès també destaca el campionat de palanca de l'AAU de 1934 i 1936.
En finalitzar els Jocs realitzà diverses exhibicions a la Billy Rose's Aquacades. Durant la Segona Guerra Mundial fou pilot d'aviació, realitzant nombroses operacions de reconeixement amb èxit fins que el seu avió fou abatut sobre sòl italià. Ajudat pels italians fou reconduït a Anglaterra, on es recuperà de les ferides. Posteriorment treballà com a pilot per la Pan Am.

## Referències

* 1 2 3 «Marshall Wayne Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 27 de juliol 2011. [Consulta: 30 maig 2019].
# Martina Walther

Martina Walther (Zeulenroda, 5 d'octubre de 1963) és una ex-remadora alemanya que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant la dècada de 1980.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics de Seül, on guanyà la medalla d'or en la competició del quatre amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Gerlinde Doberschütz, Carola Hornig, Sylvia Rose i Birte Siech. En el seu palmarès també destaquen tres medalles de plata i una de bronze al Campionat del món de rem.

## Referències

* ↑ «Martina Walther Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 22 octubre 2019].
* ↑ Fitxa a worldrowing.com FISA
# Maurice Blitz

Maurice Jean Blitz (París, 28 de juliol de 1891 – 2 de febrer de 1975) va ser un waterpolista belga que va competir durant la dècada de 1920. Era germà del també waterpolista Gérard Blitz. El seu fill, també anomenat Gérard Blitz, va fundar el Club Méditerranée el 1950.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va disputar la competició de waterpolo, en què guanyà la medalla de plata. Quatre anys més tard, als Jocs de París, va tornar a guanyar la medalla de plata en la competició de waterpolo.
Posteriorment fou àrbitre internacional, pitant la final olímpica dels 1932. També fou membre del Comitè Olímpic belga i la federació de natació. El 1948 va fundar el club de natació i waterpolo Koninklijke Zwemclub Scaldis.

## Referències

* 1 2 3 4 «Maurice Blitz Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 14 setembre 2017].
# Vista de les teulades de París

Vista de les teulades de París (Gezicht op de daken van Parijs en neerlandès) és un quadre del pintor postimpressionista holandès Vincent van Gogh.

## Pintures de 1887

Van Gogh vivia amb el seu germà al barri de Montmartre que, situat en un turó de París, oferia una vista privilegiada de la ciutat, que va pintar en diverses ocasions. Dos dels quadres de la sèrie van ser pintats el 1887. El segon quadre, Vista des de la finestra de Vincent, va ser fet des d'un punt de vista panoràmic semblant al del quadre titulat Vista de les taulades de París, d'aquest article.
* Vista des de la finestra de Vincent 1887 Col·lecció privada (F341a)

## Quadre de 1886

Un any abans, Van Gogh havia pintat un quadre de les vistes des de la finestra, titulat Teulades de París o Vista de les teulades i de les parts posteriors de les cases. El pintor havia descobert l'impressionisme poc després d'arribar a París, però va trigar un temps a assimilar-ne la tècnica en el seu treball. Aquesta primera pintura de les vistes des de la finestra mostra els colors foscos amb què estava acostumat a pintar, marrons i grisos suaus per a les taulades i les cases. Aquí Van Gogh sembla centrar-se en les degradacions dels colors de les teulades i les cases.
* Teulades de París 1886 Museu Van Gogh, Àmsterdam (F231)

## Referències

* 1 2 «Roofs in Paris, 1886». Permanent Collection. Van Gogh Museum, 2005–2011. Arxivat de l'original el 2012-02-03. [Consulta: 7 maig 2011].
* ↑ «View of Paris from Vincent's Room in the Rue Lepic (F341a)». Van Gogh Paintings. Van Gogh Gallery, 2011. [Consulta: 7 maig 2011].
* ↑ «View of Paris from Vincent's Room in the Rue Lepic (F341)». Van Gogh Paintings. Van Gogh Gallery, 2011. [Consulta: 7 maig 2011].
# Marion Becker

Marion Becker (Hamburg, 21 de gener de 1950), de soltera Marion Steiner és una atleta alemanya, ja retirada, especialista en el llançament de javelina, que va competir durant la dècada de 1970.
Tot i néixer a l'Alemanya Occidental va créixer a l'Alemanya Oriental i el 1969 es traslladà a Romania, on es casà amb el seu entrenador. El 1972, representat Romania, va prendre part en els Jocs Olímpics d'estiu de Múnic, on quedà eliminada en sèries en la competició del llançament de javelina del programa d'atletisme. En finalitzar els Jocs no retornà a Romania i es quedà a viure a Alemanya. El 1976 va disputar els Jocs de Mont-real representat l'Alemanya Occidental. En la competició del llançament de javelina va guanyar la medalla de plata, rere l'alemanya oriental Ruth Fuchs.
En el seu palmarès també destaca el campionat alemany de javelina de 1976 i 1977.

## Millors marques

* Llançament de javelina. 65,14 metres (1976)

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Marion Becker». [Consulta: 20 abril 2022].
* ↑ «West German Championships». [Consulta: 20 abril 2022].
# Thrichomys

Thrichomys és un gènere de rosegadors histricomorfs de la família de les rates espinoses.

## Descripció
### Dimensions

El gènere Thrichomys agrupa rosegadors de grans dimensions, amb una llargada corporal de 200-290 mm, una cua de 180-220 mm i un pes de fins a 500 g.

### Característiques cranials i dentals

El crani, ample i robust, té el rostre curt i ample i la regió interorbitària estreta i les bul·les timpàniques de mida variable. Els forats palatins són amples i ovals. Les molars presenten tres o quatre concavitats a cada banda i han la superfície oclusiva circular.

### Aspecte

El pelatge és suau. Les parts dorsals són generalment de color gris cendrós, mentre que les parts ventrals són blanques, normalment amb una franja grisenca a la gola. El musell és puntegut i els ulls són grans i envoltats de blanc. Les vibrisses són molt llargues. A la base de cada orella hi ha una taca blanquinosa. Les potes anteriors són curtes i els peus són llargs i prims. Cada dit, excepte el polze, té una urpa curta i corba amb un floc de pèls blanquinosos a la base. Les plantes presenten sis coixinets carnosos ben desenvolupats. L'hàl·lux és molt curt i no arriba a la base del segon dit. La cua és aproximadament igual de llarga que el cap i el cos i és completament coberta de pèls que amaguen la pell subjacent, que és negra a la part superior i blanca o grisa a la inferior. Les femelles tenen dos parells de mamelles abdominals.

## Distribució

Són rosegadors terrestres presents a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ Entrada «Thrichomys» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Novak, 1999.

## Bibliografia

* Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
* Patton JL, Pardiňas UFJ i D'Elía G, The Mammals of South America. Volume 2: Rodents, The University of Chicago Press, 2015. ISBN 978-0-226-16957-6.
# Seiji Oko

Seiji Oko (japonès: 大古誠司) (Kawasaki, 15 de febrer de 1948) és un ex-jugador de voleibol japonès que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics de Ciutat de Mèxic, on guanyà la medalla de plata en la competició de voleibol. Quatre anys més tard, als Jocs de Múnic, guanyà la medalla d'or en la mateixa competició. El 1976, a Mont-real, disputà els seus tercers i darrers Jocs Olímpics, en què fou quart en la competició de voleibol. En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat del Món de voleibol de 1970, la medalla de plata a la Copa del Món de voleibol de 1969 i la d'or als Jocs Asiàtics de 1970.
Un cop retirat passà a desenvolupar tasques d'entrenador de la selecció nacional japonesa, amb la qual va disputar els Jocs Olímpics de 1984 i 1992. El 2004 fou inclòs al Volleyball Hall of Fame.

## Referències

* ↑ «Seiji Oko Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 1r octubre 2019].
* 1 2 «Seiji Oko». Volleyball Hall of Fame. Arxivat de l'original el 1 d’octubre 2019. [Consulta: 1r octubre 2019].
# Martyn Kravtsiv

Martyn Kravtsiv (en ucraïnès: Мартин Кравців) (Lviv, 26 de novembre de 1990), és un jugador d'escacs ucraïnès, que té el títol de Gran Mestre des de 2009.
A la llista d'Elo de la FIDE del gener de 2020, hi tenia un Elo de 2625 punts, cosa que en feia el jugador número 13 (en actiu) d'Ucraïna. El seu màxim Elo va ser de 2628 punts, a la llista de gener de 2014 (posició 157 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

El 2006, fou membre de l'equip nacional ucraïnès juvenil que va guanyar l'Olimpíada d'escacs Sub-16 a Turquia. Va obtenir un gran èxit en guanyar als World Mind Sports Games 2008 a (Beijing) una medalla d'or a la competició de ràpides individual. El 2010, va empatar als llocs 1r-6è amb Dmitri Kókarev, Aleksei Dréiev, Maksim Túrov, Baskaran Adhiban i Aleksei Aleksàndrov al II Obert Orissa a Bhubaneshwar. El 2012 empatà als llocs 1r-5è amb Pendyala Harikrishna, Parimarjan Negi, Tornike Sanikidze i Tigran Gharamian a l'Obert d'escacs de Cappelle-la-Grande.
El setembre de 2015 fou subcampió del 22è Festival d'Abu Dhabi amb 7 punts de 9, amb els mateixos punts que Nils Grandelius, Baadur Jobava, Oleksandr Aresxenko i Richard Rapport però amb segon millor desempat. El desembre de 2015 fou segon al Campionat d'escacs d'Ucraïna amb 7 punts d'11, amb els mateixos punts que el campió Andrei Volokitin i Zahar Efimenko. El desembre de 2015 fou 2-10è (vuitè en el desempat) de l'Al Ain Classic amb 6½ punts de 9 (els campió fou Wang Hao).

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica de Martyn Kravtsiv» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 10 juny 2013].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Ucraïna"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 9 gener 2020].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Martyn Kravtsiv «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2013-11-04. [Consulta: 16 febrer 2014].
* ↑ «02nd Orissa Open Grandmaster TMT». FIDE. [Consulta: 4 novembre 2013].
* ↑ Ramirez, Alejandro. «Harikrishna tops 74 GMs in Cappelle-La-Grande» (en anglès). ChessBase.com, 12-03-2012. [Consulta: 13 març 2012].
* ↑ «Nils Grandelius wins Abu Dhabi Masters Chess Championship». chessdom.com. [Consulta: 7 setembre 2015]. (anglès)
* ↑ «GM Andrei Volokitin is the 2015 Ukraine Chess Champion». chessdom.com. [Consulta: 14 desembre 2015]. (anglès)
* ↑ «4th Al Ain Chess Classic 2015». http://theweekinchess.com.+[Consulta: 1r gener 2016]. (anglès)

## Enllaços externs

* Biografia, blog, partides i fotos al lloc web dels Grans Mestres de Lviv
# Kolomina

Kolomina (també apareix com Kolominé però probablement és un error) és una ciutat de Mali a la regió de Kayes, a uns 30 km al sud d'aquesta població. Avui dia té uns centenars d'habitants.

## Història

La nit abans de l'entrada francesa a Nioro, Ahmadu va fugir amb les seves dones; es va dirigir al nord per arribar a Macina a través del desert però en arribar a l'estany de Gorogadio, fou advertit que s'acostava el tinent Marchand. Per por de ser capturat va donar la volta i va acampar a uns 30 km al sud de Nioro, prop de Kolomina, on, reconfortat per Aly-Boury (ex rei del Djolof), que assegurava que els colonialistes estaven molt afeblits, va decidir perllongar la lluita per recuperar la seva capital i se'n va anar a Youri on va cridar als seus partidaris per reconstruir l'exèrcit.
Quan es va saber que Ahmadu anava a Kolomina, el tinent Marchand va enviar un escamot manat per Hardiviller amb 800 cavallers auxiliars cap a Tourougoumbé, un altre escamot de spahis auxiliares a Dingoi per barrar la ruta de Dianghirté, i ell mateix va avançar amb la seva companyia per Dioroni sobre Kolomina on el 5 de gener va saber que Ahmadu havia estat derrotat a Youri; considerant la seva missió acabada es va reunir amb Hardiviller i junts van retornar a Nioro.

## Referències

* Histoire de la conquête du Soudan français (1878-1899)" pel Tinent Gatelet
# Daniel Hugo Cámpora Sívori

Daniel Hugo Cámpora Sívori (San Nicolás, 30 de juny de 1957), és un jugador d'escacs argentí, que resideix actualment a Espanya, i té el títol de Gran Mestre. Obtingué el títol de Mestre Internacional el 1982, i el de GM el 1986.
A la llista d'Elo de la FIDE de l'octubre del 2020, hi tenia un Elo de 2420 punts, cosa que en feia el jugador número 22 (en actiu) de l'Argentina. El seu màxim Elo va ser de 2565 punts, a la llista del juliol de 1992.

## Resultats destacats en competició

El 1975 fou campió júnior de l'Argentina, campió absolut del país els anys 1986 i 1989, i subcampió el 1978 i 1987. Ha guanyat el Torneig d'Escacs Ciutat de Villarrobledo en dues ocasions.
Ha guanyat els torneigs de Tuzla 1983 (+7 =2 -2), Niš 1985, Pančevo 1985 (+7 =6), Biel 1989, i fou tercer al fort Torneig de Biel de 1987.
El 2007 fou sisè a Madrid (Torneig de Mestres de la Federació Madrilenya, el campió fou Renier Vázquez Igarza)
El setembre de 2016 fou segon al XVI Open Ciudad de Villanueva de Córdoba, per darrere del Gran Mestre extremeny Manuel Pérez Candelario.

### Participació en competicions per equips

Ha participat, representant l'Argentina, en vuit olimpíades d'escacs.
* El 1978, a la taula 4 a la 23 olimpíada a Buenos Aires (+3 -3 =2);
* El 1982, a la taula 2 a la 25 olimpíada a Lucerna (+7 -2 =4);
* El 1986, a la taula 1 a la 27 olimpíada a Dubai (+6 -1 =6);
* El 1988, a la taula 1 a la 28 olimpíada a Thessaloniki (+3 -4 =5);
* El 1992, a la taula 1 a la 30 olimpíada a Manila (+3 -0 =9);
* El 1994, a la taula 1 a la 31 olimpíada a Moscou (+7 -1 =1);
* El 2000, a la taula 2 a la 34 olimpíada a Estambul (+3 -1 =5);
* El 2004, a la taula 2 a la 36 olimpíada a Calvià (+4 -0 =6).
A Moscou 1994 hi va guanyar una medalla d'or individual al primer tauler (7,5/9) i la medalla d'argent al millor rendiment per Elo (2776); va derrotar els GMs d'elit Vesselín Topàlov i Aleksandr Morozévitx.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Daniel Hugo Cámpora Sívori» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 9 desembre 2013].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Argentina"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 9 octubre 2020].
* ↑ «Torneo Maestros Federacion Madrileña». FIDE. [Consulta: 9 octubre 2020].
* ↑ «Doble victoria de Manuel Pérez Candelario el fin de semana». El Periódico d'Extremadura, 20-09-2016 [Consulta: 15 juny 2019].
* ↑ «Men's Chess Olympiads: Daniel Hugo Cámpora». OlimpBase. [Consulta: 21 octubre 2011].
# Ressèc de Tredòs

El Ressèc de Tredòs és una obra de Naut Aran (Vall d'Aran) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta rectangular, ben allargada, disposat en el sentit sud-nord. Es conserva el basament amb murs ben sòlids formats per pedres de grans dimensions. A orient s'obre una gran obertura on se situaria el mecanisme de fusta que connectava amb el rodet i transmetia la força per la serra. La part superior de fusta, com és habitual a aquests edificis, i la teulada que la cobria a dues aigües, es troben totalment ensorrades en el seu interior. A l'interior es pot veure's una llarga canaleta de fusta.

## Història

Anomenat per Zamora en 1789, que també parla d'un molí i batan que fan servir l'aigua del riu Aiguamòg, la serradora va funcionar fins als anys seixanta.

## Referències

* 1 2 «Ressèc de Tredòs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2021].
# Elisabeth Riera Morilla

Elisabeth Riera Morilla (27 de juliol de 1990) és una jugadora d'escacs catalana. A la llista d'Elo de la FIDE del maig de 2016, hi tenia un Elo de 1979 punts, cosa que en feia la jugadora número 47 (en actiu) de l'estat espanyol. El seu màxim Elo va ser de 2032 punts, a la llista d'abril de 2006.

## Resultats destacats en competició

El juliol del 2006 es va proclamar campiona d'Espanya de la joventut formant part de la selecció catalana., i al 2005 subcampiona d'Espanya de la joventut, jugant en ambdós casos de primer tauler femení. El 2004 va ser subcampiona de Catalunya femení. Als anys 2005, 2006 i 2007 va proclamar-se Campiona de Catalunya femení. El 2006 va quedar 3ª femenina al Campionat d'Espanya 2008 de Mondariz. El 2008 va ser subcampiona de Catalunya sub-18 i sub-20. Els anys 2014 i 2015 fou campiona de Catalunya Absoluta femení, i subcampiona Absoluta de Catalunya en els anys 2011 i 2012. El març de 2016, a Amposta, fou per tercer any consecutiu campiona de Catalunya Absoluta en derrotar a la darrera ronda a Laura Martin i sumar quatre punts de cinc partides, els mateixos punts que Inmaculada Hernando i Diana Ruth López però amb millor desempat. L'any 2023, Elisabeth Riera es proclama per quarta vegada Campiona Absoluta Femenina de Catalunya a Platja d'Aro.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica d'Elisabeth Riera Morilla» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 11 maig 2016].
* ↑ «Fitxa d'Elisabeth Riera» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 5 maig 2016].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo d'Elisabeth Riera Morilla «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2016-04-11. [Consulta: 28 març 2016].
* ↑ «Elisabeth Riera es corona campiona d'Espanya de la Joventut d'escacs». Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 6 maig 2015].
* ↑ «Subcampiona de Catalunya sub-18 i sub-20». Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 6 maig 2015].
* ↑ «Final del 73è Campionat de Catalunya femení». Escacs.cat. [Consulta: 6 maig 2015].
* ↑ «Campionat de Catalunya Femení 2012». escacs.cat. [Consulta: 6 maig 2015].
* ↑ «Campionat de Catalunya Femeni 2011». escacs.cat. [Consulta: 6 maig 2015].
* ↑ «Elisabeth Riera Campiona de Catalunya per tercer any». escacs.cat. [Consulta: 28 març 2016].
* ↑ «74è CAMPIONAT D'ESCACS FEMENÍ DE CATALUNYA - AMPOSTA 2016». chess-results.com. [Consulta: 28 març 2016].
* ↑ CVILA. «Final del Campionat de la Mediterrània, Absolut i Femení de Catalunya», 14-11-2023. [Consulta: 14 novembre 2023].
# Maurice Hemelsoet

Maurice Constant Maria Hemelsoet (Gant, Flandes Oriental, 8 de març de 1875 – Gant, 29 de desembre de 1943) va ser un remer belga que va competir cavall del segle xix i el segle xx.
El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà una medalla de plata en la prova de vuit amb timoner com a membre de l'equip Royal Club Nautique de Gand. Com a membre d'aquest mateix equip disputà el dos amb timoner, però quedà eliminat en les fases preliminars.

## Referències

* ↑ «Maurice Hemelsoet Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 20 setembre 2015].