OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Harry Blackstaffe

Henry Thomas "Harry" Blackstaffe (Islington, Londres, 28 de juliol de 1868 – West Wickham, Londres, 22 d'agost de 1951) va ser un remer anglès que va competir a cavall del segle xix i el segle xx.
Blackstaffe va formar part del Vesta Rowing Club de Putney, però també fou corredor de cros i representà el South London Harriers al Campionat Nacional. Com a remer va aconseguir nou victòries a la London Cup de la Metropolitan Regatta, la primera d'elles el 1897. El 1906 va guanyar la Diamond Sculls de la Henley Royal Regatta en superar a William Darell. El 1908 va guanyar la Wingfield Sculls i la darrera London Cup, però el seu gran èxit va ser guanyar la medalla d'or en la prova de scull individual dels Jocs Olímpics de Londres.
Després d'aquesta victòria, Blackstaffe es va retirar i fou reconegut com a Freeman de la ciutat de Londres. Més tard seria vicepresident de l'Amateur Rowing Association. Va morir a West Wickham, el 1951.

## Referències

* ↑ Wingfield Sculls Record of Races. rowingservice.com
* ↑ Henley Royal Regatta Results of Final Races 1839-1939 Arxivat 2012-03-09 a Wayback Machine.. rowinghistory.net
* 1 2 «Harry Blackstaffe Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-10-24. [Consulta: 22 març 2016].
# Puig Pelat (Sant Martí de Riucorb)

El Puig Pelat és una muntanya de 458 metres que es troba al municipi de Sant Martí de Riucorb, a la comarca catalana de l'Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tir als Jocs Olímpics d'estiu de 1908 - Carrabina per equips

Tir als Jocs Olímpics d'estiu de 1908 :
| Rifle militar, 1000 iardes | homes |
| Rifle lliure, 300 metres | homes |
| Rifle lliure per equips | homes |
| Rifle militar per equips | homes |
| Carrabina, blanc fix | homes |
| Carrabina, blanc mòbil | homes |
| Carrabina, blanc cec | homes |
| Carrabina, per equips | homes |
| Tir al cérvol, tret simple | homes |
| Tir al cérvol, doble tret | homes |
| Tir al cérvol, tret simple equips | homes |
| Pistola indivudal | homes |
| Pistola per equips | homes |
| Fossa olímpica | homes |
| Fossa olímpica per equips | homes |
| < 1900 1912> |||
La competició de carrabina, per equips va ser una de les quinze proves de programa de Tir dels Jocs Olímpics de Londres de 1908. Es disputà l'11 de juliol de 1908 i hi van prendre part 12 tiradors procedents de 3 nacions diferents.
La puntuació màxima per tret era de 5 punts, amb un màxim de 200 punts per tirador i 800 per equip.

## Resultats

| Posició | Nació | Tirador | Puntuació | Puntuació | Puntuació |
| Posició | Nació | Tirador | 50 iardes | 100 iardes | Total |
| 1 | Regne Unit | Total per equip | 387 | 384 | 771 |
| 1 | Regne Unit | Maurice Matthews | 98 | 98 | 196 |
| 1 | Regne Unit | Harold Humby | 97 | 97 | 194 |
| 1 | Regne Unit | William Pimm | 99 | 93 | 192 |
| 1 | Regne Unit | Edward Amoore | 93 | 96 | 189 |
| 2 | Suècia | Total per equip | 373 | 364 | 737 |
| 2 | Suècia | Vilhelm Carlberg | 95 | 92 | 187 |
| 2 | Suècia | Franz-Albert Schartau | 96 | 90 | 186 |
| 2 | Suècia | Johan Hübner von Holst | 94 | 90 | 184 |
| 2 | Suècia | Eric Carlberg | 88 | 92 | 180 |
| 3 | França | Total per equip | 359 | 351 | 710 |
| 3 | França | Paul Colas | 96 | 93 | 189 |
| 3 | França | André Regaud | 91 | 95 | 186 |
| 3 | França | Léon Lécuyer | 85 | 84 | 169 |
| 3 | França | Henri Bonnefoy | 87 | 79 | 166 |

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de novembre 2012. [Consulta: 30 d’abril 2016].

## Fonts

* Cook, Theodore Andrea. The Fourth Olympiad, Being the Official Report. Londres: British Olympic Association, 1908.
* De Wael, Herman. «Shooting 1908». Herman's Full Olympians, 2001. Arxivat de l'original el 4 de juny 2011. [Consulta: 8 maig 2006].
# Yaşar Nezihe Hanım

Yaşar Nezihe Hanım, nascuda com Yaşar Zeliha i després de la llei de cognoms a Turquia, Yaşar Nezihe Bükülmez (Istanbul, 29 de gener de 1882 - 5 de novembre de 1971), fou una poetessa turca dels temps otomans i de la República turca.
Se la coneix com la primera poetessa socialista de Turquia. Va ser arrestada el 3 de juny de 1925 per donar suport als vaguistes i pels seus poemes socialistes publicats a la revista Aydınlık (en català, traduïble com a «Claredat»). Va escriure també a la revista feminista Türk Kadın Yolu («Camí femení turc»), fundada per Nezihe Muhiddin el 1924 i que va comptar amb 30 edicions, entre 1925 i 1927.

## Referències

* ↑ Tatar Kırılmış, İlknur. Yaşar Nezihe Bükülmez (en turc). Birinci basım. Ankara: Gece Kitaplığı, p. 565. ISBN 978-605-324-135-5.
* ↑ Tatar Kırılmış, İlknur «Şair bir halk kızı Yaşar Nezihe Bükülmez» (en anglès). International Journal of Turkish Literature Culture Education, 1/4, 2012, pàg. 70-84.
* ↑ Nurcà, Ankay. «Yaşar Nezihe» (en turc). Türk Edebiyatı İsimler, 13-11-2020. [Consulta: 6 octubre 2021].
* ↑ Yalçın, Soner. «Türkiye işçi sınıfının ilk kadın şairi: YASAR NEZiHE HANIM» (en turc). Sözcü, 03-05-2015. [Consulta: 23 març 2021].
* ↑ Doğu, Pınar. «Nezihe Hanım ve 1 Mayıs Şiiri» (en turc). T24, 02-05-2013. [Consulta: 23 març 2021].
* ↑ Koç, Duygu «Öcü gesmiş, yüseltilen bugün…» ( PDF) (en turc). TAD, 2020, pàg. 585-609.
# Fritzi Schwingl

Fritzi Schwingl (Viena, 28 de juliol de 1921 - Kötschach-Mauthen, 9 de juliol de 2016) fou una piragüista d'aigües tranquil·les i eslàlom austríaca que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on guanyà la medalla de bronze en la prova del K-1, 500 metres del programa de piragüisme, rere Karen Hoff i Alida Anker.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles de plata i dues de bronze al Campionat del Món de piragüisme en aigües tranquil·les i tres d'or, dues de plata i dues de bronze al Campionat del Món de piragüisme d'eslàlom. Guanyà 33 campionats nacionals. El 1954 fou escollida esportista austríaca de l'any.El 1992 va rebre l'Orde d'Or al Mèrit de la República d'Àustria.

## Referències

* ↑ «Olympia-Legende „Fritzi“ Schwingl ist tot» (en alemany), 18-07-2016. [Consulta: 30 octubre 2020].
* 1 2 3 4 Fritzi Schwingl a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Canoeresults». [Consulta: 30 octubre 2020].
# Temporada 1982-1983 de la Unió Esportiva Sant Andreu

Dades de la temporada 1982-1983 de la UE Sant Andreu.

## Partits
### Lliga (Tercera)

* Tercera divisió, grup 5è: quarta posició.

#### Segona volta
## Referències
## Bibliografia

* Unió Esportiva Sant Andreu 1909-2009. Autors: Xavier Araguz, Joan Esteve, Àngel Domingo, Jordi Petit, Eduardo Quintana, Quim Terrè i Vicenç Martínez. Editorial: Ajuntament de Barcelona. ISBN 978-84-9850-175-9.
# Brianna Throssell

Brianna Throssell (Subiaco, Austràlia, 10 de febrer de 1996) és una nedadora australiana. Representa actualment el DC Trident a la Lliga Internacional de Natació.
Va competir als Jocs Olímpics d'estiu de 2014, on guanyà set medalles de bronze. Més tard, va representar el seu país als Jocs Olímpics d'Estiu de 2016 a Rio de Janeiro, on acabà tercera a les semifinals amb un temps de 2:07:19, darrere de les xineses Zhou Yilin i Zhang Yufei. Es va classificar per a la final i acabà en darrera posició amb un temps de 2:07:87.
Throssell va representar de nou Austràlia als Jocs Olímpics d'Estiu de 2020, que se celebraren a Tòquio el 2021. Va realitzar les proves de 100 i 200 metres papallona, i arribà al vuitè lloc a la final de la prova de 200 metres. Es va endur però una medalla d'or al relleu de 4 x 100 metres femení i una medalla de bronze al relleu mixt de 4 x 100 metres. També va assolir una medalla de bronze al relleu femení dels 4 x 200 metres lliures.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics d'Estiu de 2020 :
| Any | Indret | Medalla | Prova |
| 2021 | Tòquio ( Japó) | 1 | 4×100 m mixtos |
| 2021 | Tòquio ( Japó) | 3 | 4×200 m lliures |
| 2021 | Tòquio ( Japó) | 3 | 4×100 m mixtos |
| Campionat Mundial de Natació ||||
| Any | Indret | Medalla | Prova |
| 2019 | Gwangju ( Corea del Sud) | 1 | 4×200 m lliures |
| 2019 | Gwangju ( Corea del Sud) | 1 | 4×100 m lliures |
| 2019 | Gwangju ( Corea del Sud) | 2 | 4×100 m estils |
| 2019 | Gwangju ( Corea del Sud) | 2 | 4×100 m lliures mixt |
| 2017 | Budapest ( Hongria) | 3 | 4×100 m estils |
| 2014 | Doha ( Qatar) | 2 | 4×100 m estils |
| 2014 | Doha ( Qatar) | 3 | 4×200 m lliures |
| 2012 | Istambul ( Turquia) | 2 | 4×100 m lliures |
| 2012 | Istambul ( Turquia) | 2 | 4×100 m estils |
# Tossal de les Oliveres

El Tossal de les Oliveres és una muntanya de 433 metres que es troba al municipi de Tàrrega, a la comarca catalana de l'Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tir als Jocs Olímpics d'estiu de 1908 - Carrabina, blanc mòbil

Tir als Jocs Olímpics d'estiu de 1908 :
| Rifle militar, 1000 iardes | homes |
| Rifle lliure, 300 metres | homes |
| Rifle lliure per equips | homes |
| Rifle militar per equips | homes |
| Carrabina, blanc fix | homes |
| Carrabina, blanc mòbil | homes |
| Carrabina, blanc cec | homes |
| Carrabina, per equips | homes |
| Tir al cérvol, tret simple | homes |
| Tir al cérvol, doble tret | homes |
| Tir al cérvol, tret simple equips | homes |
| Pistola indivudal | homes |
| Pistola per equips | homes |
| Fossa olímpica | homes |
| Fossa olímpica per equips | homes |
| < 1900 1912> |||
La competició de carrabina, blanc mòbil va ser una de les quinze proves de programa de Tir dels Jocs Olímpics de Londres de 1908. Es disputà l'11 de juliol de 1908 i hi van prendre part 22 tiradors procedents de 5 nacions diferents.
Cada competidor disparava 15 trets, amb una puntuació màxima possible de 45 punts

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| John Fleming (GBR) | Maurice Matthews (GBR) | William Marsden (GBR) |

## Resultats

| Pos. | Tirador | Puntuació |
| 1 | John Fleming (GBR) | 24 |
| 2 | Maurice Matthews (GBR) | 24 |
| 3 | William Marsden (GBR) | 24 |
| 4 | Edward Newitt (GBR) | 24 |
| 5 | Philip Plater (GBR) | 22 |
| 6 | William Pimm (GBR) | 21 |
| 7 | William Milne (GBR) | 21 |
| 8 | Otto von Rosen (SWE) | 18 |
| 9 | William Styles (GBR) | 17 |
| 10 | Léon Johnson (FRA) | 13 |
| 10 | Arthur Wilde (GBR) | 13 |
| 10 | Walter W. Winans (USA) | 13 |
| 13 | James Milne (GBR) | 12 |
| 14 | André Mercier (FRA) | 10 |
| 15 | Eric Carlberg (SWE) | 9 |
| 15 | Vilhelm Carlberg (SWE) | 9 |
| 15 | Johan Hübner von Holst (SWE) | 9 |
| 15 | Léon Tétart (FRA) | 9 |
| 19 | Edward Amoore (GBR) | 3 |
| 19 | Harold Hawkins (GBR) | 3 |
| — | William Hill (ANZ) | DNF |
| — | Franz-Albert Schartau (SWE) | DNF |

## Referències

* ↑ «Shooting at the 1908 London Summer Games: Men's Small-Bore Rifle, Moving Target, 25 yards». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 29 abril 2016].

## Fonts

* Cook, Theodore Andrea. The Fourth Olympiad, Being the Official Report. Londres: British Olympic Association, 1908.
* De Wael, Herman. «Shooting 1908». Herman's Full Olympians, 2001. Arxivat de l'original el 4 de juny 2011. [Consulta: 8 maig 2006].
# Rodrigo Rafael Vásquez Schroder

Rodrigo Rafael Vásquez Schroder (6 de desembre de 1969) és un jugador d'escacs xilè, que té el títol de Gran Mestre des de 2004.
A la llista d'Elo de la FIDE del gener de 2020, hi tenia un Elo de 2487 punts, cosa que en feia el jugador número 4 (en actiu) de Xile. El seu màxim Elo va ser de 2561 punts, a la llista de gener de 2005 (posició 253 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Ha estat cinc vegades campió de Xile, els anys 1989, 1992, 2004, 2010 i 2014.
Va jugar al Campionat del món d'escacs de 2004 (FIDE), on fou eliminat en primera ronda per Francisco Vallejo Pons.

### Participació en olimpíades d'escacs

Ha participat representant Xile en cinc Olimpíades d'escacs, els anys 1990 a Novi Sad, 1998 a Elistà, 2004 a Calvià, 2010 a Khanti-Mansisk i 2012 a Istanbul.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Rodrigo Rafael Vásquez Schroder» (en castellà). Web de la Federació d'Escacs de Xile. Arxivat de l'original el 2014-09-17. [Consulta: 17 setembre 2014].
* 1 2 «Nota biogràfica de Rodrigo Rafael Vásquez Schroder» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 17 setembre 2014].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Xile"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 13 gener 2020].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Rodrigo Rafael Vásquez Schroder «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-12-29. [Consulta: 27 desembre 2015].
* ↑ «Historial del Campionat de Xile» (en castellà). ajedrezdeataque.com. [Consulta: 17 setembre 2014].
* ↑ «Chile National Chess Championship 2014». chessdom.com. [Consulta: 27 desembre 2015].
* ↑ «FIDE World Championship Knockout Tournament (2004) (partides de Rodrigo Rafael Vasquez Schroeder)». ChessGames.com. [Consulta: 2 abril 2014].
* ↑ «Fitxa de Rodrigo Rafael Vásquez Schroder a les olimpíades d'escacs». OlimpBase. Arxivat de l'original el 2012-01-18. [Consulta: 17 setembre 2014].
# Lecce

Lecce és una ciutat de la Itàlia meridional, capital de la província homònima situada a la regió de la Pulla.
El més gran centre cultural de la península salentina, és la seu d'una antiga universitat, i es troba a 11 quilòmetres de la costa del mar Adriàtic i a 23 del Mar Jònic, al cor d'una àrea completament urbanitzada. Un estudi de la comissió de la població, va determinar que a l'àrea de Lecce hi vivien uns 430.000 habitants.
Centre particularment actiu en el sector de l'agricultura (oli, vi) i el de la ceràmica, és la ciutat on més s'ha desenvolupat l'art barroc sobre "Pietra Leccesse", una roca calcària molt manejable. Per la bellesa dels monuments de la ciutat, moltes vegades, s'anomena Lecce com "la Florència del Sud".

## Fills il·lustres

* Sabatino de Ursis (1575-1620) jesuïta, astrònom, missioner a la Xina.
* Cloe Elmo (1910-1962), mezzosoprano.
* Armando Gentilucci (1939-1989), compositor i crític musical.
* Ennio de Giorgi (1928-1996), matemàtic.
* Laszló Spezzaferri (1912-1989), músic.
* Gaetano Spezzaferri (1895-1920), violinista.
* Giovanni Spezzaferri (1888-1963), compositor, publicista i pedagog.

## Territori

El territori de la Província de Lecce té una extensió de 2.759,39 km² (el 14,3% del territori de la Pulla), amb una altitud màxima de 201 metres, comprés a la part final de la península salentina. La província suma 97 municipis amb un total de 807.808 habitants (el 19,86% de la població de la Pulla).

## Llocs d'interès

La ciutat de Lecce té una gran riquesa de monuments, molts dels quals están construïts amb el característic "barroco leccese". Compta amb unes 40 esglésies i nombrosos palaus set-centistes.
* Porta Rudiae
* Església de Sant Giovanni Battista
* Catedral
* Església de Santa Irene
* Església del Gesù
* Basílica de la Santa Croce
* Palau dels Celestins
* Piazza Sant Oronzo
* Església de San Matteo
* Via Giuseppe Palmieri: També és interessant aquest carrer, ja que al llarg d'aquest hi ha diversos edificis elegants entre els quals destaquen el palau Marrese i el palau Palmieri, construïts al s. XVIII enfront de la Piazzetta Falconieri. Al final del carrer s'alça la porta de Nàpols, arc de triomf erigit al s. XVI en honor de Carles V.

## Vegeu també

* Lupies, nom romà de la ciutat.

## Referències

* ↑ «Calle Giuseppe Palmieri» (en castellà). Via Michelin. Arxivat de l'original el 7 de novembre 2017. [Consulta: 4 novembre 2017].
# Acciaccatura

De l'italià acciaccare, "picar", una acciaccatura (de vegades anomenat appoggiatura curta) és un ornament musical menys important melòdicament que l'appoggiatura llarga, on el retard en l'execució de la nota principal és clarament perceptible. És un ornament que es va fer servir als segles XVII i XVIII, principalment a Itàlia.
L'aplicació d'aquest recurs de vegades varia segons el compositor o el període. Per exemple, les appoggiatures llargues de Mozart o Haydn són indistingibles visualment, a la partitura, de les acciaccatures de Mússorgski o Prokófiev.
Segons l'instrument la interpretació pot variar. Per exemple, al piano, en què es poden tocar dos notes alhora l'acciaccatura fa sonar simultàniament les dues notes, amb la principal, deixant anar l'ornamental immediatament.
L'acciaccatura s'escriu amb la nota ornamental lligada a la nota principal i amb una tipografia més petita, generalment ratllant-la.
Això s'hauria d'interpretar com segueix:
I sona com segueix: Acciaccatura (?·pàg.)
Generalment, a més, a les acciaccatures s'hi arriba per salt (és a dir, amb una distància més gran que un to) i se'n surt per un pas (amb una distància d'un to o un semitò), tot i que també trobem exemples en què això no és així, com per exemple al Carnaval dels Animals de Saint-Saëns

## Referències

* ↑ Baxter, Harry; Baxter, Michael. Cómo Leer Música (en castellà). Ediciones Robinbook, 2007-12-11, p. 189. ISBN 978-84-96924-01-7.
* ↑ Randel, Don Michael. The Harvard Dictionary of Music: Fourth Edition (en anglès). Harvard University Press, 2003-11-28, p. 4. ISBN 978-0-674-01163-2.

## Vegeu també

* Appoggiatura
* Ornament
# Aleksei Bàrsov

Aleksei Bàrsov (3 d'abril de 1966) és un jugador d'escacs uzbek que té el títol de Gran Mestre Internacional des del 2000.
A la llista d'Elo de la FIDE del juliol de 2016, hi tenia un Elo de 2441 punts, cosa que en feia el jugador número 8 (en actiu) de l'Uzbekistan. El seu màxim Elo va ser de 2.550 punts, a la llista de l'abril de 2002.

## Resultats destacats en competició

El 1992 compartí el primer lloc amb Bryon Nickoloff a l'Obert del Canadà. El 1995 fou campió del Torneig de Vlissingen. El 2001 guanyà el torneig de ràpides del 11è Festival d'escacs d'Abu Dhabi. El 2006 fou campió de l'Uzbekistan. El 2007 compartí el primer lloc del 77è Torneig de Hastings amb Pendyala Harikrishna i Krishnan Sasikiran. El 2011 fou tercer a l'Obert Vila de Sitges amb 7 punts de 9, empatat amb Djuric Stefan i Miguel Muñoz Pantoja, primer i segon classificat respectivament. El setembre del 2011 compartir el primer lloc amb Miguel Muñoz Pantoja a l'Obert Ciutat Vella. El 2013 fou sot-campió de l'Obert Vila de Sitges amb 7 punts de 9, mig punt menys que el primer classificat Karèn H. Grigorian.

### Participació en olimpíades d'escacs

Bàrsov ha participat, representant l'Uzbekistan, en cinc Olimpíades d'escacs entre els anys 2000 i 2010 (un cop com a 2n tauler), amb un resultat de (+12 =20 –10), per un 52,4% de la puntuació. El seu millor resultat el va fer a les Olimpíada del 2000 en puntuar 5½ de 7 (+4 =3 -0), amb el 78,6% de la puntuació, amb una performance de 2695, i que li significà aconseguir la medalla d'or individual del segon tauler de reserva.

## Notes i referències

* 1 2 «Nota biogràfica d'Aleksei Bàrsov» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 23 juliol 2015].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Uzbekistan"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 14 juliol 2016].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo d'Aleksei Bàrsov «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2017-10-02. [Consulta: 23 juliol 2015].
* ↑ «Historial Obert del Canadà». [Consulta: 24 juliol 2015].
* ↑ «Historial Torneig d'escacs de Vlissingen». [Consulta: 24 juliol 2015].
* ↑ «Barsov wins Blitz chess». gulfnews.com. [Consulta: 23 juliol 2015].
* ↑ «Hari, Sasikiran and Barsov joint winners». Arxivat de l'original el 24 de juliol 2015. [Consulta: 23 juliol 2015]. (anglès)
* ↑ «Resultats Obert Vila de Sitges 2011». chess-results.com. [Consulta: 23 juliol 2015].
* ↑ «2nd Obert Internacional d'Escacs de Ciutat Vella». chessdom.com. [Consulta: 23 juliol 2015]. (anglès)
* ↑ «GM Karen Grigoryan claims Vila de Sitges Open». chessdom.com. Arxivat de l'original el 5 de setembre 2015. [Consulta: 23 juliol 2015].
* ↑ La notació (+x -y =z) vol dir que el primer jugador va guanyar x partides, en va perdre y, i va fer taules en z.
# Pui de Boet

El Pui de Boet és una muntanya de 2.252 metres que es troba al municipi d'Alins, a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Mescla azeotròpica

Una barreja azeotròpica és la resultant d'una barreja de líquids volàtils que a una pressió determinada té un punt d'ebullició constant, i el vapor resultant de la qual té la mateixa composició que el líquid.
Algunes barreges de líquids quan estan en una determinada proporció presenten la particularitat que, en bullir, el vapor format té la mateixa composició que el líquid, és a dir els components de la mescla es troben en la mateixa proporció tant en el líquid com en el vapor, aquestes barreges s'anomenen mescles azeotròpiques o azeòtrops.
Com que la composició del líquid roman constant, el seu punt d'ebullició no varia. Així, a diferiència del que ocorre a una mescla corrent (en què el vapor va enriquint-se en el component més volàtil i, per tant, també va variant el seu punt d'ebullició), les mescles azeotròpiques es comporten com si es tractés d'una sola substància.

## Exemples

* Àcid nítric (68,4%) / aigua, bull a 122 °C
* Àcid perclòric (28,4%) / aigua, bull a 203 °C (azeòtrop negatiu)
* Àcid fluorhídric (35,6%) / agua, bull a 111,35 °C (azeòtrop negatiu)
* Etanol (96%) / aigua, bull a 78,2 °C
* Àcid sulfúric (98,3%) / aigua, bull a 336 °C
* Acetona / metanol / cloroform forma un azeòtrop intermedi