# Nicolas de Largillière

Nicolas de Largillierre (París, 10 d'octubre de 1656 - 20 de març de 1746) va ser un pintor francès del barroc.

## Biografia

Nascut a París, Largillière era fill d'un venedor barretaire. Passa la seva infantesa a Anvers on la seva família s'havia traslladat quan tenia tres anys. Va ser allà que comença el seu aprenentatge de pintor al taller d'Antoine Goubeau a partir de 1668. Va rebre el títol de mestre pel gremi de Sant Lluc de la ciutat el 1674.
Efectua llavors un viatge a Anglaterra de 1675 a 1679 on va ser observat pel rei Carles I d'Anglaterra i d'Escòcia. Hi tornarà el 1685, a temps de realitzar un retrat del seu successor, Jaume II d'Anglaterra i VII d'Escòcia.
Torna a França, i esdevé a partir de 1689 un dels pintors més demanats, alternant els encàrrecs oficials per a exvots o al·legories amb els retrats de la noblesa i de l'alta burgesia.
Es va casar el 1699 amb Marguerite-Élisabeth Forest i tingueren dues noies i un noi.
El seu talent li permet grimpar els esglaons de la jerarquia de l'Acadèmia reial de pintura i d'escultura, on és admès el 30 de març 1686. Passarà de membre al lloc de director el 1736. En dimitirà el 1743 i disminuirà a París a l'edat de 90 anys.

## Obra

Largillière era un pintor de molt talent i es trobava tant còmodament amb les natures mortes, com amb els quadres històrics, els paisatges o els retrats, el seu domini tècnic li permetia jugar amb els materials, els colors i les llums sense fer-ne un exercici fred. Els seus retrats guarden sempre una vida i una sensibilitat que fan d'ell un dels majors pintors del regnat de Lluís XIV i de la Regència.
Oblidat davant la fama del seu rival i amic Jacint Rigau que era el pintor habitual de l'alta noblesa, Largillière mereix ser redescobert i obtenir la plaça que mereix en l'art francès.

### Principals peces

* Quadres d'història, naturaleses mortes i altres temes:
** Venus i Adonis. Oli sobre tela, 83,3 x 64,1 cm Vente Christie's Londres, 9 abril de 2003 (lot. 81).
* Retrats:
** La Família Stoppa, (1685), museu de l'Hôtel-Dieu, Château-Thierry
** Charles Le Brun, (1686), obra de recepció a l'Acadèmia reial de pintura i d'escultura, museu del Louvre, París
** La bella Strasburguesa, (c. 1703), musée des Beaux-Arts de Strasbourg
** Autoretrat en vestimenta de taller, (1707), venuda per 514.250 € el juny de 2004.
** Autoretrat, (1711), museu del Castell de Versalles
** La Comtessa de Noirmont en Diana, (1715), col·lecció particular.
** Senyor Noirmont, (c. 1690-1710), Museu Nacional d'Arte Antiga, Lisboa
** El senyor de Landreville, (c. 1730), col·lecció particular. Es tracta del retrat de Claude-François de Maillart, primer marquès de Landreville (Bayonville, Ardennes).
** Retrat de Jean-Baptiste Forest (1704), oli sobre tela, 129 ×; 96 cm, Palau de les Belles Arts, Lilla, Inv. P. 328.
** El baró de Le Leu d'Aubilly i la seva filla, Madame de Guinaumont, disfressada en font. Oli sobre tela, 167 x 133,5 cm Datat i signat a baix a l'esquerra: «Largillierre 1718». continuà essent a la família dels models fins a la seva venda per Christie's a París, el 20 de juny de 2007 (lot 57).
** Walter Krüger (1684-1735) Oli sobre tela, 92.7 x 74.5 cm Antiga col·lecció Gustaf Roos a Londres; venda anònima Christie's Londres, 4 març de 1927 (lot 93); col·lecció Crofts, Londres; venda anònima Sotheby's Londres, 27 març de 1968 (lot 12); col·lecció comte Günzel von der Schulenberg; venda a Londres, Christie's, 28 octubre de 1988 (lot 150); venda Christie's New York, 28 gener de 2009 (lot 277).
** Retrat del marquès de Razilly, Museu Jaquemart-André a l'Abadia de Chaalis
** Mademoiselle Duclos de Châteauneuf (1712), La Princesse Palatine en Source, Retrat suposadament de Anne-Thérèse de Marquenat de Courcelles, Musée Condé, Chantilly

### Galeria

* Retrat d'Elizabeth Throckmorton
* Retrat de Frederic August II de Saxònia (elector)
* Retrat de Louise-Madeleine Bertin, comtessa de Montchal
* Retrat d'un homa amb vestit porpra
* Charles Le Brun, (c.1715)
* Retrat de Voltaire
* Autoretrat amb família
* Retrat de Marguerite Bécaille
* Retrat de Pierre-Joseph Titon de Cogny
* Retrat de Jeanne-Cécile Le Guay de Montgermon
* Retrat d'un cavaller (possiblement Pierre Van Schuppen)
* Retrat de Jean-Baptiste Tavernier
* Retrat d'un oficial, oli sobre tela, 1714-15, Art Gallery of New South Wales
* Oli sobre tela, retrat d'Helene Lambert de Thorigny, c. 1696-1700, 63 x 45 in., Acadèmia de les Arts d'Honolulu
* Infanta Maria Anna Victòria d'Espanya, amant de Lluís XV de França
* Anne Geneviève de Lévis, duquessa Rohan-Rohan by marraige and only daughter of Madame de Ventadour

## Bibliografia

* Mina Nan Rosenfeld. musée des Beaux-Arts de Montréal. « Largillierre : portraitiste du XVIIIe siècle », catalogue de l'exposition, 1981. Rosenfeld1981. .
* Dominique Brême. Faton. Largillierre [sic], un géant retrouvé, 1998, p. 79 (L'Estampille-L'Objet d'art). Brême1998.
* Dominique Brême, Catàleg de l'exposició Nicolas de Largillière. Pintor del Gran Segle i de la Regència, Vagarejada Jacquemart-andré, París, 2003-2004.
* Antoine Joseph Dezallier d'Argenville. De Bure. « Abrégé de la vie des plus fameux peintres, avec leurs portraits gravés en taille-douce, les indications de leurs principaux ouvrages, Quelques réflexions sur leurs Caractères, et la manière de connoître les dessins des grands maîtres ». IV, 1745. d'Argenville1745.
* Charles-Philippe de Chennevières-Pointel, Louis Étienne Dussieux, Paul Mantz, Anatole de Montaiglon, Édouard Soulié. Société de l'histoire de l'art français. « Mémoires inédits sur la vie et les ouvrages des membres de l'Académie royale de peinture et de sculpture, publiés d'après les manuscrits conservés à l'école impériale des beaux-arts ». II, 1854. Chennevières-Pointel1854.
* Gaston Brière. Bulletin de la Société de l'histoire de l'art français (p. 215-219). « Notes sur les tableaux de Largillierre commandés pour l'Hôtel-de-Ville de Paris », 1920. Brière1920.
* Jean de Cayeux. Études d'art publiées par le musée national des Beaux-Arts d'Alger. « Rigaud et Largillierre, peintres de mains ». 6, 1951. Cayeux1951.
* Louis Dumont-Wilden. La Belgique Artistique et Littéraire (p. 297-307). « Largillierre et Rigaud, disciples de Van Dyck ». 14, 1909. Dumont-Wilden1909.
* Honoré Gibert. Bulletin archéologique du Comité des travaux historiques et scientifiques (p. 276-317). « Dix portraits et dix neuf lettres de Rigaud et de Largillierre », 1890. Gibert1890.
* Georges de Lastic. Bulletin de la Société de l'histoire de l'art français (p. 147-156). « Rigaud, Largillierre et le tableau du prévôt et des échevins de la ville de Paris de 1689 », 1975. Lastic1975.

## Referències

* ↑ L'ortografia del seu nom és testificada per la firma de l'artista i és seguida pels principals biògrafs del pintor com ara Dominique Brême, Myra Nan Rosenfeld o Georges de Lastic.
* ↑ Marie Lelarge era l'esposa de Nicolas Le Leu, senyor de Cernay i de la baronia d'Aubilly, recaptador de les talles en l'elecció de Reims, secretari del Rei el 1712. La seva noia, Nicole, es va casar, el 1723, amb Pierre-Louis Loisson, senyor de Guinaumont. Vídua, es casarà de nou a Pierre Daulnay de Coulanges. El quadre va ser exposat a París, Museu del Louvre, sala dels Estats, Exposició de quadres, estàtues i objectes d'art en benefici de l'obra dels Orfes d'Alsace-Lorraine, 1885.
* ↑ G. Pascal, «Largillierre», París, 1928, pàg. 56-57, no. 16
* ↑ Director de la Companyia de les Indes Orientales. Nascut a Estocolm el 1684 fill de Zophonias Krüger, comercial i d'Amelia Harleman. Krüger va ser governador de Batembanga (actual Battambang a Cambodja), on va morir el 12 de gener de 1735.

## Enllaços externs

* (anglès) Largillière a Artcyclopedia
* (francès) Largillière a Culture.fr Arxivat 2012-11-13 a Wayback Machine.
* (francès) Largillière a Larousse.fr