OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hípica als Jocs Olímpics d'estiu de 1972

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 celebrats a la ciutat de Múnic (en aquells moments República Federal d'Alemanya) es disputaren sis proves d'hípica: doma clàssica, concurs complet i salts, tant en categoria individual com per equips. La competició es desenvolupà entre els dies 29 d'agost i 9 de setembre de 1972 als centres eqüestres del Palau de Nymphenburg i Riem.
Hi participaren un total de 179 genets, 148 homes i 31 dones, de 27 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Doma clàssica individual Detalls | Liselott Linsenhoff amb Piaff | Yelena Petushkova amb Pepel | Josef Neckermann amb Venetia |
| Doma clàssica per equips Detalls | Unió SovièticaYelena Petushkova amb Pepel Ivan Kizimov amb Ikhor Ivan Kalita amb Tarif | RFA Karin Schlüter-Schmidt amb Liostro Liselott Linsenhoff amb Piaff Josef Neckermann amb Venetia | SuèciaUlla Håkansson amb Ajax Ninna Swaab amb Casanova Maud von Rosen amb Lucky Boy |
| Concurs complet individual Detalls | Richard Meade amb Laurieston | Alessandro Argenton amb Woodland | Jan Jönsson amb Sarajevo |
| Concurs complet per equips Detalls | Regne UnitRichard Meade amb Laurieston Mary Gordon-Watson amb Cornishman V Bridget Parker amb Cornish Gold Mark Phillips amb Great Ovation | Estats UnitsKevin Freeman amb Good Mixture Bruce Davidson amb Plain Sailing John Plumb amb Free and Easy James C. Wofford amb Kilkenny | RFAHarry Klugmann amb Christopher Robert Ludwig Gössing amb Chicago Karl Schultz amb Pisco Horst Karsten amb Sioux |
| Salts d'obstacles individual Detalls | Graziano Mancinelli amb Ambassador | Ann Moore amb Psalm | Neal Shapiro amb Sloopy |
| Salts d'obstacles per equips Detalls | RFAFritz Ligges amb Robin Gerhard Wiltfang amb Askan Hartwig Steenken amb Simona Hans Günter Winkler amb Trophy | Estats UnitsWilliam Steinkraus amb Main Spring Neal Shapiro amb Sloopy Kathryn Kusner amb Fleet Apple Frank Chapot amb White Lightning | ItàliaVittorio Orlandi amb Fulmer Feather Raimondo D'Inzeo amb Fiorello Graziano Mancinelli amb Ambassador Piero D'Inzeo amb Easter Light |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | RFA | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 2 | Regne Unit | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 3 | Itàlia | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 4 | Unió Soviètica | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 5 | Estats Units | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 6 | Suècia | 0 | 0 | 2 | 2 |
# Irving Calkins

Irving Romaro Calkins (Palmer, Massachusetts, 31 d'octubre de 1875 - Springfield, Massachusetts, 26 d'agost de 1958) va ser un tirador estatunidenc que va competir a començaments del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on disputà dues proves del programa de tir. En la prova de pistola lliure per equips guanyà la medalla d'or, mentre en la prova individual fou vuitè.

## Referències

* ↑ «Irving Calkins Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 27 de febrer 2014. [Consulta: 5 maig 2016].
# Carmen María Porter Ucha

Carmen María Porter Ucha (Madrid, 23 d'agost de 1974) és una periodista espanyola.

## Biografia

Està llicenciada en periodisme per la Universitat Complutense de Madrid i la Universitat Europea de Madrid. És esposa del també periodista Iker Jiménez i, des dels seus començaments professionals col·labora amb ell en nombrosos projectes en els mitjans de comunicació.
La seva carrera professional va començar a tenir notorietat arran de la seva tasca amb Jiménez al programa de ràdio Milenio 3, emès per la Cadena SER des de 2001. No obstant això, les majors cotes de popularitat les deu a l'espai televisiu Cuarto Milenio, que condueix des de 2005, també de nou al costat del seu marit en la cadena d'àmbit nacional Cuatro.
Quant a la seva trajectòria en publicacions escrites, col·labora habitualment revista Más Allá i durant un temps va ser cap de redacció en la revista Enigmas del hombre y del universo. D'altra banda, ha escrit cinc llibres, sempre tractant temes propers al misteri i paranormal. També coordina el blog La Nave de la Moda.
Ampliant la seva trajectòria professional, el 9 d'abril de 2013 va començar a dirigir i presentar Al otro lado a Telecinco, un programa de monogràfics que reciclava temes ja emesos anteriorment a Cuarto Milenio. No obstant això, aquesta circumstància no va significar una ruptura professional amb Iker Jiménez, ja que va seguir amb la seva tasca a Cuarto Milenio. Després de la segona emissió, el 16 d'abril, al·legant problemes personals i de compatibilitat laboral, Al otro lado va ser retirat de la graella de Telecinco.

## Publicacions

* Misterios de la Iglesia. Ed. EDAF, S. A., 2002. ISBN 8441411042
* La sábana Santa: ¿Fotografía de Jesucristo?. Ed. EDAF, S. A., 2003. ISBN 8441412413
* La Iglesia y sus demonios. Ed. EDAF, S. A., 2005. ISBN 8441417733
* Milenio 3: El libro. Aguilar, S. A. d'ediciones-Grupo Santillana, 2006. ISBN 8403097107

## Ràdio

* Milenio 3 de Cadena SER (2001/2015)

## Televisió

* El otro lado de la realidad (2004-2005)
* Cuarto milenio (2005-2020)
* Las mañanas de Cuatro (2006-2010)
* Al otro lado (2013)
* Milenio Live (2018-

## Referències

* ↑ «La Iglesia y sus demonios». Carmen Porter, 2005.
* ↑ «Iker Jiménez y Carmen Porter: "En más de una vez nos hemos dado un susto"». 20minutos, 10-11-2006.
* ↑ «Iker. El mago del misterio». Antonio Luis Moyano Jimenez, 2010.
* ↑ «"No somos expertos en lo extraño"». El País, 05-06-2006.
* ↑ «Carmen Porter: "'Al otro lado' no será 'Cuarto milenio', ni pretendemos que lo sea"». Vertele, 12-04-2013. [Consulta: 7 abril 2013].

## Enllaços externs

* La Nave de la Moda Arxivat 2016-10-19 a Wayback Machine. (castellà)
# Panagiotis Panagopoulos

Panagiotis Panagopoulos (en grec: Παναγιώτης Παναγόπουλος; 15 d'agost de 1916 - 1999) va ser un jugador d'escacs grec, una vegada guanyador del campionat grec d'escacs (1957).

## Resultats destacats en competició

A la dècada de 1950 Panayotis Panagopoulos era un dels principals jugadors d'escacs grecs. El 1957, va guanyar el campionat grec d'escacs.
Panayotis Panagopoulos va jugar representant Grècia a les Olimpíades d'escacs següents:
* El 1950, al segon tauler a la 9a Olimpíada d'escacs a Dubrovnik (+0, =2, -10),
* El 1954, al tercer tauler a l'11a Olimpíada d'escacs a Amsterdam (+5, =7, -6),
* El 1958, al tercer tauler a la 13a Olimpíada d'escacs a Múnic (+4, =5, -7).

## Referències

* ↑ «OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Panayotis Panagopoulos». www.olimpbase.org.
# James McMillin

James McMillin (Seattle, 8 de març de 1914 - Bremerton, 22 d'agost de 2005) fou un remer estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla d'or en la prova del vuit amb timoner del programa de rem.
Estudià a la Universitat de Washington.

## Referències

* 1 2 «Jim McMillin Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-12-13. [Consulta: 14 març 2019].
* ↑ Lange, Greg. «HistoryLink: Rowing crew of the University of Washington wins the Olympic Gold Medal on August 14, 1936». HistoryLink.org, 15-01-1999. [Consulta: 25 juliol 2009].
# Platja de la Conca

La platja de la Conca, o platja del Camí de la Pomereda, és una platja seminatural del municipi de Malgrat de Mar (Maresme), situada en un entorn natural protegit. Limita al nord-est amb la platja de la Punta de la Tordera i al sud-oest amb la platja de Malgrat. Orientada al sud-sud-est, té una longitud de 1.700 metres i una amplada entre 90 i 120 metres, formada de sorra gruixuda i amb un fort pendent d'entrada a l'aigua.
A la platja hi ha l'espai protegit de les Dunes, amb vegetació psammòfila de gran valor ecològic i paisatgístic. A tocar de l'espai de varada de les barques, hi ha una zona de 1.200 m² destinada als gossos. Des del 2021 hi ha una zona nudista, que es va traslladar des de la platja de la Punta de la Tordera, en tancar-se l'accés en aquesta, després del temporal Glòria.
Els temporals malmeten periòdicament la sorra de la platja, que el Ministeri de Medi Ambient s'encarrega de regenerar-la, dragant la sorra que s'extreu de les bocanes dels ports de Premià i Balís.

## Referències

* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* ↑ «Platja de la Punta de la Tordera-de la Conca». Agència Catalana de l'Aigua.
* 1 2 «Platja de la Conca». Turisme Malgrat de Mar.
* ↑ «Platja de la Conca». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «Malgrat de Mar tendrá este verano una playa nudista de 100 metros de largo». Blanesaldia.com, 24-02-2021.
* ↑ «La platja de Malgrat comença a recuperar la sorra perduda». El Punt Avui, 31-05-2017.
# Waterpolo als Jocs Olímpics d'estiu de 1972

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 celebrats a la ciutat de Múnic (en aquells moments República Federal d'Alemanya) es disputà una prova de waterpolo en categoria masculina. La competició se celebrà entre els dies 27 d'agost i 4 de setembre de 1972 al Centre Aquàtic de la ciutat alemanya.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 176 jugadors de 16 comitès nacionals diferents:
| Austràlia Bulgària Canadà Cuba | Espanya Estats Units Grècia Hongria | Itàlia Iugoslàvia  Japó Mèxic | Països Baixos RFA Romania Unió Soviètica |

## Resum de medalles

| Prova | | | |
| Waterpolo | Unió Soviètica Anatoli Akimov Aleksei Barkalov Vadim Gulyaev Aleksandr Dolgushin Aleksandr Dreval Vladimir Shmudski Aleksandr Kabanov Leonid Osipov Viacheslav Sobtschenko Nikolai Melnikov Aleksandr Schidlovski | Hongria András Bodnár Tibor Cservenyák István Görgényi Tamás Faragó Zoltán Kásás Ferenc Konrád István Magas Dénes Pócsik László Sárosi Endre Molnár István Szivós | Estats Units Peter Asch Steven Barnett Bruce Bradley Stanley Cole James Ferguson Eric Lindroth John Parker Gary Sheerer James Slatton Russell Webb Barry Weitzenberg |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Unió Soviètica | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 2 | Hongria | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 | Estats Units | 0 | 0 | 1 | 1 |
# James Snook

James Snook (South Lebanon, 17 de setembre de 1879 - Columbus, 28 de febrer de 1930) va ser un tirador i veterinari estatunidenc que va competir a començaments del segle xx. Morí executat per assassinat.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on disputà dues proves del programa de tir. En ambdues guanyà la medalla d'or, en pistola militar, 30 m. equips i pistola lliure, 50 metres equips.
Graduat en veterinària per la Universitat Estatal d'Ohio el 1908, el 1920 exercia de professor en ella. El juny de 1929 va ser arrestat acusat de l'assassinat de Theora Hix, una estudiant de medicina a la mateixa universitat. Snook i Hix feia tres anys que mantenien una relació extramatrimonial. El 13 de juny de 1929 Hix demanà a Snook que se separés de la seva dona i, segons declarà ell, l'amenaçà que si no ho feia la mataria a ella i al seu fill. La reacció de Snook va ser matar-la a cops de martell, abans de tallar-li la jugular. El 14 d'agost de 1929 un jurat va decidir en tan sols 28 minuts declarar-lo culpable d'assassinat en primer grau. Una setmana més tard, va ser sentenciat a mort. Fou executat el 28 de febrer de 1930 a la cadira elèctrica a la presó d'Ohio.

## Referències

* 1 2 3 «James Snook Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2 d’octubre 2015. [Consulta: 15 desembre 2017].
* ↑ Susan Wittstock. «For OSU alumnus/staffer, Olympics are a lifelong passion». oncampus.osu.edu. Arxivat de l'original el 21 de juliol 2011. [Consulta: 21 febrer 2010].
* ↑ «Dr. James Howard Snook». Ohio State University College of Veterinary Medicine. Arxivat de l'original el 2012-04-03. [Consulta: 27 setembre 2011].
# Ingrid Becker

Ingrid Becker (alemany: Ingrid Mickler-Becker) (Geseke, 26 de setembre de 1942) és una atleta alemanya, especialista en el pentatló, curses de velocitat i salt de llargada, que va competir per la República Federal Alemanya, durant les dècades de 1960 i 1970.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en quatre edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 1960, 1964, 1968 i 1972. El 1960 fou novena en la prova del salt de llargada. El 1964 fou quarta en el salt de llargada i vuitena en el pentatló. Els grans èxits als Jocs Olímpics arribaren en les dues darreres participacions. El 1968, a Ciutat de Mèxic, guanyà la medalla d'or en el pentatló, mentre en el salt de llargada i el 4x100 metres relleus fou sisena. El 1972, a Múnic, guanyà la medalla d'or en el 4x100 metres relleus, formant equip amb Christiane Krause, Annegret Richter i Heide Rosendahl, mentre en les altres dues proves que disputà quedà eliminada en sèries.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or (relleus de 4x100 i salt de llargada de 1971) i dues de plata (relleus 4x100 de 1969, 100 metres de 1971) al Campionat d'Europa d'atletisme. També fou campiona alemanya de salt d'alçada (1962), salt de llargada (1967), pentatló (1967) i 100 metres (1968, 1970 i 1971).
Becker va ser escollida esportista alemanya de l'any el 1968 i el 1971 i va rebre el Silbernes Lorbeerblatt el 1968. El 1969 va ser guardonada amb el Premi Memorial Rudolf Harbig, i després va treballar durant molts anys a la Federació Esportiva Alemanya.
El 1990 es va convertir en secretària d'Estat a la Renània-Palatinat, però va perdre el càrrec quan el seu partit, la CDU, va perdre les eleccions el 1991. Després va treballar per a una empresa de consultoria germano-suïssa. El 2005 se li van concedir la "Goldene Sportpyramide" de la Deutsche Sporthilfe i el 2006 fou incorporada al Saló de la Fama de l'Esport d'Alemanya. És membre del Comitè Olímpic Nacional Alemany.

## Millors marques

* 100 metres. 11.35" (1971)
* Salt d'alçada. 1.71 metres (1961)
* Salt de llargada. 6.76 metres (1971)
* Pentatló. 5.098 punts (1968)

## Referències

* 1 2 3 Ingrid Becker a Sports Reference (arxivat)
* 1 2 3 4 «Olympedia – Ingrid Mickler-Becker». [Consulta: 21 març 2021].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Ángel Arribas López

Ángel Arribas López (Madrid, 27 de novembre de 1993) és un jugador d'escacs espanyol, que té el títol de Gran Mestre des de 2014.
A la llista d'Elo de la FIDE del gener de 2020, hi tenia un Elo de 2444 punts, cosa que en feia el jugador número 56 (en actiu) de l'estat espanyol. El seu màxim Elo va ser de 2559 punts, a la llista d'agost de 2015.

## Resultats destacats en competició

El juliol de 2009 es proclamà a Granada campió d'Espanya sub-16, amb 8 punts de 9 (7 victòries, dues taules i cap derrota). L'agost de 2014 fou subcampió d'Espanya d'escacs ràpids amb 7½ punts de 9, mig punt per darrere del campió David Antón. L'abril de 2015, fou subcampió del 42è Obert d'escacs de La Roda, a Albacete, amb 7½ punts de 9, els mateixos punts que Julio Granda però amb pitjor desempat.

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica de Ángel Arribas López» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 20 octubre 2015].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Espanya"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 26 gener 2020].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Ángel Arribas López «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 20 octubre 2015].
* ↑ «Campionat d'Espanya SUB-16 Granada 2009». chess-results.com. [Consulta: 20 octubre 2015].
* ↑ Federació Espanyola d'Escacs. «Historial del Campionat d'Espanya sub-16» (en castellà). Arxivat de l'original el 8 de maig de 2016. [Consulta: 28 gener 2020].
* ↑ «Subcampeón del mundo juvenil David Antón gana Nacional relámpago». [Consulta: 20 octubre 2015]. (castellà)
* ↑ «Julio Granda primero en el Abierto de Ajedrez de La Roda 2015». chessdom.com. [Consulta: 20 octubre 2015]. (castellà)
# Józsa Lángos

Józsa Lángos (28 d'agost de 1911 - 17 de maig de 1987) va ser una jugadora d'escacs hongaresa que tenia el títol de Mestra Internacional Femenina des de 1950. Va ser vuit vegades guanyadora del Campionat d'escacs femení d'Hongria (1942, 1943, 1944, 1947, 1949, 1950, 1951, 1952).

## Resultats destacats en competició

Als anys 40 i 50, Józsa Lángos va ser una de les principals jugadores d'escacs hongareses. Va guanyar en campionats d'escacs femenins hongaresos no oficials el 1942, 1943, 1944 i 1949. Lángos també va guanyar els campionats oficials d'escacs femenins hongaresos els anys 1947, 1950, 1951 i 1952.
L'any 1950, Józsa Lángos va participar al Campionat del Món d'escacs femení a Moscou on va compartir el 10è-11è lloc. El 1952, Lángos va participar al Torneig de Candidates del Campionat del Món d'Escacs Femení a Moscou on va compartir el 8è al 10è lloc.
L'any 1950, Józsa Lángos va rebre el títol de Mestra Internacional Femenina de la FIDE (WIM). Va ser la primera dona hongaresa a rebre aquest títol.

## Referències

* ↑ «1949-50 Title Tournament : World Chess Championship (women)». www.mark-weeks.com.
* ↑ «1952 Candidates Tournament : World Chess Championship (women)». www.mark-weeks.com.
# Annelies Bredael

Annelies Bredael (Willebroek, 15 de juny de 1965) és una remadora belga, ja retirada, que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu. El 1988, als Jocs de Seül, fou sisena en la prova del quàdruple scull del programa de rem. Quatre anys més tard, als Jocs de Barcelona, guanyà la medalla de plata en la prova de scull individual del programa de rem.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles de bronze al Campionat del món de rem, entre les edicions de 1985 i 1995.

## Referències

* ↑ Annelies Bredael a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Ann ELISE BREDAEL» (en anglès). Arxivat de l'original el 2021-01-07. [Consulta: 9 setembre 2020].
# Karl Frederick

Karl Frederick (comtat de Franklin, 2 de febrer de 1881 - comtat de Westchester, 11 de febrer de 1963) va ser un tirador estatunidenc que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on disputà quatre proves del programa de tir. Guanyà la medalla d'or en les proves de pistola militar, 30 m. equips, pistola lliure, 50 metres equips i pistola lliure, 50 metres. Es desconeix la posició en què finalitzà a la prova de pistola militar, 30 metres.
Frederick va ser president de la National Rifle Association i vicepresident de l'US Revolver Association.

## Referències

* 1 2 «Karl Frederick Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 14 desembre 2017].
# Closteroviridae

Closteroviridae és una família de virus del tipus virus d'ARN monocatenari + que afecta algunes plantes.

## Gèneres

* Gènere Closterovirus; espècie tipus: Beet yellows virus (virus groc de la bleda i la remolatxa)
* Gènere Crinivirus; espècie tipus: Lettuce infectious yellows virus (virus groc de l'enciam)
* Gènere Ampelovirus; espècie tipus: Grapevine leafroll-associated virus 3 (virus de la fulla enrotllada de la vinya)

## Referències

* ↑ «Closteroviridae» (en anglès). ViralZone. [Consulta: 19 octubre 2024].
* ↑ «Closteroviridae» (en castellà). Química.es. [Consulta: 19 octubre 2024].
* ↑ «Taxon Details» (en anglès). ICTV. [Consulta: 19 octubre 2024].
# The Center for Art in Wood

The Center for Art in Wood és una institució educativa estatunidenca d'art de fusta situada a Filadèlfia. La van establir oficialment com una organització sense ànim de lucre el 1986 els germans Albert i Alan LeCoff, després d'un seguit de simpòsiums internacionals entre el 1976 i el 1986 conduïts per ells i Palmer Sharpless. L'entitat va funcionar sota el nom de Wood Turning Center fins al 2011, quan es va traslladar a la ubicació actual, al districte Old City de Filadèlfia.
Avui, el centre presenta exposicions temporals d'obres d'art contemporània per mitjà de la fusta, una col·lecció permanent de més de 1.000 peces i una sèrie de programes i tallers educatius. També allotja un arxiu de recerca, un d'artistes i una botiga museística. Un grapat de publicacions en documenten el treball i destaquen artistes notoris que treballen en el camp de l'art de fusta.

## Referències

* ↑ «Four Square Blocks: Philadelphia». [Consulta: 22 octubre 2015].
* ↑ «The Center for Art in Wood». Big Magazine. [Consulta: 22 octubre 2015].
# Ioannis Andreu

Ioannis Andreu (en grec Ιωάννης Ανδρέου) va ser un nedador grec que va prendre part en els Jocs Olímpics de 1896, a Atenes.
Andreu va prendre part en la prova dels 1200 metres lliures. Acabà en segona posició de la cursa, uns dos minuts i mig rere Alfréd Hajós i per davant d'Evstàthios Khorafàs, amb la qual cosa guanyà la medalla de plata.

## Referències

* 1 2 «Ioannis Andreou Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 30 de novembre 2009. [Consulta: 5 setembre 2015].
# Miguel Llanes Hurtado

Miguel Llanes Hurtado (Don Benito, 5 d'octubre de 1978) és un jugador d'escacs espanyol, que té el títol de Gran Mestre des de 2008. Llicenciat en física i enginyer de materials, fou el primer Gran Mestre d'Extremadura.
Tot i que roman inactiu des de 2016, a la llista d'Elo de la FIDE del juliol de 2022, hi tenia un Elo de 2439 punts, cosa que en feia el jugador número 59 de l'estat espanyol. El seu màxim Elo va ser de 2509 punts, a la llista del juliol de 2008, aleshores el 17è entre els jugadors d'escacs espanyols.

## Resultats destacats en competició

L'any 1994 va participar al Campionat del Món júnior sub-16 a Szeged i va debutar a la final del campionat d'Espanya individual. Durant els següents 10 anys, no va aconseguir cap èxit internacional. A la classificació de la FIDE l'1 d'abril de 2004 només tenia 2299 punts (que correspon a la força de joc d'un Mestre de la FIDE), però en només sis mesos va superar la marca dels 2400 punts (rànquing l'1 d'octubre de 2004 - 2431 punts), un assoliment rar. Va aconseguir més èxits el 2005, ocupant el 1r lloc (juntament amb Georgy Timoshenko) a Don Benito i compartint el 2n lloc (després de Manuel Rivas Pastor, juntament amb Juan Mario Gomez Esteban, Salvador Gabriel Del Río Angelis i Jose Luis Fernandez Garcia) al campionat d'Espanya obert. En el segon semestre de 2007, va assolir tres normes de Gran Mestre en només 10 setmanes i l'1 de gener de 2008, després de superar el nivell de 2500 punts, se li va concedir el títol.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Miguel Llanes Hurtado» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 1r juliol 2022].
* ↑ «Miguel Llanes Hurtado, Gran Maestro de Ajedrez». ajedrezla palma, 30-10-2007 [Consulta: 1r juliol 2022].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Espanya"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 1r juliol 2022].
* ↑ Evolució Elo de Miguel Llanes «FIDE» (en anglès). [Consulta: 1r juliol 2022].