OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Platja de la Badia de Blanes

La platja de la Badia de Blanes, o platja de Blanes, és la platja urbana principal de Blanes (la Selva). Situada a la badia de Blanes, va des del port de Blanes fins l'illot de Sa Palomera, prop de la qual hi desemboca la riera de Blanes, i on té continuïtat amb la platja de s'Abanell. Està orientada al sud-est, té una longitud de 658 m i una amplada mitjana de 44 m, formada per sorra mitjana i gruixuda. El pendent d'entrada a l'aigua és molt fort.
Disposa de dutxes, punt de socorrisme, guinguetes, lloguer de gandules, para-sols i patins de pedals, i rampes d’accés per a persones amb mobilitat reduïda. Hi ha un servei de barques amb fons de vidre que surten d'aquesta platja i recorren les cales situades cap al nord, així com uns creuers que arriben fins a la veïna localitat de Lloret de Mar. Tota la platja està flanquejada per un ampli i animat passeig marítim, on hi ha una abundant oferta de bars, restaurants, gelateries i altres comerços.
L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent. Està guardonada amb la Bandera Blava, que reconeix internacionalment la qualitat de l'aigua i serveis.
Durant la seva història ha estat sotmesa a diverses modificacions. Les més importants van ser la construcció del port, la seva ampliació i la rehabilitació del passeig marítim (en dues ocasions). L'alcalde anterior a la guerra civil espanyola va proposar la divisió en dues zones, una per a homes i una altra per a dones, fet que va provocar una mobilització espontània dels blanencs.

## Referències

* ↑ «Platja de Blanes | Costa Brava». Diari de Girona. [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* 1 2 «Platja de Blanes». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «Blanes». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «96 platges i 24 ports, guardonats amb la Bandera Blava 2023 a Catalunya». Acció Climàtica, Alimentació i Agenda Rural. Generalitat de Catalunya, 04-05-2023.

## Enllaços externs

* «Badia de Blanes» (foto). Museu Marítim de Barcelona, 1970.
* Brunet i Recasens, Francesc «Badia de Blanes i Sa Palomera.» (foto). Sirena, 01-03-1906.
# Portell Estret (Sora)

Portell Estret és una masia de Sora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Partint d'un cos de planta rectangular que originàriament era l'única construcció, amb coberta de teules a doble vessant, la casa s'ha engrandit en dos sentits diferents. Per la banda de ponent, una construcció de planta rectangular, dos pisos, i teular en una sola inclinació. Per altra banda, al davant de la casa s'ha avançat la façana creant un cos de pas a la part baixa i un porxo a la part superior. La casa però conserva encara la portada antiga, amb una llinda amb la data 1762. Actualment la casa es presenta parcialment cimentat a l'exterior i tot i que no s'hi viu regularment es conserva en bon estat. Situada a l'extrem de ponent de la vall de Torrent de Solallong, agafa el nom del Coll, on està situada.

## Referències

* ↑ «Portell Estret». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2017].
# Łukasz Bodnar

Łukasz Bodnar (Breslau, Baixa Silèsia, 10 de maig de 1982) és un ciclista polonès, professional des del 2003. En el seu palmarès destaca els campionats nacional en contrarellotge de 2007 i 2008.
El seu germà Maciej també és un ciclista professional.

## Palmarès

* 1999
** Vencedor d'una etapa al Tour de la regió de Łódź
* 2000
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Pau júnior
* 2004
** Campió de Polònia sub-23 en contrarellotge
* 2007
** Campió de Polònia en contrarellotge
** 1r a la Cursa de Solidarność i els Atletes Olímpics i vencedor d'una etapa
* 2008
** Campió de Polònia en contrarellotge
** 1r a la Cursa de Solidarność i els Atletes Olímpics i vencedor d'una etapa
* 2009
** 1r a la Dookoła Mazowsza i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Marroc
* 2010
** Vencedor d'una etapa a la Szlakiem Grodów Piastowskich
* 2013
** 1r a la Małopolski Wyścig Górski i vencedor d'una etapa

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Águeda (freguesia)

Àgueda va ser una freguesia portuguesa del municipi d'Águeda, districte d'Aveiro, amb 27,61 km² d'àrea i 11,346 habitants el 2011.
Localitzada en el centre del municipi, la freguesia d'Águeda era una de les tres freguesias que només tenia altres freguesias del mateix municipi al seu voltant: Trofa i Valongo do Vouga al nord, Préstimo al nord-est, Castanheira do Vouga a l'est, Borralha, Recardães i Espinhel al sud, Óis da Ribeira a l'oest i Travassô al nord-oest. Estaba banyada pels rius Águeda, que creuava la ciutat, i el Alfusqueiro.
Durant la reforma administrativa nacional de 2013, va ser fusionada amb la freguesia de Borralha per donar lloc a la nova freguesia d'Águeda e Borralha.

## Llocs d'interès

* Águeda (ciutat)
* Alagoa
* Alhandra
* Ameal
* Assequins
* Bolfiar
* Catraia de Assequins
* Cavadas
* Giesteira
* Gravanço
* Lapas de S. Pedro
* Maçoida
* Ninho de Águia
* Paredes
* Raivo
* Regote
* Rio Covo
* Sardão
* S. Pedro
* Vale de Erva
* Vale Domingos
* Vale Durão
* Vale do Sobreirinho
* Vale Verde

## Referències

* ↑ «Freguesia de Barrô» (en portuguese). cm-agueda.pt. Câmara Municipal de Águeda. Arxivat de l'original el 6 de novembre 2013. [Consulta: 9 febrer 2014].
* ↑ Assembly of the Republic. «Lei n.º 11-A/2013 de 28 de janeiro» (en portuguese). Diário da República, 28-01-2013. [Consulta: 9 febrer 2014].
# Água Preta

Água Preta és un municipi brasiler de l'estat de Pernambuco. El municipi està format pels districtes de Àgua Preta, Santa Terezinha i pel poblat de Agrovila Liberal. Es localitza a una latitud 08º42'27" sud i a una longitud 35º31'50" oest, estant a una altitud de 93 metres. La seva població estimada el 2007 era de 29.391 habitants. L'àrea municipal és de 543 km².

## Hidrografia

Água Preta està dins de la conca hidrogràfica del riu Una i del riu Sirinhaém

## Referències

* Agència Estatal de Planejament i Enquestes de Pernambuco – CONDEPE/FIDEM
* http://www.cnm.org.br/dado_geral/mumain.asp?iIdMun=100126006
* http://www.cprm.gov.br/rehi/atlas/pernambuco/relatorios/AGPR006.pdf
# Phuljhar

Phuljhar fou un estat tributari protegit del tipus zamindari, al districte de Sambalpur a les Províncies Centrals. Formà part dels estats coneguts com Athara Garhjat (18 forts). La superfície era de 2.038 km²; la millor zona era a la vora del riu Jonk. La població el 1881 era de 65.878 habitants. La capital era Phuljhar a 21° 13′ N, 82° 53′ E﻿ / ﻿21.217°N,82.883°E﻿ / 21.217; 82.883. L'estat estava format per vuit subestats: Phuljhargarh, Kelinda, Boitari, Basna, Balada, Borsara, Singhora, i Sankra. El sobirà era un raja gond amb uns ingressos estimats de 1.362 lliures i un tribut de 100 lliures. L'estat fou concedit abans de 1600 pels rages de Patna.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Phumzile Mlambo-Ngcuka

Phumzile Mlambo-Ngcuka (Durban, 3 de novembre de 1955) és una política sud-africana i funcionaria de les Nacions Unides. A partir de 2013 i fins a l'agost de 2021 ha exercit de directora executiva de l'organisme de les Nacions Unides per a la igualtat de gènere i l’empoderament de les dones, també coneguda com a ONU Dones, amb el rang de subsecretària general de les Nacions Unides. Al desembre de 2021 assumí el càrrec de presidenta del Comitè Mundial d'Ètica del Turisme.
Mlambo-Ngcuka es llicencià en Ciències socials i Educació a la Universitat Nacional de Lesoto (National University of Lesotho) el 1980, i es doctorà a la Universitat de Ciutat del Cap (University of Cape Townen) el 2003, en planificació i política educativa. Cursà un Màster de Filosofia en Planificació i Polítiques Educatives per la Universitat de Ciutat del Cap el 2003. El 2013 va ser guardonada amb un doctorat de la Universitat de Warwick (University of Warwick) pel seu treball en l'ús de tecnologies mòbils per donar suport a la formació del professorat als països de recursos escassos.
Va començar la seva carrera política al Parlament Sud-africà el 1994, on va ocupar el càrrec de presidenta del Comitè de Serveis Públics. Ha exercit els càrrecs de Viceministra de Comerç i Indústria (1996–1999), Ministra de Minerals i Energia (1999–2005) i Ministra interina d'Arts, Cultura, Ciència i Tecnologia el 2004.
Va ser vicepresidenta de Sud-àfrica del 2005 al 2008, essent la primera dona que ocupava aquest càrrec i, en aquest moment, és la dona amb més rànquing de la història de Sud-àfrica. Durant el seu període com a vicepresidenta, va supervisar els programes de lluita contra la pobresa i assegurar que els pobres es beneficiessin dels avantatges d'una economia en creixement.

## Referències

* ↑ Profile Arxivat 7 December 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine., South African Government Information.
* 1 2 «Phumzile Mlambo-Ngcuka» (en castellà). Casa Africa, 10-02-2021. [Consulta: 1r juny 2022].
* 1 2 3 «Ex Directora Ejecutiva Phumzile Mlambo-Ngcuka» (en castellà). Onu-Mujeres. [Consulta: 1r juny 2022].
* ↑ «La Dra. Phumzile Mlambo-Ngcuka assumeix la presidència del Comitè Mundial d'Ètica del Turisme». The World Tourism Organization (UNWTO). [Consulta: 17 desembre 2021].
* 1 2 Letelier, Beatriz. «Mujer es vicepresidenta de Sudáfrica». Todo Mujer, 20-04-2017. Arxivat de l'original el 2017-04-20. [Consulta: 1r juny 2022].
* ↑ «Phumzile Mlambo-Ngcuka».

## Enllaços externs

* The Ascent of Woman (BBC 2015) 4 Revolution (video documental)
# Pocahontas (Arkansas)

Pocahontas és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2000 tenia 6.518 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pocahontas tenia 6.518 habitants, 2.693 habitatges, i 1.742 famílies. La densitat de població era de 342,4 habitants/km².
Dels 2.693 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48% hi vivien parelles casades, en un 13,1% dones solteres, i en un 35,3% no eren unitats familiars. En el 31,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 20,1% de 45 a 60 i un 21% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.450 $ i la renda mediana per família de 29.525 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.382 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 15.529 $. Entorn del 15,6% de les famílies i el 18,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pocahontas». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pocahontas». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pocahontas

* Per a altres significats, vegeu «Pocahontas (desambiguació)».
Matoaka, més coneguda com a Rebecca Rolfe o també com a Pocahontas (Werowocomoco, c. 1596 - Gravesend, març 1617) va ser una princesa powhatan.
Filla del rei dels powhatan, Wahunsonacock, el seu nom volia dir "entremaliada". El 1608 va salvar la vida del capità John Smith. Tanmateix, el 1612 fou capturada pels anglesos i duta a Jamestown. Allí es convertí al cristianisme i adoptà el nom de Rebecca.
El 5 d'abril del 1614 es casà amb l'explorador i empresari John Rolfe i el 1615 van tenir el primer fill, Thomas. El 1616 va viatjar a Anglaterra amb el seu marit, on fou presentada al rei Jaume I d'Anglaterra.
Morí a Gravesend d'una malaltia i va ser enterrada a l'església de Gravesend, Kent, Regne Unit, encara que se'n desconeix la localització exacta.
Marcel Schwob li dedicà un capítol (Pocahontas, princesa) a les seves Vides imaginàries (1896).
El 1995 es va estrenar el film Pocahontas, vagament inspirat en la seva vida.

## Referències

* ↑ «Pocahontas | Biography, History, & Cultural Legacy» (en anglès). [Consulta: 1r agost 2019].
* ↑ «Pocahontas: Her Life and Legend» (en anglès). Historic Jamestowne. Part of Colonial National Historical Park (U.S. National Park Service). [Consulta: 27 març 2020].

## Enllaços externs

* Pocahontas
* The Real Pocahontas compara la Pocahontas històrica amb la versió de Disney. Amb dibuixos i enllaços
* Descendents de Pocahontas
# Pobòu

Pobòu (francès Poubeau és un municipi francès, situat al departament de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 6 juliol 2010].
# Pou de Madern

El Pou de Madern és un pou artesià del segle XI que es troba a poc més d'un quilòmetre del petit poble de Vicfred, que pertany al municipi de Sant Guim de la Plana, al sector nord-est de la comarca lleidatana de la Segarra. La particularitat més destacable és que en períodes de fortes precipitacions l'aigua brolla descontroladament fins que l'estructura s'inunda i es forma un estany.

## Descripció

Es tracta d'un pou artesià intermitent, és a dir, no necessita de cap auxili mecànic per fer brollar l'aigua, ja que emergeix a la superfície degut a la pressió hidràulica causada per singularitats en l'orografia de l'indret. Aquest vessament de l'aigua dels aqüífers no és únic en la zona, sinó que també es produeix al conegut com Pou del Xuruviu, ubicat a pocs metres del Pou de Madern. El pou està excavat en roca calcària, amb unes escales que hi permeten el descens i un sostre de pedra.

## Història

La primera referència escrita d'aquest pou data de l'any 1058, quan delimitava el comtats catalans d'Urgell i de Berga. Segles més tard, concretament a principis del segle XIV, va sorgir un conflicte entre Sant Guim de la Plana i el Llor per l'aprofitament de les seves aigües, que va ser resolt l'any 1332 amb la repartició dels recursos hídrics entre les dues poblacions fins al segle XIX, que van ser aprofitats pels veïns de Vicfred fins als anys 80.

## Referències

* 1 2 Santesmasses, Xavi. «El mil·lenari pou de Madern, desbordat», 29-10-2018. [Consulta: 27 octubre 2023].

## Enllaços externs i bibliografia

* Article de SegarraTV: El mil·lenari Pou de Madern, desbordat
* Notícia del Diari Segre
* Riu i Canela, M. (2007). Sant Guim de la Plana, Vicfred i Comabella. Espanya: Ajuntament de Sant Guim de la Plana.
# Pou de Can Cabanyes

El Pou de Can Cabanyes es troba al Parc de la Serralada Litoral, el qual pertanyia a una antiga i important masia situada en un dels indrets més alts del susdit parc.

## Descripció

Els propietaris de Can Cabanyes, a causa de la duresa del clima, es van traslladar a Argentona durant el segle xiii, on el clima era una mica més temperat. El pou, un mur de contenció de l'era i algunes pedres soltes és tot el que resta ara de l'antiga masia. El pou és robust i en força bon estat, encara que no hi ha aigua. Presenta uns trets ben diferents de la resta de pous de la zona: les parets són de pedra, el brocal molt baix i amb un sector on una llosa substitueix l'obra de pedra. Dues pilastres excepcionalment gruixudes fan pensar que per pujar l'aigua hi havia un mecanisme pesant.

## Accés

És ubicat a Òrrius: situats a Sant Bartomeu de Cabanyes, cal seguir la pista en direcció sud. A 70 metres prenem un camí a la dreta senyalitzat com a GR. A pocs metres trobem una bifurcació; deixem el GR a l'esquerra i seguim pel camí de la dreta. Just a la bifurcació següent, a la dreta hi ha el mur de l'era i a l'esquerra el pou (tot plegat a 250 metres de l'ermita). Coordenades: x=445263 y=4601448 z=426.

## Referències

* 1 2 3 Triquell i Salomé, Adrià, 2012. Parc de la Serralada Litoral (Història i Itineraris). Editorial Piolet, Barcelona. ISBN 9788415075615. Pàg. 136.

## Enllaços externs

* Llibre-Guia de la Serralada Litoral - Història i itineraris Arxivat 2015-11-17 a Wayback Machine. (català)
* Ruta guiada del Palau Robert: Pujada al cim del Turó de Céllecs o Séllecs (Maresme) (català)
# Polypedates zhaojuensis

Polypedates zhaojuensis és una espècie d'amfibi que viu a la Xina.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Guanfu, W. & Zheng Zhong Hua 2004. Polypedates zhaojuensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 d'abril del 2008.
# Piero Liatti

Piero Liatti (Biella, Itàlia; 7 de març de 1962) fou un pilot de ral·lis italià que va disputar durant molts anys el Campionat Mundial de Ral·lis. La seva especialitat eren els ral·lis sobre asfalt com els de Monte-Carlo, Catalunya, San Remo o Còrsega. Per altra banda, l'any 1991, amb un Lancia Delta Integrale 16V, va guanyar el Campionat Europeu de Ral·lis.
La seva carrera al Campionat Mundial de Ral·lis conduint un Lancia Delta privat, després un Subaru Impreza. Va conduir un Subaru privat fins al 1994 quan va entrar a l'equip de Subaru oficial, en el qual hi va estar fins al 1998. Després va pilotar per SEAT, Ford i Hyundai, fins que es va retirar el 2004.
El seu millor resultat al Campionat Mundial de Ral·lis és un cinquè lloc a la temporada del 1996, amb 56 punts. Dins del Mundial aconseguí una única victòria, imposant-se al prestigiòs Ral·li de Monte-Carlo de 1997 amb un Subaru Impreza WRC 97.
Dins del Campionat Europeu de Ral·lis va aconseguir, a més del títol de 1991, un total de quinze victòries a diferents proves, algunes de força prestigi com el Ral·li de Sanremo, el Ral·li Vinho da Madeira, el Ral·li de Polònia o el Ral·li d'Alemanya.

## Victòries al WRC

| # | Ral·li | Any | Copilot | Vehicle |
| 1 | Ral·li de Monte-Carlo | 1997 | Fabrizia Pons | Subaru Impreza WRC 97 |

## Referències

* ↑ Shacki. «Piero Liatti - rally profile eWRC-results.com» (en anglès). [Consulta: 2 setembre 2022].
# Polyipnus fraseri

Polyipnus fraseri és una espècie de peix pertanyent a la família dels esternoptíquids.

## Descripció

* Fa 4 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí i bentopelàgic que viu fins als 1.023 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: la costa oriental de les Filipines i el mar de les Filipines.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Günther A., 1887. Report on the deep-sea fishes collected by H. M. S. Challenger during the years 1873-1876. Rep. Sci. Res. Voy. H.M.S. Challenger v. 22 (pt 57). i-lxv + 1-268.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Fowler, H. W., 1934. Descriptions of new fishes obtained 1907 to 1910, chiefly in the Philippine Islands and adjacent seas. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 85 (for 1933): 233-367.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Harold, A. S., 1994. A taxonomic revision of the sternoptychid genus Polyipnus (Teleostei: Stomiiformes) with an analysis of phylogenetic relationships. Bull. Mar. Sci. 54(2):428-534.
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20):977 p.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* Catalogue of Life Arxivat 2016-03-14 a Wayback Machine. (anglès)
* AQUATAB
# Platja Petita de Portbou

La platja petita de Portbou és una platja urbana del municipi de Portbou (Alt Empordà) situada al costat nord de la platja Gran, a la badia de Portbou. Té una longitud de 90 metres i una amplada mitjana de 30, de còdols foscos. S'hi accedeix a peu des de la platja Gran, i al costat nord comença el camí de ronda que voreja la costa i permet arribar a la platja de les Tres Platgetes i la platja del Pi.
A peu de platja hi ha tres barraques de pescadors, no alineades i disposades a pocs metres una de l'altra. De planta rectangular, estan arrebossades i pintades de blanc. La barraca gran està catalogada com a bé cultural d'interès local (BCIL).

## Referències

* ↑ «Platges i cales a Portbou». Costa Brava's.
* ↑ «Platja Gran». Catalunya.com.
* ↑ Turró i Anguila, Jordi. Les Barraques de Pescadors a la Costa Brava. Fundació Ernest Morató, 2013, p. 35-36. ISBN 9788461628346.
* ↑ «Declaren la barraca gran de la platja de Portbou bé cultural d’interès local». El Punt Avui, 29-01-2023.
# Pont-Arcy

Pont-Arcy és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 130 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Pont-Arcy era de 130 persones. Hi havia 48 famílies de les quals 12 eren unipersonals (12 dones vivint soles i 12 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 20 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 55 habitatges, 48 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 2 estaven desocupats. Tots els 53 habitatges eren cases. Dels 48 habitatges principals, 35 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 6 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien una cambra, 3 en tenien dues, 4 en tenien tres, 11 en tenien quatre i 28 en tenien cinc o més. 31 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 27 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Pont-Arcy el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 5 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 8 |
| 9 | 40 a 44 | 4 |
| 5 | 35 a 39 | 0 |
| 5 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 8 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 12 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 82 persones, 54 eren actives i 28 eren inactives. De les 54 persones actives 47 estaven ocupades (27 homes i 20 dones) i 6 estaven aturades (3 homes i 3 dones). De les 28 persones inactives 8 estaven jubilades, 9 estaven estudiant i 11 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials i 1 d'una empresa de transport.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Pont-Arcy a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Pont-Arcy a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.