# Mútua Escolar Blanquerna

* Per a altres significats, vegeu «Blanquerna (desambiguació)».
La Mútua Escolar Blanquerna fou una institució escolar fundada a Barcelona el 1924, que desenvolupà un mètode pedagògic singular i que fou dissolta el 1939 per les autoritats franquistes. Aplegava en una sola institució l'Escola Blanquerna, que comprenia el parvulari i els graus elementals; l'Acadèmia Monturiol, amb els estudis de batxillerat; i l'Acadèmia Elisenda, amb els ensenyaments lliures de nois grans; l'Acadèmia Capmany, amb els estudis de comerç i indústria, i l'Acadèmica de Música de Barcelona, dedicada als ensenyaments musicals i dirigida pel mestre Joan Llongueres i Badia.

## Mètode pedagògic

L'assessor pedagògic fou Alexandre Galí i Coll, i en nomenaren primer president Joan Garriga i Massó. Els trets que caracteritzaven la institució eren el règim de llibertat del que gaudia el professorat, l'autonomia de l'escola davant qualsevol interferència de l'exterior i l'ús dels mètodes pedagògics de Maria Montessori (mètode Montessori).
Un dels aspectes més singulars i a més recorregut durant tota la història de l'entitat fou l'educació «en el silenci científic», juntament amb «el model d'esperança en l'home», resumia anys més tard Mata i Garriga. Entre altres aspectes, la música tenia una importància especial. En aquest punt fou clau la figura de Joan Llongueres, que compongué diverses cançons per aquest fi. Els alumnes anaven a funcions del Gran Teatre del Liceu i en una ocasió van rebre la visita de Pau Casals.

## Història

Les escoles, fundades quan es tancà l'Escola Graduada de la Mancomunitat, van créixer ràpidament, i el 1933 es va inaugurar l'edifici definitiu a la Via Augusta. Aquest va ser el millor període de l'escola, i Gomis Sanahuja recordava anys després que celebraven eleccions per a escollir les pel·lícules que veien o els papers teatrals.
Durant la Guerra Civil hi hagué molts alumnes que marxaven de l'escola per anar a l'estranger o refugiar-se al camp i d'altres que arribaven de col·legis religiosos tancats o altres ambients desfavorits. L'escola fou dissolta el gener del 1939 per les autoritats franquistes, i l'edifici esdevingué la seu de l'Institut Menéndez y Pelayo.

## Alumni

Entre els alumnes de la institució hom pot destacar Antoni Maria Badia i Margarit, Alexandre Cirici i Pellicer, Joan Ainaud de Lasarte, Llorenç Gomis i Sanahuja i Josep Rahola i d'Espona. També hi van estudiar Jordi Pujol i Soley, Pere Pi-Sunyer i Bayo, Salvador Millet i Bel. o Jordi Galí i Herrera, fill del fundador qui va continuar la seva obra a l'Escola Sant Gregori ESG.

## Referències

* ↑ Masabeu, 1989.
* 1 2 3 Monés, 1984.
* ↑ Badia i Margarit, 1974.
* ↑ Mata i Garriga, 1975.
* 1 2 Llongueres, 1975.
* 1 2 Gomis Sanahuja, 1974.
* ↑ Fabre, 1976.
* ↑ González, 1984.

## Bibliografia

* Badia i Margarit, Antoni M. Serra d'Or, 11-1974.
* Fabre, Jaume; Huertas, Josep M. Tots els barris de Barcelona: Gràcia, Vallcarca, Els Penitens i la Salut, Horta, el Guinardó, Vilapiscina, Sant Andreu. Els barris que foren independents. Edicions 62, 1976. ISBN 978-84-297-1183-7.
* Gomis Sanahuja, Llorenç «Un somni que es realitzà». La Vanguardia, 13-11-1984 [Consulta: 7 febrer 2014].
* González, Laia «Els ex alumnes de Blanquerna són ara caps de brot». Avui, 10-11-1984. Arxivat de l'original el 9 de març 2014 [Consulta: 7 febrer 2014].
* Llongueres, Josep Jordi «Gimnasia rítmica». La Vanguardia, 25-01-1975 [Consulta: 7 febrer 2014].
* Masabeu, Josep. Alexandre Galí i la Mútua Escolar Blanquerna. Barcelona: Associació Blanquerna, 1989. ISBN 84-404-5822-3.
* Mata i Garriga, Marta «De la mano de Alexandre Galí». La Vanguardia, 25-01-1975.
* Monés, Jordi «Mútua Escolar Blanquerna (1924-1938)». L'Avenç, 78, 11-1984 [Consulta: 7 febrer 2014].