OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aglaothorax longipennis

Aglaothorax longipennis és una espècie d'ortòpter pertanyent a la família Tettigoniidae present a Califòrnia i la Colúmbia Britànica (Amèrica del Nord).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Orthopteroid Specialist Group (1996). "Aglaothorax longipennis." 1996 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 1996. [Consulta: 20 abril 2023]
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ NatureServe (anglès)

## Bibliografia

* Baillie, J. i Groombridge, B., 1996. 1996 IUCN Red List of Threatened Animals. IUCN, Gland (Suïssa).
* Groombridge, B. (ed.), 1994. 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. IUCN, Gland (Suïssa).
* IUCN, 1990. Llista Vermella d'Animals Amenaçats de la UICN 1990. IUCN, Gland (Suïssa) i Cambridge (Gran Bretanya).
* Otte, Daniel, 1997. Tettigonioidea. Orthoptera Species File 7. The Orthopterists' Society at The Academy of Natural Sciences of Philadelphia. Filadèlfia, Pennsilvània, Estats Units. ISBN 0-9640101-8-6.
* Poole, Robert W.; Patricia Gentili (eds.), 1997. Nomina Insecta Nearctica: a checklist of the insects of North America. Volum 4 (non-holometabolous orders). Entomological Information Services, Rockville, MD.
* U.S. Fish and Wildlife Service (USFWS). 1989. Endangered and threatened wildlife and plants; animal notice of review. Federal Register, Department of the Interior 54(4): 554-579.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* Orthoptera Species File (anglès)
* Endangered and Threatened Wildlife and Plants; Review of Invertebrate Wildlife for Listing as Endangered or Threatened Species Arxivat 2017-02-09 a Wayback Machine. (anglès)
* Fotografies (anglès)
# Dinastia Rata

La dinastia Rata fou una dinastia que va governar a Samatata coneguda per un únic rècord, la inscripció de Kailan de Shridharana Rata, descoberta el 1945 a Kailan a 29 km al sud-oest de Comilla. La inscripció dona informació sobre el país però molt poca sobre la dinastia i el seu rei Shridharana Rata, el segon de la dinastia (que va fer la inscripció el seu vuitè any de regnat). La seva capital era Devaparvata un palau fortificat al centgre. El rei és esmentat com Parama-Vaisnava Shridharana Rata, fill del fundador de la dinastia Shri Jivadharana Rata; també esmenta a un anomenat Yuvaraja Baladharana Rata i a la reina mare Bandhudevi. El títol reial era Samatateshvara. Posteriorment s'han descobert tres noves inscripcions, algunes monedes que podrien ajudar a reconstruir la història de la dinastia. De moment estan al Museu Nacional de Bangladesh.
Jivadharana Rata hauria començat la seva carrera com un cap feudatari. Una inscripció a Tripura de Samanta Lokanatha diu que el sobirà d'aquest (potser el rei de la dinastia Khadga) havia entrat en conflicte amb el seu feudatari Nrpa Jivadharana, i es pensa que podria tractar-se del Jivadharana Rata de la inscripció de Kailan. Els historiadors creuen que els Rates es van fer independents dels Khadga i van governar a Samatata a la segona meitat del segle VII. la inscripció d' Ashrafpur dels Khadga diu que en el 13è any de regnat de Devakhadga el rei va estendre el seu domini de Vanga a Samatata expulsant a Sridharana Rata i potser l'hauria mort. Yuvaraja Baladharana Rata, fill de Jivadharana Rata, l'hauria succeït però el seu domini hauria estat força petit.

## Referències

* Samatata
* Dinastia Rata a Banglapèdia
# Monte Cinto

El mont Cinto (Monte Cintu en cors), amb una alçada de 2.706 m, és el cim més alt de l'illa de Còrsega i el més conegut de l'accidentada ruta del GR20 per les grans muntanyes de l'illa. Còrsega té vora 120 pics que superen els 2.000 m d'altitud, d'entre els quals, el mont Cinto, la Paglia Orba (2.525 m) el mont Rotondo (2.622 m), el mont d'Oro (2.389 m), el mont Renoso (2.352 m) i el mont Incudine (2.134 m) són els de més anomenada.
La primera ascensió turística coneguda és la realitzada pel vessant sud, per Édouard Rochat i els seus companys el 6 de juny de 1882. La ruta típica per a la seva ascensió comença al refugi de l'Ecru (1.650 m), al qual s'arriba després d'una excursió de 30 min des de l'aparcament bergeries de Petra Pinzuta al final de la pista que surt del poble de Lozzi (1.040 m). Des del refugi, l'ascensió fins al cim (1.050 m de desnivell) dura vora 4 h. La ruta, marcada per fites, travessa terrenys molt rocosos on l'aigua escasseja. La pujada és dura i penosa, però l'arribada al cim ho recompensa. La vegetació és típica d'alta muntanya i la fauna fugissera d'aquestes alçades inclou majoritàriament ocells. Diverses aus de rapinya sobrevolen les valls del voltant i, amb una mica de sort, es pot arribar a veure algun trencalòs. Les vistes des del cim poden ser espectaculars, i s'arriba a veure les costes est i oest i la majoria de les muntanyes d'almenys la Còrsega nord. Als voltants del mont Cinto, és possible d'admirar diversos llacs de muntanya, com són el Lac de la Muvrella, el Lac du Ceppu, el Lac du Col Perdu, el Lac du Cinto o el Lac d'Argentu.
# Serra Llarga (Forallac)

La Serra Llarga és una serra situada al municipi de Forallac a la comarca del Baix Empordà, amb una elevació màxima de 288 metres.
# Olxanka-Pérvaia

Olxanka-Pérvaia - Ольшанка-Первая (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2016 tenia 26 habitants. Pertany al districte (raion) de Gubkin.

## Referències

* ↑ «Генеральный план Губкинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Kladovoye» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-10. [Consulta: 10 març 2022].
# Vincelles (Saona i Loira)

Vincelles és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 417 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| ? - | Marie-Rose Coulon | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 375 | 375 | 353 | 336 | 349 | 380 | 417 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Pèire Boissière

Pèire Boissière (Gavaudun, 18 de maig de 1944 - Vilanuèva d'Òlt, 8 de gener de 2022) va ser un cantant, compositor, contacontes i formador de cant en Occità, originari de la comarca del Vivarès (Ardecha), al Llenguadoc.
La seva obra destaca per la tasca de rescatar cançons antigues o desaparegudes, amb l'escolta de col·leccions realitzades per altres, i l'interès que va tenir per tradicions.
És un dels referents pel que fa al cant d'inspiració tradicional del domini occità.
Pèire ha cantat en solitari i també amb altres compositors, com ara el Duo Jòc Novèl, el Trio Rasim Doç, entre d'altres.

## Referències

* ↑ Sudouest.fr «Lot-et-Garonne : l’occitaniste Pèire Boissière est décédé» (en francès). sudouest, 01-09-2022. ISSN: 1760-6454.
* ↑ «Lot-et-Garonne : le poète occitan Pèire Boissière a rejoint ses aïeux troubadours» (en francès). [Consulta: 27 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Le chant et la pierre - Lo cantar e la pèira Fragments del concert de cant solista de Pèire Boissière "Le chant et la pierre.
* Pèire Boissière présente" Le chant et la pierre / Lo cantar e la pèira" Concert de chant associé à des projections de photographies de sculptures romanes et plus récentes d'Auvergne et du Rouergue
* Entrada de Piere al Trobasons
* Disc "De tot un pauc" a Bandcamp
# Allison Tolman

Allison Cara Tolman (18 de novembre de 1981) és una actriu estatunidenca nascuda a Harris County (Texas). Va fer el paper de l'agent Molly Solverson en la primera temporada de la sèrie Fargo de FX, guanyant nominacions a Premis Globus d'Or i Premis Emmy.

## Filmografia
### Cinema

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2009 | A Thousand Cocktails Later | Mandy | Curtmetratge |
| 2015 | Addicted to Fresno | Ruby | |
| 2015 | El regal (The Gift) | Lucy | |
| 2015 | Krampus | Linda | |
| 2017 | Barracuda | Merle | |
| 2017 | La casa | Dawn Mayweather | |
| 2017 | Killing Gunther | Mia | |
| 2018 | Family | Cheryl Stone | |
| 2018 | The Sisters Brothers | Xica del Mayfield Saloon | |

## Referències

* ↑ Date of birth per familysearch.org; consultat el 19 de juny de 2014.
* ↑ Nussbaum, Emily «SNOWBOUND: The Minnesota noir of Fargo». , 23-06-2014.
# Diplura (aranya)

* Per a altres significats, vegeu «Diplura».
Diplura és un gènere d'aranyes migalomorfas de la família diplúrids (Dipluridae). Es troba a Sud-amèrica i una espècie a Cuba.

## Llista d'espècies

Segons el World Spider Catalog (versió 19.0) del 12 de juliol de 2018, hi ha les següents espècies reconegudes:
* Diplura annectens (Bertkau, 1880)
* Diplura argentina (Canals, 1931)
* Diplura catharinensis (Mello-Leitão, 1927)
* Diplura erlandi (Tullgren, 1905)
* Diplura garbei (Mello-Leitão, 1923)
* Diplura garleppi (Simon, 1892)
* Diplura lineata (Lucas, 1857)
* Diplura macrura (C. L. Koch, 1841)
* Diplura mapinguari (Pedroso, Giupponi & Baptista, 2018)
* Diplura nigra (F. O. Pickard-Cambridge, 1896)
* Diplura paraguayensis (Gerschman & Schiapelli, 1940)
* Diplura parallela (Mello-Leitão, 1923)
* Diplura petrunkevitchi (Caporiacco, 1955)
* Diplura riveti (Simon, 1903)
* Diplura rodrigoi (Pedroso, Giupponi & Baptista, 2018)
* Diplura sanguinea (F. O. Pickard-Cambridge, 1896)
* Diplura studiosa (Mello-Leitão, 1920)
* Diplura taunayi (Mello-Leitão, 1923)

## Sinonímies

* Thalerothele (Bertkau, 1880)
* Achetopus (Tullgren, 1905)
* Euharmonicon (Mello-Leitão, 1920)
* Evagrella (Mello-Leitão, 1923)
* Taunayella (Mello-Leitão, 1923)
* Pseudohermachura (Mello-Leitão, 1927)
* Parathalerothele (Canals, 1931)
* Prosharmonicon (Mello-Leitão, 1938)

## Referències

* ↑ C. L. Koch, 1850 : Übersicht des Arachnidensystems. Nürnberg, Heft 5, p.1-77 (text original).
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog (American Museum of Natural History).

## Enllaços externs

* (anglès) World Spider Catalog: Diplura C. L. Koch, 1850 en la família Dipluridae +base de dades
# Més enllà de la passió

Més enllà de la passió és una pel·lícula espanyola de thriller del 1986 dirigida per Jesús Garay, en el que va ser el seu segon llargmetratge. Està basada en L'image de Catherine Robbe-Grillet (Jean de Berg). Ha estat doblada al català.

## Argument

Irene Hidalgo és una jove cantant pop que ha desaparegut la mateixa nit que havia d'actuar en un local replet de públic a Barcelona; pateix una estranya malaltia de tarannà psicològic que li produeix llagues que sagnes amb les mans i els peus. Un periodista i un realitzador de vídeo intentaran buscar-la i esbrinar el perquè del que li passa.

## Repartiment

* Patricia Adriani - Irene
* Juanjo Puigcorbé - Àngel
* Àngel Jové... David
* Rosa Novell... Marga
* Remei Barrio ... Charo
* Arnau Vilardebó... Cantelli
* Manuel Carlos Lillo... Ricardo
* Mercedes Alonso... Betty
* Núria Hosta - Júlia

## Premis

* Festival de Cinema Fantàstic de Sitges: Premi Caixa de Catalunya al millor actor (Juanjo Puigcorbé)
* V Premis de Cinematografia de la Generalitat de Catalunya: Premi al millor director (Jesús Garay)

## Referències

* ↑ Més enllà de la passió a esadir.cat
* ↑ La Filmoteca empieza el curso con una mirada al cineasta Jesús Garay, ABC, 31 d'agost de 2009
* ↑ Més enllà de la passió al web de la Filmoteca de Catalunya
* ↑ Premiats el 1986 Arxivat 2021-01-13 a Wayback Machine. al web del Festival de Sitges
* ↑ Premiats al Festival Arxivat 2020-07-17 a Wayback Machine. a filmaffinity
* ↑ "Angoixa", elegida mejor película en los premios de cine de la Generalitat, La Vanguardia, 10 de març de 1987
# Kye Sun-Hui

Kye Sun-Hui (en coreà: 계순희) (Pyongyang, Corea del Nord 1979) és una judoka nord-coreana guanyadora de tres medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 2 d'agost de 1979 a la ciutat de Pyongyang, capital de Corea del Nord.

## Carrera esportiva

Va participar, als 16 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units), mitjançant la invitació del Comitè Olímpic Internacional (COI) i va ser una de les sorpreses de la competició en guanyar la medalla d'or en la prova femenina de pes extralleuger (-48 kg.), esdevenint la guanyadora més jove d'una prova olímpica. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia) va aconseguir la medalla de bronze en la prova de pes semi lleuger (-52 kg.), un metall que es transformà en plata en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia), si bé ho fou en la categoria de pes lleuger (-57 kg.). En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (RP Xina), la seva última participació olímpica, finalitzà quinzena en la prova de pes lleuger.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat sis medalles en el Campionat del Món de judo, quatre d'elles d'or; dues medalles d'or en el Campionat d'Àsia i dues medalles més en els Jocs Asiàtics, una d'ella d'or.
# Olxanka (Sakhalín)

* Per a altres significats, vegeu «Olxanka».
Olxanka (en rus: Ольшанка) és un poble de l'óblast de Sakhalín, a l'Extrem Orient de Rússia, que el 2013 tenia 113 habitants. Pertany al districte d'Uglegorsk.

## Referències

* ↑ «Закон Сахалинской области от 21 июля 2004 г. № 524 «О границах и статусе муниципальных образований в Сахалинской области»». Arxivat de l'original el 2013-07-19. [Consulta: 21 novembre 2019].
# Volgograd Arena

Volgograd Arena (rus: «Волгоград Арена»:) és un estadi de futbol de Volgograd, Rússia. L'estadi és una de les seus per la Copa del Món de Futbol de 2018. El recinte va començar a construir-se en 2014 en el lloc en el qual s'erigia l'antic Estadi Central en el qual jugava els seus partits com a local el FK Rotor Volgograd, qui farà servir el nou estadi com a seu. Té una capacitat de 45.568 espectadors.

## Esdeveniments
### Partits de la Copa del Món de Futbol de 2018

Aquest estadi és una de les seus de la Copa del Món de Futbol de 2018.

#### Fase de grups

| Tunísia | 1–2 | Anglaterra |
| Sassi 35' (p.) | Informe | Kane 11', 90+1' |
| Nigèria | 2–0 | Islàndia |
| Musa 49', 75' | Informe | |
| Aràbia Saudita | 2–1 | Egipte |
| Salman 45+6' (p.) Salem 90+5' | Informe | Salah 22' |
| Japó | 0–1 | Polònia |
| | Informe | Bednarek 59' |

## Referències

* ↑ Stadium names for the 2018 FIFA World Cup Russia™ confirmed Arxivat 2017-11-11 a Wayback Machine.. FIFA.
* ↑ Volgograd Arena Arxivat 2017-10-15 a Wayback Machine.. FIFA.
* ↑ «Match report – Group G – Tunisia v England» (PDF). Fédération Internationale de Football Association, 18-06-2018. [Consulta: 18 juny 2018].
* ↑ «Match report – Group A – Saudi Arabia v Egypt» (PDF). Fédération Internationale de Football Association, 25-06-2018.
* ↑ «Match report – Group H – Japan v Poland» (PDF). Fédération Internationale de Football Association, 28-06-2018. [Consulta: 28 juny 2018].
# Púchov

Púchov és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Trenčín, és capital del districte de Púchov.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1243.

## Ciutats agermanades

* Hlinsko, República Txeca
* Omsk, Rússia
* Stará Pazova, Sèrbia
* Bela Cerkev, Ucraïna
* Babruisk, Belarús
# Akmenė

Akmenė és una ciutat al nord de Lituània al comtat de Šiauliai.
Després de la descoberta de grans reserves de calcària i argila a la regió, el 1947 es va iniciar la construcció d'un dels més grans complexos de producció de ciment als països bàltics. Prop d'allà, una nova ciutat va créixer fins que es convertiria en el centre administratiu de la regió: Naujoji Akmenė ("Nova Akmenė").

## Nom

El més probable és el nom derivi d'un rierol que flueix cap al nord de la ciutat: l'Akmenupis (significat aproximat: "Riu amb un munt de pedres". Altres noms són :
* en alemany: Akmene
* en jiddisch: אקמעיאן / Akmian
* en polonès: Okmiany
* en rus: Окмяны / Okmiany.

## Història

Akmenė s'esmenta per primera vegada com una finca propietat de la família Kęsgaila cap a 1511. El 1531 va ser atorgat un privilegi pel Gran Duc de Lituània Segimon I el Vell per construir una ciutat, anomenada Dabikinė a la vora del riu Dabikinė. La ciutat va créixer ràpidament, i per a l'any 1561 ja tenia 3 carrers, 82 cases i 28 cases d'hostes. El 1596 la Gran Duquessa de Lituània Anna Jagelló va fundar una església de fusta. Els drets de la ciutat van ser concedides a Akmenė en 1592.

## Referències

* ↑ «Akmenės rajonas: Istorija, žmonės, kultūrinio gyvenimo iniciatyvos». Žemaičių žemės, 3, 2005. Arxivat de l'original el 2014-08-12 [Consulta: 13 desembre 2013]. Arxivat 2014-08-12 a Wayback Machine.
# Narteci

El narteci (Narthecium ossifragum) és una herba pertanyent a la família de les liliàcies.

## Descripció

És un geòfit rizomatós d'uns 10-20 cm d'altura, amb roseta de fulles basals dístiques, linears, planes i agudes, de color verd blanquinós. Les tiges presenten fulles més reduïdes i acaben en una inflorescència racemosa més o menys densa. Les flors són hermafrodites i trímeres, amb un periant de color verd per sota i groc per sobre. Els filaments estaminals estan recoberts per uns pèls llanosos molt conspicus. El fruit és una càpsula ataronjada d'uns 12 mm. La seua època de floració va des de juliol fins a agost, podent estendre's fins a setembre. Presenta una pol·linització entomògama i una dispersió baròcora de les seues llavors.

## Hàbitat

Creix sobre sòls molt àcids (pH 4,5-3) i entollats com els aiguamolls i torberes a Europa central. També es pot trobar a molleres, praderies molles, aiguamolls de muntanya i a les vores de rierols. No suporta les gelades primerenques ni les temperatures extremes. Aquests hàbitats estan molt localitzades a la zona Eurosiberiana i són relíquies a la zona mediterrània.
Se sol trobar formant part d'una associació vegetal acidòfila i higròfiles; Parnassia palustris, Drosera rotundifolia, Erica tetralix, Carex nigra, Carex echinata, Tofieldia calyculata, Swertia perennis, Veratrum album, Bartsia alpina i Saxifraga stellaris.
L'assecament de molts dels seus biòtops va convertir-la en una espècie rara, amenaçada i protegida a diversos països d'Europa central.

## Distribució

Espècie de distribució atlàntica, present a la part septentrional i oriental d'Europa, arribant al seu límit sud al nord de Portugal. Als Països Catalans es poden trobar-hi sempre per damunt de 1500-2200 metres d'altitud, aquestes condicions es donen principalment als Pirineus (Girona i Lleida).

## Galeria

* Detall de la flor.
* Detall de les tiges fructificades(càpsules).
* Detall de les càpsules obertes
* Grup natural de nartecis (Parc Natural de Südheide).
* Grup de nartecis (El Serrat, Andorra).
* Il·lustració extreta del Deutschlands Flora in Abbildungen (1796).

## Referències

* ↑ «Narteci». Royal Botanic Gardens, Kew: World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 6 maig 2010].
* ↑ Eric Hultén; Magnus Fries: Atlas of North European vascular plants: North of the Tropic of Cancer. Volums 1-3. Königstein, Koeltz Scientific Books, 1986, ISBN 3-874-29263-0

## Enllaços externs

* http://www.floracatalana.es/N/narthecium%20ossifragum.html Arxivat 2013-11-09 a Wayback Machine.
* http://www.asturnatura.com/especie/narthecium-ossifragum.html
# Sarrat des Malhs

El Sarrat des Malhs és una serra situada al municipi de Les a la comarca de la Vall d'Aran, amb una elevació màxima de 1.100 metres.
# Turó de la Mamella

El Turó de la Mamella és una muntanya de 806 metres que es troba entre els municipis de Terrassa i de Vacarisses, a la comarca del Vallès Occidental.
# Mandilar

El Mandilar és una muntanya de 2.211 metres que es troba a la província d'Osca (Aragó). Es troba a la serra de Tendenyera, i als seus vessants s'hi troben les instal·lacions de l'estació d'esquí de Panticosa.
# Emma Corominas i Yebra

Emma Corominas Yebra (Vic, Osona, 15 de març de 1984) és una jugadora d'hoquei sobre patins catalana.
Formada al Club Patí Voltregà, va guanyar tres Lligues catalanes consecutives entre 2003 i 2005 i un Campionat d'Espanya el 2005. La temporada 2005-06 va fitxar per l'ACR Gulpilhares aconseguint una Supercopa portuguesa. Posteriorment, va jugar al Club Patí Vic, entre 2006 i 2009, i a partir d'aquesta temporada, va tornar al CP Voltregà. Internacional amb la selecció espanyola entre 2002 i 2005, va aconseguir dos medalles de bronze als Campionats del Món (2002 i 2004) i una medalla d'argent (2003) i una de bronze (2005) als Campionats d'Europa. Amb la selecció catalana d'hoquei sobre patins, va formar part de l'equip que va disputar el primer partit internacional contra Portugal el desembre de 2003. També va ser subcampionat de la Copa Amèrica de 2007 i va guanyar tres Golden Cup (2006, 2007 i 2009).

## Palmarès
### Clubs

* 3 Lligues catalanes d'hoquei sobre patins femenina: 2002-03, 2003-04, 2004-05
* 1 Campionat d'Espanya d'hoquei sobre patins femení: 2004-05
* 1 Supercopa de Portugal d'hoquei sobre patins femenina: 2005-06

### Selecció catalana

* 1 medalla d'argent a la Copa Amèrica d'hoquei sobre patins: 2007
* 3 Golden Cup: 2006, 2007, 2009

### Selecció espanyola

* 2 medalles de bronze al Campionat del Món d'hoquei patins femení: 2002, 2004
* 1 Medalla d'argent al Campionat d'Europa d'hoquei patins femení: 2003
* 2 medalles de bronze al Campionat del Món d'hoquei patins femení: 2005

## Referències

* ↑ «Emma Corominas i Yebra». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Igualadines a la selecció catalana d'hoquei patins» (en catalan). Anoia Diari, 15-06-2009. [Consulta: 7 novembre 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa de Emma Corominas Yebra - RinkHockey.net (anglès)
# La saga dels Rius

La saga dels Rius va ser una sèrie de TVE rodada l'any 1975 i emesa el 1976, dirigida per Pedro Amalio López, amb la música d'Augusto Algueró i la producció i guió de José Vila-San Juan
La careta d'inici de la sèrie mostrava unes aquarel·les que il·lustraven la Barcelona de l'època mesclat amb les lletres de crèdit. Va ser la primera sèrie de televisió rodada a Espanya en color. Tot i es va filmar en castellà, la seva emissió a Catalunya es va fer en català.

## Argument

Aquests sèrie està basada en les novel·les Mariona Rebull, El vidu Rius i Desideri d'Ignasi Agustí i té un total de 10 capítols. La sèrie narra la vida de tres generacions d'una família de la burgesia industrial barcelonesa que disposa d'una fàbrica de teles entre els anys 1880 i el 1916, en tres àmbits diferents: el sentimental, el costumista i l'històric.
En aquesta obra es representen diferents esdeveniments històrics com la bomba que va esclatar al Liceu en aquella època i es representen els diferents estils de vida, com els de la burgesia i els moviments anarquistes.

## Intèrprets

* Fernando Guillén….Joaquim Rius
* Maribel Martín….Mariona Rebull
* José María Caffarel….Don Desideri
* Emilio Gutiérrez Caba….Desideri Rius
* Victoria Vera….Crista Fernández
* Fernando Guillén Cuervo….Joaquim Rius (Fill)
* Mari Carmen Prendes….Rita
* Ramiro Oliveros….Ernest
* Ágata Lys….Lula
* Teresa Gimpera….Jeannine
* Rafael Anglada….Llobet
* Enric Arredondo
* Montserrat Carulla….Evelina
* Alejandro Ulloa….Don Joaquim

## Pressupost

El fet de disposar d'actors amb gran renom va provocar que la producció fos una de les més cares de l'època. El total va pujar a 70 milions de pessetes, amb una mitjana de 5 milions per episodi.

## Premis

* TP d'Or 1976 a Fernando Guillén com a millor actor per a la seva interpretació a la sèrie.

## Enllaços externs

* Web de TVE Catalunya on es poden veure tots els capítols en català
* Fitxa a Te acuerdas.com Arxivat 2010-12-22 a Wayback Machine.