OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Parc Nacional dels manglars del Riu Cacheu

El Parc Nacional dels manglars del Riu Cacheu (portuguès Parque Natural dos Tarrafes do Rio Cacheu) és un parc natural situat a la regió de Cacheu a Guinea Bissau i establerta en 2000.

## Geografia

Inclou gran part de l'estuari del riu Cacheu. El parc té una superfície de 88.615 hectàrees (886 quilòmetres quadrats), dels quals el 68% representa l'àrea coberta pels manglars (tarrafes en portuguès). Aquest és considerat el major bloc continu de manglar a Àfrica Occidental.

## Fauna

Aquests vasts manglars són la llar d'un gran nombre d'aus migratòries que arriben al hivern al parc. Entre els mamífers, hi ha la dofins Tursiops truncatus i Sousa teuszii, els hipopòtams Hippopotamus amphibius, i els manatís africans de l'espècie Trichechus senegalensis, les gaseles Tragelaphus scriptus (o antílop jeroglífic) o els micos verds Cercopithecus aethiops.
Els rèptils també són nombrosos, entre ells cocodrils africans cocodils del Nil i cocodrils nans.

## Referències

* ↑ Facultat de Dret de Bissau - Referència al diploma legal creat per al Parque Natural dos Tarrafes do Rio Cacheu
* ↑ Rio Cacheu: BirdLife IBA Factsheet

## Bibliografia

* PDF Salif Diop, La côte ouest-africaine. Du Saloum (Sénégal) à la Mellacorée (Rép. de Guinée), éditions de l'ORSTOM, Paris, 1990, 380 p.

## Vegeu també

* Geografia de Guinea Bissau
* Geografia d'Àfrica
# Pedro Rodríguez (il·lustrador)

Pedro Rodríguez, nascut a Sevilla el 1973 és un il·lustrador i dibuixant de còmics que acostuma a treballar per a Espanya, França i els EUA. Va estudiar il·lustració a l'Escola d'Arts i Oficis de la Llotja de Barcelona.
Ha publicat més de 30 llibres, alguns d'ells editats en nombrosos països, i ha rebut guardons com el premi del públic al millor guió al Saló del Còmic de Barcelona 2006, per Omar el Navegante: Jinn-el-Rais (Ariadna Editorial), i el premi Josep Coll del Saló del Còmic de Barcelona, per Las aventuras imaginarias del joven Verne (edicions Glénat per a Espanya i França); aquest títol també va ser nominat al millor àlbum Jeunesse a Angulema.
A més d'això, ha realitzat també animacions per a videoclips, i portades i il·lustracions per a músics com Jarabe de Palo, Muchachito Bombo Infierno i Kase O, entre d'altres.

## Bibliografia

* Els tres porquets (2017). Editorial: Combel / Col·lecció: Cavall
* Roc el porc (2017). Editorial: Combel / Col·lecció: Cavall
* Quin cap! (2016). Editorial: Pagès / Col·lecció: Nandibú
* El nen dibuixat (2015). Editorial: La Galera / Col·lecció: Grumets
* El fals Sol (2014). Editorial: La Galera / Col·lecció: Patatu; 8
* El ball del somnàmbul (2014). Editorial: La Galera / Col·lecció: Guardians de Somnis; 2
* La flauta gegant (2013). Editorial: La Galera / Col·lecció: Patatu; 2
* Un ratolí en el piano (2013). Editorial: La Galera / Col·lecció: Patatu; 3
* Panys, castells i enxanetes (2013). Editorial: La Galera / Col·lecció: Patatu; 4
* La fada bruixa Llumeneta (2013). Editorial: La Galera / Col·lecció: Patatu; 5
* L'avaria del tractor (2013). Editorial: La Galera / Col·lecció: Patatu; 6
* La pinya pinyoneta (2013). Editorial: La Galera / Col·lecció: Patatu; 7
* La rateta i el gat burleta (2013). Editorial: Cruïlla / Col·lecció: El Vaixell de Vapor
* El llibre de Morfeu (2013). Editorial: La Galera / Col·lecció: Guardians de Somnis; 1
* Patatu (2013). Editorial: La Galera / Col·lecció: Patatu
* Els contes d'en Patatu (2013). Editorial: La Galera / Col·lecció: Patatu; 1
* La increíble Cristina (2007). Editorial: Barcanova / Col·lecció: Sopa de Llibres
* L'esparver (2006). Editorial: Barcanova / Col·lecció: Sopa de Llibres
* Qui sap res del guitarrista? (2006). Editorial: Barcanova / Col·lecció: Antaviana Nova

## Referències

https://www.clijcat.cat/diccionari/Catala/Diccionari.html
https://es.linkedin.com/in/pedro-rodríguez-2563a2b
# Peter Barr

Peter Barr (1826-1909) va ser un venedor de llavors i un botànic escocès va tenir el sobrenom de Daffodil Jing (el rei dels narcissos) Barr nasqué a Lanarkshire i es dedicà a recuperar els narcissos després que a mitjan època victorina passessin de moda. Va descobrir-ne noves varietats i viatjà pel món promocionant aquesta planta. Peter Barr comprà la col·lecció de narcissos de William Backhouse II (1807-1869), qui havia desenvolupat un gran nombre de varietats de Narcissus. Peter Barr associat amb Edward Leeds (1802-1877) va establir un sistema de classificació pels narcissos.
La seva signatura abreujada com a botànic és: Barr.

## Referències

* Biografia a the Guardian
* Arxivat 2007-02-27 a Wayback Machine.
# Substitució de processos

En informàtica, la substitució de processos és una forma de comunicació entre processos que permet que l'entrada o sortida d'una ordre aparegui com a fitxer. L'ordre es substitueix en línia, on normalment apareix un nom de fitxer, per l'intèrpret d'ordres. Això permet que els programes que normalment només accepten fitxers puguin llegir directament o escriure en un altre programa.

## Història

La substitució del procés estava disponible com a opció en temps de compilació per a ksh88, la versió de 1988 del KornShell de Bell Labs. L'intèrpret d'ordres rc proporciona la funció com a "pipeline branching" a la versió 10 d'Unix, publicada el 1990. L'intèrpret d'ordres Bash va proporcionar la substitució del procés a tot tardar a la versió 1.14, publicada el 1994.

## Exemple

Els exemples següents utilitzen la sintaxi de KornShell.
L'ordre Unix diff normalment accepta els noms de dos fitxers per comparar, o un nom de fitxer i una entrada estàndard. La substitució de processos permet comparar directament la sortida de dos programes:
L'expressió <(command) diu a l'intèrpret d'ordres que executi l'ordre i que la seva sortida aparegui com a fitxer. L' ordre pot ser qualsevol ordre arbitràriament complexa de l'intèrpret d'ordres.
Sense substitució de processos, les alternatives són:
* Desar la sortida de les ordres en un fitxer temporal i, a continuació, llegir els fitxers temporals. $ sort file2 > /tmp/file2.sorted $ sort file1 | diff - /tmp/file2.sorted $ rm /tmp/file2.sorted
* Crear una canonada amb nom (també coneguda com a FIFO), iniciar una ordre escrivint a la canonada amb nom en segon pla i, a continuació, executar l'altra ordre amb la canonada amb nom com a entrada. $ mkfifo /tmp/sort2.fifo $ sort file2 > /tmp/sort2.fifo & $ sort file1 | diff - /tmp/sort2.fifo $ rm /tmp/sort2.fifo
Les dues alternatives són més feixugues.
La substitució de processos també es pot utilitzar per capturar la sortida que normalment aniria a un fitxer i redirigir-la a l'entrada d'un procés. La sintaxi de Bash per escriure en un procés és >(command). Aquí teniu un exemple amb les ordres tee, wc i gzip que compta les línies d'un fitxer amb wc -l i el comprimeix amb gzip d'una sola passada:

## Mecanisme

Sota el capó, la substitució de processos té dues implementacions. En sistemes que admeten /dev/fd (la majoria de sistemes semblants a Unix), funciona cridant a la crida al sistema pipe, que retorna un descriptor de fitxer $fd per a una nova canonada anònima, i després crea la cadena /dev/fd/$fd, i el substitueix a la línia d'ordres. En sistemes sense suport /dev/fd, crida a mkfifo amb un nou nom de fitxer temporal per crear una canonada amb nom i substitueix aquest nom de fitxer a la línia d'ordres.

## Referències

* ↑ «Bash Process Substitution: How to Use it» (en anglès), 26-10-2020. [Consulta: 10 desembre 2023].
* ↑ Rosenblatt, Bill. «Appendix A.2». A: Learning the Korn Shell (en anglès). 2a edició. O'Reilly & Associates, April 2002. ISBN 0-596-00195-9.
* ↑ Duff, Tom. Rc — A Shell for Plan 9 and UNIX Systems (en anglès), 1990.
* ↑ «Process Substitution (Bash Reference Manual)» (en anglès). [Consulta: 10 desembre 2023].
# Tursaansydän

El tursaansydän o tursan sydän (lit. ‘cor de Tursas’ o lit. ‘cor de pop’ en finès), també anomenat mursunsydän (lit. ‘cor de la morsa’), és un símbol antic utilitzat al nord d'Europa. El símbol prové de la prehistòria. El tursaansydän es creia que portava sort i protegia de malediccions, i s'utilitzava com a motiu decoratiu en mobles i edificis de fusta a Finlàndia. Durant el segle xviii, l'esvàstica simple es va fer més popular en la decoració de fusta finlandesa que la tursaansydän més complexa. La Unió Eslava utilitza aquest símbol.

## Referències

* ↑ «Hakaristi». A: Forsman. Pieni Tietosanakirja (en finès). I: A–Isonzo. 2a edició. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otavan [Otava Publishing Company], 1926, p. 1089–1090.
* ↑ «Tursan Sydän» (en finès). Tursa.fi, 2007. Arxivat de l'original el 3 octubre 2009. [Consulta: 2 març 2010].

## Vegeu també

* Creu solar
* Esvàstica
* Mjölnir
* Ukonvasara
* Vajra
* Valknut
# Paulus chantant

Paulus chantant va ser una sèrie de cinc curtmetratges muts francesos realitzats l'any 1897 per Georges Méliès, protagonitzats pel popular cantant de cafè-concert Paulus (nom real Jean-Paul Habans, 1845–1908). Les pel·lícules van ser dissenyades per a un cafè-concert en què Paulus cantaria darrere de la pantalla mentre es projectaven les pel·lícules, donant la il·lusió d'una pel·lícula sonora. All five films are currently presumed lost.

## Resum

Els títols d'estrena en anglès i francès, així com els números de catàleg de Star Film Company, de les pel·lícules eren els següents:
* Paulus chantant: Derrière l'Omnibus, 88
* Paulus chantant: Coquin de Printemps, 89
* Paulus chantant: Duelliste marseillais, 90
* Paulus chantant: Père la Victoire
* Paulus chantant: En revenant d'la revue

## Producció i llançament

Paulus, que aleshores s'acostava al final de la seva llarga i celebrada carrera com a animador pro-Boulangista, es va apropar a Méliès amb el concepte de l'acrobàcia. La sèrie va ser filmada al teatre de les il·lusions de Méliès, el Théâtre Robert-Houdin de París i quinze làmpades de vapor de mercuri en la seva configuració, fent de la sèrie Paulus chantant el primer ús conegut de llum artificial en una pel·lícula.
Tres de les pel·lícules (Derrière l'Omnibus, Coquin de Printemps, i Duelliste Marsellais) es van vendre a través dels catàlegs de l'estudi de Méliès, la Star Film Company, pels mercats de cinema francès i esetatunidenc. Els altres dos, que presentaven Paulus cantant himnes de lloança al polèmic personatge polític Georges Ernest Boulanger, es van filmar per a l'actuació del cafè-concert però no s'incloïen al Catàlegs de Star Film, ja que el mateix Méliès era un fervent antiboulangista.

## Referències

* 1 2 Sadoul, Georges. Georges Méliès. Paris: Éditions Seghers, 1970, p. 137.
* 1 2 3 Frazer, John. Artificially Arranged Scenes: The Films of Georges Méliès. Boston: G. K. Hall & Co., 1979, p. 243. ISBN 0816183686.
* 1 2 Frazer 1979, p. 37
* ↑ Hammond 1974, pàg.26–27

## Enllaços externs

* Derrière l'Omnibus a Internet Movie Database (anglès)
* Coquin de Printemps a Internet Movie Database (anglès)
* Duelliste Marsellais a Internet Movie Database (anglès)
* Père la Victoire a Internet Movie Database (anglès)
* En revenant d'la revue a Internet Movie Database (anglès)
# Menexen (fill de Sòcrates)

Menexen (en grec antic: Μενέξενоς) va ser un dels tres fills de Sòcrates i Xantipa. Tenia dos germans, Làmprocles i Sofronisc.
Els fills de Sòcrates, Menexen i Sofronisc, eren encara petits quan va ser jutjat i executat, un d'ells encara prou petit per estar en braços de la seva mare. Com que hi havia una tradició grega de posar al primer fill el nom de l'avi, Menexen era, segurament el fill més petit. Segons Aristòtil, tots els fills de Sòcrates eren «ximples, estúpids i insignificants».
El personatge que dona nom al diàleg de Plató Menexen, que també apareix al Lisis, és un individu diferent del fill de Sòcrates.

## Referències

* ↑ Plató. Apologia de Sòcrates 34d
* ↑ Plató. Fedó, 116b
* ↑ Plató. Fedó, 60a
* ↑ Aristòtil. Retòrica, II, 15
# Paulus Emili Lèpid

Paulus Emili Lèpid (en llatí: Paulus Aemilius L. f. M. n. Lepidus) va ser un magistrat romà del segle i aC. Formava part de la gens Emília i era de la família dels Emili Lèpid. Va ser fill de Luci Emili Paulus, cònsol l'any 50 aC. El seu nom presenta confusió, car els autors antics l'anomenen Paulus o Paulus Aemilius Lepidus, i també Aemilius Paullus o Aemilius Lepidus Paullus. La forma més correcta segons Smith és Paullus Aemilius Lepidus.
Probablement va fugir amb el seu pare cap a la zona dominada per Brut, i aquest li va encarregar la defensa de Creta. Després de la batalla de Filipos va recollir les restes de l'exèrcit republicà i les tropes cretenques i va salpar cap a la mar Jònica. Un temps després va negociar la pau amb els triumvirs i apareix acompanyant a Octavi en la seva campanya contra Sext Pompeu a Sicília l'any 36 aC.
L'any 34 aC va ser cònsol sufecte i l'1 de juliol d'aquell any va inaugurar l'anomenada Basílica Emília erigida inicialment pel seu pare que fins i tot s'havia deixar subornar per poder-la acabar, i que ara havia estat restaurada. L'any 22 aC va ser censor amb Luci Munaci Planc, amb qui no es va posar mai d'acord, i va morir en el càrrec. Dió Cassi sembla haver-lo confós amb el seu pare, quan diu que el censor havia estat proscrit. No és impossible que el pare i el fill fossin tots dos proscrits, encara que el fet no el menciona cap altre autor.
Es va casar amb Cornèlia, la filla de Corneli Escipió i Escribònia, que després va ser la dona d'August, del que es va convertir en fillastre. El seu fill Luci Emili Paulus es va casar amb Júlia, filla de la Júlia que encara que era de diferent pare i mare es podia considerar la seva germana, car era filla d'August.
Paulus va tenir amb Cornèlia tres fills: Luci Emili Paulus, Marc Emili Lèpid i Emília Lèpida.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/778?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=LepidusSmith,+William+(editor).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 768-769. ]
# Malecón

El Malecón (oficialment Avinguda de Maceo) és un passeig, calçada i escullera que s'estén 8 km al llarg de la costa de la capital cubana de l'Havana: des del port de l'Havana a la ciutat vella fins a la desembocadura del riu Almendares, travessant pel costat nord el barri de Centro Habana i el barri del Vedado.

## Història

La construcció del Malecón va iniciar-se l'any 1901 durant el primer govern militar estatunidenc de Cuba. L'objectiu de la construcció del Malecón va ser protegir l'Havana del mar. Per a celebrar la construcció del primer tram de 500 m del Malecón es va construir una rotonda amb formigó armat i acer a la cruïlla amb el Paseo del Prado. L'hotel Miramar es va construir davant de la rotonda i va ser el primer hotel de Cuba on els treballadors duien esmòquing i armilla amb botons daurats.
Els governs cubans posteriors van continuar l'ampliació del primer tram del Malecón. L'any 1923 va arribar a la desembocadura del riu Almendares entre els carrers K i L del Vedado. El 1957 i el 1958, la carretera va servir com a seu del Gran Premi de Cuba d'automobilisme.
Avui en dia, el Malecón segueix essent una de les destinacions més espectaculars i populars de l'Havana. Al llarg del Malecón s'hi troben monuments importants com els dedicats a Máximo Gómez, Antonio Maceo, Calixto García i el Monument a les víctimes del USS Maine. A la plaça de la Dignitat hi ha una estàtua de José Martí i davant de l'Ambaixada dels Estats Units la Tribuna Antiimperialista José Martí.

## Referències

* ↑ Ordonez, Franco «For an American, Havana is filled with contradictions». , 19-04-2012 [Consulta: 1r maig 2012].
* ↑ Sanchez, Cecilia «A generational divide widens in Cuba». , 21-04-2012 [Consulta: 1r maig 2012].
* ↑ Pernau, Gabriel. «L'Havana que mai canvia». Ara, 19-05-2013. [Consulta: 25 gener 2023].
* 1 2 3 «HISTORIA DEL MALECON HABANERO», 13-07-2010. Arxivat de l'original el 2010-07-13. [Consulta: 25 gener 2023].
* ↑ «Calle 13 arrasa en ple Malecón de l'Havana». TV3, 24-03-2010. [Consulta: 25 gener 2023].
# Plaça Imperial Tàrraco

La plaça de la Imperial Tàrraco de Tarragona és una gran intersecció giratòria practicable a la qual els vianants poden accedir per un pas de zebra des de la Rambla Nova o des de la Rambla President Lluís Companys.
En aquesta plaça conflueixen diverses carreteres importants d'entrada a la ciutat, com ara la de Salou (C-31b), la de València (N-340) i la de Lleida (N-240), la qual cosa la converteix en un dels principals nusos de trànsit de Tarragona. Hi ha també diversos edificis importants, com l'estació d'autobusos, l'antiga Facultat de Lletres de la Universitat Rovira i Virgili, la subdelegació del govern espanyol, l'antiga seu central de Caixa Tarragona i la Delegació General de Trànsit provincial.
Des del juny del 1990 fins l'abril de 2010 s'hi va col·locar una reproducció del Manneken Pis brussel·lenc com a símbol de l'agermanament de Tarragona amb Brussel·les.

## Referències

* ↑ «L'estàtua del Maginet pateix un intent de robatori i resulta malmesa». Tot Tarragona, 26-05-2011. [Consulta: 22 agost 2017].
# Picaflors de les Filipines

El picaflors de les Filipines (Dicaeum australe) és un ocell de la família dels diceids (Dicaeidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i terres de conreu de les Filipines.

## Referències

* ↑ «Picaflors de les Filipines». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Pic de Comaminyana

El Pic de Comaminyana és una muntanya de 2.628 metres que es troba al municipi de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
# Gran Premi de Catalunya de motociclisme de 2022

El Gran Premi de Catalunya de motociclisme de 2022, oficialment anomenat com a Gran Premi Monster Energy de Catalunya, va ser la novena cursa de la temporada 2022 de motociclisme. La cursa va ser disputat al Circuit de Montmeló (Montmeló, Catalunya) en el cap de setmana del 3 al 5 de juny de 2022.

## Resultats
### MotoGP

| Pos | No | Pilot | Moto | Voltes | Temps | Sortida | Punts |
| 1 | xx | Pilot | Equip | 00 | 00:00.000 | X | 0 |
| Resultats oficials de MotoGP ||||||||

### Moto2

| Pos | No | Pilot | Moto | Voltes | Temps | Sortida | Punts |
| 1 | xx | Pilot | Equip | 00 | 00:00.000 | X | 0 |
| Resultats oficials de MotoGP ||||||||

### Moto3

| Pos | No | Pilot | Moto | Voltes | Temps | Sortida | Punts |
| 1 | xx | Pilot | Equip | 00 | 00:00.000 | X | 0 |
| Resultats oficials de MotoGP ||||||||

## Referències

* ↑ «Horario y dónde ver por TV el Gran Premio de Catalunya de MotoGP» (en castellà), 04-06-2022. [Consulta: 4 juny 2022].

## Enllaços externs

* Web oficial de la MotoGP (anglès)
# Pic de Comalestorres

El Pic de Comalestorres o de Coma les Torres, és una muntanya que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a l'Alta Ribagorça; i dins el Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El pic, de 2.811,9 metres, es troba en la cresta del Massís de Comalestorres, que separa la septentrional Capçalera de Caldes de la meridional Ribera de Caldes. Està situat al sud-est del Portell de Comaloforno i a l'est del Pantà de Cavallers. |}

## Rutes

* Per la Capçalera de Caldes: Pantà de Cavallers i Pas de l'Ós.
* Per la Vall de Llubriqueto: Barranc de Llubriqueto, Planell de Llubriqueto, Coma de l'Estapiella, Estany de la Llosa, Estanyet de Comaloforno i Portell de Comaloforno.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Pic de Comalestorres. [Consulta: 21/09/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Periquito (esport)

«Periquito» o «perico» és el sobrenom que reben els seguidors del Reial Club Deportiu Espanyol de Barcelona.

## Origen del nom

Hi ha diverses versions de la procedència del nom; fins fa poc molta gent encara pensava que venia de les antigues samarretes del club que havien estat grogues, o també de l'aspecte càlid i tropical de «la Manigua», que era com es coneixia la zona de l'Estadi de Sarrià, i com que estava poblada per palmeres hi podien viure periquitos.
Però la procedència més creïble, i aquella que el club considera com a més versemblant, és que el mot de «periquitos» el va treure el gran humorista català Valentí Castanys (1898-1965) mitjançant els acudits que publicava al setmanari humorístic-esportiu Xut! (1922-1936); ja que, cap als anys 20, Castanys satiritzava el petit nombre de socis de l'Espanyol representant-los com a «quatre gats negres». Aquests mateixos anys, Pat Sullivan va crear el primer gat antropomòrfic del cine, Felix the Cat, i arriben les seves versions al nostre país cap al 1929 però amb el nom del "gat perico" o "gat periquito", segurament perquè, amb la introducció del cine sonor, destacava la seva característica d'animal parlant. I és a partir d'aquí, quan els quatre gats habituals - es veu que aquest fenomen no és exclusiu d'aquesta època - dels acudits passen a ser els quatre gats "pericos" o "periquitos".
Durant el 75è aniversari del Club (any 1975), es va fer un logotip on ja apareixia un periquito (la història dels gats estava quasi oblidada), i més endavant han anat sorgint diverses versions de periquitos, sobretot en els logotips o escuts de diverses penyes; fins que ja fa uns anys, la directiva va decidir, explotar la imatge simpàtica del periquito creant finalment la mascota oficial del club, en "Perico".

## Referències

* 1 2 «Periquito (esport)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Per què s'anomena 'periquitos' als seguidors de l'Espanyol?». Sapiens. [Consulta: 19 maig 2022].
# Periquito alablau

El periquito alablau (Neophema chrysostoma) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids (psittacidae) que habita boscos, praderies i terres de conreu del sud-est d'Austràlia Meridional, sud de Victòria (Austràlia) i Tasmània.