OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Clohars-Fouesnant

Clohars-Fouesnant (en bretó Kloar-Fouenant) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 2.062 habitants.

## Demografia

Evolució de la població Cassini et INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 485 | 538 | - | 548 | 586 | 571 | 614 | 595 | 665 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 656 | 656 | 669 | 615 | 629 | 635 | 665 | 733 | 727 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 709 | 721 | 706 | 693 | 683 | 624 | 594 | 608 | 586 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 605 | 586 | 801 | 1 073 | 1 279 | 1 417 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Yvon Le Goff | |
| 2008- | Michel Lahuec | |

## Vegeu també

Castell de Cheffontaines

## Referències

* ↑ http://cassini.ehess.fr/ Population avant le recensement de 1962
* ↑ Locarn sur le site de l'Insee
# George Underwood

George Bernard Underwood (Manchester, Nou Hampshire, 4 de novembre de 1884 – Boston, Massachusetts, 28 d'agost de 1943) va ser un atleta estatunidenc que va competir a primers del segle xx.
El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, en què guanyà una medalla d'or en la prova de les 4 milles per equips del programa d'atletisme. Underwood formà equip amb Arthur Newton, David Munson, Paul Pilgrim i Howard Valentine. En aquests mateixos Jocs disputà els 800 metres, on fou quart, i els 400 metres, on acabà entre la 7a i 12a posició.
Posteriorment fou un reconegut periodista esportiu que va treballar en diversos mitjans estatunidencs com el New York World, el Morning Telegraph Nova York, el Boston American o el Boston Globe.

## Referències

* 1 2 3 «George Underwood Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 27 octubre 2015].
# Carlo Agostoni

Carlo Agostoni (Milà, 23 de març de 1909 - Ciutat de Mèxic, 25 de juny de 1972) va ser un tirador d'esgrima italià, especialista en espasa, que va competir durant les dècades de 1920 i 1940.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla d'or en la prova d'espasa per equips del programa d'esgrima. Quatre anys més tard, a Los Angeles, guanyà la medalla de plata en la mateixa prova i la de bronze en la d'espasa individual. La seva tercera i darrera participació en uns Jocs fou a Londres, el 1948, on guanyà una nova medalla de plata en la prova d'espasa per equips, mentre en la d'espasa individual fou setè.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles al Campionat del Món d'esgrima, una d'or i una de bronze, dues al Campionat Internacional, precedent del Campionat del món.

## Referències

* 1 2 3 4 «Carlo Agostoni Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 2 octubre 2018].
# Subdromomeryx antilopinus

Subdromomeryx antilopinus és una espècie extinta de mamífer artiodàctil de la família dels paleomerícids que visqué a Nord-amèrica durant el Miocè, fa entre 13,6 i 20,4 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Montana, Nebraska i Nevada (Estats Units). Es tracta de l'única espècie reconeguda del gènere Subdromomeryx. A grans trets, era com Dromomeryx, però en miniatura. Altres diferències eren que tenia les banyes supraorbitàries proporcionalment més petites, que les dents molars presentaven un major grau de mesodòncia i que tenia les potes més llargues i esveltes en relació amb la resta del cos.

## Referències

* 1 2 Entrada «Subdromomeryx antilopinus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 17 març 2024].
* ↑ Lucas et al., 2008, «Systematics of the dromomerycines and aletomerycines (Artiodactyla: Palaeomerycidae) from the Miocene and Pliocene of North America» (D. R. Prothero i M. R. Liter).

## Bibliografia

* Lucas, S. G.; Morgan, G. S.; Spielmann, J. A.; Prothero, D. R. Neogene Mammals (en anglès). Museu d'Història Natural i de la Ciència de Nou Mèxic, 2008.
# Ctenodactiloïdeus

Els ctenodactiloïdeus (Ctenodactyloidea) formen una superfamília de rosegadors del subordre dels histricomorfs. Conté dues famílies vivents i diverses d'extintes. Els primers representants d'aquest grup aparegueren durant el Paleocè superior en allò que avui en dia és l'Àsia central. Els ctenodactiloïdeus són l'única superfamília de l'infraordre dels ctenodactilomorfs.

## Referències

* 1 2 Entrada «Ctenodactyloidea» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Olav Sunde

Olav Sunde (Christiania, 17 d'agost de 1903 - Oslo, 10 de novembre de 1985) va ser un atleta noruec, especialista en el llançament de javelina, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on guanyà la medalla de bronze en el la prova del llançament de javelina del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Los Angeles, fou novè en l'mateixa prova.
Guanyà nou campionats nacionals entre 1927 i 1937.

## Millors marques

* Llançament de javelina. 67,04 metres (1932)

## Referències

* 1 2 Olav Sunde a Sports Reference (arxivat)
* ↑ Norwegian championships in javelin throw Arxivat 2007-03-06 a Wayback Machine. (noruec)
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
* ↑ Norwegian all-time list javelin throw Arxivat 2007-03-06 a Wayback Machine. (noruec)
# Iván Ania Cadavieco

Iván Ania Cadavieco (Oviedo, 24 d'octubre de 1977) és un exfutbolista i posteriorment entrenador de futbol asturià.

## Trajectòria

Format al planter del Reial Oviedo, a la campanya 94/95, mentre milita a l'Oviedo B, debuta amb el primer equip jugant dos partits. A la temporada següent ja s'integra al primer equip, tot disputant fins a 23 partits, la majoria de suplent. De fet, va ser un jugador sovint emprat com a reserva en els seus primers cinc anys amb l'Oviedo a Primera. Per fi, la temporada 00/01 aconsegueix la titularitat amb els ovetencs. Disputa 33 partits i marca 5 gols, però el seu equip cau a la Segona Divisió.
La temporada 01/02 la comença amb l'Oviedo a Segona, però tan sols juga 4 partits abans de marxar al CD Tenerife. A l'esquadra canària juga 28 partits i marca 4 gols, insuficients per assolir la permanència dels tinerfenys a Primera.
Després d'acompanyar al Tenerife un any en la categoria d'argent, Ivan Ania milita en les files del Rayo Vallecano i del Gimnàstic de Tarragona. Retorna a la màxima categoria amb el Cadis CF, però tan sols apareix en nou ocasions. La 06/07 va militar al Lorca Deportiva, que va baixar a Segona B.
El 2008 es converteix en l'entrenador de juvenils del CD Covadonga. A l'octubre d'eixe any va arribar a un acord amb el club asturià per incorporar-se com a jugador del primer equip, que milita a Tercera Divisió.

## Selecció

Ivan Ania ha estat tres vegades internacional per la selecció de futbol d'Astúries.
També va jugar en categories inferiors amb la selecció espanyola. Va formar part del combinat sub-18 que va guanyar l'Europeu 1995, del sub-20 que va acudir al Mundial de Malaisia de 1997 i del sub-21 que hi va quedar tercer a l'Europeu 2000.

## Enllaços externs

* Iván Ania Cadavieco - Lloc web oficial
# Catherine Gibson

Catherine Gibson (Motherwell, 21 de març de 1931 - Dunfermline i Kirkcaldy, 25 de juny de 2013), posteriorment coneguda pel nom de casada Catherine Brown, va ser una nedadora escocesa que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on disputà tres proves del programa de natació. Guanyà la medalla de bronze en la cursa dels 400 metres lliures, rere Ann Curtis i Karen Harup i quarta en els 4x100 metres lliures, mentre en els 100 metres esquena quedà eliminada en sèries.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles de plata i una de bronze al Campionat d'Europa de natació de 1947. El 1947 i 1948 guanyà el campionat nacional de l'ASA dels 220 i 440 iardes lliures. Quan es va retirar havia aconseguit 29 rècords del Regne Unit.
El 2008 fou inclosa al Scottish Sports Hall of Fame. Va morir el juny de 2013, als 82 anys a l'Hospital Victoria de Kirkcaldy.

## Referències

* 1 2 Catherine Gibson a Sports Reference (arxivat)
* ↑ European Swimming Championships (Women). gbrathletics.com
* ↑ «Gale Primary Sources - Document - Swimming Championships». [Consulta: 6 agost 2020].
* ↑ Fame, Scottish Sports Hall of. «Catherine Brown (nee Gibson) | Scottish Sports Hall of Fame» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-08-11. [Consulta: 6 agost 2020].
* ↑ «Tributes to Steelend's Olympic swimmer | News | Dunfermline Press», 26-07-2013. Arxivat de l'original el 2013-07-26. [Consulta: 6 agost 2020].
# Ancylocoelus

Ancylocoelus és un gènere extint de mamífers notoungulats de la família dels leontínids que visqueren a Sud-amèrica durant l'Oligocè, fa entre 21 i 29 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a les províncies argentines de Chubut i Santa Cruz. A diferència del seu parent proper Gualta cuyana, tenia la cresta del meat i l'apòfisi posttimpànica ben diferenciades. El nom genèric Ancylocoelus significa ‘corb [i] buit’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Ancylocoelus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 24 març 2024].
* ↑ Cerdeño i Vera, 2015, p. 947.
* ↑ Palmer, 1904, p. 102.

## Bibliografia

* Cerdeño, E.; Vera, B. «A new Leontiniidae (Notoungulata) from the Late Oligocene beds of Mendoza Province, Argentina» (en anglès). Journal of Systematic Palaeontology, 13, 11, 2015, pàg. 943-962. DOI: 10.1080/14772019.2014.982727.
* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
# Pinòidies

Pinoideae és una subfamília dins les pinàcies amb acícules inserides exclusivament en els braquiblasts. En aquesta subfamília s'hi troba el gènere Pinus.

## Membres de la subfamília Pinoideae

* Tribu Pineae Bluff & Fingerh.
pub. Comp. Fl. German. 2: 538. late 1825.
* Subtribu Pininae (Link) Berg & C.F. Schmidt
pub. Darstell. Beschr. Off. Gew. 1: 8d. Jan-Mar 1858.
* Gènere Pinus L.
pub. (1753)

## Referències

* ↑ Entrada «Pinus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].

## Enllaços externs

* crescentbloom Arxivat 2009-03-26 a Wayback Machine.
# Adolfo Sarasqueta Maiztegui

Adolfo Sarasqueta Maiztegui (Eibar, Guipúscoa, 11 de novembre de 1931 - Zalduondo, Àlaba, 13 de maig de 2015) fou un futbolista professional basc de la dècada de 1950 que jugava com a davanter. Va jugar a la SD Eibar i a la Reial Societat de Primera Divisió.

## Clubs

| Club | Anys |
| SD Eibar | 1949-1952 |
| Reial Societat | 1952-1960 |

## Referències

* ↑ «Sarasqueta, Adolfo Sarasqueta Maiztegui - Futbolista». [Consulta: 7 setembre 2019].
* ↑ «La SD Eibar expresa sus condolencias por el fallecimiento de su ex-jugador Adolfo Sarasketa | SD Eibar - Web Oficial» (en castellà). [Consulta: 2 maig 2020].
# Olavi Rinteenpää

Olavi Rinteenpää (Hèlsinki, 24 de setembre de 1924 - 10 de gener de 2022) va ser un atleta finlandès, especialista en les 3.000 metres obstacles, que va competir durant la dècada de 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on fou quart en la cursa dels 3.000 metres obstacles del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Melbourne, fou onzè en la mateixa prova.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata en els 3.000 metres obstacles al Campionat d'Europa d'atletisme de 1954, rere Sándor Rozsnyói. El 1953 va establir el rècord del món de la distància, tot i que la IAFF no començar a registrar els rècords en aquesta prova fins al 1954. El 1953 va guanyar el campionat nacional de camp a través.

## Millors marques

* 5.000 metres. 14' 22.0" (1953)
* 10.000 metres. 30' 00.2" (1953)
* 3.000 metres obstacles. 8' 44.4" (1953)

## Referències

* 1 2 Olavi Rinteenpää a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ Progression of IAAF World Records. 2015 Edition. IAAF, 2015, p. 73, 76, 77, 80, 531.
* ↑ «National Crosscountry Champions for Finland». [Consulta: 12 juny 2020].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 12 juny 2020].
# Marsol Arias Sánchez

Marsol Arias Sánchez (Canelones, 31 de desembre de 1968) és un exfutbolista uruguaià, que ocupava la posició de davanter.
Al llarg de la seua carrera va jugar en diversos equips, com ara l'Atlético Central San José, Estudiantes de La Plata, Huracán Buceo i CD Tenerife, entre d'altres.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador (castellà)
# Cecil Griffiths

Cecil Griffiths (Neath, 18 de febrer de 1900 - Golders Green tube station, 11 d'abril de 1945) va ser un atleta gal·lès, que va competir durant la dècada de 1920.
Griffiths començà jugant a rugbi, però l'esclat de la Primera Guerra Mundial va tallar la seva progressió. En finalitzar l'escola entrà a treballar al Great Western Railway i en fer els 18 anys es va presentar voluntari al Queen's Westminster, un regiment del cos de voluntaris de Londres. Amb tot, la guerra va acabar abans que Griffiths fos enviat al front.
Mentre estava en l'exèrcit, Griffiths va córrer diverses carreres. Va guanyar la cursa de les 440 iardes del en el Campionat Inter-Services de 1918 a Stamford Bridge. Quan va acabar la guerra es va unir al Club d'Atletisme Surrey i va disputar els Campionats AAA de 1919, on fou tercer en les 440 iardes. El 1920 repetí la posició en aquesta mateixa cursa, i això va fer que fos seleccionat per prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers. En ells, formant equip amb Robert Lindsay, John Ainsworth-Davies i Guy Butler, guanyà la medalla d'or en la cursa del 4x400 metres relleus del programa d'atletisme. Una malaltia impedí que disputés la cursa dels 400 metres.
Poc després dels Jocs, el setembre de 1920, Griffiths va formar part de l'equip britànic que va millor el rècord nacional dels 4×440 iardes amb un temps de 3' 20.8". El 1921 es proclamà campió de Gal·les de les 220 i 440 220 iardes. El 1922 va passar a córrer les 880 iardes. En la seva primera temporada va millorar el rècord de Gal·les d'aquesta distància i el 1923 i 1925 guanyà els Campionats de l'AAA.
A finals de 1923 o principis de 1924 la International Amateur Athletics Federation i l'Amateur Athletic Association van prohibir-li córrer per haver rebut diners el 1917 en uns curses disputades a Neath i Swansea, uns premis que sumats eren inferiors a 10 lliures. Com a ex-professional Griffiths va poder competir en competicions nacionals però se li va impedir representar al Regne Unit en competicions internacionals. Això va fer que no pogués disputar els Jocs Olímpics de París de 1924.
Griffiths es va retirar de l'atletisme el 1929. Durant la Gran Depressió, que va seguir al crac del 29, va quedar a l'atur i es va veure obligat a vendre la majoria dels seus trofeus i medalles. Va morir d'un atac de cor el 1945 a l'estació de tren d'Edgware de Londres.

## Millors marques

* 220 iardes. 22.9" (1921)
* 440 iardes. 49.8" (1921)
* 880 iardes. 1'53.1" (1926)
* 1.000 metres. 2' 31.8" (1925)
* Milla. 4'25.4" (1922)

## Referències

* ↑ Hanna, John. Only Gold Matters: Cecil Griffiths, The Exiled Olympic Champion. Chequered Flag Publishing, 2014, p. 35. ISBN 978-0-9569460-5-8.
* ↑ Hanna 2014, p. 38.
* 1 2 3 «Cecil Griffiths Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 4 juny 2018].
* ↑ «Cecil Griffiths». Welsh Athletics. [Consulta: 9 gener 2014].
* ↑ «British Athletics Championships 1919-1939». GBR Athletics. [Consulta: 9 gener 2014].
* ↑ Hanna 2014, p. 153.
* ↑ Hanna 2014, p. 226.
* ↑ Cecil Griffiths a trackfield.brinkster.net
# Archaeohyrax

Archaeohyrax és un gènere extint de mamífers notoungulats de la família dels arqueohiràcids que visqueren a Sud-amèrica des de l'Eocè inferior fins a l'Oligocè inferior, fa entre 28,4 i 48 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a l'Argentina i Bolívia. Es calcula que devien fer uns 45 cm de llargada. Tenien el crani pla, amb els ossos nasals molt llargs i els narius a l'extrem. El maxil·lar inferior mancava de la primera dent premolar. El nom genèric Archaeohyrax significa ‘Hyrax primitiu’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Archaeohyrax» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 24 abril 2024].
* ↑ Palmer, 1904, p. 114.

## Bibliografia

* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
# Melins

Els melins (Melinae) són una subfamília de carnívors de la família dels mustèlids. Probablement sorgiren a Àsia, però actualment tenen una distribució que s'estén des de la península Ibèrica a l'oest fins al Japó a l'est. Alguns representants extints, com ara Ferinestrix i Arctomeles, també vivien a Nord-amèrica. No se sap gaire cosa sobre les vocalitzacions d'aquest grup.

## Referències

* 1 2 Entrada «Melinae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Comunitat de municipis del País de Du Guesclin

La Comunitat de municipis del País de Du Guesclin (en bretó Kumuniezh kumunioù Bro Ar Gwesklin) és una estructura intercomunal francesa, situada al departament de les Costes d'Armor a la regió Bretanya, al País de Dinan. Té una extensió de 226,43 kilòmetres quadrats i una població de 8.561 habitants (2009).

## Composició

Agrupa 8 comunes :
* Broons
* Éréac
* Lanrelas
* Mégrit
* Rouillac
* Sévignac
* Trédias
* Trémeur
* Yvignac-la-Tour

## Vegeu també

* Intercomunalitats de les Costes d'Armor

## Enllaços externs

* Comunitat de municipis del País de Du Guesclin
* (francès) (bretó) Geografia de Bretanya : portal geogràfic, cartogràfic i estadístic
# Copa del Generalíssim de futbol 1946-47

La Copa del Generalíssim de futbol 1946-47 va ser la 43ena edició de la Copa d'Espanya.

## Primera Ronda

20 i 24 d'abril. Exempts: Athletic de Bilbao, FC Barcelona, Real Santander, CD Málaga.
| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Reial Múrcia | 3-7 | Llevant UE | 1-3 | 2-4 |
| Club Atlético de Madrid | 6-4 | Hèrcules CF | 3-0 | 3-4 |
| Real Oviedo | 4-3 | Zaragoza CF | 3-1 | 1-2 |
| CE Castelló | 5-5 | Reial Societat | 3-2 | 2-3 |
| Club Ferrol | 4-5 | Reial Madrid | 2-1 | 2-4 |
| València CF | 3-3 | CE Alcoià | 3-2 | 0-1 |
| Granada CF | 2-6 | Club Celta | 0-1 | 2-5 |
| Club Deportivo de la Coruña | 1-3 | Betis Balompié | 1-0 | 0-3 |
| CE Sabadell | 3-2 | CD Córdoba | 3-0 | 0-2 |
| Sevilla CF | 3-2 | CD Mallorca | 2-1 | 1-1 |
| Club Gimnàstic de Tarragona | 5-3 | Real Gijón | 4-2 | 1-1 |
| CD Baracaldo | 0-7 | RCD Espanyol | 0-2 | 0-5 |
* Desempat
| Equip 1 | Marcador | Equip 2 |
| València CF | 2-1 | CE Alcoià |
| CE Castelló | 3-2 | Reial Societat |

## Vuitens de final

4 i 8 de maig.
| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| FC Barcelona | 4-2 | CD Málaga | 3-1 | 1-1 |
| Club Atlético de Madrid | 1-4 | CE Castelló | 1-1 | 0-3 |
| Real Oviedo | 1-3 | RCD Espanyol | 0-0 | 1-3 |
| Betis | 4-6 | Reial Madrid | 4-0 | 0-6 |
| València CF | 1-1 | Celta de Vigo | 0-0 | 1-1 |
| CE Sabadell | 3-2 | Sevilla | 2-0 | 1-2 |
| Athletic de Bilbao | 8-6 | Llevant UE | 6-2 | 2-4 |
| Real Santander | 7-7 | Gimnàstic de Tarragona | 6-2 | 1-5 |
* Desempat
| Equip 1 | Marcador | Equip 2 |
| València CF | 0-1 | Celta de Vigo |
| Real Santander | 0-1 | Gimnàstic de Tarragona |

## Quarts de final

18 i 25 de maig.
| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Reial Madrid | 3-4 | CE Castelló | 2-0 | 1-0 |
| FC Barcelona | 3-0 | Gimnàstic de Tarragona | 0-2 | 3-2 |
| Athletic de Bilbao | 12-2 | Celta de Vigo | 12-1 | 0-1 |
| CE Sabadell | 2-5 | RCD Espanyol | 2-3 | 0-2 |

## Semifinals

1 i 8 de juny.
| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| RCD Espanyol | 5-4 | Gimnàstic de Tarragona | 5-3 | 0-1 |
| Reial Madrid | 4-2 | Athletic de Bilbao | 3-2 | 1-0 |

## Final

| Reial Madrid CF | 2 - 0 (pròrroga) | RCD Espanyol |
| Vidal 107' Pruden 119' | | |

## Campió

* Campions de la Copa d'Espanya 1947
* Reial Madrid Club de Futbol 9è títol

## Referències

* ↑ «Spain - List of Cup Finals». The Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. [Consulta: 9 juny 2015].
* ↑ «Spain - Cup 1947». The Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. [Consulta: 9 juny 2015].
* ↑ (castellà) Copa de 1947 a linguasport.com
# Omero Bonoli

Omero Bonoli (Ravenna, 17 de setembre de 1909 - Ravenna, 17 d'octubre de 1985) va ser un gimnasta artístic italià que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla de plata en la prova de cavall amb arcs del programa d'gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Omero Bonoli Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 20 febrer 2019].
# Magda Amo Rius

Magda Amo Rius (Barcelona, 23 de juliol de 1973) és una atleta i esquiadora catalana amb poca visió, i participa en proves de tipus B2.
Aconseguí la medalla d'or en descens en el Campionat del Món d'esquí alpí en 1990, va participar en els Jocs Paralímpics d'Hivern de 1992, on va quedar en tercer lloc a la cursa d'eslàlom gegant. Als de 1994 va quedar en segon lloc en la cursa d'esquí alpí. Als jocs de 1998 de Nagano va acabar primera en Descens, Eslàlom Gegant, el Super Gegant i l'Eslàlom. Es retirà de l'esquí el 1998.
En atletisme aconseguí la medalla d'or en salt de llargada en el Mundial d'atletisme en 1990 i guanyà la medalla d'or en salt de llargada en els Jocs Paralímpics d'Atlanta de 1996. Es retirà de l'atletisme el 1996.
Rebé la medalla d'argent de la ciutat de Barcelona (1992) i la medalla de bronze al mèrit esportiu (1999 i 2008).

## Referències

* ↑ Comité Paralímpico Español. «Biografia de Magda Amo» (en castellà). Arxivat de l'original el 2014-01-07. [Consulta: 17 maig 2013].
* 1 2 3 «Magda Amo Rius». GEC. [Consulta: 24 octubre 2016].
# Beastie Boys

Els Beastie Boys són un grup de música de Nova York format en 1981 per Adam Yauch (MCA), Mike Diamond (Mike D) i Adam Horovitz (King Adrock). Van començar amb música hardcore, però més tard van canviar per música hip-hop. Durant molt de temps aquests nois blancs jueus van ser considerats una excepció en el món del hip hop, un estil dominat per artistes negres de guetos, amb algun precedent com el grup Non Phixion, també format per nois blancs jueus de Brooklyn. La banda es va dissoldre el 2012 després de la mort de Yauch i en 2014 Mike D va confirmar que els Beastie Boys no farien més música.

## Discografia

| Any | Títol | Companyia | Estils |
| 1982 | Polly Wog Stew | Ratcage | Hardcore, Punk rock |
| 1983 | Cooky Puss | Ratcage | Punk Rock, Dub, Hip hop |
| 1986 | Licensed to Ill | Def Jam | Hip hop, rap, rock |
| 1989 | Paul's Boutique | Capitol Records | Hip hop, rap, funk, breakbeat |
| 1992 | Check Your Head | Capitol Records | Hip hop, rap, breakbeat, rock, punk |
| 1994 | Ill Communication | Capitol Records | Hip hop, rap |
| 1994 | HipHop Sampler | Capitol Records | |
| 1994 | Some Old Bullshit | Capitol Records | Punk, hardcore punk |
| 1995 | Aglio e Olio | Grand Royal | |
| 1996 | The In Sound From Way Out! | Capitol Records | Funk, jazz |
| 1998 | Hello Nasty | Capitol Records | Hip hop, rap, breakbeat |
| 1999 | The Sounds of Science | Capitol Records | |
| 2004 | To The 5 Boroughs | Capitol Records | Hip hop, rap, breakbeat |
| 2007 | The Mix-Up | Capitol Records | Post-punk |
| 2011 | Hot Sauce Committee Part Two | Capitol Records | Post-punk |

## Referències

* ↑ «Beastie Boys: Biography». RhythmOne Group. [Consulta: 6 novembre 2018].
* ↑ Madani, Karim. Jewish Gangsta (en castellà). Barcelona: Alpha Decay, 2018, p. 181. ISBN 978-84-948210-0-4.
* ↑ Cooper, Leonie. «Beastie Boys' Mike D says the band promised MCA they would not make new music after his death», 02-06-2014. [Consulta: 5 gener 2019].

## Bibliografia

* "The Virgin Encyclopedia of Dance Music" pàgines 29 i 30 (1998 Virgin Books).

## Enllaços externs

* Beastie Boys - Lloc web oficial