OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rune Djurhuus

Rune Djurhuus (Elverum, 25 de gener de 1970), és un jugador d'escacs noruec, el quart del seu país en obtenir el títol de Gran Mestre des de 1996. Juga pel club d'escacs "Akademisk", vinculat a la Universitat d'Oslo; és també columnista d'escacs per les publicacions Aftenposten i Adresseavisen.
A la llista d'Elo de la FIDE del febrer de 2022, hi tenia un Elo de 2403 punts, cosa que en feia el jugador número 22 (en actiu) de Noruega. El seu màxim Elo va ser de 2515 punts, a la llista de juliol de 1995 (posició 296 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Djurhuus es va proclamar campió juvenil de Noruega el 1985. Va obtenir el títol de Mestre Internacional el 1989. El 1991, a Arnhem, es va proclamar Campió d'Europa juvenil, per davant de Vladímir Kràmnik entre d'altres. Va assolir el títol de Gran Mestre després de fer una norma d'escacs a les Olimpíades de Manila 1992, i dues més als torneigs de Gausdal de 1994-1995 i de 1995-1996.
El seu estil de joc és agut i agressiu. Amb negres, fa servir regularment la defensa índia de rei contra 1.d4, i la defensa siciliana contra 1.e4. Amb blanques, Djurhuus normalment juga 1.e4.

## Partida notable

En una tria informal de la Federació Noruega d'Escacs el 1999, aquesta partida va ser votada com la millor de Noruega.
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
| 8 | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
   Blanques: Edvins Kengis Negres: Rune Djurhuus
   Obertura: defensa francesa
   Torneig: Gausdal International, 1991
   1.e4 e6 2.d4 d5 3.Nd2 Nf6 4.e5 Nfd7 5.f4 c5 6.c3 Nc6 7.Ndf3 Qb6 8.Ne2 cxd4 9.cxd4 Be7 10.a3 0-0 11.Ng3 f6 12.Bd3 fxe5 13.fxe5 (Diagrama)
   13...Ndxe5 14.dxe5 Nxe5 15.Be2 Bd7 16.Nxe5 Qf2+ 17.Kd2 Rac8 18.Qb3 Bg5+ 19.Kd3 Rf4 20.Nf3 Be8, i les blanques abandonen.

## Notes i referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Rune Djurhuus» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 13 febrer 2013].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Noruega"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 3 febrer 2022].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Rune Djurhuus «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2013-11-10. [Consulta: 13 febrer 2013].
* ↑ «Llista de campions d'Europa d'escacs Sub-20, 1976-2002». schachbund.de. Arxivat de l'original el 2012-02-07. [Consulta: 11 juny 2013].
* ↑ Norsk Sjakkblad no. 1, 2000

## Enllaços externs

* Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Rune Djurhuus «benoni.de». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: Consulta: 13 febrer 2013]. (alemany)
# Larry Kaufman

Lawrence C. "Larry" Kaufman (nascut el 1947) és un jugador d'escacs estatunidenc que resideix a Potomac, Maryland, i que té el títol de Gran Mestre des de 2008, quan essent Mestre Internacional va guanyar el Campionat del món sènior (que retroactivament fou assignat també conjuntament a Mihai Suba).

## Biografia

Kaufman ha estat investigant durant molt de temps en escacs per ordinador, i ha fet contribucions en diversos treballs relacionats amb els escacs. Va ajudar a escriure el llibre d'obertures pel programa pioner Mac Hack, codesenvolupà Socrates II i la seva adaptació comercial, Kasparov's Gambit, edità la revista Computer Chess Reports, i va treballar en molts altres motors d'escacs tant de recerca com comercials. També és conegut per la seva tasca amb el motor d'escacs per ordinador Rybka 3, i diversos llibres i articles, inclòs The Evaluation of Material Imbalances. Actualment ajuda a desenvolupar el programa d'escacs Komodo amb Don Dailey, amb qui ja havia treballat en la sèrie de programes Sòcrates.
També és un dels millors jugadors occidentals de shogi. Va aprendre el joc amb el mètode tradicional d'estudiar teoria amb hàndicap i és un dels millors experts en aquest camp.
El seu fill Raymond és Mestre Internacional

## Obres

* Kaufman, Larry «The Evaluation of Material Imbalances». Chess Life, 1999, p. [Consulta: 21 juny 2006].

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Larry Kaufman» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 27 abril 2013].
* ↑ «Larry Kaufman World Senior Champion!» (en anglès). uschess.org. [Consulta: 26 abril 2013].
* ↑ «Classificació final del Campionat del món sènior de 2008». seniorenschach.de. [Consulta: 26 abril 2013].
* ↑ «Larry Kaufman». Arxivat de l'original el 2013-05-16. [Consulta: 26 abril 2013]. (anglès)
* ↑ «Master Blaster». Arxivat de l'original el 2013-01-05. [Consulta: 26 abril 2013]. (anglès)
* ↑ «Introducing Larry Kaufman». Arxivat de l'original el 2011-06-08. [Consulta: 26 abril 2013]. (anglès)

## Enllaços externs

* Larry Kaufman's handicap series
# Alexander Baburin

Alexander Baburin, nascut Aleksandr Ievguénievitx Baburin, rus: Александр Евгеньевич Бабурин, (Gorki, 19 de febrer de 1967), és un jugador d'escacs irlandès d'origen rus, que té el títol de Gran Mestre des de 1996. El 1993 va anar a viure a Dublín, i va adquirir la nacionalitat irlandesa.
A la llista d'Elo de la FIDE de l'abril de 2020, hi tenia un Elo de 2416 punts, cosa que en feia el jugador número 3 (en actiu) d'Irlanda. El seu màxim Elo va ser de 2600 punts, a la llista de gener de 1998 (posició 70 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

El 1991 fou primer a Budapest, empatat amb Christofer Lutz. El 1995 empatà al primer lloc a Dublín. El 1997 fou primer a San Francisco, i també al torneig de l'Illa de Man, amb 8/9 punts. El 1999 empatà al primer lloc amb Tiger Hillarp Persson a la Politiken Cup a Copenhague.
El 2008 va vèncer en el Campionat d'Irlanda, en l'única ocasió que hi ha participat, amb certa controvèrsia, en no ser irlandès de naixement.

### Participació en competicions per equips

Ha participat, representant Irlanda, en sis olimpíades d'escacs, entre 1996 i 2008, sempre al primer tauler, amb un resultat global de +18 =37 –12.

## Altres activitats relacionades amb els escacs

Baburin és editor en cap del diari d'escacs distribuït per e-mail Chess Today. També ha escrit per l'editorial Batsford el llibre Winning Pawn Structures (2003).

### Obres

* Baburin, Alexander. Winning Pawn Structures. Batsford, 2003. ISBN 978-0-7134-8009-2.

## Notes i referències

* 1 2 «Nota biogràfica d'Alexander Baburin» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 17 octubre 2013].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Irlanda"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 5 abril 2020].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo d'Alexander Baburin «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2013-10-17. [Consulta: 17 octubre 2013].
* ↑ La notació (+x -y =z) vol dir que el primer jugador va guanyar x partides, en va perdre y, i va fer taules en z.

## Enllaços externs

* Pàgina de Baburin Arxivat 2006-04-19 a Wayback Machine. a Grandmaster Square (anglès)
* Chess Today (anglès)
* Chess Ireland (anglès)
# Agnieszka Brustman

Agnieszka Brustman (Varsòvia, 31 de juliol de 1962) és una jugadora d'escacs polonesa, que té el títol de Gran Mestre Femení des de 1985.
Tot i que es troba pràcticament inactiva des d'abril de 2006, a la llista d'Elo de la FIDE del gener de 2022, hi tenia un Elo de 2344 punts, cosa que en feia la jugadora número 163 de Polònia. El seu màxim Elo va ser de 2415 punts, a la llista de gener de 1997 (posició 1234 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Obtingué el títol de Mestre Internacional Femení (MIF) el 1982, i el de Gran Mestre Femení (GMF) el 1985. Brustman va jugar amb l'equip polonès en nou olimpíades d'escacs (en el període 1980–1996). El seu millor resultat es va produir a l'olimpíada de La Valetta 1980, quan va fer 8 punts sobre 11, i va guanyar una medalla d'argent individual al quart tauler, i la medalla de bronze per equips.
Fou campiona d'Europa juvenil femenina el 1980 i campiona del món juvenil femenina el 1982. També va competir al Campionat del món femení dos cops, essent sisena als Torneigs de Candidates de Malmö 1986 i Chaltubo 1988.
Brustman a més ha guanyat quatre cops el Campionat femení de Polònia (1982, 1984, 1987, i 1996) i hi fou segona dos cops (1980 i 1989) i tercera dos cops més (1983 i 1995).

## Partides notables

* Agnieszka Brustman vs Nona Gaprindashvili, Ckhaltubo (Geòrgia) 1988, Torneig de Candidates, defensa Caro-Kann, B12, 1-0.
* Agnieszka Brustman vs Alisa Galliamova-Ivanchuk, Azov 1990, defensa siciliana, atac Richter-Rauzer, B66, 1-0.

## Notes i referències

* 1 2 3 4 «Nota biogràfica de Agnieszka Brustman» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 7 gener 2014].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Polònia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 26 gener 2022].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo d'Agnieszka Brustman «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-01-10. [Consulta: 9 gener 2014].
* ↑ Bartelski, Wojciech. «Women's Chess Olympiads: Agnieszka Brustman» (en anglès). OlimpBase. [Consulta: 8 juliol 2009].
# Robert Hovhannisian

Robert Hovhannisian (Erevan, 23 de març de 1991), és un jugador d'escacs armeni que té el títol de Gran Mestre des de 2010.
A la llista d'Elo de la FIDE del desembre de 2021, hi tenia un Elo de 2643 punts, cosa que en feia el jugador número 4 (en actiu) d'Armènia, i el 107 del món. El seu màxim Elo va ser de 2650 punts, a la llista de l'agost de 2019.

## Resultats destacats en competició

El 2011, malgrat estar encara en edat júnior, va guanyar la 71a edició del Campionat d'Armènia absolut i fou membre de l'equip armeni que va guanyar la medalla d'or al Campionat del món per equips a Ningbo 2011. El juny de 2011 empatà als llocs 2n–6è amb Konstantine Shanava, Mikhail Ulibin, Maksim Túrov i Levon Babujian al 4t Memorial Karen Asrian a Djermuk (el campió fou Tigran Kotanjian), L'agost de 2011 fou segon al Campionat del món juvenil a Chennai (el campió fou el polonès Dariusz Świercz). El gener de 2012 fou segon al Campionat d'Armènia, per darrere de Tigran L. Petrossian.
L'octubre de 2015 fou 2n-4t el 4t Memorial Oliver González jugat a Leganés (Espanya) destacat amb 7 punts de 9 (el campió fou Karèn H. Grigorian). El desembre de 2015 fou 2-10è (novè en el desempat) de l'Al Ain Classic amb 6½ punts de 9 (els campió fou Wang Hao).
El juliol de 2019 va guanyar el prestigiós Open Internacional de Benasc fent 8,5 punts de 10 superant en desempat al Gran Mestre Mateusz Bartel.

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica de Robert Hovhannisian» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 9 novembre 2011].
* ↑ Titles approved at the 2nd Quarter Presidential Board 2010
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Armènia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 29 desembre 2021].
* ↑ Evolució Elo de Robert Hovhannisian «FIDE» (en anglès). [Consulta: 28 desembre 2021].
* ↑ «GM Robert Hovhannisyan is the new Armenian champion» (en anglès). FIDE, 02-02-2011. [Consulta: 9 novembre 2011].
* ↑ Bartelski, Wojciech. «Resultats dels Campionats del món per equips nacionals» (en anglès). Olimpbase.org. [Consulta: 8 novembre 2011].
* ↑ «4th Karen Asrian Memorial» (en anglès). Chessdom.com, 25-06-2011. Arxivat de l'original el 2011-10-05. [Consulta: 17 febrer 2014].
* ↑ «50th World Junior Chess Championship» (en anglès). Chess-Results.com, 15-08-2011. [Consulta: 9 novembre 2011].
* ↑ «Classificació i partides del Campionat del món juvenil de 2011» (en anglès). chessgames.com. [Consulta: 9 novembre 2011].
* ↑ «72nd ARM Championship. The Highest League» (en anglès). Chess-Results.com, 22-01-2012. [Consulta: 13 juny 2013].
* ↑ «GM Grigoryan winner of 4th Memorial Gonzalez». fide.com. [Consulta: 24 octubre 2015]. (anglès)
* ↑ «4th Al Ain Chess Classic 2015». http://theweekinchess.com.+[Consulta: 1r gener 2016]. (anglès)
* ↑ «Robert Hovhannisyan campeón en Benasque 2019» (en castellà), 15-07-2019. [Consulta: 1r abril 2021].
# Mikhaïl Tseitlin

Mikhaïl Semiónovitx Tseitlin (rus: Михаил Семёнович Цейтлин; alemany: Michael Zeitlein; nascut el 16 de juny de 1947 a Babruysk) és un escriptor i jugador d'escacs belarús, actualment resident a Alemanya, que va jugar sota bandera soviètica i que té el títol de Gran Mestre des de 1987.
A la llista d'Elo de la FIDE de desembre de 2014, hi tenia un Elo de 2383 punts, cosa que en feia el jugador número 214 (en actiu) d'Alemanya. El seu màxim Elo dels darrers vint anys va ser de 2455 punts, a la llista de juny de 1998 (posició 842 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Tseitlin obtingué el títol de Mestre Internacional el 1977 i el de GM el 1987. Ha estat dos cops campió de Moscou el 1976 (conjuntament amb Serguei Makaritxev) i el 1977. Els seus millors resultats en torneigs internacionals foren a Pernik (1977 i 1981) - 1r i 1r-4t llocs; Nałęczów (1979) - 1r-3r; Łódź (1980) - 2n-4t; Hradec-Kralove (1982/83) - 3r-6è; Praga (1983 i 1985) - 1r.

## Llibres

* Tseitlin, Mikhail. Winning with the Schliemann. Maxwell Macmillan Chess, 1991. ISBN 1-85744-017-X.
* Tseitlin, Mikhail; Glaskov, Igor. The Budapest for the Tournament Player. Batsford, 1992. ISBN 978-0805024319.

## Notes i referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Mikhaïl Tseitlin» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 25 març 2014].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Alemanya"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 23 desembre 2014].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Mikhaïl Tseitlin «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-12-23. [Consulta: 29 març 2014].
* ↑ This day M. Tseitlin was born

## Enllaços externs

* Articles a Arxivat 2014-09-11 a Wayback Machine. New In Chess
# Grzegorz Gajewski

Grzegorz Gajewski (Skierniewice, 19 de juliol de 1985) és un jugador d'escacs polonès que té el títol de Gran Mestre des de 2006. Gajewski és especialment conegut en el món dels escacs pel seu moviment en el gambit 10...d5!? de l'obertura Ruy Lopez que va introduir el juliol del 2007 durant un torneig a Pardubice.
A la llista d'Elo de la FIDE del gener de 2022, hi tenia un Elo de 2589 punts, cosa que en feia el jugador número 7 (en actiu) de Polònia, i el 258è millor jugador al rànquing mundial. El seu màxim Elo va ser de 2659 punts, a la llista de juliol de 2014 (posició 86 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Va ser membre de l'equip polonès a l'Olimpíada d'escacs de 2008 de Dresden on va jugar en el quart escaquer puntuant 6,5 punts de 10 partides.
El 2011 va guanyar l'Obert d'escacs de Cappelle-la-Grande. El 2012 es proclamà guanyador de l'Obert Internacional d'Escacs de Sants, Hostafrancs i Bordeta, per damunt d'Aleksandr Rakhmanov i Emilio Córdova Daza.
El 2015 a Poznań fou campió de Polònia amb 6½ punts de 9, els mateixos punts que Maciej Klekowski però amb millor desempat.
El juliol de 2016 a Varsòvia (Polònia) fou campió del Memorial Miguel Najdorf destacat amb 7½ punts de 9, mig punt per davant de Ilià Smirin.

## Notes i referències

* ↑ «Attacking the Spanish». New In Chess. Arxivat de l'original el 2016-04-01. [Consulta: 1r novembre 2009].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Polònia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 26 gener 2022].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Grzegorz Gajewski «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2015-07-10. [Consulta: 17 setembre 2014].
* ↑ «Grzegorz Gajewski wins Cappelle La Grande 2011» (en anglès). Chessdom. Arxivat de l'original el 2014-09-03. [Consulta: 17 setembre 1014].
* ↑ «Resum resultats del XIV Obert». chess-results.com. [Consulta: 17 setembre 2014].
* ↑ «Polish individual chess championships 2015». europechess.org. [Consulta: 7 abril 2016].
* ↑ «Gajewski succeeds in Najdorf Memorial». chessbase.com. [Consulta: 25 juliol 2016]. (anglès)

## Enllaços externs

* Opening Surveys in ChessBase Magazine 122
# Jean-Marc Degraeve

Jean-Marc Degraeve (Tourcoing, 26 de gener de 1971) és un jugador d'escacs francès que té el títol de Gran Mestre des de 1998.
A la llista d'Elo de la FIDE de l'abril de 2023, hi tenia un Elo de 2469 punts, cosa que en feia el jugador número 33 (en actiu) de França. El seu màxim Elo va ser de 2602 punts, a la llista de juliol de 2001 (posició 94 al rànquing mundial).

## Resultats destacat en competició

El 1987 es va proclamar campió de França juvenil. Ha estat dos cops tercer al Campionat de França, els anys 2000 i 2001, i un cop subcampió de França, el 2013 a Nancy, quan fou derrotat al play-off de desempat pel títol per Hicham Hamdouchi. El 2017 es proclamà campió de l'obert d'escacs de Cappelle-la-Grande, amb 8/9 punts.

### Participació en competicions per equips

Degraeve ha participat, representant França, en nombroses competicions per equips. Va participar en l'Olimpíada d'Istanbul el 2000 (3r tauler), a Bled el 2002 (4t tauler) i a Calvià (1r tauler suplent, medalla de bronze individual).

## Notes i referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Jean-Marc Degraeve» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 12 octubre 2014].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: França"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 5 abril 2023].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Jean-Marc Degraeve «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-10-17. [Consulta: 12 octubre 2014].
* ↑ «Resultats del Campionat de França de 2013» (en francès). www.europe-echecs.com, 01-08-2013. [Consulta: 12 octubre 2014].
* ↑ Dornbusch, Philippe. «Jean-Marc Degraeve s'impose à l'Open de Cappelle 2017» (en francès), 26-02-2016. Arxivat de l'original el 2019-10-28. [Consulta: 5 abril 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a Olimpbase
# Ye Rongguang

Ye Rongguang (en xinès simplificat: 叶荣光; nascut el 3 d'octubre de 1963 a Wenzhou, Zhejiang) és un jugador d'escacs xinès que té el títol de Gran Mestre des de 1990, quan va esdevenir el primer Gran Mestre xinès de la història.
Durant més de deu anys, fou l'entrenador de la campiona del món Zhu Chen. Actualment, i després d'haver-se retirat dels escacs actius el 2006, viu als Països Baixos, on ocupa un càrrec a la Societat Fotogràfica Xinesoneerlandesa.

## Resultats destacats en competició

Ye Rongguang va participar en el Torneig Interzonal de Manila de 1990, on hi acabà en el lloc 44è amb 6/13 punts. El mateix any va guanyar el campionat de la Xina. Va assolir el seu màxim Elo el gener de 1991 amb 2545 punts, quan estava situat al 97è lloc de la classificació mundial.
Ye ha participat, representant la Xina, en tres olimpíades d'escacs (1988–92) amb un total de 35 partides jugades: (+19 −5 =11), i dos cops al campionat del món per equips (1985–89) (amb 15 partides jugades: (+8 −5 =2) i va guanyar la medalla de bronze al sisè tauler el 1985. Ye també va competir tres cops al Campionat de l'Àsia per equips (1987, 1991), amb un resultat global, sobre 22 partides, de (+18 −1 =3). Hi va guanyar la medalla d'or per equips els tres cops, i medalles d'or individuals el 1989 i 1991, a més del bronze individual el 1987.

## Referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Ye Rongguang» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 25 desembre 2014].
* ↑ «Chess». New York Times, 22-05-1990. [Consulta: 4 desembre 2011].
* ↑ CHESS IN CHINA - AWAKENING OF A DRAGON By Ignatius Leong, International Arbiter & Organizer
* ↑ «Chinese Championship – a pictorial review». ChessBase.com, 14-06-2009. [Consulta: 18 setembre 2011]. (anglès)
* ↑ «Torneig Interzonal de Manila 1990» (en anglès). Mark-weeks.com. [Consulta: 15 desembre 2014].
* ↑ «Llista de guanyadors del campionat de la Xina des de 1957 fins a 2006» (en castellà). ajedrezdeataque.com. [Consulta: 3 desembre 2014].
* ↑ Ergebnis von Eloabfrage Arxivat 2018-05-09 a Wayback Machine. Ye Rongguang
* ↑ Wojciech Bartelski. «Men's Chess Olympiads :: Ye Rongguang». OlimpBase. [Consulta: 4 desembre 2011].
* ↑ Wojciech Bartelski. «World Men's Team Chess Championship :: Ye Rongguang». OlimpBase. [Consulta: 4 desembre 2011].
* ↑ Wojciech Bartelski. «Men's Asian Team Chess Championship :: Ye Rongguang». OlimpBase. [Consulta: 25 desembre 2014].

## Enllaços externs

* Blog oficial (xinès)
* Ye Rongguang, Chess games, New In Chess NICBase Online Arxivat 2014-12-22 a Wayback Machine.
# Arenys d'Empordà

Arenys d'Empordà és una entitat de població del municipi altempordanès de Garrigàs, a l'esquerra del Fluvià. El 2007 tenia 95 habitants.
Al jaciment de Puig Ferrer s'hi ha trobat una sitja ibèrica i traces d'un possible habitat. Al de Puig Sorrer, a la riba esquerra del Fluvià s'han trobat tretze sitges més, de les quals les antigues daten del segle ii aC.
El primer esment escrit de l'església de Sancti Saturnini de Arens data de 1019. El nom podria venir d'arena, sorra o d'un antropònim llatí Arenius. Durant l'antic règim, el poble i el castell pertanyien al capítol de Girona.
El 1846 el poble d'Arenys d'Empordà conjuntament amb Vilajoan, Ermedàs i Tonyà va ser incorporat al municipi de Garrigàs.

## Llocs d'interès

* Església de Sant Sadurní en estil romànice
* Castell, segles xiv - xv, possessió dels Palol, primer, els Vivet, els Cruïlles, Ferrer i finalment, els Sarrà.
* Mas Pagès, segle xviii
* Torre modernista Casa Francès (1877), on van viure i morir l'escriptor madrileny José Francés i la ballarina catalana Àurea de Sarrà.
* Veïnat del raval de l'església, segles xvii - xviii
* Paratge del riu Fluvià amb la central hidroelèctrica del segle xix, teatre d'una riuada de 3,6m el 1940.

## Referències

* 1 2 «Arenys d'Emporda». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia.
* ↑ Buxó i Capdevila, Ramon. «Conservació, emmagatzematge i transformació dels productes agrícoles». A: L'origen i l'expansió de l’'agricultura a l'Empordà: del neolític a la romanització. Documenta Universitaria, 2010 (Biblioteca d'Història Rural). ISBN 8492707828.
* ↑ Bofarull i Terrades, Manuel. Origen dels noms geogràfics de Catalunya : pobles, rius, muntanyes--. Valls (Tarragona): Cossetània Edicions, 2002, p. 22. ISBN 84-95684-97-7.
* ↑ Burgueño, Jesús; Gras, M. Mercè. Atles de la Catalunya Senyorial. Els ens locals en el canvi de règim (1800-1860). Barcelona: ICGC, 2014. ISBN 978-84-393-9138-8.
* ↑ Ricard, Ricard; Tañá, Montserrat. «Castell d’Arenys d’Empordà». Catalunya Medieval - Castells, Torres, Fortificacions i altres construccions. [Consulta: 3 setembre 2022].
* ↑ Pozo Ferrer, 2010, p. 311.
* ↑ «Mas Pagès (Arenys d'Empordà) - Garrigàs -». Pobles de Catalunya. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català. [Consulta: 3 setembre 2022].
* ↑ «Casa Francès (Arenys d'Empordà) - Garrigàs - Pobles de Catalunya». Pobles de Catalunya. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català. [Consulta: 3 setembre 2022].
* ↑ «Riuada del riu Fluvià a Garrigàs (Arenys d’Empordà)» (pdf). Fitxa informativa de les marques de l’aigua al territori. Agència Catalana de l'Aigua (ACA).
# Temperatura de Planck

La temperatura de Planck (T$_P$), anomenada així en honor del físic alemany Max Planck, és la unitat de temperatura del sistema d'unitats naturals anomenat Unitats de Planck. Es tracta d'una unitat que correspon a un límit fonamental de la mecànica quàntica, la temperatura més gran que es pot assolir. D'acord amb la cosmologia, la temperatura de Planck seria la temperatura inicial de l'Univers durant el primer instant (Temps de Planck) del big-bang, que equivaldria a la temperatura a la qual es podria evaporar un forat negre.
La temperatura de Planck es defineix com:
$T_{P}={\frac {m_{P}c^{2}}{k}}={\sqrt {\frac {\hbar c^{5}}{Gk^{2}}}}=$ 1,416785(71) × 10³² K
on:
    m$_P$ és la Massa de Planck
    c és la velocitat de la llum al buit
    $\hbar$ és la constant de Planck reduïda o constant de Dirac
    k és la constant de Boltzmann
    G és la constant de la gravitació
Els dos dígits que apareixen entre parèntesis indiquen la incertesa (desviació típica) dels dos darrers dígits del valor.

## Vegeu també

* Constant de Planck

## Referències

* (anglès) Valor de referència de la Temperatura de Planck segons CODATA
* (anglès) Què és l'oposat al zero absolut? Arxivat 2008-11-21 a Wayback Machine.