OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cedric Liddell

Cedric Liddell (Clinton, 11 de juny de 1913 - Walkerton, 4 de juny de 1981) va ser un remer canadenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla de bronze en la competició del vuit amb timoner del programa de rem. Quatre anys més tard, als Jocs de Berlín, quedà eliminat en sèries en la mateixa prova.

## Referències

* 1 2 «Cedric Liddell Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 22 gener 2019].
# Cha Jae-kyung

Cha Jae-kyung (1 de novembre de 1971) és una ex-jugadora d'handbol sud-coreana que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1992 va prendre part en els Jocs Olímpics de Barcelona, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol.

## Referències

* ↑ «Cha Jae-Gyeong Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 13 desembre 2019].
# Charles-Gustave Kuhn

Charles-Gustave Kuhn (Zúric, 28 d'abril de 1889 - Zúric, 18 de desembre de 1952) va ser un genet suís que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va disputar dues proves del programa d'hípica. En el concurs de salts d'obstacles individual guanyà la medalla de bronze, mentre en el concurs de salts d'obstacles per equips fou vuitè. En ambdues proves muntà el cavall Pepita.

## Referències

* ↑ «Charles-Gustave Kuhn Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 d'agost 2011. [Consulta: 31 juliol 2018].
# Charles Atkin

Charles Sydney Atkin (Sheffield, South Yorkshire, 26 de febrer de 1889 - Sheffield, 9 de maig de 1958) va ser un jugador d'hoquei sobre herba anglès que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla d'or com a membre de l'equip britànic en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Charles Atkin Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 5 agost 2017].
# Charles Courant

Charles Courant (14 d'abril de 1896 - Montreux, Vaud, 26 de juny de 1982) va ser un lluitador suís, especialista en lluita lliure, que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de plata en la competició del pes semipesant del programa de lluita lliure. Quatre anys més tard, als Jocs de París, guanyà la medalla de bronze en la mateixa prova.

## Referències

* ↑ «Charles Courant Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 5 de setembre 2011. [Consulta: 25 agost 2017].
# Charles Johnson (lluitador)

Charles Frithiof "Charley" Johnson (Göteborg, Suècia, 31 de gener de 1887 - Los Angeles, Califòrnia, 17 de setembre de 1967) va ser un lluitador suec de naixement, però estatunidenc d'adopció, especialista en lluita lliure, que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de bronze en la competició del pes mitjà del programa de lluita lliure en quedar eliminat en semifinals contra Eino Leino i guanyar a Angus Frantz en la lluita per la medalla de bronze.

## Referències

* ↑ «Charley Johnson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 9 octubre 2017].
# Charles Luther

Karl August "Charles" Luther (Göteborg, 8 d'agost de 1885 – Göteborg, 24 de gener de 1962) va ser un atleta suec que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, en què va guanyar una medalla de plata en la prova dels 4×100 metres relleus. En les altres dues proves del programa d'atletisme que disputà, els 100 i 200 metres quedà eliminat en semifinals.

## Referències

* ↑ «Karl August Luther Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 27 juny 2016].
* ↑ Charles Luther. Swedish Olympic Committee
* ↑ Charles Luther. trackfield.brinkster.net
# Charlotte Mühe

Charlotte Mühe (Uelzen, 24 de gener de 1910 - Hildesheim, 10 de gener de 1981) va ser una nedadora alemanya que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on guanyà la medalla de bronze en la prova dels 200 metres braça del programa de natació. El 1927, al Campionat d'Europa de natació, guanyà la medalla de plata en els 200 metres braça.

## Referències

* 1 2 «Lotte Mühe Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 9 de novembre 2012. [Consulta: 1r setembre 2018].
# Christina Rost

Christina Rost (Chemnitz, 14 d'agost de 1952) fou una jugadora d'handbol alemanya que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya entre 1968 i 1985. Es casà amb el també jugador d'handbol Peter Rost. El seu fill, Frank Rost, fou jugador de futbol.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on guanyà la medalla de plata en la competició d'handbol, i quatre anys més tard, als Jocs de Moscou, guanyà la medalla de bronze. En el seu palmarès també destaquen dos campionats del món d'handbol, el 1975 i 1978. Jugà un total de 170 partits internacionals per a la RDA, en què va marcar 161 gols.
A nivells de clubs jugà al SC Leipzig, amb qui guanyà sis lligues de la RDA i la Copa d'Europa de 1974.

## Referències

* 1 2 3 «Christina Rost Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 10 març 2019].
* ↑ Weltmeisterinnen im Handball a sport-komplett.de
* ↑ «Biographische Datenbanken - Rost, Christina» (en alemany). bundesstiftung-aufarbeitung.de. Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur. [Consulta: 10 març 2019].
* ↑ «Handball Kein Leben ohne Ball» (en alemany). Mitteldeutsche Zeitung, 09-08-2002 [Consulta: 10 març 2019].
# Christine Gosden

Christine Gosden (York, 17 de novembre de 1939) és una nedadora anglesa ja retirada, especialista en braça, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on fou vuitena en els 100 metres papallona del programa de natació. Quatre anys més tard, als Jocs de Roma, quedà eliminada en sèries en la mateixa prova.
En el seu palmarès destaquen una medalla de bronze en els 4x100 metres estils del Campionat d'Europa de natació de 1958 i una d'or i una de bronze als Jocs de l'Imperi Britànic i de la Comunitat de 1958. El 1957 guanyà el Campionat britànic de l'ASA de les 220 iardes braça i les 110 iardes papallona.

## Referències

* ↑ Christine Gosden a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «European Swimming Championships (Women)». [Consulta: 28 agost 2020].
* ↑ Christine GOSDEN. les-sports.info
* ↑ «C. Gosden | Commonwealth Games Federation» (en anglès). Arxivat de l'original el 2019-07-29. [Consulta: 13 octubre 2020].
* ↑ «"Miss Grinham Shows Her Versatility." Times, 14 setembre 1957, p. 10». Times Digital Archive.
* ↑ «"13-Year-Old Swimmer Of The Year." Times, 16 setembre 1957, p. 12». Times Digital Archive.
# Ciclisme als Jocs Olímpics d'Estiu de 1932 - Persecució per equips

La competició de persecució per equips fou una de les quatre proves del programa olímpic de ciclisme en pista dels Jocs Olímpics de Los Angeles de 1932. La competició es va disputar el 2 i 3 d'agost de 1932, amb la presència de 20 ciclistes procedents de 5 nacions diferents.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| ItàliaPaolo Pedretti Nino Borsari Marco Cimatti Alberto Ghilardi | FrançaHenri Mouillefarine Paul Chocque Amédée Fournier René Legrèves | Regne UnitFrank Southall William Harvell Charles Holland Ernest Johnson |

## Resultats
### Ronda classificatòria

Els quatre primers equips per temps van passar a la semifinal.
| Posició | Nom | País | Temps | Notes |
| 1 | Marco Cimatti Paolo Pedretti Alberto Ghilardi Nino Borsari | Itàlia | 4:52.9 | OR |
| 2 | Amédée Fournier René Le Grevès Henri Mouillefarine Paul Chocque | França | 4:54.4 | |
| 3 | Ernest Johnson William Harvell Frank Southall Charles Holland | Regne Unit | 4:58.2 | |
| 4 | Lew Rush Glen Robbins Russ Hunt Frank Elliott | Canadà | 5:10.4 | |
| 5 | Eddie Testa Ruggero Berti Harold Ade Russell Allen | Estats Units | 5:17.4 | |

### Semifinals

El guanyador de cadascuna de les dues sèries va passar a la final. Els perdedors lluitarien per la medalla de bronze.
Semifinal 1
| Posició | Nom | País | Temps | Notes |
| 1 | Amédée Fournier René Le Grevès Henri Mouillefarine Paul Chocque | França | 4:53.9 | |
| 2 | Ernest Johnson William Harvell Frank Southall Charles Holland | Regne Unit | 4:57.4 | |
Semifinal 2
| Posició | Nom | País | Temps | Notes |
| 1 | Marco Cimatti Paolo Pedretti Alberto Ghilardi Nino Borsari | Itàlia | 5:24.9 | |
| 2 | Lew Rush Glen Robbins Russ Hunt Frank Elliott | Canadà | 5:34.4 | |

### Final pel bronze

| Posició | Nom | País | Temps | Notes |
| 3 | Ernest Johnson William Harvell Frank Southall Charles Holland | Regne Unit | 4:56.0 | |
| 4 | Lew Rush Glen Robbins Russ Hunt Frank Elliott | Canadà | 6:04.0 | |

### Final per l'or

| Posició | Nom | País | Temps | Notes |
| 1 | Marco Cimatti Paolo Pedretti Alberto Ghilardi Nino Borsari | Itàlia | 4:53.0 | |
| 2 | Amédée Fournier René Le Grevès Henri Mouillefarine Paul Chocque | França | 4:55.7 | |

## Referències

* ↑ «Cycling at the 1932 Los Angeles Summer Games: Men's Team Pursuit, 4,000 metres». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 April 2020. [Consulta: 7 juliol 2014].
* ↑ «Team Pursuit, 4,000 metres, Men».
* ↑ X Olympiade Committe. «Cycling». A: Official Report of the Olympic Games (en anglès), 1933 [Consulta: 7 març 2014].
# Claes Johansson

Claes Edvin Johanson (Hyssna, Mark, Västra Götaland, 4 de novembre de 1888 - Göteborg, 9 de març de 1949) va ser un lluitador suec que va competir a començaments del segle XX disputant tres edicions dels Jocs Olímpics.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on guanyà la medalla d'or de la categoria del pes mitjà de lluita grecoromana. Vuit anys més tard, als Jocs d'Anvers guanyà una nova medalla d'or, en aquesta ocasió en la prova del pes semipesant del programa de lluita grecoromana. La seva darrera presència en uns Jocs fou a París, el 1924, quan no pogué passar de la tretzena posició de la categoria del pes pesant del programa de lluita grecoromana.

## Referències

* ↑ «Claes Johanson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 19 de gener 2009. [Consulta: 4 febrer 2017].
* ↑ Claes Johanson. Comitè Olímpic Suec
# Clarence DeMar

Clarence DeMar (Madeira, 7 de juny de 1888 - Reading, 11 de juny de 1958) va ser un atleta estatunidenc, especialista en maratons, que va competir durant les dècades de 1910 i 1920. Era conegut com a "Mr. DeMarathon".
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu. El 1912, als Jocs d'Estocolm, fou dotzè en la prova del marató del programa d'atletisme. Fins dotze anys més tard no tornà a disputar uns Jocs. Fou el 1924, a París, on guanyà la medalla de bronze en la marató, en finalitzar rere Albin Stenroos i Romeo Bertini. La tercera i darrera participació fou el 1928, a Amsterdam, on fou vint-i-setè en la marató.
Va disputar 34 edicions de la marató de Boston, de les quals en guanyà set entre 1911 i 1930. És l'atleta més veterà en haver-la guanyat, 41 anys el 1930, i també el que hi té més victòries. També va guanyar el campionat nacional de marató quatre vegades durant la dècada de 1920.
Des de 1978 se celebra la Clarence DeMar Marathon en honor seu.

## Millors marques

* Marató. 2h 18' 10" (1932)

## Referències

* 1 2 «Clarence DeMar Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 25 d'agost 2011. [Consulta: 1r maig 2020].
* ↑ «HickokSports.com - Biography - Clarence DeMar», 09-05-2010. Arxivat de l'original el 2010-05-09. [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ «Vermont Sports Hall of Fame > Clarence DeMar». [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ «The Story of Clarence DeMar» (en anglès americà). [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 1r maig 2020].
# Clarence Oldfield

Clarence Winston Oldfield (Durban, 27 de novembre de 1899 - Durban, 14 de desembre de 1981) va ser un atleta sud-africà, que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on disputà dues proves del programa d'atletisme. En la cursa del 4x400 metres relleus, formant equip amb Henning Dafel, Jack Oosterlaak i Bevil Rudd, guanyà la medalla de plata. En els 400 metres quedà eliminat en sèries. Quatre anys més tard, als Jocs de París, va disputar dues proves del programa d'atletisme. Tant en els 400 com en els 800 metres quedà eliminat en sèries.

## Millors marques

* 400 metres. 49.0" (1924)
* 800 metres. 1' 56.1" (1923)

## Referències

* 1 2 3 «Clarence Oldfield Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 12 novembre 2017].
* ↑ Clarence Oldfield a trackfield.brinkster.net
# Cliff Barker

Cliff Barker (Muncie, 15 de gener de 1921 - Satsuma, 17 de març de 1998) fou un jugador de bàsquet estatunidenc que va competir durant a finals de la dècada de 1940 i començaments de la de 1950. Jugava de base.
Durant la Segona Guerra Mundial va ser fet presoner durant 16 mesos per l'Alemanya nazi.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or en la competició de bàsquet. Durant la seva carrera guanyà la lliga de l'NCAA de 1948 i 1949 amb l'equip de la Universitat de Kentucky. Posteriorment, entre 1949 i 1952, jugà a l'Indianapolis Olympians de l'NBA.

## Referències

* ↑ «UK Career Statistics and Bio for Cliff Barker». [Consulta: 26 juliol 2020].
* 1 2 Cliff Barker a Sports Reference (arxivat)
# Conrad Brunkman

Conrad Anton Olsson Brunkman (Helsingborg, Escània, 20 de gener de 1887 – Lund, Escània, 27 de maig de 1925) va ser un remer suec que va competir a començaments del segle xx. Era germà del també remer Gustaf Brunkman.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on guanyà la medalla de plata en la competició del quatre amb timoner, inriggers del programa de rem, formant equip amb Ture Rosvall, William Bruhn-Möller, Herman Dahlbäck i Wilhelm Wilkens. En aquests mateixos Jocs també disputà la prova del vuit amb timoner, on fou eliminat en sèries.

## Referències

* 1 2 «Konrad Brunkman Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 d'agost 2011. [Consulta: 14 febrer 2017].
* ↑ Conrad Brunkman. Comitè Olímpic Suec
# Constant Cloquet

Constant Robert Cloquet (Nivelles, Brabant Való, maig de 1885 – ?) va ser un tirador d'esgrima belga que va competir a començament del segle xx.
El 1906 va prendre part en els Jocs Intercalats d'Atenes. Guanyà la medalla de bronze en la competició d'espasa per equips, mentre en floret quedà eliminat en quarts de final.

## Referències

* ↑ «Constant Cloquet Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 18 juny 2017].
# Daniel Barrow

Daniel Barrow (Yeadon, 22 de juliol de 1909 - Harrisburg, 4 de novembre de 1993) fou un remer estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla de bronze en la prova del scull individual del programa de rem.

## Referències

* ↑ «Dan Barrow Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 26 gener 2019].
# Daniel Kinsey

Daniel Kinsey (Saint Louis, 22 de gener de 1902 - Richmond, 27 de juny de 1970) va ser un atleta estatunidenc, especialista en curses de tanques, que va competir durant la dècada de 1920.
Nascut a St. Louis, Kinsey va estudiar a la Universitat d'Illinois. El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on va guanyar la medalla d'or en els 110 metres tanques del programa d'atletisme. Aquell mateix any guanyà el títol IC4A de tanques.

## Millors marques

* 110 metres tanques. 14.9" (1924)

## Referències

* 1 2 3 «Dan Kinsey Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 4 juliol 2018].
* ↑ Daniel Kinsey a trackfield.brinkster.net
# David Brown (remer)

David Brown (Walnut Creek, 16 de maig de 1928 - Talent, 14 d'agost de 2004) fou un remer estatunidenc que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or en la prova del vuit amb timoner del programa de rem.

## Referències

* ↑ «Dave Brown Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 10 juny 2019].
# Deborah Bowman

Deborah Bowman (anglès: Debbie Bowman-Sullivan) (Southport, 4 de juliol de 1963), de casada Deborah Bowman-Sullivan és una jugadora d'hoquei sobre herba australiana, ja retirada, que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics de Seül, on guanyà la medalla d'or en la competició d'hoquei sobre herba. Quatre anys més tard, als jocs de Barcelona, fou cinquena en la mateixa competició.
Després de la seva carrera passà a exercir d'entrenadora d'hoquei. El 2000 va rebre la Medalla australiana de l'esport. El 2009 va ser incorporada al Saló de la fama de l'esport de Queensland.

## Referències

* ↑ «Debbie Bowman-Sullivan Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 31 d'octubre 2013. [Consulta: 5 abril 2020].
* ↑ «BOWMAN-SULLIVAN, Debbie». It's an Honour. [Consulta: 5 abril 2020].
* ↑ «Debbie Bowman». Queensland Sport Hall of Fame. qsport.org.au. [Consulta: 5 abril 2020].
* ↑ «Inductee - Debbie Bowman-Sullivan». goldcoastsport.com.au. Gold Coast Sporting Hall of Fame. [Consulta: 5 abril 2020].
# Denise Parker

Denise Parker (Salt Lake City, 12 de desembre de 1973) és una extiradora amb arc estatunidenca que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
Va destacar de ben jove i el 1987, amb tan sols 13 anys, ja va guanyar dues medalles d'or als Jocs Panamericans. En posteriors edicions d'aquests Jocs acabaria guanyant fins a 15 medalles, 12 d'ells d'or, rècord dins els arquers.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics. El 1988 va disputar els Jocs Olímpics de Seül, on va participar en dues proves del programa de tir amb arc. Va guanyar la medalla de bronze en la competició per equips, formant equip amb Deborah Ochs i Melanie Skillman, mentre en la prova individual fou vint-i-unena. Als Jocs de Barcelona de 1992 fou cinquena en la prova individual i vuitena en la competició per equips, mentre als Jocs de Sydneyde 1996 destaca la cinquena posició en la competició per equips.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles de bronze al Campionat del món de tir amb arc.

## Referències

* 1 2 «Denise Parker Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 5 desembre 2019].
* ↑ Denise Parker a worldarchery.org
# Dezső Lemhényi

Dezső Lemhényi (Budapest, 9 de desembre de 1917 - Budapest, 4 de desembre de 2003) va ser un waterpolista, àrbitre i entrenador de waterpolo hongarès que va competir durant les dècades de 1940 i 1950. Va estar casat amb la gimnasta Olga Tass i l'actriu Lenke Lorán.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla de plata en la competició de waterpolo. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, va guanyar la medalla d'or en la mateixa competició.
En el seu palmarès també destaquen sis lligues hongareses. El 1998 fou inclòs a l'International Swimming Hall of Fame.

## Referències

* 1 2 «Dezső Lemhényi Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 20 de maig 2011. [Consulta: 2 juliol 2019].
* ↑ «DEZSO LEMHENYI (HUN) Honor Water Polo Player/Coach/Contributor». International Swimming Hall of Fame. [Consulta: 2 juliol 2019].
# Diana Bianchedi

Diana Bianchedi (Milà, 4 de novembre de 1969) va ser una tiradora d'esgrima italiana, especialista en floret, que va competir a finals del segle XX i va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics.
El 1992 va prendre part en els Jocs Olímpics de Barcelona, on guanyà la medalla d'or en la competició de floret per equips del programa d'esgrima, formant equip amb Francesca Bortolozzi, Giovanna Trillini, Dorina Vaccaroni i Margherita Zalaffi. Quatre anys més tard, als Jocs d'Atlanta, fou novena en la prova del floret individual. El 2000 a disputar els seus terces i darrers Jocs a Sydney. Va disputar dues proves del programa d'esgrima. En la competició de floret per equips guanyà la medalla d'or, formant equip amb Annamaria Giacometti, Giovanna Trillini i Valentina Vezzali. En la prova de floret individual fou sisena.
En el seu palmarès també destaquen 10 medalles al Campionat del món d'esgrima, cinc d'or, una de plata i quatre de bronze; i quatre al Campionat d'Europa d'esgrima, dues d'or, una de plata i una de bronze.
El 2000 va rebre l'Orde al Mèrit de la República Italiana.
En retirar-se fou escollida membre del Comite Olímpic Italià i és consultora de l'Agència Mundial Antidopatge.

## Referències

* 1 2 3 4 «Diana Bianchedi Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 21 novembre 2017].
* ↑ «Commendatore Ordine al merito della Repubblica Italiana Sig.ra Diana Bianchedi». [Consulta: 10 abril 2011].
# Sant Joan d'Oló

Sant Joan d'Oló és un antic poble rural que celebra la seva festa Major el primer cap de setmana d'Agost. Pertany al municipi de Santa Maria d'Oló i a la comarca del Moianès.
És al sector sud-oest del terme municipal de Calders, a prop del límit amb Avinyó. Té a llevant la parròquia de Sant Vicenç de Vilarassau i al nord la de Santa Maria d'Oló. Al nord-est la parròquia de Santa Maria d'Horta del municipi d'Avinyó.
Pascual Madoz parla de Sant Joan d'Oló en el seu «Diccionario geográfico» del 1845. S'hi refereix dient que es troba al capdamunt d'un turó, amb bona ventilació i clima temperat i sa. Té 23 cases i l'església parroquial; el terme és de secà, d'ínfima qualitat. El territori està poblat de boscos de pins i d'arbusts, amb traces de mineral de coure. Els camins estan en mal estat. Produïa ordi, llegums i vi i hi ha caça abundant de perdius i conills. 15 veïns de cadastre (caps de casa) i 65 ànimes (habitants) en formaven la població
El poble està format per les cases de Ca l'Abellà, Cal Fusté, Cal Po, Cal Llonch, Cal Llorenç, Ca la Mestra, i la parròquia per les masies de Armenteres, Altimires, la Careta, la Casa Nova del Tonet, Cal Cases, Cal Cases Petit, La Canal, Torrecogusa, Garrigota, Manola, Molí del Rieral, l'Espinalt, Moratones, la Plana, el Plans, la Riera, Cal Tinet, Torrespaia, les Tosques i Vilamorena, Els Clapers(Quadra del Solà de Sant Esteve), El Molí del Solà de Sant Esteve, El Solà de Sant Esteve.

## Referències

* ↑ Sant Joan d'Oló en el seu entorn, a l'Institut Català de Cartografia
* ↑ MADOZ, Pascual. Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar. Madrid: Establecimiento Literario-Tipográfico, 1845. Edició facsímil Articles sobre El Principat de Catalunya, Andorra i zona de parla catalana del Regne d'Aragó al «Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar» de Pascual Madoz. V. 1. Barcelona: Curial, 1985. ISBN 84-7256-256-5

## Vegeu també

* Capella de la Mare de Déu dels Dolors dels Clapers.
* La Quadra del Solà de Sant Esteve