OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Roda el món i torna al Born

Roda el món i torna al Born és el nom d'un llibre editat el 1910 per l'escenògraf i col·leccionista d'art Oleguer Junyent i que recull les impressions i vivències del viatge al voltant del món que realitzà el 1908 acompanyat pel seu amic Marià Recolons. L'obra està il·lustrada amb els dibuixos i fotografies que Junyent realitzà durant el viatge, circumstància que fan del llibre una obra única com a document per conèixer l'època i els ambients que recorregué.
El viatge de Junyent partí de Barcelona per mar i va transcórrer per les següents principals escales: Marsella, El Caire, Aden, Bombai, Lahore, Caixmir, Agra, Calcuta, Colombo, Perth, Adelaide, Melbourne, Sydney, Manila, Canton, Nanquín, Pequín, Seül, Tòquio, Vancouver, Winnipeg, Chicago, Toronto, Quebec, Nova York, Londres i París.
El llibre, editat a Barcelona el 1910 per la Il·lustració Catalana amb pròleg de Miquel Utrillo fou molt popular quan es va editar perquè posava a l'abast el coneixement de països remots en una època que la gent de Catalunya hi viatjava molt poc.

## Referències

* ↑ Plou Anadón, Carolina. «Roda el món i torna al Born: crónicas burguesas de una vuelta al mundo I: el artista y el viaje» (en castellà). Ecos de Asia, 04-04-2016. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ «Oleguer Junyent, fotògraf». Arxiu Fotogràfic de Barcelona. Arxivat de l'original el 2022-03-09. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ Cortina, Josep Maria. «Oleguer Junyent. Roda el món i torna al Born». Núvol. [Consulta: 23 abril 2022].

## Bibliografia

* Junyent, Oleguer. Roda el món i torna al Born. Barcelona: Edicions de la Magrana, 1981. ISBN 84-7410-085-2.
# Roureda de Josep

La Roureda de Josep era un bosc de roures del terme municipal de Castell de Mur, a l'antic terme de Mur, en territori del poble de Vilamolat de Mur, al Pallars Jussà.
Està situat al nord-oest del poble, a sota i al nord de Casa Josep. És a llevant de lo Carant del Duc, al sud-oest de la Costa i al sud-oest del Tros de Sant Gregori. El travessa el Camí de les Vinyes.
# SMZB

SMZB (xinès simplificat: 生命之餅, pinyin: Shēngmìng zhī bǐng, literalment 'el pa de la vida') és una banda xinesa de punk hardcore de Wuhan. Són una banda pionera en l'escena punk de Wuhan i publicada per Maybe Mars Records. Wu Wei, el cantant i lletrista de la banda, és àmpliament considerat com un dels punks més influents del país.
Es forma a finals del 1996 a Wuhan, quan el líder i cantant, Wu Wei, torna d'estudiar a Beijing influenciat per la música internacional que escoltava mitjançant els dakou. La segona baterista, Hu Juan, era una dona, fet unusual a la música punk del món o de la Xina per aquelles dates. Tot i que el nom del grup era originàriament en xinés, des del 2002 només utilitzen les sigles.
Amb la incorporació de la gaita, el seu so evoluciona cap a un punk cèltic. Foren el grup pioner de l'escena punk de Wuhan, un lloc on no hi havia sales de concerts per a grups del gènere, fent els primers concerts a la Universitat de Wuhan i a locals de karaoke.

## Referències

* ↑ Dead Lamb, Records. «SMZB». Dead Lamb Records, 21-02-2016. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ «SMZB» (en xinès (Xina)). 兵马司/Maybe Mars. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ «Can Wuhan’s Punk Scene Survive the Coronavirus?» (en anglès americà). thediplomat.com. [Consulta: 13 maig 2023].
* ↑ Marcus, Gavin. «Scream for Life — Interview with SMZB Frontman Wu Wei» (en anglès). Under the Wall, 25-02-2017. [Consulta: 13 maig 2023].
* 1 2 Malkin, John. Punk Revolution!: An Oral History of Punk Rock Politics and Activism (en anglès). Rowman & Littlefield, 2023-06-15, p. 50. ISBN 978-1-5381-7173-8.
* ↑ Jr, James Greene. Brave Punk World: The International Rock Underground from Alerta Roja to Z-Off. Rowman & Littlefield, 2017-10-06, p. 48-49. ISBN 978-1-4422-6985-9.
* 1 2 3 «“We Sing This Song For You, Wuhan!”: A Short History of Wuhan Punk — RADII» (en anglès). [Consulta: 15 maig 2023].
* ↑ O'Dell, David. Inseparable, the Memoirs of an American and the Story of Chinese Punk Rock (en anglès). David O'Dell, 2014-05-12, p. 125. ISBN 978-1-257-88003-4.
# Rousseloy

Rousseloy és un municipi francès, situat al departament de l'Oise i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 303 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Rousseloy era de 303 persones. Hi havia 97 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 27 parelles sense fills, 58 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 113 habitatges, 103 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 7 estaven desocupats. Tots els 112 habitatges eren cases. Dels 103 habitatges principals, 94 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 8 en tenien tres, 21 en tenien quatre i 73 en tenien cinc o més. 83 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 26 habitatges hi havia un automòbil i a 74 n'hi havia dos o més.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 219 persones, 170 eren actives i 49 eren inactives. De les 170 persones actives 157 estaven ocupades (86 homes i 71 dones) i 13 estaven aturades (8 homes i 5 dones). De les 49 persones inactives 16 estaven jubilades, 17 estaven estudiant i 16 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Rousseloy hi havia 110 unitats fiscals que integraven 339 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 21.408 €.

### Activitats econòmiques

Dels 12 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'elements pel transport, 1 d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 2 d'empreses de construcció, 5 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de transport, 1 d'una empresa d'informació i comunicació i 1 d'una empresa de serveis.
Dels 3 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un taller de reparació d'automòbils i de material agrícola, 1 guixaire pintor i 1 lampisteria.
L'any 2000 a Rousseloy hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola elemental integrada dins d'un grup escolar amb les comunes properes formant una escola dispersa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Rousseloy a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Rousseloy a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Roussillon-en-Morvan

Roussillon-en-Morvan és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 280 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat |
| 2001-2008 | Didier Carlet |
| 2008- | Gérard Trémeray |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 300 | 369 | 317 | 338 | 337 | 310 | 380 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Rolf Kukowitsch

Rolf Kukowitsch va ser un entrenador de futbol alemany que va dirigir diversos clubs de l'Alemanya de l'Est.

## Referències

* ↑ «Spielzeiten» (en german). Dynamo Dresden. Arxivat de l'original el 23 octubre 2010. [Consulta: 7 maig 2011].
# Salar

«Salar» té aquests significats:
* Toponímia: Salar (Granada), municipi de la província de Granada
* Etnografia: Els salars són un poble turcman que viu a l'est de la Xina
* Lingüística: llengua salar, tipus de llengua turquesa
* Història: salar (rang), rang militar
* Gastronomia: amanir usant la sal comuna
* Lingüística: català salat
* Hidrografia:
** Salar (llac), llac superficial amb altes concentracions de sal
** Llac sec, llac superficial que s'asseca periòdicament i, deixant grans quantitats de sal a la superfície
Viccionari
# Rund um den Henninger-Turm 1996

El Gran Premi de Frankfurt 1996 (oficialment Rund um den Henninger-Turm 1996) fou la 35a edició de la cursa ciclista Gran Premi de Frankfurt. Tingué lloc el dia 1 de maig de 1996 i el suís Georg Totschnig en fou el vencedor final. L'alemany Jens Heppner i el danès Rolf Sørensen, ocuparen el segon i tercer esglaó del podi, respectivament.

## Classificació general

| Pos. | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Beat Zberg | Carrera Jeans | 6h 31' 25" |
| 2 | Jens Heppner | Team Telekom | + 0" |
| 3 | Rolf Sørensen | Rabobank ProTeam | + 0" |
| 4 | Bjarne Riis | Team Telekom | + 0" |
| 5 | Gabriele Colombo | Gewiss–Playbus | + 9 |
| 6 | Erik Zabel | Team Telekom | + 14" |
| 7 | Maurizio Fondriest | Roslotto–ZG Mobili | + 14" |
| 8 | Olaf Ludwig | Team Telekom | + 14" |
| 9 | Fabrizio Bontempi | Brescialat–Oyster | + 14" |
| 10 | Wilfried Peeters | Mapei–GB | + 14" |

## Referències

* ↑ «Eschborn-Frankfurt 1996». firstcycling.com. Arxivat de l'original el 23 abril 2024. [Consulta: 23 abril 2024].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (alemany) (anglès)
* Resultats a ProCyclingStats
# Rover 75

El Rover 75 fou un model d'automòbil del segment E anglés produït pel grup Rover i més tard pel grup MG Rover i comercialitzat per la marca Rover. Comercialitzat durant només una generació o només sis anys, el 75 estava disponible amb carrosseria berlina de quatre portes o familiar, sempre en tracció davantera. Les últimes versions també incloïen una versió amb xassis allargat i una amb motor V8 i tracció al darrere. L'any 2001, l'altra marca del grup, MG, va llançar l'MG ZT, model basat en el 75. Hi va haver un prototip de Rover 75 Coupé, però mai va produir-se.
El Rover 75 es va produir a l'antiga fàbrica de Morris a Cowley, Oxford només un any. Després que la BMW venguera el grup Rover, la producció del 75 es traslladà a l'antiga fàbrica d'Austin a Longbridge, Birmingham, llavors propietat del nou grup MG Rover.
El Rover 75 va debutar al Saló Internacional de l'Automòbil Britànic a Birmingham, i les primeres comandes començaren a servir-se el febrer de 1999. Quan el grup MG Rover entrà en fallida l'any 2005, el 75 va deixar de produir-se, sent així l'última berlina de la marca Rover. No obstant això, es continuà produint a la República Popular Xinesa (RPX) entre els anys 2006 i 2016 com a Roewe 750.

## Referències

* ↑ Adams, Keith. «Roewe 750». AROnline, 20-09-2008. Arxivat de l'original el 15 April 2009. [Consulta: 11 març 2009].
# Roveredo di Guà

Roveredo di Guà és un comune (municipi) de la província de Verona, a la regió italiana del Vèneto, situat a uns 70 quilòmetres a l'oest de Venècia i a uns 40 quilòmetres al sud-est de Verona.
A 1 de gener de 2020 la seva població era de 1.597 habitants.
Roveredo di Guà limita amb els següents municipis: Cologna Veneta, Montagnana, Poiana Maggiore i Pressana.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 14 agost 2020].
# Rovira-sança

Rovira-sança és un masia situada al municipi de Llobera, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ «Catàleg de masies i cases rurals». Ajuntament de Llobera. Arxivat de l'original el 2021-12-29. [Consulta: 26 desembre 2021].
* ↑ «0405314.xml Rovira-sança». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Llobera - Casa Rovira-Sança». Fosses i Repressió. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2022].
# Råshult

Råshult o Råshults Södregård, també conegut com a Linnés Råshult, és un llogaret de la parròquia de Stenbrohult, situat en l'actual municipi d'Älmhult (comtat De Kronoberg), a la província de Småland, a Suècia. La seva superfície és de 42 hectàrees.
El naturalista Carl Linnaeus, futur Carl von Linné, hi va néixer el 23 de maig de 1707 i hi va viure fins a l'edat de 18 mesos.
A Råshult hi ha un museu amb el mateix nom administrat per la Societat linneana sueca, al que les autoritats sueques van donar l'estatut de reserva cultural el 16 de desembre de 2002. S'hi pot visitar una torre reconstruïda al final del segle xviii (un incendi havia destruït els edificis original cap al 1730), així com un conjunt de jardins dedicats a l'obra del cèlebre naturalista i reconstituint l'ambient i les pràctiques agràries de l'època.
L'indret està situat prop del llac de Möckeln i a mig camí entre la ciutat de Älmhult i el llogarret de Diö, a menys de 10 km de cadascuna d'elles.

## Enllaços externs

* Web oficial de Råshult
# Ryōzō Okuda

Ryōzō Okuda (奥田良三, Okuda Ryōzō) va ser un polític japonés que va exercir com a segon governador democràtic de la prefectura de Nara des de 1951 fins a 1980. També va exercir com a 41é governador designat de la prefectura de Gunma el 1947 i com a vice-governador de la prefectura de Fukuoka. El seu mandat com a governador de Nara ha estat el més llarg de la història d'aquesta prefectura, abastant huit termes i fins a 30 anys al càrrec. Paral·lelament, també fou president de l'Associació Nacional de Governadors des de 1976 a 1980.

## Biografia

Ryôzô Okuda va nàixer al poble de Tsutsui (actualment a Yamato-Kōriyama) del districte d'Ikoma el 15 de maig de 1903. Després d'acabar els seus estudis bàsics a Kōriyama, Okuda es va diplomar en ciències polítiques a la facultat de dret de la Universitat de Tòquio, entrant a treballar al Ministeri d'Afers Interns l'any 1927. Durant el període de pre-guerra va exercir diversos càrrecs representatius designat pel govern del Japó, com ara el de governador de la prefectura de Gunma el 1947 i el de vice-governador de la prefectura de Fukuoka.
L'any 1951, Okuda es presentà a les segones eleccions democràtiques a governador amb el suport dels partits de la dreta (Partit Liberal Democràtic) i l'aleshores líder màxim de la Tenrikyō des de 1915 a 1967, Shōzen Nakayama. Okuda va vèncer a les eleccions a l'aleshores governador, Mansaku Nomura, del centre-esquerra.
El mandat de Ryōzō Okuda fou el més llarg mai vist a la prefectura de Nara i un dels més llargs de tot el Japó, abastant huit legislatures i vint-i-nou anys. Es creu que l'èxit del seu mandat com a governador radica en una política àmplia, amb membres del gabinet de tendència conservadora i reformista, además del apoyo del culto Tenrikyô. Durant el govern d'Okuda la situació econòmica va millorar considerablement, suposant això un període favorable mai abans vist a Nara.
L'any 1980, un any escás després de guanyar les seues darreres eleccions de 1979, Okuda anuncià la seua dimissió per motius de salut, designant com el seu successor a les eleccions a l'aleshores vice-governador Shigekiyo Ueda, que seria governador de 1980 a 1989. Justament el 22 de desembre del mateix any, Okuda va morir amb 85 anys.

## Referències

* ↑ https://kunitori-jp.net/governor-nara/
* ↑ http://www.nga.gr.jp/app/chijifile/generations/29/
* ↑ https://kunitori-jp.net/governor-gunma/
* ↑ http://www.nga.gr.jp/app/chijifile/associations/chairpersons/
# Rustburg

Rustburg és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 1.271 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rustburg tenia 1.271 habitants, 474 habitatges, i 321 famílies. La densitat de població era de 45,3 habitants per km².
Dels 474 habitatges en un 29,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,9% hi vivien parelles casades, en un 11,6% dones solteres, i en un 32,1% no eren unitats familiars. En el 28,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,8% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 32,2% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 13,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 113,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.797 $ i la renda mediana per família de 31.758 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.615 $ mentre que les dones 20.536 $. La renda per capita de la població era de 14.972 $. Entorn del 10,8% de les famílies i el 13,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rustburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rustburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Rustavi

Rustavi (georgià: რუსთავი) és una ciutat localitzada al sud-est de Geòrgia, en la província de Kartli, situada a 25 km al sud-est de la capital Tbilisi. Sorgeix a la vora del riu Kura. La seva població estimada l'any 2002 era de 100.000 persones.

## Història

La ciutat va ser fundada el 1948 com llar de treballadors d'una planta metalúrgica propera, construïda entre 1941 i 1950 per a processar ferro de la veïna Azerbaidjan. El seu nom va ser pres d'un antic poble proper que va ser destruït pel líder mongol Tamerlà al voltant de 1400. Rustavi es va convertir des de llavors en un important centre industrial de la regió transcaucàsica. Les principals indústries són el fresat de ferro i acer i la manufactura de productes metàl·lics i químics. La caiguda de la Unió Soviètica el 1991 va suposar el desastre para Rustavi, causant el col·lapse de l'economia integrada soviètica de la qual depenia la ciutat. Actualment, moltes plantes industrials han cessat i el 65% de la població de la ciutat està aturada, amb diversos problemes socials. La població es va reduir de 160.000 a mitjan 1990 fins a 100.000 en 2002.
# Saint-Bazile

«Saint-Bazile» té aquests significats:
* Saint-Bazile (francès) o Sent Basaris (occità), municipi al departament de l'Alta Viena (regió de Nova Aquitània, França)
* Saint-Bazile-de-Meyssac, municipi al departament de la Corresa (Nova Aquitània)
* Saint-Bazile-de-la-Roche, municipi al departament de Corresa (Nova Aquitània)
* Les Autels-Saint-Bazile, municipi al departament de Calvados (regió de Normandia, França)
# Sant Iscle i Santa Victòria de Can Guilla

Sant Iscle i Santa Victòria de Can Guilla és una ermita romànica del nucli de Llerona dins el municipi de les Franqueses del Vallès (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Capella situada en zona rural, a prop de Can Guilla. Està arrebossada i té nau amb planta rectangular i volta de canó l'absis orientat a llevant. El portal d'entrada, orientada a migdia, té arc de mig punt i a sobre d'ell una finestra d'ull de bou; ambdós descentrats. De la coberta en sobresurt un campanar d'espadanya. A l'interior es veu clarament que la volta ha estat afegida posteriorment, mentre que l'absis és ben romànic.

## Història

La construcció té tota l'aparença d'un edifici del s. XI, de manera que si la primitiva erecció hagués correspost al s. X, època de devoció i difusió del culte a Sant Iscle a Catalunya, l'edifici actual hauria estat el segon que allí hauria existit. No tenim cap document històric d'aquesta capella. Segons Mn. Joan Vallicrosa la capella està emplaçada al lloc on hi hagué una vila romana; aquest indret creiem que s'ha d'identificar amb la Vila Vella que cita un document del 1226. A prop de la capella hi ha un creu de terme susceptible d'admiració. No torna a trobar-se fins a unes visites pastorals del segle xvi. Actualment està molt reconstruïda, si bé manté l'estructura original de planta quasi quadrada -tot i no tenir cap escaire en angle recte- amb un absis semicircular.
Al seu costat hi ha una creu de terme d'estil gòtic, que no està datada. Està ubicada al costat de la masia de Can Guilla, a Llerona. És la Creu de terme de la Capella de Sant Iscle i Santa Victòria de Can Guilla.

## Referències

* 1 2 3 Pladevall i Font, Antoni [et al.].. Catalunya Romànica - Vallès Oriental i Occidental. Enciclopèdia Catalana, 1991. ISBN 84-7739-271-4 [Consulta: 19 juliol 2015]. , pàg.349
* 1 2 «Sant Iscle i Santa Victòria de Can Guilla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
# San Carlos de Bolívar

San Carlos de Bolívar, o simplement coneguda com a Bolívar, és una ciutat argentina ubicada al centre nord de l'interior de la Província de Buenos Aires. És cap del partit de Bolívar.

## Referències

* ↑ «San Carlos de Bolívar». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# San Cebrián de Mazote

San Cebrián de Mazote és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.
En aquesta petita població destaca l'església preromànica de Sant Cebrià, construïda a principis del segle x.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 264 | 247 | 206 | 200 |
# Salvador Lluch Claramunt

Salvador Lluch Claramunt (n. 1905) va ser un polític i sindicalista valencià.

## Biografia

Nascut en la localitat valenciana de Puçol en 1905, en la seva joventut va treballar per a la Caixa de Previsió Social de València. Va estar afiliat al Sindicat de Treballadors de les Caixes de Previsió de la UGT i al PSOE. Després de l'esclat de la Guerra civil va passar a formar part del comissariat polític de l'Exèrcit Popular de la República. Arribaria a exercir com a comissari polític de la 58a Brigada Mixta. Després del final de la contesa es va exiliar a França, on va formar part de les estructures del PSOE en l'exili.
En 1972, després del XXV Congrés del PSOE, va seguir al sector liderat Rodolfo Llopis i després de l'escissió del partit es va unir al PSOE-h, en representació de les seccions socialistes de París i Caracas. Entre 1974 i 1976 va ser vocal del Comitè Nacional del PSOE-històric.

## Referències

* 1 2 «Salvador Lluch Claramunt». [Consulta: 9 gener 2019].
* ↑ Carlos Engel (1999). Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena. p. 61.