OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gaudí Centre

El Gaudí Centre és centre d'interpretació de la vida i obra d'Antoni Gaudí i Cornet ubicat en un edifici a la Plaça del Mercadal de Reus, on es poden trobar objectes reals de l'arquitecte, una sala amb efectes especials i maquetes i reproduccions de peces de la seva obra. És obert des del mes de maig del 2007 i és gestionat des del Patronat Municipal de Turisme i Comerç de Reus.

## L'edifici

L'edifici és una rehabilitació de l'antiga seu del Banc de Santander a Reus, i encara abans d'una botiga de joguines coneguda amb el nom de l'Aliança. Les obres d'aquest projecte, obra dels arquitectes Joan Sibina, Toshiake Tange i Gabriel Bosques, es van iniciar el 2002, coincidint amb el 150è aniversari del naixement del mestre. L'empresa encarregada de la crear museografia de l'exposició i la integració de sistemas audiovisuales fou Sono Tecnologia Audiovisual.
L'edifici està dividit en 4 plantes, i destaca la pantalla gegant que presenta a la seva façana, on sovint es mostra un audiovisual amb la signatura de Gaudí. A la planta baixa es troba l'oficina de turisme de la ciutat de Reus i una botiga. A les 3 primeres plantes acull l'espai expositiu. A la seva última planta hi ha un restaurant.

## Noves tecnologies

Durant l'any 2008 es va crear una nova web que permetia una visita virtual al museu, i el 2010 s'han realitzat modificacions en el primer discurs expositiu creat el 2007, incorporant més aplicacions multimèdia.

## Referències

* ↑ El País, Todo listo para la apertura del Gaudí Centre de Reus Consulta 13/12/2010
* ↑ «El Gaudí Centre de Reus augmenta un 14% les visites durant 2010». patrimoni.gencat, 16-02-2011. [Consulta: 19 febrer 2011].
* ↑ «Gaudí Centre». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «El Gaudí Centre augmenta les visites un 14% i els ingressos un 37%». Cultura21.cat. Arxivat de l'original el 2011-02-07. [Consulta: 4 febrer 2011].
* ↑ 3cat24.cat«Reus obre les portes del Gaudí Centre en els 155 anys del naixement del genial arquitecte».Consulta 13/12/2010
* ↑ Sies.tv,Gaudí Centre de Reus, un espai per conèixer l'arquitecteConsulta 13/12/2010
* ↑ Gaudí Centre Reus: Nova experència audiovisual Arxivat 2016-11-16 a Wayback Machine. de Sono Tecnologia Audiovisual
* ↑ 20minutos, El Gaudí Centre de Reus pone en marcha una nueva web Consulta 13/12/2010
* ↑ Descobrir, El Gaudí Centre de Reus comença la renovació expositiva Consulta 13/12/2010

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial del Gaudí Centre
# Garsa arbòria bronzada

La garsa arbòria bronzada (Crypsirina temia) és un ocell de la família dels còrvids (Corvidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, arbusts, fins als 1000 m, al sud i est de Myanmar, incloent Tenasserim, Tailàndia, Indoxina, Java i Bali.

## Referències

* ↑ «Garsa arbòria bronzada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Fulveta de Manipur

La fulveta de Manipur (Fulvetta manipurensis) és una espècie d'ocell de la família dels paradoxornítids (paradoxornitidae), tot i que sovint encara se'l troba classificat amb els sílvids (Sylviidae). Es troba als límits septentrionals del sud-est asiàtic, des de l'estat del Manipur, al nord-est de l'Índia, passant pel nord de Myanmar, sud de la Xina i fins al nord del Vietnam. El seu hàbitat el conformen matollars i boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

Com altres fulvetes estava classificada a la família dels timàlids (Timaliidae) dins del gènere Alcippe, però es va traslladar de gènere i família quan es va demostrar la seva proximitat genètica amb els membres del gènere Sylvia.
El Congrés Ornitològic Internacional, en la seva llista mundial d'ocells (versió 10.2, 2020) transferí finalment el gènere Fulvetta a la la família dels paradoxornítids (Paradoxornithidae). Tanmateix, el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), aquest tàxon apareix classificat encara dins de la família dels sílvids.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «fulveta de Manipur». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Sylviid babblers, parrotbills, white-eyes». IOC World Bird List Version 11.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 634. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Manipur Fulvetta. Fulvetta manipurensis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Collar, N.J. & Robson, Craig (2007): Family Timaliidae (Babblers). In: del Hoyo, Josep; Elliott, Andrew & Christie, D.A. (eds.): Handbook of the Birds of the World, Volume 12 (Picathartes to Tits and Chickadees): 70-291. Lynx Edicions, Barcelona.
* ↑ Cibois, Alice «Mitochondrial DNA Phylogeny of Babblers (Timaliidae)». Auk, 120, 1, 2003, pàg. 35-54. DOI: 10.1093/AUK/120.1.35. JSTOR: 41677962.
* ↑ «Taxonomic Updates IOC» (en anglès). Congrés Ornitològic Internacional, 25-07-2020. [Consulta: 5 agost 2022].
# Fulveta de Taiwan

La fulveta de Taiwan (Fulvetta formosana) és una espècie d'ocell de la família dels paradoxornítids (paradoxornitidae), tot i que sovint encara se la troba classificada amb els sílvids (Sylviidae). És endèmica de l'illa de Taiwan. El seu hàbitat el conformen matollars i boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

Com altres fulvetes estava classificada a la família dels timàlids (Timaliidae) dins del gènere Alcippe, però es va traslladar de gènere i família quan es va demostrar la seva proximitat genètica amb els membres del gènere Sylvia.
El Congrés Ornitològic Internacional, en la seva llista mundial d'ocells (versió 10.2, 2020) transferí finalment el gènere Fulvetta a la la família dels paradoxornítids (Paradoxornithidae). Tanmateix, el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), aquest tàxon apareix classificat encara dins de la família dels sílvids.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «fulveta de Taiwan». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Sylviid babblers, parrotbills, white-eyes». IOC World Bird List Version 11.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 634. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Taiwan Fulvetta. Fulvetta formosana» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Collar, N.J. & Robson, Craig (2007): Family Timaliidae (Babblers). In: del Hoyo, Josep; Elliott, Andrew & Christie, D.A. (eds.): Handbook of the Birds of the World, Volume 12 (Picathartes to Tits and Chickadees): 70-291. Lynx Edicions, Barcelona.
* ↑ Cibois, Alice «Mitochondrial DNA Phylogeny of Babblers (Timaliidae)». Auk, 120, 1, 2003, pàg. 35-54. DOI: 10.1093/AUK/120.1.35. JSTOR: 41677962.
* ↑ «Taxonomic Updates IOC» (en anglès). Congrés Ornitològic Internacional, 25-07-2020. [Consulta: 5 agost 2022].
# Frits Koeberg

Frits Ehrhardt Adriaan Koeberg (La Haia, Països Baixos, 15 de juliol de 1879 - 9 de novembre de 1961) fou un compositor neerlandès.
Va rebre educació musical en el Conservatori de la Haia i en l'Staatsakademie der Künste, de Berlín. Es va distingir coma director d'orquestres i masses corals, a Leiden i La Haia. Fou professor de composició en l'Acadèmia de Música d'aquesta última ciutat. Com a compositor es va especialitzar en aquella classes de música que exigeix emprar un gran contingent d'executants i que està destinada a representacions a l'aire lliure, festivals, etc.
Això vol dir que el seu estil és ampli, absent de tot preciosisme de detall i marcadament efectista, encara que amb recursos de bon gust en general. Llurs melodies es troben inspirades en el folklore nacional, sent de tant senzilla contextura que moltes d'elles han estat adaptades als carillons de Leiden i Middelburg.

## Obres més conegudes

Comedies líriques
* Idylle:
* Bloemensproke:
* Plato:
* Alianora:

### Òpera

* Bloemenkind: òpera

### Cantata

* Konninginne:

### Poemes simfònics

* Zelandia:
* Zevenzot:
* Zonnewg:
* Zotskap:
* Zelma:
* Minone;
* Kolma:
A més va compondre tres simfonies; un gran nombre d'obertures i cançons, i petites composicions per a cors, violí, piano i quartet de corda.

## Referències

* Apèndix n.º 6, pàgs. 815-816, de l'Enciclopèdia ESPASA (ISBN 84-239-4576-6)
# Gassol

Gassol és una Àrea de Govern Local (AGL) en l'Estat de Taraba, Nigèria. Té la seu a la ciutat de Mutum Biyu (o Mutumbiyu o Mutum Mbiyu) en l'autopista A4. Amb una superfície de 5.548 km² té una població de 244.749 persones al cens del 2006.
La frontera nord de Gassol és el riu Benue, i el riu Taraba flueix al nord travessant la zona fins a la confluència amb el Benue.
Gassol és una de les vuit AGL de l'Estat de Taraba amb una població majoritàriament Mumuye.
# Gabriele Giolito de Ferrari

Giovanni Gabriele Giolito de Ferrari (Trino, circa 1508 - Venècia, 1578) va ser un tipògraf italià.

## Biografia

Va néixer a Trino y fueron sus padres Giovanni il Vecchio i Guglielmina Borgominieri. L'any 1523 es va establir amb el seu pare a Venècia -en el moment una de les capitals de la nova tècnica de la impressió-, on, a l'àrea de Rialto, va fundar un taller: Libreria della Fenice. Quan el seu pare es va traslladar a Torí, Gabriele es va fer càrrec de l'empresa, inicialment amb els seus germans i després amb autonomia, també després va obrir llibreries a Nàpols, Bolonya i Ferrara. Es va casar en 1544 Lucrezia Bin amb la que va tenir dotze fills.
Va ser el primer tipògraf a crear col·leccions d'edició. La seva política editorial va estar fortament orientada a la difusió d'obres en llengua vernacla. Famosa és la seva edició de 1555 de la Comèdia de Dante Alighieri, a càrrec de Ludovico Dolce, al títol de la qual apareix per primera vegada l'atribut Divina. Famós és també el seu logotip, que representa un ocell fènix que surt d'una urna alada -nova elaboració de l'emblema patern, en el que l'ocell fènix es destacava entre llengües de foc- amb el lema Dela mia morte eterna vita vivo.
Va morir a Venècia el 1578. El va succeir els seus fills Giovanni il Giovane e Giovanni Paolo, que van continuar la seva obra fins a 1606.

## Referències bibliogràfiques

* Salvatore Bongi, Annali di Gabriel Giolito de' Ferrari da Trino di Monferrato stampatore in Venezia, descritti e illustrati da Salvatore Bongi. Roma: presso i principali librai, 1890-95 (italià)
* Giannetto Avanzi, GIOLITO DE' FERRARI. In: Enciclopedia Italiana di scienze, lettere ed arti, Roma: Istituto Treccani, 1933 (italià)
* Berta Maracchi Biagiarelli, «Giolito de' Ferrari». In: Enciclopedia dantesca, Roma: Istituto dell'Enciclopedia italiana Treccani, 1970 (italià)
* Massimo Ceresa, GIOLITO DE' FERRARI, Gabriele, Dizionario Biografico degli Italiani - Volume 55 (2001), Istituto dell'Enciclopedia italiana Treccani (italià)
# Gabriele Magni

Gabriele Magni (Pistoia, 3 de desembre de 1973) és un esportista italià ja retirat que va competir en esgrima, especialista en la modalitat de floret.
Va participar en els Jocs Olímpics de Sidney 2000, on hi va obtenir una medalla de bronze en la prova per equips (juntament amb Daniele Crosta, Salvatore Sanzo i Matteo Zennaro).
Va guanyar una medalla de bronze en el Campionat Europeu d'Esgrima de 2000, també per equips.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Prova |
| 2000 | Sydney ( Austràlia) | 3 | Floret per equips |
| Campionat d'Europa ||||
| Any | Lloc | Medalla | Prova |
| 2000 | Funchal ( Portugal) | 3 | Floret per equips |

## Referències

* ↑ «Gabriele Magni». Base de dades de la FIE (anglès)
# Fusta sintètica

La fusta sintètica és un material fabricat a partir de residus de fusta i plàstics reciclats seleccionats, resultant en un material de major durabilitat i menor manteniment. També es coneix per aquest nom a compostos enterament sintètics l'acabat imita l'aspecte de la fusta natural. Els productes finals poden ser emprats de la mateixa manera que la fusta natural, principalment per a ús en exteriors, acceptant també i ambients salins.
La composició de les diferents fustes sintètiques és molt variable: les més freqüents combinen plàstics com el PVC amb fusta en proporcions properes al 50%, mentre altres són un 100% plàstiques.
Aquests productes es distribueixen sota diverses marques comercials registrades, com Fiberon, Timberdeck, Greendeck, etc.
# Gegant Boig

El Gegant Boig és un dels gegants que forma part del bestiari del Carnaval de Solsona, construït l'any 1978 pel mestre geganter Manel Casserras i Boix.
Va ser el primer dels Gegants Bojos que el mestre geganter va construir per al Carnaval de Solsona, com una imatge paròdica i burlesca dels gegants de la Festa Major. Posteriorment vingueren la Geganta Boja (1979), El Mocós (1980) i la Geganteta (1982). Durant l'edició de l'any 2003 del carnaval, va tenir lloc la celebració del 25$^è$ aniversari de la construcció del gegant, i una part important de la festa va rondar al voltant d'aquest element: la portada del programa d'aquesta edició estava dedicada a aquesta peça, i durant diversos actes realitzats durant la festa solsonina, el protagonista va ser aquest gegant. A més a més, a través de la Colla Gegantera del Carnaval de Solsona es va organitzar una trobada de gegants que va situar-se com a Rècord Guinness i que va aplegar més de noranta colles geganteres.
El 2011 va ser exposat al Museu de la Pell d'Igualada en una exposició dedicada a la imatgeria popular infantil. El 2014 se'n va editar una versió en format de caganer, creat per Hug Manzano i Albert Caelles.

## Referències

* ↑ «Carnaval de Solsona - Gegant Boig». Associació de Festes del Carnaval de Solsona. [Consulta: 28 agost 2011].
* ↑ Vilaseca, Noemí; Trilla i Reig, Marc. El Carnaval de Solsona. La història d'un desafiament genuí. Solsona: Associació de Festes del Carnaval de Solsona, 2011, p. 90. ISBN 978-84-614-6965-9.
* ↑ «Els Gegants Bojos». festes.org. [Consulta: 28 agost 2011].
* ↑ Associació de Festes del Carnaval de Solsona Programa Carnaval de Solsona [Solsona], 2003 [Consulta: 14 desembre 2011].
* ↑ «El Gegant Boig fa 25 anys». La Xarxa, 04-06-2003 [Consulta: 8 desembre 2015].
* ↑ «Rècord Guinness de gegants». La Xarxa, 08-07-2003.
* ↑ «Rècord Guinness Solsona». Colla Gegantera del Carnaval de Solsona, 05-03-2003. [Consulta: 8 desembre 2015].
* ↑ «Gegants, cucs i dracs, al Museu de la Pell». Anoia Diari, 02-11-2011.
* ↑ «El Gegant Boig del Carnaval de Solsona ja té la versió en caganer». Nació Digital, 30-09-2014.
* ↑ «El Gegant Boig solsoní estrena figureta en forma de caganer». Regió7, 02-10-2014.
* ↑ Costa, Anna «Un berguedà i dos solsonins creen la figura del caganer del ple de la Patum». Aquí Berguedà, 21-10-2014. «La idea va sortir dels solsonins Manzano i Caelles, que ja havien creat el Gegant Boig del Carnaval de Solsona»
# Gegant Carrasclet

El Gegant Carrasclet forma part del Seguici Festiu de Reus i participa en tots els actes de la Festa Major, en la cercavila del 23 de juny, Diada dels Països Catalans i a les festes de Misericòrdia, al mes de setembre.
Simbolitza la figura de Pere Joan Barceló, nascut a Capçanes el 1682, que tenia per malnom Carrasclet, un carboner que va lluitar, durant la guerra de Successió al costat de l'Arxiduc Carles d'Àustria. Exiliat el 1714, tornà a Catalunya el 1718 i aixecà una partida d'uns 8.000 homes amb equip i diners facilitats per exiliats a França, que actuà a la Serra de Llaberia, el Montsant i a les comarques del Pallars, la Cerdanya i el Rosselló. Barceló va acabar els seus dies a Àustria, on morí en una batalla amb el grau de coronel de l'exèrcit austríac
Un grup de reusencs van plantejar-se la construcció d'un gegant que no només fos un element festiu, sinó que, a través de la festa, tingués una forta càrrega simbòlica i reivindicativa. Es va considerar que Pere Joan Barceló podia ser aquest símbol, ja que havia actuat per les muntanyes properes i fins i tot se li atribuïa una incursió a Reus a favor de l'Arxiduc.
El 1985 s'inicià la construcció del gegant, en polièster, amb una alçada de 4 metres i un pes de 76 kg, per l'escultor Manel Llauradó. Porta una camisa blau clar, una jaqueta morada i un faldillam negre. Al cap, una barretina musca, pròpia dels pagesos del Camp de Tarragona, a l'espatlla una manta i a la mà esquerra un trabuc. Va ser "batejat" el 1986 a la plaça del Mercadal. El van apadrinar el gegant Indi, la Vitxeta i la Colla Sardanista Rosa de Reus. L'any 1990 va ser incorporat al Seguici Festiu de la ciutat i a les professons de la festivitat de la Mare de Déu de Misericòrdia, el 24 i 25 de setembre.
Se'n responsabilitza de les sortides la Colla Gegantera del Carrasclet, que porta una camisa blava semblant a la del gegant, pantalons negres, faixa morada, sabatilles i una tovallola al coll. Té música pròpia, la marxa i el ball del gegant Carrasclet, composta per Biel Ferré i interpretada per una colla de grallers.

## Referències

* ↑ Protocol de les Festes Majors de Reus. Reus: Arxiu Municipal, 2006, p. 34-35. ISBN 8489688362.
* ↑ Sant Pere: Festa major de Reus. Reus: l'Ajuntament, 2009, p. 263-267.

## Enllaços externs

* El Carrasclet Arxivat 2014-07-14 a Wayback Machine.
# Gegant

«Gegant o gegants» té aquests significats:
* Gegant (mitologia), monstre antropomorf que apareix a gairebé totes les cultures, molt més alt i fort que un ésser humà corrent
* Gegant (folklore), figura de les festes populars
* Gegant (pel·lícula), dirigida per George Stevens i protagonitzada per Elizabeth Taylor, Rock Hudson i James Dean
* Gegant, antagonista de la sèrie d'animació Doraemon
* Gegants (revista), publicació trimestral d'imatgeria festiva i cultura popular
* Astronomia:
** Gegant gasós, planeta de grans dimensions que no està compost en gran part per roca o alguna altra matèria sòlida
** Gegant vermella, tipus d'estrella
** Gegant blava, tipus d'estrella
# Sindicat Agrícola

«Sindicat Agrícola» té aquests significats:
* Sindicat Agrícola (Albatàrrec), obra noucentista d'Albatàrrec (Segrià)
* Sindicat Agrícola (Alcarràs), obra noucentista d'Alcarràs (Segrià)
* Sindicat Agrícola d'Artés al Bages
* Sindicat Agrícola (Artesa de Lleida), obra noucentista d'Artesa de Lleida (Segrià)
* Sindicat Agrícola d'Arenys de Mar al Maresme
* Sindicat Agrícola (Bellaguarda) a les Garrigues
* Sindicat Agrícola (Conesa) a la Conca de Barberà
* Sindicat Agrícola (Constantí) al Tarragonès
* Sindicat Agrícola de Lilla a Montblanc (Conca de Barberà)
* Sindicat Agrícola (Masllorenç) al Baix Penedès
* Sindicat Agrícola de la Masó a l'Alt Camp
* Sindicat Agrícola de Moja, edifici del poble de Moja, al municipi d'Olèrdola (Alt Penedès)
* Sindicat Agrícola de Sant Guim de Freixenet, edifici de Sant Guim de Freixenet (Segarra)
* Sindicat Agrícola de Sarral a la Conca de Barberà
* Sindicat Agrícola (el Soleràs) a les Garrigues
* Sindicat Agrícola o Lo Sindicat (Amposta) al Montsià
* Sindicat Agrícola o Celler del Sindicat de Barberà de la Conca a la Conca de Barberà
* Sindicat Agrícola o Cooperativa Agrícola (Marçà) al Priorat
* Sindicat Agrícola o Cooperativa Agrícola de Solivella a la Conca de Barberà
* Sindicat Agrícola o Premsa del Sindicat, molí d'oli d'Olesa de Montserrat
* Sindicat Agrícola o Cooperativa Agrícola Sant Gregori, edifici de Santa Bàrbara (el Montsià)
* sindicat agrícola o Cooperativa Agrícola de Sant Antoni Abad a la Granadella les Garrigues
* Sindicat Agrícola o Sindicat (Palau-solità i Plegamans) al Vallès Occidental
* Sindicat Agrícola o Celler de la Cooperativa Agrícola d'Alió a l'Alt Camp
* Sindicat Agrícola o Sindicat Cooperatiu (el Vendrell) al Baix Penedes
* Sindicat Agrícola, fundat el 1916, vegeu Cooperativa Agrícola d'Ulldecona al Montsià
* Sindicat Agrícola o Farinera del Sindicat Agrícola de Cervera, edifici modernista projectat per l'arquitecte Cèsar Martinell a Cervera
* Sindicat Agrícola o Celler del Sindicat de Vinicultors de Sarral a la Conca de Barberà
* Sindicat Agrícola de Sant Andreu o Cooperativa Agrícola de la Selva del Camp al Baix Camp
* Sindicat Agrícola de Sant Jaume, al municipi de Figuerola del Camp (Alt Camp)
* Sindicat Agrícola Sant Josep, edifici a Almassora, en la Plana Alta
* Sindicat Agrícola Harmonia, actual Biblioteca Antoni Tort edifici històric de Castellar del Vallès (Vallès Occidental)
* Cooperativa Sindicat Agrícola d'Òdena a l'Anoia
# Piet Wijdekop

Piet Wijdekop (Amsterdam, 13 de setembre de 1912 - Heemskerk, 1 de setembre de 1982) fou un piragüista neerlandès que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín on, fent parella amb el seu germà Kees Wijdekop, guanyà la medalla de bronze en la competició del K-2 plegable, 10.000 metres del programa de piragüisme.

## Referències

* ↑ «Piet Wijdekop Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 14 maig 2019].
# Lara i Kali

Lara i Kali és un programa de televisió emès per primera vegada al SX3 a l'octubre de 2022. Està dirigit per Laia Vinsac i Peter Porta i produït per Mamba Media.
És una sèrie d'aventures del gènere factual on es pot veure com la Lara i la seva gossa Kali, una border collie, han de superar missions a la natura per diferents indrets de Catalunya. Durant les missions la Lara posa a prova les seves habilitats (escalada, descens de barrancs, bicicleta...) i a la vegada explica com viure una aventura més segura i pràctica.
Els capítols duren 20' i hi ha 3 temporades.

## Referències

* ↑ «Lara i Kali – Premis Zoom» (en castellà). [Consulta: 17 gener 2024].
* ↑ «Lara i Kali». [Consulta: 17 gener 2024].
* ↑ CCMA. «Lara i Kali». [Consulta: 17 gener 2024].
* ↑ «Jornada festiva amb la Matinal infantil, el Jove 48 hores, la sessió de curtmetratges i el doble Premi Honorífic». [Consulta: 29 agost 2024].
# Pietro Annoni

Pietro Annoni (Milà, 14 de desembre de 1886 - Milà, 19 d'abril de 1960) va ser un remer italià que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla de plata en la competició del doble scull del programa de rem, formant equip amb Erminio Dones.
El 1912 guanyà el Campionat d'Europa de rem de doble scull. Entre 1935 i 1936 fou president de l'AC Milan.

## Referències

* ↑ «Pietro Annoni Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 9 de desembre 2009. [Consulta: 5 octubre 2017].
* ↑ «Rudern - Europameisterschaften (Herren - Doppelzweier)».
* ↑ «Pietro ANNONI».
# Radmila Drljača

Radmila Drljača (Novi Grad, 21 de desembre de 1959) fou una jugadora d'handbol sèrbia que va competir sota bandera de Iugoslàvia durant la dècada de 1970.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla de plata en la competició d'handbol.

## Referències

* ↑ «Radmila Drljača Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 2 novembre 2019].
# Raymond Kegeris

Raymond "Ray" Kegeris (Bellwood, Nebraska, 10 de setembre de 1901 – Los Angeles, 14 d'agost de 1975) va ser un nadador estatunidenc que va competir en els anys posteriors a la Primera Guerra Mundial.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va disputar la competició dels 100 metres esquena del programa de natació. En ella guanyà la medalla de plata.
El 1921 i 1922 guanyà el campionat nacional de l'Amateur Athletic Union (AAU) de 150 iardes esquena. També guanyà nombrosos títols als Campionats de la Costa del Pacífic.

## Referències

* 1 2 «Ray Kegeris Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 4 setembre 2017].