OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Haiducii (pel·lícula)

Haiducii és una pel·lícula romanesa del 1966 dirigida per Dinu Cocea. Fou exhibida com a part de la selecció oficial del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1966.

## Argument

Durant el segle xviii a les muntanyes de Valàquia, una banda de foragitats es van rebel·lar contra el domini dels fanariotes i els otomans. Dues germanastres, Sarbu i Amza, amb una relació violenta i complexa, lideren aquesta banda.

## Repartiment

* Ion Besoiu - căpetenia de haiduci Amza
* Marga Barbu - hangița Anița
* Amza Pellea - haiducul Sârbu
* Elisabeta Jar - Maria, fiica vel-vistiernicului Dudescu
* Toma Caragiu - haiducul Răspopitul
* Fory Etterle - domnitorul (creditat Fory Eterle)
* Ion Finteșteanu - Ahmed Pașa, trimisul sultanului
* Alexandru Giugaru - boierul Belivacă
* Florin Scărlătescu - vel-vistiernicul Dudescu
* Marin Moraru - haiducul Dascălu
* Mircea Sîntimbreanu - haiducul Zdrelea
* Constantin Guriță - Duduveică
* Ileana Buhoci-Gurgulescu - țiganca Fira
* Jean Constantin - țiganul Parpanghel
* Colea Răutu - arnăut

## Producció

La pel·lícula es va estrenar el 21 d'abril de 1966 al Cinematògraf Patria de Bucarest. El primer dia d'emissió es van vendre 25 mil entrades. Ha tingut un gran èxit de públic als cinemes romanesos, amb 8.850.537 espectadors. Es troba així en el lloc número 8 de les pel·lícules romaneses més vistes de tots els temps, segons un article de la Unió d'Autors i Cineastes Romanesos el 2006.

## Referències

* ↑ Pel·lícules a la selecció de 1966 al web del Festival
* ↑ Sebastian S. Eduard - Top - "Nea Mărin miliardar", cel mai vizionat film, în "Jurnalul Național", 22 noiembrie 2006.
* ↑ «Situația numărului de spectatori înregistrat de filmele românești de la data premierei până la data de 31.12.2006 și 2007» (PDF). Centrul Național al Cinematografiei, 31-12-2007. Arxivat de l'original el 2012-07-30. [Consulta: 14 setembre 2011].
* ↑ Roxana Vasile - „Viața bate filmul. De vorbă cu Dinu Cocea”, europapresse.org, 8 iunie 2010. Accesat la 23 octombrie 2012.

## Enllaços externs

* Haiducii a Cinemagia.ro
# Herbert Trube

Herbert Lawrence "Herb" Trube (Brooklyn, Nova York, 3 de setembre de 1886 – Norwalk, Connecticut, 13 de juliol de 1959) va ser un atleta estatunidenc que va competir a principis del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on disputà dues proves del programa d'atletisme: les tres milles per equips, en què aconseguí la medalla de plata formant equip amb George Bonhag, John Eisele, Gayle Dull i Harvey Cohn i els 3200 metres obstacles, on abandonà la seva sèrie. Aquell mateix any s'havia proclamat campió de la milla de l'Amateur Athletic Union.

## Referències

* 1 2 «Herb Trube Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 25 d’agost 2011. [Consulta: 6 abril 2016].
# Olives (desambiguació)

«Olives» té aquests significats:
* Olives o Olives de Sant Esteve de Guialbes: veïnat del municipi de Vilademuls
** Santa Maria de les Olives, església en ruïnes del veïnat d'Olives (Vilademuls)
* Les Olives (Garrigoles): nucli de població del municipi de Garrigoles,
** Sant Vicenç de les Olives, església del nucli de les Olives (Garrigoles)
* Les Olives (Peralada), veïnat del municipi de Peralada
** Sant Nazari de les Olives, església del veïnat de les Olives, al municipi de Peralada
* L'oliva, el fruit de l'olivera.

## Vegeu també

* Oliva (desambiguació)
* Oliba (desambiguació)
* Òliba
# Herman Georges Berger

Herman Georges Berger, també conegut com a Henri Georges Berger i H. Georges-Berger, (Bassens, Gironda, 1 d'agost de 1875 – Niça, 13 de gener de 1924) va ser un tirador francès que va competir a principis del segle xx.
El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on disputà, sense sort, dues proves del programa d'esgrima. Vuit anys més tard, als Jocs de Londres, tornà a disputar dues proves d'esgrima. En la competició d'espasa individual quedà eliminat en semifinals, mentre en la competició d'espasa per equips guanyà la medalla d'or.

## Referències

* ↑ «H. Georges Berger Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 21 de novembre 2015. [Consulta: 17 desembre 2015].
# Alexandre Fayollat

Armand Alexandre Fayollat (4 d'octubre de 1889 - abril de 1957) va ser un atleta francès que va competir a començaments del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de bronze en la cursa de les tres milles per equips, formant equip amb Louis Bonniot de Fleurac, Joseph Dréher, Jean Bouin i Paul Lizandier.

## Referències

* ↑ «Alexandre Fayollat Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 23 de setembre 2011. [Consulta: 15 maig 2017].
# Eugène Olivier

Eugène Victor Olivier (París, 17 de setembre de 1881 – París, 5 de maig de 1964) va ser un tirador francès que va competir a principis del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on disputà dues proves del programa d'esgrima. En la competició d'espasa individual guanyà la medalla de bronze, en quedar rere els seus compatriotes Gaston Alibert i Alexandre Lippmann. En canvi en la competició d'espasa per equips, formant equip amb Herman Georges Berger, Charles Collignon i Gaston Alibert, guanyà la medalla d'or.

## Referències

* ↑ «Eugène Olivier Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2012. [Consulta: 25 novembre 2015].
# Sante Ceccherini

Sante Lorenzo Minotti Ceccherini (Incisa in Val d'Arno, Florència, 15 de novembre de 1863 – Marina di Pisa, 9 d'agost de 1932) va ser un tirador d'esgrima italià que va competir a començaments del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de plata en la competició de sabre per equips del programa d'esgrima, formant equip amb Alessandro Pirzio Biroli, Riccardo Nowak, Marcello Bertinetti i Abelardo Olivier. En la competició d'espasa i sabre individual fou eliminat abans d'arribar a la final.

## Referències

* ↑ «Sante Ceccherini Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 29 d'agost 2011. [Consulta: 18 desembre 2015].
# Emilio Lunghi

Emilio Lunghi (Gènova, 16 de març de 1887 – Gènova, 26 de setembre de 1926) va ser un atleta italià que va competir a principis del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on disputà tres proves del programa d'atletisme: els 800 metres, on guanyà la medalla de plata en quedar rere Mel Sheppard; i els 1500 metres i les tres milles per equips, on quedà eliminat en la ronda preliminar.
Quatre anys més tard va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on disputà dues proves més del programa d'atletisme: els 400 metres i els 800 metres, quedant eliminat en sèries en ambdues proves.
Entre 1908 i 1914 guanyà nou campionats nacionals italians en sis proves diferents.
* 1 victòria en 400 metres (1908)
* 1 victòria en 800 metres (1914)
* 3 victòries en 1000 metres (1908, 1911, 1912)
* 2 victòries en 1500 metres (1906, 1913)
* 1 victòria en 1200 metres obstacles (1912)
* 1 victòria en 400 metres tanques (1913)

## Notes

* Cook, Theodore Andrea. The Fourth Olympiad, Being the Official Report. Londres: British Olympic Association, 1908.
* De Wael, Herman. «Athletics 1908». Herman's Full Olympians, 2001. Arxivat de l'original el 27 de setembre 2006. [Consulta: 29 juliol 2006].
* Greenberg, Stan. Olympic Games: The Records. Londres: Guinness Books, 1987. ISBN 0-85112-896-3.
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (en polonès), 1999. Arxivat de l'original el 16 de febrer 2009. [Consulta: 29 juliol 2006].

## Referències

* 1 2 «Emilio Lunghi Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 22 de setembre 2009. [Consulta: 3 novembre 2015].
* ↑ «"CAMPIONATI "ASSOLUTI" ITALIANI SUL PODIO TRICOLORE – 1906 2012». sportolimpico.it. Arxivat de l'original el 12 de maig 2013. [Consulta: 10 febrer 2013].
# Jan Kok

Johan Adolf Frederik "Jan" Kok (Surabaya, Índies Orientals Neerlandeses, 9 de juliol de 1889 – Zeist, Utrecht, 2 de desembre de 1958) va ser un futbolista neerlandès que va competir a començaments del segle xx. Jugà com a centrecampista i en el seu palmarès destaca una medalla de bronze en la competició de futbol dels Jocs Olímpics de Londres de 1908.
A la selecció nacional jugà un sol partit, en què no marcà cap gol.

## Referències

* ↑ «Jan Kok Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 11 de juny 2017. [Consulta: 4 febrer 2016].
* ↑ Fitxa de Jan Kok a eu-football.info
# Edu Snethlage

Everardus "Edu" Snethlage (Ngawi, Índies Orientals Neerlandeses, 9 de maig de 1886 – Medan, Índies Orientals Neerlandeses, 12 de gener de 1941) va ser un futbolista neerlandès que va competir a començaments del segle xx. Jugà com a davanter i en el seu palmarès destaca una medalla de bronze en la competició de futbol dels Jocs Olímpics de Londres de 1908 i la Lliga neerlandesa de futbol de la temporada 1907-08.
A la selecció nacional jugà un total d'11 partits, en què marcà 10 gols.

## Referències

* ↑ «Edu Snethlage Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 12 de novembre 2012. [Consulta: 3 febrer 2016].
* ↑ (anglès) «Edu Snethlage – Goals in International Matches». RSSSF. [Consulta: 10 abril 2015].
* ↑ Fitxa d'Edu Snethlage a eu-football.info
* ↑ Fitxa d'Edu Snethlage Arxivat 2015-04-16 a Wayback Machine. a fifa.com
# Jan Thomée

Johannes "Jan" Thomée, conegut també com a Het Kanon (Delft, Holanda Meridional, 4 de desembre de 1886 – Delft, 1 d'abril de 1954) va ser un futbolista neerlandès que va competir a començaments del segle xx. Jugà com a davanter i en el seu palmarès destaca una medalla de bronze en la competició de futbol dels Jocs Olímpics de Londres de 1908.
A la selecció nacional jugà un total de 16 partits. Debutà el desembre de 1907 i en aquests partits marcà 16 gols.

## Referències

* ↑ «Jan Thomée Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2013. [Consulta: 2 febrer 2016].
* ↑ Fitxa de Jan Thomée a national-football-teams.com
* ↑ Fitxa de Jan Thomée a eu-football.info
# Robert Andersson (waterpolista)

Robert Theodor Andersson (Estocolm, 18 d'octubre de 1886 – Estocolm, 2 de març de 1972) va ser un waterpolista, nedador i saltador suec que va competir durant el primer quart del segle XX i que va prendre part en quatre edicions dels Jocs Olímpics. Era germà dels també esportistes Selma, Adolf i Erik Andersson.
En el seu palmarès destaquen tres medalles als Jocs Olímpics, sempre com a waterpolista. El 1912 a Estocolm guanyà la medalla de plata, mentre a Londres, el 1908 i a Anvers, el 1920, guanyà la de bronze.
Com a nedador destaca una quarta posició en els relleus 4x200 metres lliures de 1920 i la novena dels 100 metres llisos el 1906.
Com a saltador destaca la quarta posició en el salt de palanca el 1908.

## Referències

* 1 2 3 4 «Robert Andersson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 30 de novembre 2009. [Consulta: 22 novembre 2015].
# Nikolai Orlov

Nikolai Orlov (en rus Николай Орлов) va ser un lluitador rus que va competir a principis del segle xx. El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de plata en la categoria del pes lleuger de lluita grecoromana, en perdre contra Enrico Porro en la final.

## Referències

* ↑ «Nikolay Orlov Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 26 novembre 2015].
# Lexy Ortega

Lexy Ortega (Camagüey, 8 de març de 1960) és un jugador i entrenador d'escacs italià, anteriorment cubà, que té el títol de Gran Mestre des de 2000. Nascut a Cuba, el 1991 emigrà a Itàlia, país del qual adoptà la nacionalitat i al qual representa des d'aleshores.
Tot i que roman inactiu des del juny de 2019, a la llista d'Elo de la FIDE del setembre de 2020 tenia un Elo de 2459 punts, cosa que en feia el jugador número 15 (en actiu) d'Itàlia. El seu màxim Elo va ser de 2498 punts, a la llista de juliol de 2001 (posició 587 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

De jove, fou campió de judo, però un accident que li costà el trencament d'un peu (el 1974) acabà abruptament amb la seva carrera d'arts marcials. Després d'això es dedicà completament als escacs, i molt aviat guanyà el campionat d'escacs júnior de Cuba (Sub-18) el 1978.
El 1986 fou el segon de Walter Arencibia, quan guanyà el Campionat del món juvenil a Gausdal. Ha estat, també, durant alguns anys l'entrenador de l'equip d'escacs nacional mexicà.
Ortega fou el capità de l'equip nacional italià femení a la 38a Olimpíada d'escacs a Dresden, on finalitzà en el 12è lloc de 114 equips, el seu millor resultat històric.
El 2009 guanyà el Campionat d'escacs d'Itàlia, a Sarre (Vall d'Aosta), després de disputar un play-off contra Michele Godena.

### Altres resultats en torneigs

* 1986: empatat als llocs 3r-4t a Erevan, on entre els participants hi havia Mikhaïl Tal, Oleg Romànixin, Iuri Balaixov i Lev Psakhis.
* 1988: 3r al Campionat d'escacs de Cuba (un lloc que repetiria el 1989).
* 1993: Empatat al primer lloc amb Sinisa Drazič, a Roma (Festival INPS).
* 1994: 1r a Nàpols; 2n a Imperia, darrere de Serguei Tiviàkov.
* 1996: 1r a Amantea; guanya el 28è campionat d'escacs italià per equips amb el "Circolo Scacchistico Averno" de Nàpols.
* 1997: 1r a Verona.
* 1999: 1r a Pàdua.

## Notes i referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Lexy Ortega» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 26 maig 2012].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Itàlia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 11 setembre 2020].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Lexy Ortega «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-01-03. [Consulta: 26 maig 2012].
* ↑ Weeks, Mark. «World Junior Chess Champions» (en anglès). mark-weeks.com. [Consulta: 26 maig 2012].
* ↑ «Lexy Ortega Wins Italian Chess Championship» (en anglès). chessdom.com, 05-12-2009. Arxivat de l'original el 2012-06-06. [Consulta: 27 març 2012].

## Enllaços externs

* «Estimació Elo de Lexy Ortega a chessmetrics.com» (en anglès). [Consulta: 26 maig 2012].
* Bartelski, Wojciech. «Fitxa de Lexy Ortega a OlimpBase» (en anglès). olimpbase.org. [Consulta: Consulta: 26 maig 2012].
# A. Wilcocks

A. Wilcocks va ser un jugador de rugbi britànic que va competir a principis del segle xx. El 1908 va guanyar la medalla de plata en la competició de rugbi dels Jocs Olímpics de Londres.

## Referències

* ↑ «A. Wilcocks Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 7 de febrer 2013. [Consulta: 27 desembre 2015].
# A. Lawrey

A. Lawry "Chummy" va ser un jugador de rugbi britànic que va competir a principis del segle xx. El 1908 va guanyar la medalla de plata en la competició de rugbi dels Jocs Olímpics de Londres.

## Referències

* ↑ «A. Lawry Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 7 de febrer 2013. [Consulta: 27 desembre 2015].
# Francesc de Paula del Villar i Carmona

Francesc de Paula del Villar i Carmona (Barcelona, 24 de novembre de 1861 – Ginebra, Suïssa, 22 de setembre de 1926) fou un arquitecte català.

## Biografia

Fou fill de l'arquitecte murcià Francisco de Paula del Villar y Lozano i d'Eloïsa Carmona Trallero, natural de Màlaga. Titulat com Arquitecte el 30 de març de 1886, el 1892 va succeir al seu pare com a arquitecte diocesà, continuant amb la tasca iniciada pel seu pare al Monestir de Montserrat: absis, façana de l'església, cambril de la Verge, Segon Misteri de Dolor del Rosari Monumental, monument als herois de la batalla del Bruc (avui desaparegut), etc. A Barcelona va fer la Casa Riera (1892), la casa del Gas Lebon a Balmes/Gran Via (1896), l'església de Santa Madrona la Vella (a l'actualitat dedicada a la Mare de Déu de Lourdes)i l'Hospital d'Inguaribles (1916). Autor també de l'església parroquial de Tiana (1886), l'observatori Patxot (1895) de Sant Feliu de Guíxols i la casa de salut de la Fundació Albà.
Va dissenyar i dirigir entre els anys 1895-1897 la construcció del campanar de l'església de Sant Joan de Valls (Alt Camp), de 74 m d'alçada.
La documentació que es conserva al fons de l'arxiu històric del Centre de Documentació del Col·legi d'Arquitectes de Catalunya, sobre Francesc de Paula del Villar i Carmona, està formada per 7 expedients i 315 dibuixos realitzats entre 1882 i 1916.

## Referències

* ↑ «Participacions de defunció». La Veu de Catalunya, 30-09-1926, pàg. 1.
* ↑ «Francesc de Paula del Villar i Carmona». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1861, llibre 5è, foli 53, número de registre 5331.
* 1 2 «VILLAR I CARMONA, Francesc de Paula». Col·legi d'Arquitectes de Catalunya. [Consulta: 17 maig 2016].
* ↑ Títol d'arquitecte número 1886
* ↑ Altés i Aguiló, Francesc Xavier. L'església nova de Montserrat (1560-1592-1992). L'Abadia de Montserrat, 1992, p. 210–221. ISBN 978-84-7826-333-2.
* ↑ «Església de la Mare de Déu de Lorda». Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* ↑ Gerard, Bussot Liñón. Carrers, cases i arquitectes. Sant Feliu de Guíxols (Dels finicis fins al 19319, 2000, p. 142. ISBN 84-920253-7-9.
# Gawain Jones

Gawain Jones (11 de desembre de 1987) és un jugador d'escacs anglès, que té el títol de Gran Mestre des de 2007. Està casat amb la Mestre Internacional Femení Sue Maroroa.
A la llista d'Elo de la FIDE del desembre de 2021, hi tenia un Elo de 2665 punts, cosa que en feia el jugador número 3 (en actiu) d'Anglaterra, i el 73è millor jugador al rànquing mundial. El seu màxim Elo va ser de 2709 punts, a la llista del juny de 2019.

## Resultats destacats en competició

El juny de 2013 fou campió del Torneig de Hastings amb 7½ de 9 després de derrotar a Daniel Alsina a la darrera partida.
L'abril de 2016 fou campió de l'Obert de Dubai amb 7½ punts de 9, els mateixos punts que Vladímir Akopian però amb millor desempat.
Del 30 de maig al 10 de juny de 2017, va prendre part en el Campionat d'Europa individual on va fer 7½ punts d'11 (+6–3=2), un punt per sota de Maksim Matlakov, Baadur Jobava i Vladímir Fedosséiev. Matlakov guanyà el torneig en el desempat. Amb aquest resultat li donà dret a participar el setembre a Tbilisi en la Copa del Món de 2017, on fou derrotat per Jorge Cori per ½ a 1½ a la primera ronda.
El novembre de 2017 fou per segon cop campió de la Gran Bretanya en derrotar a Luke McShane en els play-off després que en el torneig juntament amb David Howell i Craig Hanley empatessin amb 7 punts.
El març de 2019, fou membre de l'equip anglès que va quedar segon al Campionat del món per equips a Astana.

### Participació en olimpíades d'escacs

Jones ha participat, representant Anglaterra, en quatre Olimpíades d'escacs entre els anys 2008 i 2014, amb un resultat de (+9 =21 –8), per un 51,3% de la puntuació. El seu millor resultat el va fer a l'Olimpíada del 2010 en puntuar 6 de 8 (+4 =4 -0), amb el 75,0% de la puntuació, amb una performance de 2647.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Gawain Jones» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 22 novembre 2017].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Anglaterra"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ «FIDE». [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ «Gawain Jones wins 88th Hastings Masters». chessbase.com. [Consulta: 22 novembre 2017]. (anglès)
* ↑ «GM Gawain Jones is double champion at the 18th Dubai Open Chess Tournament». chessdom.com. [Consulta: 21 abril 2016].
* ↑ «European Individual Chess Championship 2017». Chess Results. [Consulta: 22 novembre 2017].
* ↑ «Arbre d'emparellaments». [Consulta: 22 novembre 2017].
* ↑ «Gawain Jones wins the British». [Consulta: 22 novembre 2017]. (anglès)
* ↑ Crowther, Mark. «FIDE World Team Championship 2019» (en anglès). The Week In Chess, 14-03-2019. [Consulta: 2 maig 2021].
* ↑ La notació (+x -y =z) vol dir que el primer jugador va guanyar x partides, en va perdre y, i va fer taules en z.
# Renier Vázquez Igarza

Renier Vázquez Igarza (Cuba, 8 de gener de 1979), és un jugador d'escacs d'origen cubà, nacionalitzat espanyol. L'any 2002 es traslladà a l'Estat espanyol, i a partir de llavors la progressió del seu joc li va permetre d'obtenir el títol de Gran Mestre, el 2007.
A la llista d'Elo de la FIDE del juliol de 2022, hi tenia un Elo de 2535 punts, cosa que en feia el jugador número 15 (en actiu) de l'estat espanyol. El seu màxim Elo va ser de 2602 punts, a la llista de setembre de 2013 (posició 234 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

El millor resultat individual de la seva carrera, segons chessmetrics, fou la seva victòria al grup Premier I del 36è Memorial Capablanca a l'Havana, 2001 on hi puntuà 7/10 (70%) contra una oposició mitjana d'Elo de 2447. A l'estat espanyol, en Renier ha obtingut resultats notables en torneig, especialment a l'entorn de Madrid. El 2005 va vèncer el Memorial Narciso Yepes de Llorca (Múrcia). Va ser Campió de Madrid absolut els anys 2003, 2004, 2006, 2007 i 2008. El 2007 va ser segon en el Campionat d'Escacs Ràpid de Madrid; va vèncer el Torneig de Mestres de la Federació Madrilenya aconseguint la norma de GM definitiva. El mateix any va vèncer el I Memorial José Raúl Capablanca de Madrid amb 7/11 punts.
El 2009 empatà amb Salvador del Río al 2n-3r lloc al torneig de Parla (el campió fou Ievgueni Gléizerov). El juliol de 2012 fou tercer a l'Obert Vila de Benasc (el campió fou Dan Zoler).
Renier té un estil de joc agressiu. Les seves obertures preferides són la defensa siciliana i l'obertura Ruy López.

### Participació en olimpíades d'escacs

Vázquez Igarza ha participat, representant Espanya, en l'Olimpíada d'escacs de 2014 amb un resultat de (+3 =4 –0), per un 71,4% de la puntuació, amb una performance de 2578.

## Vegeu també

* Llista de Grans Mestres espanyols

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica de Renier Vázquez Igarza» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 17 setembre 2010].
* ↑ Llista de jugadors que van canviar de Federació estatal durant 2004 al lloc web de la FIDE (anglès)
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Espanya"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 1r juliol 2022].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Renier Vázquez Igarza «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2013-12-30. [Consulta: 28 desembre 2013].
* ↑ dades estadístiques del Memorial Capablanca (Premier I) de 2001 a chessmetrics.com (anglès)
* ↑ «Campions d'escacs de Madrid». ajedrezmadrid.com. [Consulta: 1r juliol 2022].
* ↑ «Torneo Maestros Federacion Madrileña». FIDE. [Consulta: 9 octubre 2020].
* ↑ «XIV Campeonato de Parla 2009» (en anglès). FIDE. [Consulta: 15 desembre 2011].
* ↑ «XXXII Open Internacional "Villa de Benasque"». fide.com. [Consulta: 15 agost 2015].
* ↑ La notació (+x -y =z) vol dir que el primer jugador va guanyar x partides, en va perdre y, i va fer taules en z.

## Enllaços externs

* Estimació Elo de Renier Vázquez Igarza a «chessmetrics.com». [Consulta: 17 setembre 2010]. (anglès)