OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Khristos Banikas

Khristódulos (Khristos) Banikas (en grec:Χριστόδουλος (Χρήστος) Μπανίκας), (nascut el 20 de maig de 1978), és un jugador d'escacs grec, resident a Salònica, que té el títol de Gran Mestre des de 2001.
A la llista d'Elo de la FIDE del gener de 2022, hi tenia un Elo de 2588 punts, cosa que en feia el jugador número 3 (en actiu) de Grècia, i el 260è millor jugador al rànquing mundial. El seu màxim Elo va ser de 2645 punts, a la llista de desembre de 2014 (posició 125 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Banikas va guanyar el Campionat de Grècia Sub-12 el 1990, el Campionat de Grècia Sub-16 el 1993, i el Campionat de Grècia Sub-20 el 1996. Ha estat vuit cops Campionat de Grècia absolut, des de 2000 a 2005 i des de 2008 a 2009.
El 2001 va perdre un matx contra la computadora d'escacs Deep Junior. El 2002, va guanyar el Campionat d'Europa d'escacs ràpids.
El 2007 va empatar als llocs 2n-7è amb Kiril Gueorguiev, Dimítrios Mastrovasilis, Vadim Malakhatko, Mircea Pârligras i Dmitri Svetuşkin al Torneig Internacional Acropolis (el campió fou Ilià Smirin). El 2009 empatà als llocs 1r-4t (i fou segon per desempat, rere Borki Predojević), a la 24a edició del Torneig Acropolis.

## Estil de joc

En Banikas és conegut per la seva tendència a entrar en complicacions tàctiques. Amb negres juga habitualment la defensa siciliana contra 1.e4, mentre que amb blanques prefereix 1.d4, però juga ocasionalment 1. Cf3 o 1.c4.

## Referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Khristos Banikas» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 17 abril 2011].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Grècia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 1r gener 2022].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Khristos Banikas «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2012-01-20. [Consulta: 16 març 2014].
* ↑ «Nota autobiogràfica de Banikas» (en anglès). chess.gr, 2001. Arxivat de l'original el 2011-06-10. [Consulta: 17 abril 2011].
* ↑ «Deep Junior gewinnt Match gegen GM Hristos Banikas» (en alemany). ChessBase, 2001. [Consulta: 17 abril 2011].
* ↑ «Matx contra Deep Junior» (en anglès), 2001. Arxivat de l'original el 2009-09-21. [Consulta: 17 abril 2011].
* ↑ «Ilya Smirin wins Acropolis 2007» (en anglès). ChessBase, 26-08-2007. [Consulta: 17 maig 2011].
* ↑ «Quadre de classificació, Torneig Acropolis 2009» (en anglès). chess-results.com. [Consulta: 13 maig 2011].

## Enllaços externs

* Estimació Elo de Khristos Banikas a «chessmetrics.com». (anglès)
# Messier 72

Messier 72 (M72 o NGC 6981) és un cúmul globular situat a la constel·lació d'Aquari. Va ser descobert per Pierre Méchain el 29 d'agost de 1780. Charles Messier el va buscar el 4 i 5 d'octubre següent, i ho va incloure en el seu catàleg. Ambdós van decidir que era una nebulosa feble i no un cúmul com és conegut avui dia.
L'M72 està situat a uns 53.000 anys llum de la Terra, a la qual s'aproxima a una velocitat de 255 km/s. Es tracta d'un dels cúmuls més llunyans situant-se a una considerable distància del centre galàctic. El seu diàmetre real és de 90 anys llum. Generalment és considerat un cúmul jove, el cúmul té diverses gegants blaus i unes cinquanta estrelles variables, la major part d'elles del tipus RR Lyrae; encara que generalment els cúmuls estel·lars contenen les estrelles més velles.

## Observació

M72 es troba a l'extrem occidental de la constel·lació, 1.5º a l'oest de M73. Es tracta d'un dels cúmuls més difícils de resoldre en estrelles, calen telescopis potents per a fer-ho.

## Referències

* 1 2 «Messier 72». [Consulta: 11 setembre 2017].
* 1 2 3 4 5 William E. Harris «A catalog of parameters for globular clusters in the Milky Way» (en anglès). Astronomical Journal, 1996, pàg. 1487. DOI: 10.1086/118116.
* 1 2 Ralf-Dieter Scholz «Global survey of star clusters in the Milky Way» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 10-2013, pàg. 53–53. DOI: 10.1051/0004-6361/201322302.
* 1 2 «The ACS survey of galactic globular clusters. X. New determinations of centers for 65 clusters» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 09-11-2010, pàg. 1830–1837. DOI: 10.1088/0004-6256/140/6/1830.
* ↑ Sangmo Sohn «Ultraviolet properties of Galactic globular clusters with GALEX. II. Integrated colors» (en anglès). Astronomical Journal, 5, 24-09-2012, pàg. 126. DOI: 10.1088/0004-6256/144/5/126.

## Enllaços externs

* SEDS (anglès)
* Dades astronòmiques SIMBAD (anglès)
# Rudinská

Rudinská és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.
Està situat al nord-oest de la regió, prop del curs alt del riu Vah (conca hidrogràfica del Danubi) i de la frontera amb la República Txeca i Polònia.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1598.

## Referències

* ↑ Citypopulation.de Estadístiques de la regió de Žilina. Consultat l'1° d'agost de 2021.
* ↑ «(eslovac) (anglès) obe.sk». Arxivat de l'original el 2021-12-18. [Consulta: 18 desembre 2021].
# Llenguatge de programació de propòsit general

Llenguatge de programació de propòsit general, en ciències de la computació, és un llenguatge de programació dissenyat per a escriure programari en una gran varietat de camps d'aplicació diferents. A diferència dels llenguatges de programació de domini específic, on hi ha característiques especials adaptades a un sector concret com el cientític, artístic, jocs...
Els següents són alguns del llenguatges de programació de propòsit general :
* Ada
* ALGOL
* Assembly language
* BASIC
* Boo
* C
* C++
* C#
* Clojure
* COBOL
* Crystal
* D
* Dart
* Elixir
* Erlang
* F#
* Fortran
* Go
* Harbour
* Haskell
* Idris
* Java
* JavaScript
* Julia
* Lisp
* Lua
* Modula-2
* NPL
* Oberon
* Objective-C
* Pascal
* Perl
* PHP
* Pike
* PL/I
* Python
* Ring
* RPG
* Ruby
* Rust
* Scala
* Simula
* Swift
* Tcl

## Vegeu també

* LLenguatge de programació de domini específic
* Llenguatge de programació d'alt nivell
* Llenguatge de programació de baix nivell

## Referències

* ↑ «General Purpose Programming Language» (en anglès). wiki.c2.com. [Consulta: 15 maig 2017].
* ↑ «Laurence Tratt: General Purpose Programming Languages' Speed of Light» (en anglès). http://tratt.ne.+[Consulta: 15 maig 2017].
* ↑ Kantawala, Moiz. «General-purpose programming / Coding | Digital Technologies Hub» (en anglès). www.digitaltechnologieshub.edu.au. [Consulta: 15 maig 2017].
# Martin Matsbo

Martin Matsbo (Hedemora, 4 d'octubre de 1911 - Södertälje, 6 de setembre de 2002) va ser un esquiador de fons suec que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Garmisch-Partenkirchen, on disputà dues proves del programa d'esquí de fons. Guanyà la medalla de bronze en la competició dels relleus 4x10 quilòmetres, formant equip amb John Berger, Arthur Häggblad i Erik August Larsson, mentre en la prova dels 18 quilòmetres fou quart.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles de bronze al Campionat del Món d'esquí nòrdic de 1935 i 1938.
Matsbo també destacà desenvolupant ceres pels esquís, com ara Swix, una de les primeres ceres sintètiques, que es va comercialitzar el 1946 i que es va utilitzar als Jocs Olímpics de 1948. Posteriorment, Matsbo va produir altres tipus de cera per als salts d'esquí i l'esquí alpí.

## Referències

* 1 2 3 «Martin Matsbo Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de març 2009. [Consulta: 16 abril 2019].
* ↑ Martin Matsbo. Comitè Olímpic Suec
# Messier 93

Messier 93 (M93 o NGC 2447) és un cúmul obert situat a la constel·lació de la Popa. Va ser descobert per Charles Messier en 1781.
El M93 està a una distància d'uns 3.600 anys llum de la Terra i té un ràdio espacial d'uns 10-12 anys llum. La seva edat estimada és de prop de 100 milions d'anys. Les estrelles més brillants d'M93 són gegants blaves del tipus B9 de magnitud aparent 8.20.

## Observació

M93 es troba prop d'1º al nord-oest de l'estrella χ Puppis. Es tracta d'un dels cúmuls més petits, però alhora és un dels més brillants.

## Enllaços externs

* SEDS (anglès)
* Dades astronòmiques SIMBAD (anglès)

## Referències

* 1 2 3 «Messier 93». [Consulta: 4 gener 2018].
* ↑ Ralf-Dieter Scholz «Astrophysical parameters of Galactic open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 18-07-2005, pàg. 1163–1173. DOI: 10.1051/0004-6361:20042523.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 3 4 5 6 Stefano Bertone «Gaia Data Release 2. Observational Hertzsprung-Russell diagrams» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 8-2018. DOI: 10.1051/0004-6361/201832843.
* 1 2 «The orbits of open clusters in the Galaxy» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 4, 11-11-2009, pàg. 2146–2164. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2009.15416.X.
* ↑ Martin Netopil «On the metallicity of open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1-2016. DOI: 10.1051/0004-6361/201526370.
# Tropidostoma dubium

Tropidostoma dubium és una espècie de sinàpsid extint de la família dels udenodòntids que visqué al sud d'Àfrica entre el Permià mitjà i el Permià superior. Se n'han trobat restes fòssils a les províncies sud-africanes del Cap Occidental, el Cap Oriental i el Cap Septentrional. Es tracta de l'única espècie reconeguda del gènere Tropidostoma. El nom científic T. dubium preval sobre T. dunnii per la seva major antiguitat. Era un dels animals herbívors de mida mitjana a gran dominants del seu ecosistema, juntament amb Rhachiocephalus.

## Referències

* 1 2 Entrada «Tropidostoma dubium» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Kammerer, Angielczyk i Fröbisch, 2011, p. 27 i 28.
* ↑ Smith, Rubidge i Van der Walt, 2012, p. 41.

## Bibliografia

* Kammerer, C. F.; Angielczyk, K. D.; Fröbisch, J. «A comprehensive taxonomic revision of Dicynodon (Therapsida, Anomodontia) and its implications for dicynodont phylogeny, biogeography, and biostratigraphy» (en anglès). Journal of Vertebrate Paleontology, 31, suplement al 6, 2011, pàg. 1-158. DOI: 10.1080/02724634.2011.627074.
* Smith, M. H. S.; Rubidge, B. S.; Van der Walt, M. «Therapsid biodiversity patterns and paleoenvironments of the Karoo Basin, South Africa». A: Chinsamy-Turan, A. Forerunners of Mammals: Radiation • Histology • Biology (en anglès). Indiana University Press, 2012, p. 31-64. ISBN 9780253005335.
# Marvin Stalder

Marvin Stalder (Riverside, 9 de desembre de 1905 - Kerrville, 2 de setembre de 1982) fou un remer estatunidenc que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on disputà la prova del vuit amb timoner del programa de rem, en què guanyà la medalla d'or. Posteriorment va fer carrera militar a l'Exèrcit dels Estats Units.

## Referències

* 1 2 «Marvin Stalder Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 3 de setembre 2017. [Consulta: 1r setembre 2018].
# Aspistor luniscutis

Aspistor luniscutis és una espècie de peix de la família dels àrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix bentopelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Guaiana Francesa i el Brasil.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jordan, D. S. & B. W. Evermann. 1898. The fishes of North and Middle America: a descriptive catalogue of the species of fish-like vertebrates found in the waters of North America north of the Isthmus of Panama. Part III. Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 47: i-xxiv + 2183a-3136.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Aspistor luniscutis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Marceniuk, A.P. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Ariidae (Sea catfishes). p. 447-455. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the freshwater fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Zaneveld, J.S., 1983. Caribbean Fish Life. Index to the local and scientific names of the marine fishes and fishlike invertebrates of the Caribbean area (Tropical Western Central Atlantic Ocean) E.J. Brill / Dr. W. Backhuys, Leiden, 163p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kailola, P.J. i W.A. Bussing, 1995. Ariidae. Bagres marinos. p. 860-886. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guía FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma, Itàlia.
* Marceniuk, A.P. i N.A. Menezes, 2007. Systematics of the family Ariidae (Ostariophysi, Siluriformes), with a redefinition of the genera. Zootaxa 1416:1-126.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Taylor, W.R. i N.A. Menezes, 1978. Ariidae. A: W. Fischer (ed.) FAO species identification sheets for fishery purposes. West Atlantic (Fishing Area 31). volum 1. (pag. var.). FAO, Roma.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ciurons cuinats

Els ciurons cuinats és un plat típic de Menorca. És un menjar fet a una olla on es couen amb carn, verdures i llegums. A la cuina de Menorca hi trobarem, explícits d'una manera minuciosa, senzilla i entenedora les millors receptes de l'illa de Menorca.

## Ingredients

* 2 pots de 350g de ciurons cuinats o 400g de ciurons secs
* Ceba
* All
* Pebre verd
* Tomàquet per sofregit
* Pastanagues
* Col
* Carn de vedella
* Botifarra
* Pernil salat
* Sal

## Elaboració

En cas que es prepari el plat amb ciurons secs, primer s'han de bullir amb un poc de sal fins que estiguin cuits. Dins una olla a part preparar un sofregit amb l'all, la ceba, el pebre verd i el tomàquet. Afegir la carn i el pernil. Quan tot estigui mesclat, s'han d'afegir també les verdures, tallades a trossets petits, i cobrir d'aigua. Escalfar-ho fins que bulli. Seguidament, deixar-ho coure a foc baix uns 20 minuts, afegir els ciurons i deixar-ho 10 minuts més.

## Referències

* ↑ Josep Borràs. La cuina de Menorca. Editorial La Magrana (2004)
# Ictidostoma hemburyi

Ictidostoma hemburyi és una espècie extinta de sinàpsid de la família dels hofmèyrids que visqué durant el Permià superior en allò que avui en dia és el sud d'Àfrica. Se n'han trobat restes fòssils a la província sud-africana del Cap Occidental, concretament a la zona d'associació Tropidostoma. És l'única espècie coneguda del gènere Ictidostoma. Era un terocèfal de mida petita i dieta carnívora. El seu nom genèric, Ictidostoma, significa 'boca de mostela' en llatí.

## Referències

* 1 2 Angielczyk i Kammerer, 2018, p. 162.
* ↑ Entrada «Ictidistoma hemburyi» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Smith, Rubidge i Van der Walt, 2012, p. 43.

## Bibliografia

* Angielczyk, K. D.; Kammerer, C. F. «Non-Mammalian synapsids: the deep roots of the mammalian family tree». A: Zachos, F. E.; Asher, R. J. Mammalian Evolution, Diversity and Systematics (en anglès). De Gruyter, 2018, p. 117-198. ISBN 978-3-11-027590-2.
* Smith, M. H. S.; Rubidge, B. S.; Van der Walt, M. «Therapsid biodiversity patterns and paleoenvironments of the Karoo Basin, South Africa». A: Chinsamy-Turan, A. Forerunners of Mammals: Radiation • Histology • Biology (en anglès). Indiana University Press, 2012, p. 31-64. ISBN 9780253005335.
# Mary Carew

Mary Carew (Medford, 8 de setembre de 1913 - Framingham, 12 de juliol de 2002) va ser una atleta estatunidenca, especialista en la prova de 4×100 metres relleus en què va arribar a ser campiona olímpica l'any 1932.

## Carrera esportiva

En els jocs olímpics de Los Ángeles de 1932 va guanyar la medalla d'or en els 4x100 metres relleus amb un temps de 48.4 segons, arribant a la meta per davant de Canadà (que van ser plata) i Regne Unit (bronze), sent les seves companyes d'equip: Evelyn Furtsch, Annette Rogers i Wilhelmina von Bremen.

## Referències

* ↑ «Mary Carew». [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Mary Carew Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 3 de desembre 2016. [Consulta: 7 febrer 2019].
# Maurice Bardonneau

Maurice Bardonneau (Saint-Maurice, Sena, 22 de maig de 1885 – Issy-les-Moulineaux, 3 de juliol de 1958) va ser un ciclista francès, que va prendre part en els Jocs Intercalats de 1906.
Va guanyar dues medalles de plata, a les prova de ruta i a la de vint quilòmetres.
També aconseguí un medalla d'or al Campionat del món de mig fons amateur.

## Palmarès

* 1906
** Campionat del món de mig fons amateur

## Referències

* ↑ «Maurice Bardonneau Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 30 d’abril 2010. [Consulta: 10 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Motor d'espores

Dins l'univers de Star Trek, el motor d'espores (Displacement-Activated Spore Hub Drive o spore drive o s-drive) és una forma de propulsió que permet traslladar-se a qualsevol lloc de l'univers en pocs segons. Va aparèixer per primer cop a la sèrie de 2017 Star Trek: Discovery.
El motor d'espores va ser desenvolupat a partir de les idees de Paul Stamets i Straal. Es basa en l'existència d'una xarxa de micelis, que és un subespai que conté els micelis del fong Prototaxites Stellaviatori. Es pot accedir a la xarxa mitjançant les espores de P. stellaviatori i possibilita el viatge a enormes distàncies. Formes de vida com els tardígrads poden viatjar per la xarxa d'una forma natural.
La recerca dels tinents Paul Stamets i Straal, es basa en el fet que a nivell quàntic no hi ha diferència entre la biologia i la física, i les espores no son tan sols les progenitores de la panspèrmia, si no que també son els elements bàsics d'energia de l'univers. Un motor basat en aquestes espores permet fer salts dins la xarxa de micelis que cobreixen tot l'univers, que permet a la nau, hipotèticament, anar a qualsevol punt de l'espai en qüestió de segons.
Es van dissenyar dues naus per investigar aquesta tecnologia, la USS Glenn i la USS Discovery per duplicar els equips i avançar en la investigació. A l'inici, els salts que proporciona el motor son curts en el temps i en l'espai, sense poder controlar el punt de destí. En un moment donat, la USS Glenn, on el científic principal és Straal, aconsegueix fer salts més llargs, aconseguint saltar fins a 90 anys llum en un salt de només 1,3 segons. Això ho va aconseguir fent servir la capacitat d'un tardígrad que viu en simbiosi amb els fongs i és capaç de viatjar per la xarxa de micelis. Poc després, en un altre salt de prova, la Glenn es va apropar massa a un Firewall de radiació de Hawking i va morir tota la seva tripulació.
La Discovery va investigar els successos que havien causat la mort de la tripulació de la seva nau bessona i va aconseguir emportar-se el tardígrad i entendre com usar-lo per fer servir el motor de manera segura. Aquesta informació es va enviar a la flota estel·lar per activar la cerca d'aquesta espècie i el desenvolupament massiu del motor d'espores.

## Referències

* ↑ «Displacement-Activated Spore Hub Drive» (en anglès). [Consulta: 26 gener 2018].
* 1 2 3 «Spore drive» (en anglès). Memory Alpha.
* ↑ «Mycelial network» (en anglès). Memory Alpha.
# Traversodòntids

Els traversodòntids (Traversodontidae) són una família extinta de sinàpsids teràpsids que visqueren durant el Triàsic. Se n'han trobat restes fòssils a Àfrica, Europa i Sud-amèrica. Aparegueren al Triàsic inferior en allò que avui en dia és l'Argentina i ràpidament es convertiren en un dels grups més abundants i diversos de tetràpodes herbívors del seu temps, tot i que patiren un greu retrocés en una extinció cap a finals del Carnià.

## Referències

* 1 2 Entrada «Traversodontidae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Kemp, 2005, p. 69.
* ↑ Rose, 2006, p. 45.
* ↑ Kammerer, 2014, p. 167.
* ↑ Kemp, 2005, p. 87.

## Bibliografia

* Kammerer, C. F. «Theriodontia: Introduction». A: Kammerer, C.; Angielczyk, K. D.; Fröbisch, J. Early Evolutionary History of the Synapsida. Vertebrate Paleobiology and Paleoanthropology (en anglès). Springer, 2014, p. 165-169. DOI 10.1007/978-94-007-6841-3_10. ISBN 978-94-007-6840-6.
* Kemp, T. S. The Origin and Evolution of Mammals (en anglès). Oxford University Press, 2005. ISBN 9780198507611.
* Rose, K. The Beginning of the Age of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2006. ISBN 0801884721.
# Maryvonne Dupureur

Maryvonne Dupureur (Saint-Brieuc, 24 de maig de 1937 - Saint-Brieuc, 7 de gener de 2008) va ser una atleta francesa, especialista en curses de mig fons, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on quedà eliminada en sèries en la cursa dels 800 metres del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Tòquio va guanyar la medalla de plata en la mateixa prova, en finalitzar rere la britànica Ann Packer. La tercera i darrera participació en uns Jocs fou el 1968, quan fou vuitena en els 800 metres als Jocs de Ciutat de Mèxic.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata en els 800 metres al Campionat d'Europa en pista coberta de 1967 i deu campionats nacionals: tres dels 400 metres (1959, 1963 i 1964), sis en els 800 metres (1960, 1963, 1964, 1967, 1968 i 1969) i un en els 1.500 metres (1969). També va establir nou rècords de França, set d'ells en els 800 metres entre el 1963 i el 1964.

## Millors marques

* 400 metres. 55.0 (1964)
* 800 metres. 2' 01.9" (1964)
* 1.500 metres. 4' 27.9"

## Referències

* ↑ Toutes les brèves – Décès de Dupureur. eurosport.fr. 7 January 2008
* 1 2 3 Maryvonne Dupureur a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «- Championnats de France». [Consulta: 22 agost 2020].
* ↑ Docathlé2003, Fédération française d'athlétisme, FFA, p.430
* ↑ «les Records. Seniors | Femmes | 800m». [Consulta: 22 agost 2020].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Astabene

Astabene (en llatí Astabene, en grec antic Ἀσταβηνὴ 'Astabené') és el nom que portava als Imperis selèucida i Part un districte entre Hircània i Pàrtia amb 12 ciutats de les quals la principal era Asaac, o més probablement Arsàcia, capital dels parts no localitzada. En parlen Càrax, Claudi Ptolemeu i Plini el Vell.
El nom venia del poble dels Astabenis, segons Claudi Ptolemeu, als que Plini el Vell anomena Astacenis, i els situa a la vora de la mar Càspia.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Astabene». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 23 gener 2022].
* ↑ Claudi Ptolemeu. Geografia, VI, 17, 3
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, II, 105, 109