OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La casa de les belles adormides

La casa de les belles adormides és una novel·la curta de l'autor japonès Yasunari Kawabata. La història tracta d'un home gran i solitari, Eguchi, que va visitant l'anomenada Casa de les Belles Adormides, on dorm amb noies joves sedades.
Segons l'escriptor Yukio Mishima, aquesta és "l'obra màxima" de Kawabata i "una de les creacions màximes de la literatura japonesa.

## L'obra

La casa del títol de la novel·la és una fonda on van els vells per dormir al costat de noies narcotitzades i despullades, les "belles adormides". Els clients d'aquesta casa poden prendre píndoles per dormir tota la nit amb una noia, sempre sense intentar res de "mal gust", com ara "ficar els dits a la boca de la noia adormida" ni "res de semblant". Eguchi s'ajeu amb una noia diferent cada cop que visita l'hostal i descobreix que totes són verges, cosa que l'impel·leix a seguir les normes de la casa. Les descripcions del que fa i del que pensa Eguchi estan barrejades amb els seus somnis al costat d'elles. Durant aquestes estades Eguchi recorda dels fets de la seva vida, evocats per la proximitat de les noies, i reflexiona sobre l'amor, la mort, la jovenesa i la pèrdua.

## Adaptacions

L'obra la va dur al teatre el dramaturg nord-americà David Henry Hwang. També va inspirar la novel·la curta Memoria de mis putas tristes, de Gabriel García Márquez, que cita la novel·la de Kawabata al començament. També és una de font d'inspiració per a la pel·lícula australiana Sleeping Beauty, dirigida per Julia Leigh. El 2008 Vadim Glowna també la va adaptar, tot i que la recepció va ser molt dolenta.

## Traducció al català

L'obra va ser traduïda al català per primer cop el 2007 per Viena Edicions. La traducció va ser a càrrec de Sandra Ruiz Morilla i d'Albert Mas-Griera i va servir per inaugurar la col·lecció "El Cercle de Viena".

## Referències

* ↑ «Yasunari Kawabata a L'Enciclopèdia». [Consulta: 20 octubre 2014].
* ↑ «Fitxa tècnica de 'La casa de les belles adormides' a Viena Edicions (pdf)». Arxivat de l'original el 28 de juny 2012. [Consulta: 20 octubre 2014].
* ↑ Kawabata, Yasunari. La casa de les belles adormides. Barcelona: Viena, 2007. ISBN 978-84-8330-458-7.
* ↑ «Das Haus der Schlafenden Schönen a Rotten Tomatoes». [Consulta: 20 octubre 2014].
* ↑ «Viena Edicions, La casa de les belles adormides». Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 20 octubre 2014].
# Lawrence Lessig

Lawrence Lessig (Dakota del Sud, 3 de juny de 1961) és un advocat i professor de Dret de la Universitat Stanford, especialitzat en dret informàtic. Fundador del Centre per Internet i la Societat de la universitat, a més de la iniciativa Creative Commons.
També és l'autor del llibre Free Culture ('Cultura lliure'), subtitulat How big media uses technology and the law to lock down culture and control creativity, on defensa el copyleft com a nou paradigma pel desenvolupament cultural i científic des d'Internet, recolzant-se en el moviment del programari lliure de Richard Stallman. Lessig és un reconegut crític de les implicacions dels drets d'autor.
A la iCommons iSummit 07 Lessig va anunciar que havia abandonat la seva dedicació als temes de propietat intel·lectual per tal de concentrar-se als problemes de corrupció al sistema polític.

## Biografia

Va cursar els seus estudis a la Universitat de Pennsilvània, al Trinity College de Cambridge i a la Universitat Yale, per esdevenir posteriorment professor de Dret a la Universitat Harvard i de Chicago. El 2002 Lessig va obtenir el FSF Award for the Advancement of Free Software de la Free Software Foundation (FSF), i el 28 de març de 2004 va ser escollit per formar part de la Junta Directiva de la FSF.

## Obres

* Code and Other Laws of Cyberspace ("Codi, altres lleis del ciberespai", 2000)
* The Future of Ideas ("El futur de les idees", 2001)
* Free Culture ("Cultura lliure", 2004)
* Code: Version 2.0 (2006)
* Remix: Making Art and Commerce Thrive in the Hybrid Economy (2008)

## Referències

* ↑ «Lawrence Lessig». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].

## Vegeu també

* Sharisme

## Enllaços externs

* (anglès) Portal propi
# Lasana

Lasana és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 135 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lasana tenia 135 habitants, 42 habitatges, i 30 famílies. La densitat de població era de 57,9 habitants/km².
Dels 42 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69% hi vivien parelles casades, en un 4,8% dones solteres, i en un 26,2% no eren unitats familiars. En el 16,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 12,6% entre 18 i 24, un 32,6% entre 25 i 44, un 17,8% de 45 a 60 i un 10,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 16.667 $ i la renda mediana per família de 43.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.625 $ mentre que les dones 28.125 $. La renda per capita de la població era de 8.820 $. Aproximadament el 44,4% de les famílies i el 36% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lasana». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lasana». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Lecanicillium

Lecanicillium és un gènere de fongs dins l'ordre Hypocreales. Conté unes 21 espècies. Són fongs entomopatògens, Anteriorment es considerava una sola espècie amb el nom de Verticillium lecanii (Zimmerman) Viegas. El gènere Lecanicillium va ser descrit primer per Rasoul Zare (IRIPP) i Walter Gams (CBS).

## Taxonomia

IndexFungorum registra les següents espècies:
* Lecanicillium acerosum W. Gams, H.C. Evans & Zare 2001,
* Lecanicillium antillanum (R.F. Castañeda & G.R.W. Arnold) Zare & W. Gams 2001,
* Lecanicillium aphanocladii Zare & W. Gams 2001,
* Lecanicillium aranearum (Petch) Zare & W. Gams 2001,
* Lecanicillium araneicola Sukarno & Kurihara 2009,
* Lecanicillium attenuatum Zare & W. Gams 2001,
* Lecanicillium dimorphum (J.D. Chen) Zare & W. Gams 2001,
* Lecanicillium evansii Zare & W. Gams 2001,
* Lecanicillium flavidum (W. Gams & Zaayen) W. Gams & Zare 2008,
* Lecanicillium fungicola (Preuss) Zare & W. Gams 2008; Anamorphic Cordycipitaceae
** Lecanicillium fungicola var. aleophilum (W. Gams & Zaayen) W. Gams & Zare 2008,
** Lecanicillium fungicola var. fungicola (Preuss) Zare & W. Gams 2008,
* Lecanicillium fusisporum (W. Gams) Zare & W. Gams 2001,
* Lecanicillium kalimantanense Kurihara & Sukarno 2009,
* Lecanicillium lecanii (Zimm.) Zare & W. Gams 2001: patògens delsinsectes del grup (Coccidae)
* Lecanicillium longisporum (Petch) Zare & W. Gams 2001: paògens dels àfids
* Lecanicillium muscarium (Petch) Zare & W. Gams 2001: patògens de la mosca blanca i els trips
* Lecanicillium nodulosum (Petch) Zare & W. Gams 2001,
* Lecanicillium pissodis Kope & I. Leal 2006,
* Lecanicillium psalliotae (Treschew) Zare & W. Gams 2001,
* Lecanicillium saksenae (Kushwaha) Kurihara & Sukarno 2009,
* Lecanicillium tenuipes (Petch) Zare & W. Gams 2001,
* Lecanicillium wallacei (H.C. Evans) H.C. Evans & Zare 2008.
Com a mínim, 15 espècies d'aquest gènere es comercialitzen com insecticida biològic.

## Referències

* ↑ Dictionary of the Fungi. 10th. Wallingford: CABI, 2008, p. 150. ISBN 0-85199-826-7.
* ↑ Zare R, Gams W. (2001). A revision of Verticillium sect. Prostrata. III. Generic classification. Nova Hedwigia. 72: 329–337
* ↑ de Faria, M.R., Wraight, S.P. (2007) Mycoinsecticides and mycoacaricides: a comprehensive list with worldwide coverage and international classification of formulation types. Biological Control 43: 237–256
# Estudi XX Cor

L'Estudi XX-Cor de Terrassa és una formació de cambra, creada l'any 1999, per Rosa Maria Ribera, amb la intenció de treballar la música vocal del segle xx. Els seus membres són essencialment estudiants de cant de grau mitjà i superior, o cantaires amb gran experiència vinculats des de fa anys al món coral.

## Referències

* ↑ «L'Estudi XX-Cor de Terrassa debuta al cicle coral de L'Auditori» (àudio). Línies addicionals. Catalunya Ràdio, 15-02-2007. [Consulta: 25 febrer 2019].
* ↑ «Els clàssics preferits de Rosa Maria Ribera, directora d'Etudi XX - Cor de Terrassa» (àudio). MP Classics. Catalunya Ràdio, 17-02-2007. [Consulta: 25 febrer 2019].
* ↑ «Nadal al museu. Inauguració del pessebre i concert de Nadales». Museu de la Mediterrània, 2009. [Consulta: 25 febrer 2019].

## Enllaços externs

* ARTS, empresa de gestió cultural Arxivat 2009-01-05 a Wayback Machine.
# Heinz-Helmut Wehling

Heinz-Helmut Wehling (Bad Frankenhausen, 8 de setembre de 1950) fou un lluitador alemany, especialista en lluita grecoromana, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant la dècada de 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics de Múnic, on guanyà la medalla de plata en la prova del pes ploma del programa de lluita grecoromana. Quatre anys més tard, als Jocs de Mont-real, guanyà la medalla de bronze en la prova del pes lleuger.
En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or, una de plata i una de bronze al Campionat del món de lluita, una d'or i una de bronze al Campionat d'Europa de lluita i vuit campionats nacionals.

## Referències

* ↑ «Heinz-Helmut Wehling Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 12 de novembre 2012. [Consulta: 28 novembre 2019].
* ↑ Wehling, Heinz-Helmut (GDR) a International Wrestling Database
* ↑ Wehling Heinz-Helmut a Ringer-datenbank.de
# Paral·lel 84° nord

El paral·lel 84° nord és una línia de latitud que es troba a 84 graus nord de la línia equatorial terrestre. Travessa tot l'Oceà Àrtic.

## Geografia

En el sistema geodèsic WGS84, al nivell de 84° de latitud nord, un grau de longitud equival a 11,675 km; la longitud total del paral·lel és de 4.203 km, que és aproximadament 10,5% de la de l'equador, del que es troba a 9.332 km i a 670 km del pol Nord

## Durada del dia

En aquesta latitud, el sol és visible almenys parcialment durant tot el dia des de principis d'abril fins a principis de setembre. Per contra, el sol està completament sota l'horitzó entre mitjans d'octubre i finals de febrer. Entre aquests períodes, durant poc més d'un mes cada vegada, és possible observar una posta de sol completa i al capvespre.

## Arreu del món

Així com tots els paral·lels al nord de la latitud 83° 40' N que passava per illa Kaffeklubben (extrem nord de Gronelândia), el paral·lel 84º passa íntegrament per l'oceà Àrtic. i les seves plataformes de gel, sense creuar terra ferma.

## Vegeu també

* Paral·lel 83° nord
* Paral·lel 85° nord

## Referències

* ↑ «Length of a Degree of Latitud'And Longitude». National Geospatial-Intelligence Agency. Arxivat de l'original el 2013-01-28. [Consulta: 15 agost 2018].
* ↑ T. Vincenty «Direct and Inverse Solutions of Geodesics on the Ellipsoid with application of nested equation». Survey Review, 4-1975.
* ↑ «Duration of Daylight/Darkness Table for One Year». Astronomical Applications Department of the U.S. Naval Observatory. Arxivat de l'original el 2019-10-12. [Consulta: 15 agost 2018].
# Àngel Cantons i Fornells

Àngels Cantons i Fornells (Mollerussa, 5 d'abril de 1895 - Palerm, 9 de juny de 1967) va ésser un religiós claretià, actiu a diferents zones d'Itàlia i a Palerm. Ha estat declarat servent de Déu i n'està obert el procés de beatificació.

## Biografia

Va néixer a Mollerussa, quart dels cinc fills de Josep Cantons i Carme Fornells, que li inculcaren la religió (tres dels cinc fills van ésser preveres). En 1907 entrà al col·legi dels Missioners Fills de l'Immaculat Cor de Maria de Solsona i en 1912 professà la vida religiosa. El 29 de maig de 1920 fou ordenat sacerdot a Saragossa. Volia marxar com a missioner a Àfrica o Amèrica, però fou enviat en 1921 al nord d'Itàlia, a Monfalcone, des d'on predicava a la regió. D'allí passà, en 1926, a Tricarico i, en 1933, a Antrodoco. Entre 1935 i 1944 va ésser director del Seminari Diocesà de Palerm. El 1944 en fou expulsat i anà a Ciampino, on continuà la seva tasca d'apostolat fins que va tornar a Catalunya, en 1951. El 1966, ja malalt, tornà a Palerm, on morí el 9 de juny de 1967.
A Ricordi eucaristici miei, autobiografia novel·lada escrita poc després de deixar el seminari de Palerm, explica la seva experiència vital i religiosa. Altres obres seves són de caràcter doctrinal o teològic.
Per la seva vida, model de ministeri sacerdotal, la diòcesi de Palerm va iniciar el seu procés de beatificació en 1984, essent considerat un servent de Déu.
# Cemal Reşit Rey

Cemal Reşit Rey (Jerusalem, 25 d'octubre de 1904 - Istanbul, 7 d'octubre de 1985) fou un compositor, pianista, i director d'orquestra turc.
Va ser conegut per una sèrie d'autèntiques i populars operetes en idioma turc per les quals el seu germà Ekrem Reşit Rey (1900–1959) va escriure els llibrets.
Va néixer a Jerusalem en temps otomans i va morir a Istanbul. Va ser un dels cinc pioners de la música clàssica occidental a Turquia coneguda com "The Turkish Five" a la primera meitat del segle xx. Entre els estudiants destacats hi ha Necil Kazım Akses i, Yüksel Koptagel, un compositor i pianista turc.

## Referències

* ↑ Ilyasoglu, Evin (1997). Cemal Resit Rey. Istanbul: Yapi Kredi Yayinlari. ISBN 9753636725.
# Universitat de Nebraska–Lincoln

La Universitat de Nebraska-Lincoln, University of Nebraska–Lincoln, sovint mencionada com Nebraska, UNL o NU, és una universitat pública i de recerca situada a Lincoln, Nebraska, Estats Units. És la universitat més antiga de l'estat de Nebraska i la principal de l'University of Nebraska system.
L'any 2011 tenia 24.593 estudiants
Va ser fundada l'any 1871 per la llei Morrill Act. Aquesta universitat està organitzada en 8 colleges, situats en dos campus a Lincoln amb 100 edificis lectius i instal·lacions de recerca
El seu programa d'atletisme s'anomena els Cornhuskers, és membre de la Big Ten Conference.

## Facultats i escoles

Aquesta universitat té nou facultats.
* College of Agricultural Sciences and Natural Resources
* College of Architecture
* College of Arts and Sciences
* College of Business Administration
* College of Education and Human Sciences
* College of Engineering
* Hixson-Lied College of Fine and Performing Arts
* College of Journalism and Mass Communications
* College of Law

## Referències

* ↑ «Carnegie Classifications – University of Nebraska». Carnegie Foundation for the Advancement of Teaching. [Consulta: 6 setembre 2010].
* ↑ «University of Nebraska–Lincoln Factbook 2011–2012». Lincoln, NE: University of Nebraska–Lincoln. Arxivat de l'original el 15 de novembre 2011. [Consulta: 7 setembre 2011].
* ↑ Vandervoort, Frances «A Green Centennial». The American Biology Teacher. University of California, 61, 9, 1999, pàg. 648–659. JSTOR: 4450796.
* ↑ Merchant, Carolyn. «Chapter 9: The Rise of Ecology 1890–1990». A: The Columbia Guide to American Environmental History. Manhattan, NY: Columbia University Press, 2005, p. 163â164. ISBN 978-0-231-11233-8 [Consulta: 9 setembre 2010].
* ↑ «UNL Historic Buildings – Historical Overview». Lincoln, NE: University of Nebraska–Lincoln, 2005. [Consulta: 5 setembre 2010].
* ↑ «Nebraska volleyball history». NU Athletics. Arxivat de l'original el 8 d’octubre 2008. [Consulta: 5 setembre 2010].
* ↑ «UNL | Colleges and Departments A-C». Unl.edu, 23-07-2009. [Consulta: 20 maig 2012].

## Enllaços externs

* Pàgina Web dels Huskers
# Farabundo Martí

Farabundo Agustín Martí (Teotepeque, departament de La Libertad, El Salvador, 1893 - 1 de febrer de 1932) fou un líder popular salvadorenc.

## Biografia

Va créixer en un ambient camperol i els seus amics li deien «El Negro Martí». Va cursar el batxillerat en Ciències i Lletres (1913) i va abandonar els estudis universitaris en jurisprudència i ciències socials per a dedicar-se plenament a l'activisme polític d'esquerres. Va treballar de peó i paleta per a "comprendre millor l'explotació dels pobres".
Fou representant del Socors Roig Internacional i en poc temps va ser una figura destacada de la lluita revolucionària salvadorenca, el que li va comportar diversos arrestos i exilis del país.
El seu primer exili polític, el 1920, el va conduir a Guatemala, on va viure cinc anys amb comunitats indígenes, fins que fou expulsat de Guatemala el 1925 i tornà al Salvador. Poc temps després, va ser desterrat a Nicaragua per ordre del president Alfonso Quiñónez Molina.
Allà, Martí es va incorporar a la lluita anti-imperialista i posteriorment es va adherir a l'Exèrcit Defensor de la Soberania Nacional de Nicaragua, liderat per Sandino, on se li va atorgar el grau de coronel.
Va acompanyar a Sandino a la ciutat de Mérida, Mèxic, el 1929. Allà es van separar i es va dirigir sol a la ciutat de Mèxic, d'on va ser expulsat el 1930. De retorn a El Salvador, va ser arrestat diverses vegades i va ser expulsat de nou a Guatemala a finals de 1931.
Durant la preparació de la revolta de milers de camperols a la regió occidental d'El Salvador, que va tenir lloc el 22 de gener de 1932, Martí va intentar prendre part en la conducció de la revolta, com a membre de la dirigència del Partit Comunista d'El Salvador, però els seus plans van ser develats tres dies abans pel govern de Maximiliano Hernández Martínez. Martí fou capturat el 19 de gener de 1932 i condemnat a mort per un consell de guerra, juntament Alfonso Luna i Mario Zapata, ambdós també dirigents comunistes, amb qui va morir afusellat.
A l'abril de 1970, es creen a El Salvador les Forces Populars d'Alliberament Farabundo Martí (FPL). El 10 d'octubre de 1980, aquesta i altes tres organitzacions formaren el Frente Farabundo Martí para la Liberación Nacional (FMLN).

## Vegeu també

* Frente Farabundo Martí para la Liberación Nacional (FMLN)
* Aixecament camperol de 1932 (El Salvador)
# Helen Volk

Helen Volk (29 de març de 1954) va ser una jugadora d'hoquei sobre herba zimbabuesa que va competir durant la dècada de 1970.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla d'or en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Helen Volk Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 15 juny 2019].
# Henk Steeman

Hermanus Hendricus "Henk" Steeman (Kralingen, 15 de gener de 1894 - La Haia, 16 de febrer de 1979) fou un futbolista neerlandès que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla de bronze en la competició de futbol.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de l'Sparta Rotterdam i el Quick Nijmegen. Amb la selecció nacional jugà 13 partits, en què no marcà cap gol.

## Referències

* 1 2 «Henk Steeman Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de setembre 2017. [Consulta: 17 setembre 2017].
* ↑ (anglès) Fitxa de Henk Steeman a eu-football.info
# Henri Cuvelier

Henri Cuvelier (Tourcoing, 1 de juny de 1908 - Roubaix, 25 de gener de 1937) va ser un waterpolista francès que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla de bronze en la competició de waterpolo.

## Referències

* ↑ «Henri Cuvelier Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 3 maig 2018].
# Henri Gance

Henri Gance (París, 17 de març de 1888 – París, 29 de novembre de 1953) fou un aixecador francès que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on disputà la prova del pes mitjà, per a aixecadors amb un pes inferior a 75 kg, del programa d'halterofília. En ella guanyà la medalla d'or amb un pes total de 245,0 kg alçats.

## Referències

* ↑ «Henri Gance Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 8 d’octubre 2009. [Consulta: 29 juny 2017].
# Kārlis Klāsups

Kārlis Klāsups (Zaļenieki, Municipi de Jelgava, 1 de juliol de 1922 - Riga, 1 d'agost de 1991) fou un mestre d'escacs letó.

## Resultats destacats en competició

Kārlis Klāsups va participar dotze cops a la fase final del campionat d'escacs de Letònia. Hi va ser tercer dos cops, (1950, 1955) i el 1959 va aconseguir el més gran èxit en la seva carrera, quan empatà al primer lloc en aquest torneig, amb Pēteris Kampenuss, i posteriorment guanyà el matx addicional pel títol - 4:3. Va participar en les fases preliminars del campionat d'escacs de la Unió Soviètica el 1955 i el 1959 tot i que sense massa èxit.

### Participació en competicions per equips

Klāsups va jugar representant Letònia el 1955, al sisè tauler, al 4t campionat soviètic per equips a Voroshilovgrad i hi aconseguí la tercera plaça (+2 −1 =6).

## Vida personal

Va treballar com a conductor de grua al port de Rīga. Degut a la seva mala salut, va haver d'abandonar els escacs. Després de la finalització de la seva carrera en els escacs, va viure sol, i la notícia de la seva mort va trigar molt de temps a arribar a la societat escaquística de Letònia.

## Partides notables

* Kārlis Klāsups vs Mikhaïl Tal, Rīga 1950 Taules amb el següent campió del món.
* Kārlis Klāsups vs Mikhaïl Tal, Rīga 1953 Victòria amb sacrifici contra el següent campió del món.
* Mikhaïl Tal vs Kārlis Klāsups, URS 1951 Victòria en un final contra el següent campió del món.

## Notes i referències

* ↑ Kārlis Klāsups
* 1 2 «Nota biogràfica de Kārlis Klāsups» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 21 abril 2015].
* ↑ «ch Letònia 1950». Al20102007.narod.ru, 27-04-1950. [Consulta: 21 gener 2012].
* ↑ «ch Letònia 1955». Al20102007.narod.ru. [Consulta: 21 gener 2012].
* ↑ «Historial del Campionat d'escacs de Lètònia (fins a 2006)» (en castellà). ajedrezdeataque.com. [Consulta: 21 abril 2015].
* ↑ «ch Letònia 1959». Al20102007.narod.ru. [Consulta: 21 gener 2012].
* ↑ Zonal Tournament of 23 Championship of USSR - Vilnius 1955
* ↑ Semifinal of Championship of USSR - Cheliabinsk 1959
* ↑ Wojciech Bartelski. «4th Soviet Team Chess Championship, Voroshilovgrad 1955, Letonian SSR». OlimpBase. [Consulta: 21 gener 2012].

## Bibliografia

* Žuravļevs, N.; Dulbergs, I.; Kuzmičovs, G. (1980), Latvijas šahistu jaunrade, Rīga, Avots., pp. 66 – 68 (en letó).

## Enllaços externs

* Kārlis Klāsups. Fitxa a olimpbase.org
# Henricus Tromp

Henricus Tromp (més tard Henricus van Tromp Hettinga, Tanjung Pura, Índies Orientals Neerlandeses, 19 de març de 1879 – Etterbeek, Bèlgica, 17 d'abril de 1962) va ser un remer neerlandès que va competir cavall del segle xix i el segle xx.
El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà una medalla de bronze en la prova de vuit amb timoner com a membre de l'equip Minerva Amsterdam.

## Referències

* ↑ «Henricus Tromp Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 19 setembre 2015].