OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Waimanalo Beach

Waimanalo Beach és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Hawaii. Segons el cens del 2000 tenia 4.271 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Waimanalo Beach tenia 4.271 habitants, 1.006 habitatges, i 848 famílies La densitat de població era de 1010,47 habitants per km².
Dels 1.006 habitatges en un 28,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,4% hi vivien parelles casades, en un 23,2% dones solteres, i en un 15,7% no eren unitats familiars. En el 8,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,50.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 28,9% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 64 i un 11,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35,3 anys. Per cada 100 dones hi havia 97,55 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,67 homes.
La renda mediana per habitatge era de 55.781 $ i la renda mediana per família de 57.281 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.074 $ mentre que les dones 25.440 $. La renda per capita de la població era de 16.089 $. Aproximadament el 5,5% de les famílies i el 8,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Waimanalo Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 19 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Waimanalo Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# Washington (Iowa)

Washington és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 7.047 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Washington tenia 7.047 habitants, 2.928 habitatges, i 1.903 famílies. La densitat de població era de 561 habitants/km².
Dels 2.928 habitatges en un 27,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,8% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 35% no eren unitats familiars. En el 30,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,8% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 23,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.067 $ i la renda mediana per família de 44.497 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.961 $ mentre que les dones 20.706 $. La renda per capita de la població era de 18.145 $. Entorn del 5,4% de les famílies i el 9,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Washington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Washington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Winteràcies

Winteràcia (Winteraceae) és una família de plantes amb flors. Inclou 120 espècies d'arbres i arbust distribuïts en 9 gèneres.
Les winteràcies es troben principalment a l'hemisferi sud associades amb la flora antàrtica, es troben en zones de clima tropical fins a temperat d'Oceania, Madagascar i Neotropicals. Molts membres de la família són flairosos i produeixen olis essencials. Algunes espècies tenen el fruit comestible.
La majoria dels gèneres es concentre a Australàsia i Malèsia. El gènere Drimys es troba des del sud de Mèxic als boscos subàntartics del sud de Sud-amèrica.
Drimys winteri, un arbre prim dels boscos magallànics i la Selva de Valdivia, i Tasmannia lanceolata es cultiven com planta ornamental.

## Referències

* ↑ Feild, Taylor S.; Brodribb, Tim; Holbrook, N. Michele «Hardly a Relict: Freezing and the Evolution of Vesselless Wood in Winteraceae». Evolution, 56, 3, 01-03-2002, pàg. 464–478. ISSN: 0014-3820.
# Walter Beerli

Walter Beerli (Suïssa, 23 de juliol de 1928 - 1995) fou un futbolista suís de la dècada de 1950.

## Trajectòria

Fou internacional amb la selecció de Suïssa, amb la qual participà en el Mundial del Brasil 1950. Pel que fa a clubs, jugà al BSC Young Boys.

## Referències

* ↑ «Copa do Mundo da FIFA Brasil 1950». FIFA. Arxivat de l'original el 2012-04-18. [Consulta: 1r abril 2015].
# Walter Baier

Walter Baier (nascut el 1954) és un polític austríac del Partit Comunista d'Àustria (KPÖ). Va ser president federal del seu partit del 1994 al 2006. És el líder del Partit de l'Esquerra Europea des del desembre del 2022 i el principal candidat del partit a la Comissió Europea a les eleccions del 2024.

## Biografia

Nascut a Viena, Baier era fill d'un comunista que va ser enterrat al camp de concentració de Dachau, però Baier no es va adscriure al comunisme fins als seus anys d'adult. Baier va ser el president federal del KPÖ de 1994 a 2006.
El 2011, Baier va ser un dels quatre ateus convidats pel Papa Benet XVI a la Cimera Interreligiosa d'Assís, a Itàlia. Els altres eren Guillermo Hurtado, Julia Kristeva i Remo Bodei.
Baier va ser escollit líder del Partit de l'Esquerra Europea el desembre de 2022. En el seu primer discurs, va demanar la retirada de Rússia d'Ucraïna i l'acabament de la guerra a través de negociacions, alhora que defensava l'antiracisme, el feminisme i l'acció climàtica. Baier va ser escollit sense oposició com a candidat principal del partit a les eleccions al Parlament Europeu de 2024, buscant eleccions a la Comissió Europea, però no va ser inclòs en cap llista electoral per ser elegit al Parlament Europeu.

## Referències

* ↑ «Putin-Besuch: Der Konfrontation folgt Krieg» (en german). Der Standard, 30-06-2014.
* ↑ «Streit um Geschichte der KPÖ vor Gericht» (en german). Der Standard, 30 December 2009.
* ↑ «6. The Pope Embraces Atheists — Awkwardly». Time, 7 December 2011.
* ↑ «Brot und Rosen, Frieden und Gemeineigentum» (en german). Links Bewegt, 17 December 2022.
* ↑ «European Left elects little-known Walter Baier as lead candidate for June elections». Euronews, 25-02-2024.
# Waverly

«Waverly» té aquests significats:
* Waverly (Alabama)
* Waverly (Florida)
* Waverly (Illinois)
* Waverly (Iowa)
* Waverly (Kansas)
* Waverly (Kentucky)
* Waverly (Minnesota)
* Waverly (Missouri)
* Waverly (Nebraska)
* Waverly (Nova York)
* Waverly (Tennessee)
* Waverly (Virgínia)
* Waverly (Washington)
* South Waverly, població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània.
* Waverly City, població dels Estats Units a l'estat d'Ohio.
# Visita virtual

Les visites virtuals són una manera fàcil, divertida i interactiva de veure un espai en totes les direccions movent el ratolí, mitjançant les "fotografies panoràmiques esfèriques", que permeten observar l'espai fotografiat en 360ºx180º. Això significa tot al voltant més amunt i a baix, com si s'estigués en el lloc.
Les visites virtuals o tours virtuals poden arribar a convertir-se en les seccions més visitades de qualsevol pàgina web, a causa del gran atractiu visual i l'alt nivell d'interactivitat. La visita virtual haurà de tenir com a objectiu augmentar notablement la permanència de l'usuari a la pàgina, i en conseqüència, la seva atracció i interès pel lloc fotografiat. No obstant, tot això depèn de molts altres factors, per la qual cosa no n'hi ha prou amb ser 'visita virtual' per a aconseguir l'objectiu.
En una visita virtual l'usuari percep l'espai esfèric amb una vista totalment versemblant i natural -tal com seria en la realitat- des de qualsevol ordinador amb accés a Internet. Aquest n'és el gran atractiu, el de convidar al navegant amb la possibilitat de realitzar una visita virtual al lloc, amb la sensació de ser-hi realment.
Són una forma de publicitat altament efectiva i atractiva per als usuaris. L'ús d'aquesta tecnologia interactiva pot augmentar notablement el nombre de visites a una pàgina, però factors com el temps de càrrega de la visita, poden repercutir negativament en les visites de la pàgina.

## Referències

* ↑ Definició a Techopedia
* ↑ «Top 10 benefits of virtual tours». Arxivat de l'original el 2018-02-14. [Consulta: 13 febrer 2018].
* ↑ What should I know about virtual tours and 360° panoramas? Arxivat 2018-02-14 a Wayback Machine. a la web de Makevt
* ↑ 10 Things You Didn't Know About Virtual Reality Arxivat 2018-02-14 a Wayback Machine. a la web de Prestige Vision

## Enllaços externs

* Exemples de visita virtual preparats amb hugin i mostrats a flckriver
# Wilhelm Zaisser

Wilhelm Zaisser (Gelsenkirchen, 20 de juny del 1893 - 3 de març del 1958) fou un polític alemany, Ministre de Seguretat de l'Estat de la República Democràtica Alemanya i cap de la policia política Stasi, des del 1950 al 1953. Durant la Guerra Civil espanyola fou comandant de la XIII Brigada Internacional, amb el nom de General Gómez.
Estudià magisteri a Essen fins al 1913. Amb l'esclat de la Primera Guerra Mundial, Zaisser es va incorporar a l'exèrcit alemany. Membre del Partit Socialdemòcrata Independent d'Alemanya, al retornar de la guerra es va incorporar com a professor a Essen. Després del Kapp-Putsch contra Friedrich Ebert va liderar el Red Ruhr Army i va ser arrestat el 1921, havent d'abandonar la plaça de professor. Va ingressar al Partit Comunista d'Alemanya, on es va mostrar molt actiu en la divulgació dels ideals de l'organització. Més tard va entrar a formar part de la intel·ligència del partit, treballant activament contra l'ocupació francesa del Ruhr.
El mateix any 1921 va viatjar a Moscou, on se'l va formar militar i políticament, tornant a Alemanya el 1924 per a incorporar-se al Comitè Central del partit. Va treballar amb l'Exèrcit Roig i els serveis d'intel·ligència de la Unió Soviètica, sent ajudant militar de l'URSS a Síria i el nord d'Àfrica primer, per a passar posteriorment a treballar per al Komintern a la Xina i a la República Txeca. El 1932 va ingressar al Partit Comunista de la Unió Soviètica, adquirint la nacionalitat d'aquest país el 1940.
Amb el sobrenom de Gómez o General Gómez, el 1936 es va incorporar a les Brigades Internacionals durant la Guerra Civil espanyola, sent nomenat comandant de la XIII Brigada i liderant-les, més tard, totes. Amb la marxa dels brigadistes, Zaisser va tornar a Moscou. No va participar directament en la Segona Guerra Mundial tot i que se li atribueix haver estat instructor dels presoners de guerra alemanys durant el conflicte.
El 1947 va tornar a Alemanya integrant-se el 1949 en el Partit Socialista Unificat d'Alemanya. Aviat va ocupar llocs de responsabilitat política en el govern de Saxònia-Anhalt.
Del 1949 al 1954 va ser membre de la Volkskammer (càmera del poder legislatiu a la RDA). El 1950 va ser triat per a formar part del Politburó i el Comitè Central del partit. Nomenat Director de la Stasi, va ser destituït el 1953 a causa de les seves diferències amb Walter Ulbricht. Llavors va començar el seu període de decadència dintre de l'organigrama polític d'Alemanya de l'Est. Va ser separat de tots els seus càrrecs en ser acusat d'hostilitat cap al partit i de no usar el poder de la Stasi per reprimir amb duresa les revoltes del 7 de juliol del 1953.
Els últims anys de la seva vida els va passar treballant com a traductor. El 1993 la seva figura va ser rehabilitada pel Partit del Socialisme Democràtic, hereu de l'antic Partit Socialista Unificat d'Alemanya des de la caiguda del mur de Berlín.
# Xinavane

Xinavane és una vila i posto de Moçambic, situat a la província de Maputo. En 2007 comptava amb una població de 9.930 habitants. Es troba als marges del riu Incomati, a 80 kilòmetres de Maputo. És un nus ferroviari del CFM Sul que enllaça amb Moamba.

## Economia

L'economia de la vila es basa en la producció de sucre. Hi ha una gran plantació de canya de sucre i una fàbrica de processament de sucre gestionada per Tongaat Hulett. En 2009 la fàbrica de processament va completar la seva major expansió, desenvolupada i gestionada per PGBI Engineers & Constructors.

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2007-12-19. [Consulta: 19 desembre 2007].
* ↑ «Tongaat Hulett Sugar South Africa - Operations - Mozambique». huletts.co.za. Arxivat de l'original el 16 de març 2015. [Consulta: 2 maig 2015].
* ↑ «PGBI Group - Engineering Your Future». pgbi.co.za. [Consulta: 2 maig 2015].
# Waimirita-(Y)

La waimirita-(Y) és un mineral de la classe dels halurs, que forma part del subgrup de l'oskarssonita, dins del supergrup de la perovskita. Rep el nom dels indígenes brasilers Waimiri-Atroari.

## Característiques

La waimirita-(Y) és un fluorur de fórmula química YF₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2013. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic, a diferència dels fluorurs trigonals relacionats de terres rares: la fluocerita-(Ce) i la fluocerita-(La). Es troba en forma d'agregats massius de cristalls aplanats de fins a 1 micròmetre de grandària. Les formes no s'han determinat en espècimens naturals, però la YF₃ sintètica es pot mostrar en forma pinacoide, prismàtica i bipiramidal. És un mineral isostructural amb l'oskarssonita, del qual n'és el seu anàleg d'itri. Es coneix també un anàleg sintètic. Els exemplars que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservats a les col·leccions del Museu de Geociències de la Universitat de São Paulo, al Brasil, amb el número d'espècimen DR919, i en el Museu de Mineralogia Luiz Englert, a Porto Alegre.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Pitinga, al municipi de Presidente Figueiredo, dins l'estat de l'Amazones, al Brasil, on sol trobar-se associada a l'hal·loysita. També ha estat descrita a Jabal Tawlah, a la província de Tabuk, a l'Aràbia Saudita. Només ha estat descrita en aquests dos indrets en tot el planeta.

## Referències

* ↑ «Waimirite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 desembre 2017].
# Cantó de Sent Cíbran

El cantó de Sent Cíbran és un cantó francès del departament de la Dordonya, situat al districte de Sarlat e la Canedat. Té 14 municipis i el cap és Sent Cíbran.

## Municipis

* Alàs
* Audrics
* Berbiguièras
* Besenac
* Castèl
* Lo Cos e Bigaròca
* Las Eisiás de Taiac
* Marnac
* Mairal
* Mosens
* Sench Amaci
* Sent Cíbran
* Sent Vincenç de Còssa
* Tursac

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1976-2004 | Pierre Merlhiot | PS |
| 2001- | Francis Dutard | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 6.713 | 6.313 | 5.940 | 6.052 | 6.086 | 6.483 | 6.780 |
# Can Picafort

Can Picafort és un poble costaner de Mallorca, Balears, que pertany al municipi de Santa Margalida. Es troba a la Badia d'Alcúdia, a uns 10 quilòmetres de Santa Margalida, al nord-est de la ciutat de Palma, en la costa nord de l'illa. La Necròpoli de Son Real està a l'est del poble.
És un important nucli turístic i compta amb una gran oferta hotelera i de restauració. A començaments dels anys 70, Can Picafort era un petit poble de pescadors amb 200 habitants quan va anar transformant-se en un complex turístic amb quasi 10.000 llits d'hotel. Can Picafort és un dels principals nuclis turístics de l'illa i ofereix una gran varietat de serveis i atraccions que cada any gaudeixen els visitants de qualsevol punt d'Europa, però principalment d'Alemanya i el Regne Unit, que trien Can Picafort per gaudir de les seves vacances.

## Història

La història de Can Picafort comença fa poc més d'un segle enrere, quan algunes famílies acomodades de Santa Margalida van decidir construir les seves cases estiuenques en aquesta zona.
Jeroni Fuster "Picafort" era el nom d'un d'aquells habitants que va començar el desenvolupament d'aquesta zona.
Avui dia Can Picafort és un destí turístic de Mallorca, on hi ha apartaments, hotels i un munt d'activitats.

## Llocs d'interès

En el nucli de Son Bauló hi ha un petit espai natural protegit, on es pot veure una gran quantitat de vida salvatge com per exemple: tortugues, faisanes vermells, conills, etc.
L'Església, estèticament repudiada per la població, ha estat la casa d'un rector acusat de pederàstia, Pere Barceló.

## Referències

* ↑ «Can Picafort». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Werner Hug

Werner Hug (Feldmeilen, 10 de setembre de 1952), és un jugador d'escacs suís, que té el títol de Mestre Internacional des de 1971, any en què es proclamà Campió del món juvenil. Hug fou el millor jugador de Suïssa durant els 1970.
A la llista d'Elo de la FIDE d'abril de 2014, hi tenia un Elo de 2471 punts, cosa que en feia el jugador número 6 (en actiu) de Suïssa. El seu màxim Elo va ser de 2478 punts, a la llista de juliol de 2013 (posició 1129 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

El 1968 va guanyar el campionat júnior de Suïssa. En una partida en una secció preliminar del Campionat del món júnior de 1969, va obviar un tema de mat contra Anatoli Kàrpov, cosa que hauria obligat a Kàrpov a perdre una quantitat decisiva de material; finalment però la partida acabà en taules. Si Kàrpov hagués perdut aquesta partida, no s'hauria classificat per a la final "A". Kàrpov va guanyar finalment el campionat del món júnior, i es convertiria poc més tard en el Campió del món el 1975.
Va obtenir el títol de Mestre Internacional el 1971, quan es va convertir en Campió del món júnior a Atenes. Va guanyar el Campionat de Suïssa el 1975.
Hug ha representat Suïssa en les Olimpíades d'escacs onze cops, jugant al primer tauler els anys 1972, 1974, 1976, 1980, i 1984. També fou el primer tauler suís a l'Olimpíada d'estudians de 1972 i 1976.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Werner Hug» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 5 agost 2011].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Suïssa"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 29 abril 2014].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Werner Hug «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-04-29. [Consulta: 29 abril 2014].
* ↑ Weeks, Mark. «World Junior Chess Champions» (en anglès). mark-weeks.com. [Consulta: 5 agost 2011].

## Bibliografia

* Golombek's Encyclopedia of Chess. Crown Publishing, 1977, p. 144–5. ISBN 0-517-53146-1. «Hug, Werner»

## Enllaços externs

* Estimació Elo de Werner Hug a «chessmetrics.com». [Consulta: 4 agost 2011]. (anglès)
# José Aparicio Inglada

José Aparicio Inglada (Alacant, 1770 - Madrid, 1838) fou un pintor neoclàssic valencià considerat un dels representants d'aquest moviment a Espanya. Exposà al Saló de París.
El seu quadre més conegut és El año del hambre en Madrid (1818) on representava l'esdeveniment històric de la fam que hi hagué a Madrid durant la Guerra de la Independència Espanyola.

## Referències

* 1 2 3 Navarro, 1999, p. 108.
* ↑ Lafuente Ferrari, Enrique. Breve historia de la pintura española. Madrid: Akal, 1987, p. 439. ISBN 84-7600-180-6.

## Bibliografia

* Navarro, Mariano. La luz y las sombras en la pintura española. Madrdi: Espasa Calpe, 1999. ISBN 84-239-8599-7.
# Kaau

Kaau va ser un poble de l'antic Egipte ubicat a Núbia. Durant la dinastia VI d'Egipte, el general Uni va formar una lleva a partir d'hòmens d'aquesta localitat, a més de Wawat, Irtjet, Yam i Medja. Els reclutats eren tots negres i van ajudar l'exèrcit egipci en una batalla lliurada durant el govern del faraó Pepi I.

## Referències

* ↑ «Egypt: Nubian Geography» (en anglès). Tour Egypt. [Consulta: 2 juliol 2023].
* ↑ Roy, J. «The Nature Of The Beast». A: The Politics of Trade: Egypt and Lower Nubia in the 4th Millennium BC (en anglès). Brill, 1 gener 2011, p. 288 (Culture and History of the Ancient Near East). ISBN 9789004196117 [Consulta: 2 juliol 2023].
* ↑ Wallis Budge, E.A.. «The Libyans and the Negroes». A: A History of Egypt from the End of the Neolithic Period to the Death of Cleopatra VII B.C. 30 (en anglès). Vol. II: Egypt Under the Great Pyramid Builders. Routledge, 14 octubre 2013, p. 131 (Routledge Revivals). ISBN 9781135094805 [Consulta: 2 juliol 2023].
# Hans Reichenbach

Hans Reichenbach (Hamburg, 26 de setembre de 1891 - Los Angeles, 9 d'abril de 1953) va ser físic, lògic i un dels més importants filòsofs de la ciència del segle xx. Va fer importants contribucions a la teoria de la de probabilitat i a les interpretacions filosòfiques de la relativitat, de la mecànica quàntica i de la termodinàmica. Va fundar el Cercle de Berlín, els membres van participar de moltes de les discussions del Cercle de Viena, de manera que de vegades se'ls considera com a representants del positivisme lògic

## Bibliografia

* Irzik, Gürol «Hans Reichenbach in Istanbul» (en anglès). Synthese, Vol. 181, Num. 1, 2011, pàg. 157-180. DOI: 10.1007/s11229-009-9592-y. ISSN: 0039-7857.
* Milkov, Nikolay; Peckhaus, Volker. The Berlin Group and the Philosophy of Logical Empiricism (en anglès). Springer, 2013. ISBN 978-94-007-5484-3.
* Poser, Hans; Dirks, Ulrich. Hans Reichenbach, Philosophie im Umkreis der Physik (en alemany). Akademie Verlag, 1998. ISBN 3-05-003280-4.
* Salmon, Wesley C. Hans Reichenbach: Logical Empiricist (en anglès). Reidel Publishing Co., 1979. ISBN 978-94-009-9406-5.
* Sinaceur, Hourya Benis «Philosophie scientifique : origines et interprétations. Hans Reichenbach et le groupe de Berlin» (en francès). Philosophia Scientiæ, Vol. 22, Num. 3, 2018, pàg. 33-76. ISSN: 1281-2463.
* Spohn, Wolfgang. Erkenntnis Orientated: A Centennial Volume for Rudolf Carnap and Hans Reichenbach (en anglès). Springer, 1991. ISBN 978-94-010-5543-7.
* Traiger, Saul «The Hans Reichenbach Correspondence—An Overview» (en anglès). Philosophy Research Archives, Vol. 10, 1984, pàg. 501-510. DOI: 10.5840/pra19841019. ISSN: 0164-0771.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Hans Reichenbach» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Schuster, Cynthia A. «Reichenbach, Hans» (en anglès). Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 30 setembre 2020].
* «Hans Reichenbach» (en anglès). Encyclopaedia Britannica, 2020. [Consulta: 30 setembre 2020].
* Glymour, Clark; Eberhardt, Frederick. «Hans Reichenbach» (en anglès). The Stanford Encyclopedia of Philosophy, 2016. [Consulta: 30 setembre 2020].