OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jan Østervold

Jan Olsen Østervold (Austevoll, Hordaland, 8 de desembre de 1876 - Brooklyn, Nova York, Estats Units, 10 de gener de 1945) va ser un regatista noruec que va competir a començaments del segle xx. Era germà dels també regatistes Henrik, Kristian i Ole Østervold.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla d'or en els 12 metres (1907 rating) del programa de vela, a bord de l'Atlanta.

## Referències

* 1 2 «Jan Østervold Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 30 d'agost 2011. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Hadi Saei

Hadi Saei, o Hadi Saei Bonehkohal, (en persa: هادی ساعی بنه كُهل) (Rayy, Iran 1976) és un taekwondista iranià, guanyador de tres medalles olímpiques.
Va participar, als 24 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu del 2000 realitzats a Sydney (Austràlia), on va aconseguir guanyar la medalla de bronze en la prova masculina de pes lleuger (58-68 kg). En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia) aconseguí guanyar la medalla d'or en aquesta prova al derrotar a la final el taiwanès Huang Chih-Hsiung. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (Xina) aconseguí guanyar una nova medalla d'or, en aquesta ocasió en la prova de pes mitjà (68-80 kg.) al derrotar a la final a l'italià Mauro Sarmiento.
Al llarg de la seva carrera esportiva ha guanyat 4 medalles en el Campionat del Món de taekwondo, destacant dues medalles d'or els anys 1999 i 2005. Així mateix ha guanyat dos medalles en el Campionat d'Àsia de taekwondo i dues més en els Jocs Asiàtics.
# Fitzhugh Townsend

Samuel George Fitzhugh Townsend (Nova York, abril de 1872 - Nova York, 11 de desembre de 1906) va ser un tirador d'esgrima estatunidenc que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis amb el nom de Fitzhugh Townsend. Se sabia que Fitzhugh era el seu segon nom i durant molt de temps es va pensar que el seu primer nom era Charles. Amb tot, al programa de graduació de la Universitat de Colúmbia, en l'anunci de la seva mort al butlletí l'ex alumnes i a la tomba a Nova York hi ha el seu nom complet, Samuel George Fitzhugh Townsend.
En aquests Jocs guanyà la medalla de plata en la modalitat de Floret per equips del programa d'esgrima, junt a Charles Tatham i Arthur Fox. També disputà les proves d'espasa, en què fou cinquè, i Floret individual, en què quedà eliminat en semifinals.

## Referències

* ↑ «Fitzhugh Townsend Olympic Results» (en anglès). sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2012. [Consulta: 6 octubre 2015].
# Eileen Hiscock

Eileen Hiscock (Blackheath, 25 d'agost de 1909 - Londres, 3 de setembre de 1958) va ser una atleta britànica, especialista en la prova dels 100 metres, va arribar a ser medallista de bronze olímpica l'any 1932 i subcampiona olímpica l'any 1936 dels 4x100 metres relleus.

## Carrera esportiva

En els jocs olímpics de Los Ángeles 1932 va guanyar la medalla de bronze en els relleus 4x100 metres, amb un temps de 47.6 segons, arribant a la meta després dels Estats Units (or amb 47.0 segons) i el Canadà (plata amb la mateixa marca), sent les seves companyes d'equip: Gwendoline Porter, Nellie Halstead i Violet Webb.
Quatre anys més tard, en els Jocs Olímpics de Berlín de 1936 va guanyar la medalla de plata en la mateixa prova, amb un temps de 47.6 segons, arribant a la meta després dels Estats Units (or amb 46.9 segons) i per davant del Canadà, sent les seves companyes d'equip: Violet Olney, Audrey Brown i Barbara Burke.

## Referències

* ↑ «Nellie Halstead». [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Eileen Hiscock Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 7 febrer 2019].
# Henry Stallard

Henry Stallard (Leeds, 28 d'abril de 1901 - Hartfield, 21 d'octubre de 1973) va ser un atleta anglès, especialista en curses de mitjana distància, que va competir durant la dècada de 1920.
Stallard estudià a la Sherborne School (1914-1919), una escola independent per a nens de Sherborne, Dorset, abans d'anar al Gonville and Caius College de la Universitat de Cambridge, on va estudiar medicina. A Caius va ser un contemporani de Harold Abraham, alhora que membre de l'equip d'atletisme de la universitat el 1920, 1921 i 1922. Va formar part de l'equip Oxbridge que va establir un rècord mundial en el relleu de 4×880 iardes el 1922. El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de bronze en la prova dels 1.500 metres del programa d'atletisme. Una fractura per esforç d'un os del peu reduïren les seves oportunitats de victòria. En els 800 metres fou quart. Daniel Gerroll interpretà el seu paper en la pel·lícula guanyadora de l'Oscar de 1981 Carros de foc.
Stallard és l'únic atleta en haver guanyat els campionats de l'Amateur Athletic Association d'Anglaterra de 440 iardes (1925), 880 iardes (1924) i una milla (1923). Stallard destacà com a doctor. Fou cirurgià oftalmològic al St Bartholomew's Hospital i al Moorfields Eye Hospital, on fou un dels pioners en el tractament de tumors oculars amb radioteràpia, especialment entre els nens. El 1972 fou escollit president de l'Ophthalmological Society.

## Millors marques

* 400 metres llisos. 50.0" (1925)
* 800 metres llisos. 1' 53.0" (1924)
* 1.500 metres llisos. 3' 55.6" (1924)

## Referències

* 1 2 «Book review, Radiotherapy of interblobular and orbital tumors». British Journal of Radiology, 01-04-2003. Arxivat de l'original el 2011-07-19. [Consulta: 1r agost 2009].
* 1 2 3 4 «Henry Stallard Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 24 de desembre 2011. [Consulta: 10 setembre 2018].
* ↑ Henry Stallard a trackfield.brinkster.net
# Jochen Schümann

Jochen Schümann (Berlín Est, República Democràtica Alemanya, 8 de juny de 1954) és un regatista alemany, ja retirat, que aconseguí guanyar quatre medalles olímpiques.
Va participar, als 22 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1976 realitzats a Mont-real (Canadà), on aconseguí guanyar la medalla d'or en la classe Finn en representació de la RDA. Participà en aquesta mateixa classe en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1980 realitzats a Moscou (Unió Soviètica), on finalitzà cinquè. Absent dels Jocs Olímpics d'estiu de 1984 participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 celebrats a Seül (Corea del Sud), on participant en la classe soling aconseguí guanyar la medalla d'or. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a Barcelona (Catalunya), i ja sota representació de l'equip alemany, finalitzà cinquè, i en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units) aconseguí guanyar una nova medalla d'or. En els Jocs Olímpics d'Estiu del 2000 realitzats a Sydney (Austràlia), amb 46 anys, aconseguí guanyar la medalla de plata.
Al llarg de la seva carrera ha aconseguit guanyar 5 medalles en el Campionat del Món de vela en la classe soling, destacant la medalla d'or aconseguida el 1992.
Schümann aconseguí guanyar els anys 2003 i 2007 la Copa Amèrica de vela amb l'equip suís Alinghi com a director esportiu del vaixell.

## Referències

* 1 2 3 4 «Olympedia – Jochen Schümann». [Consulta: 31 març 2024].
* ↑ «Schümann, Jochen | Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur» (en alemany). [Consulta: 31 març 2024].
# Zhu Guo

Zhu Guo –en xinès, 朱 国– (Fuxin, 14 de juny de 1985) és un esportista xinès que va competir en taekwondo.
Va participar en els Jocs Olímpics de Pequín 2008, obtenint una medalla de bronze en la categoria de –80 kg.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2008 | Pequín ( R.P. de la Xina) | 3 | –80 kg |

## Referències

* ↑ «Zhu Guo» Arxivat 2020-04-18 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (en anglès).
* ↑ «Zhu Guo» en Taekwondodata.com (en anglès).

## Enllaços externs

* Zhu Guo's profile and Olympics results from Sports-Reference Arxivat 2020-04-18 a Wayback Machine.
# William Tuttle

William Jeremiah "Bill" Tuttle (Chicago, Illinois, 21 de febrer de 1882 – Los Angeles, Califòrnia, 22 de febrer de 1930) va ser un nedador i waterpolista estatunidenc que va competir a principis del segle xx.
El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on va guanyar la medalla de plata en la prova dels 4x50 iardes relleus lliures, junt a David Hammond, Hugo Goetz i Raymond Thorne. En aquests mateixos Jocs guanyà una segona medalla de plata com a membre de l'equip Chicago Athletic Association en la competició de waterpolo.

## Referències

* ↑ «Bill Tuttle Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 d'agost 2011. [Consulta: 15 octubre 2015].
# Elemér Somfay

Elemér Somfay (Budapest, 28 d'agost de 1898 - Budapest, 15 de maig de 1979) va ser un atleta i pentatleta modern hongarès que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on disputà dues proves del programa d'atletisme. Guanyà la medalla de plata en la prova del pentatló, mentre abandonà en la decatló.
Vuit anys més tard, als Jocs de Los Angeles, fou setè en la competició de pentatló modern.

## Millors marques

* Decatló. 6.247 punts (1923)

## Referències

* 1 2 3 «Elemér Somfay Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 10 abril 2018].
# Headhunters

Headhunters (originalment en noruec, Hodejegerne) és una pel·lícula de thriller d'acció noruega del 2011 basada en la novel·la homònima del 2008 de Jo Nesbø. La pel·lícula va ser dirigida per Morten Tyldum i protagonitzada per Aksel Hennie, Nikolaj Coster-Waldau i Synnøve Macody Lund. Hennie retrata l'exitós però insegur reclutador corporatiu Roger Brown que viu una doble vida com a lladre d'art per finançar el seu estil de vida fastuós. A la inauguració d'una galeria, la seva dona li presenta en Clas, propietari d'una pintura molt valuosa. En Roger creu que li ha arribat l'oportunitat d'assolir finalment la independència econòmica i comença a planejar el robatori del quadre. Estrenada a Noruega el 26 d'agost de 2011, Headhunters va ser un èxit de taquilla, va rebre crítiques positives i va ser nominada a diversos premis, inclosos quatre premis Amanda i un premi BAFTA a la millor pel·lícula en llengua estrangera. És la pel·lícula noruega més taquillera de la història. Ha estat doblada al català central. També s'ha editat una versió en valencià per a À Punt.

## Repartiment

* Aksel Hennie com a Roger Brown
* Synnøve Macody Lund com a Diana Brown
* Nikolaj Coster-Waldau com a Clas Greve
* Eivind Sander com Ove Kjikerud
* Julie Ølgaard com a Lotte Madsen
* Reidar Sørensen com a Brede Sperre
* Kyrre Haugen Sydness com Jeremias Lander
* Mads Mogeland com Joar Sunded
* Baard Owe com a Sindre Aa
* Torgrim Mellum Stene com a Atle Nerum
* Mattis Herman Nyquist com a Ferdinand
* Nils Jørgen Kaalstad com a Stig
* Joachim Rafaelsen com a Brugd
* Gunnar Skramstad Johnsen com a Eskild Monsen
* Lars Skramstad Johnsen com a Endride Monsen

## Referències

* ↑ Christopher Rosen. «The Norwegian Film That's a Bigger Success Than 'Harry Potter' and 'Transformers'», 27-10-2011. Arxivat de l'original el 2014-11-29.
* ↑ «Headhunters». ésAdir. [Consulta: 26 setembre 2023].
* ↑ «Headhunters». À Punt, 17-06-2022. [Consulta: 26 setembre 2023].

## Enllaços externs

* Headhunters - Lloc web oficial
# Johann Hermann Bauer

Johann Hermann Bauer (Kotopeky, 23 de juny de 1861 – Görz, 5 d'abril de 1891), fou un mestre d'escacs austríac.

## Biografia i resultats destacats en competició

Nascut a Bohèmia (llavors dins l'Imperi Austríac). El seu pare era propietari d'una finca a Kotopeky i posteriorment, fou pintor a Praga. La seva mare Eleonora era germana gran del compositor txec Josef Richard Rozkošný. De jove es va establir a Viena, i es va guanyar el títol de mestre d'escacs a Frankfurt 1887 (5è DSB Congress, Hauptturnier A). El seu millor assoliment en torneigs fou a Graz 1890 (+3 –0 =3) on va acabar en segon lloc rere Gyula Makovetz i per davant d'Emanuel Lasker i Georg Marco. El 1891, mentre estava jugant un torneig a doble round robin a Viena, la salut li va fallar quan estava compartint el lideratge amb Adolf Albin.
Va guanyar matxs contra Bernhard Fleissig (2 : 0) el 1890, Albin (4 : 0) i Marco (3 : 1), ambdós el 1891.
J.H. Bauer és conegut principalment per una derrota, contra Emanuel Lasker, en què hi va haver un brillant doble sacrifici d'alfils, a Amsterdam 1889.
Va morir de tuberculosi als 29 anys.

## Vegeu també

* Lasker - Bauer (Amsterdam, 1889)

## Bibliografia

* Hooper, David; Whyld, Kenneth. The Oxford Companion to Chess. 2. Oxford University Press, 1992. ISBN 0-19-866164-9.

## Referències

* ↑ http://ebadatelna.soapraha.cz/d/13024/189
* ↑ «Nota biogràfica de Johann Hermann Bauer» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ http://katalog.ahmp.cz/pragapublica/permalink?xid=1E00F05923A911E08F90005056C00008&scan=1#scan1
* ↑ http://www.edochess.ca/players/p490.html Edo Historical Chess Ratings
# Johan Faye

Johan Mohr Faye (Bergen, Hordaland, 16 de maig de 1889 - Drøbak, Frogn, Akershus, 16 de setembre de 1974) va ser un regatista noruec que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de plata en els 7 metres del programa de vela, a bord del Fornebo.

## Referències

* ↑ «Johan Faye Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 29 setembre 2017].
# El Rio

* Per a altres significats, vegeu «Rio».
El Rio és una població del Comtat de Ventura a l'estat de Califòrnia dels Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens del 2000 El Rio tenia 6.193 habitants, 1.467 habitatges, i 1.273 famílies. La densitat de població era de 1.532,8 habitants/km².
Dels 1.467 habitatges en un 45,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,7% hi vivien parelles casades, en un 15,5% dones solteres, i en un 13,2% no eren unitats familiars. En el 10,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,31.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33% tenia menys de 18 anys, un 11,2% entre 18 i 24, un 28,7% entre 25 i 44, un 16,6% de 45 a 60 i un 10,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.273 $ i la renda mediana per família de 56.339 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.041 $ mentre que les dones 22.254 $. La renda per capita de la població era de 14.898 $. Entorn del 9,4% de les famílies i el 13,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions a prop

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- El Rio». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- El Rio». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Elene Gokieli

Elene Gokieli (Tbilisi, 25 d'agost de 1918 - Tbilisi, 31 de desembre de 1992) va ser una atleta georgiana especialista en curses de velocitat i tanques i salt de llargada, que va competir sota bandera de la Unió Soviètica durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics de Hèlsinki, on quedà eliminada en semifinals de la cursa dels 80 metres tanques del programa d'atletisme.
En el seu palmarès destaquen una medalla de plata i dues de bronze al Campionat d'Europa d'atletisme. El 1946 a Oslo, una de plata en els 80 metres tanques, rere Fanny Blankers-Koen, i de bronze en els 4×100 metres, rere l'equip neerlandès i francès. El 1950, a Brussel·les, revalidà la medalla de bronze en els 4x100 metres. Guanyà el campionat soviètic de salt de llargada de 1944 i 1945 i aconseguí el rècord soviètic dels 80 metres tanques i els 4x100 metres.

## Millors marques

* 100 metres. 12.4" (1947)
* 80 metres tanques. 11.3" (1949)
* salt de llargada. 5,62 metres (1947)

## Referències

* ↑ Elene Gokieli a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «Гокиели Елена Степановна | Спорт-страна.ру» (en rus). [Consulta: 31 maig 2020].
* ↑ Waśko, Janusz (1953-). Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. GreenArt Jacek Kardasz, 2013, p. 268 i 365. ISBN 978-83-62033-30-0.
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Licco Amar

Licco Amar (Budapest, 4 de desembre de 1891 - Friburg de Brisgòvia, 19 de juliol de 1959) fou un violinista hongarès.

## Biografia

Licco Amar fou fill del comerciant macedoni Michael Amar i de Regina Strakosch. Va estudiar amb Emil Baré a l'Acadèmia de Música de la seva ciutat natal i va marxar el 1911 a Berlín per a estudiar a la Universitat de les Belles Arts amb Henri Marteau. De 1912 a 1924 Marteau el va incorporar com a segon violinista al seu quartet de cordes, al qual va tocar també el violoncel·lista Hugo Becker. El 1912 Amar va rebre el premi Mendelssohn. De 1916 a 1920 va ser el concertino de l'Orquestra Filharmònica de Berlín. Entre 1920 i 1923 va tocar al Teatre Nacional de Mannheim. Al seu quartet de corda, fundat el 1922 i dissolt el 1929, sota el nom de Quartet Amar, hi van prendre part Paul Hindemith com a violista, Walter Kaspar, Rudolf Hindemith i Maurits Frank. Van estrenar diverses composicions de Hindemith, va obtenir diverses estrenes mundials al Festival de Donaueschingen. Hindemith li va dedicar la seva sonata Op. 31,1. També va promocionar el compositor Erich Walter Sternberg. En 1925 es va casar amb Emmy Matterstock.
Després de l'arribada al poder dels nacionalsocialistes, el 1933, no va poder treballar més a Alemanya per motius racistes i va emigrar a França i d'allà a Turquia el 1934, on des de 1935 va poder ensenyar i ho va fer al llarg de vint anys al Conservatori d'Ankara. El 1957 va ser cridat per l'Escola de Música de Friburg de Brisgòvia.

## Bibliografia

* Lemma a Die Musik in Geschichte und Gegenwart 1, pàgina 571f (Giselher Schubert)
* Joseph Walk (editor), Kurzbiographien zur Geschichte der Juden 1918–1945, Leo Baeck Institute, Jerusalem. Múnic: Saur, 1988 ISBN 3-598-10477-4.
* Werner Röder; Herbert A. Strauss (editor), Biographisches Handbuch der deutschsprachigen Emigration nach 1933 / International Biographical Dictionary of Central European Emigrés 1933–1945, Vol II, 1 Múnic: Saur 1983 ISBN 3-598-10087-6, pàgina 24.
* Salomon Wininger: Große jüdische National-Biographie. Kraus Reprint, Nendeln 1979, ISBN 3-262-01204-1 (Nachdr. d. Ausg. Czernowitz 1925). Volum 7, p. 512.
* Arnold Reisman: Post-Ottoman Turkey : classical European music & opera, Charleston, 2008.
* Angelika Rieber: „Hier gibt es eine Welt aufzubauen..“ Biographisches zu dem Geiger Licco Amar, a : Hindemith-Jahrbuch, Mainz 2009.
* Orquestra Filharmònica de Berlín: Variationen mit Orchester – 125 Jahre Berliner Philharmoniker, Volum 2, Biografies i Concerts, Verlag Henschel, maig 2007, ISBN 978-3-89487-568-8.

## Referències

* ↑ Encyclopaedia Judaica, vol II (Alr-Az), 2.

## Enllaços externs

* «Bibliografia relacionada amb Licco Amar» (en alemany). Al catàleg de la Biblioteca Nacional d'Alemanya.
* Angelika Rieber: "Zunächst weiß ich wohl, dass ich, wie alle Emigranten, Deutschland entfremdet bin". Arxivat 2019-02-12 a Wayback Machine. Arxivat 2019-02-12 a Wayback Machine. Un retrat de Licco Amar a la pàgina web Projekt Jüdisches Leben in Frankfurt am Main.
# Henryk Rozmiarek

Henryk Rozmiarek (Poznań, 13 de gener de 1949 - Poznań, 10 de març de 2021) fou un jugador d'handbol polonès que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics de Múnic, on fou desè en la competició d'handbol. Quatre anys més tard, als Jocs de Mont-real, guanyà la medalla de bronze en la mateixa competició. La tercera i darrera participació en uns Jocs fou el 1980, a Moscou, on fou setè en la competició d'handbol.
A nivells de clubs jugà al Grunwald Poznań, KS Posnania i PS Hannover. Guanyà la lliga polonesa de 1971. Amb la selecció polonesa jugà 177 partits.

## Referències

* ↑ «Henryk Rozmiarek Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 8 juny 2019].
* ↑ Henryk Rozmiarek Arxivat 2019-06-08 a Wayback Machine. a olimpijski.pl
# Johan Hin

Johannes "Johan" Jozef Antonius Hin (Haarlem, 3 de novembre de 1899 - Haarlem, 29 de juny de 1957) va ser un regatista neerlandès que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla d'or en la categoria de 12 peus del programa de vela. Hin navegà a bord del Beatrijs III junt al seu pare i el seu germà.
Quatre anys més tard, als Jocs de París fou cinquè en la categoria del monotip del programa de vela.

## Referències

* 1 2 «Johan Hin Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 20 d’octubre 2013. [Consulta: 10 octubre 2017].
# Albert Zirkel

Albert Conrad "Al" Zirkel (Newark, Nova Jersey, 23 d'octubre de 1884 - ?) va ser un lluitador estatunidenc que va competir a principis del segle xx. El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on va guanyar la medalla de bronze en la categoria de pes lleuger, de fins a 65,8 kg. Zirkel perdé en semifinals contra Otto Roehm.

## Referències

* ↑ «Al Zirkel Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 14 octubre 2015].
# Elizabeth Chase

Elizabeth Chase (Mutare, 26 d'abril de 1950 - Johannesburg, 9 de maig de 2018) va ser una jugadora d'hoquei sobre herba zimbabuesa que va competir durant la dècada de 1970.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla d'or en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ Matiza, Collin. «Golden Girl Liz Chase dies». The Herald (Zimbabwe), 12-05-2018.
* ↑ «Liz Chase Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 15 juny 2019].
# Jordi Martí Monllau

Jordi Martí Monllau (Tortosa, 1967) és un filòsof i sociolingüista català. És conegut per reclamar a les persones catalanoparlants una actitud activa en la defensa de l'idioma davant la situació d'«injustícia» a què ha de fer front la llengua catalana en els marcs legislatius espanyol i francès. Martí reivindica l'aplicació del «principi de territorialitat» com a via per a garantir els drets lingüístics dels catalanoparlants en els territoris on el català és llengua pròpia.

## Obra publicada

* Devolució. Barcelona: Biblioteca Núvol, 2023.
* Llengua i identitat nacional. Per un nou discurs lingüístic als Països Catalans. Barcelona: Edicions del 1979, 2023. ISBN 978-84-123255-4-6.

## Referències

* ↑ Furest, Gerard. «L'espanyolisme anhela desarmar ideològicament el catalanisme». Núvol, 30-11-2022. [Consulta: 29 abril 2024].
* ↑ Torra, Quim. «Necessitem un discurs que legitimi l'aspiració a la restitució de la llengua catalana», 17-07-2023. [Consulta: 29 abril 2024].
* ↑ «JORDI MARTI MONLLAU, CATALAN PHILOSOPHER AND LINGUIST: “INDEPENDENCE NEEDS TO BE AN INSTRUMENT FOR THE NATION’S SURVIVAL”» (en anglès americà), 04-09-2023. [Consulta: 29 abril 2024].
* ↑ Puigtobella, Bernat. «Jordi Martí Monllau: el recompromís nacional». Núvol, 12-02-2023. [Consulta: 29 abril 2024].
* ↑ Furest, Gerard. «Jordi Martí Monllau i la potencialitat alliberadora del discurs». Núvol, 19-04-2023. [Consulta: 29 abril 2024].