OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hans Schulze

Hans Schulze (Magdeburg, 25 d'agost de 1911 - Wuppertal, 26 de gener de 1992) va ser un waterpolista i entrenador alemany que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla de plata en la competició de waterpolo. Quatre anys més tard, als Jocs de Berlín, revalidà la medalla de plata en la mateixa competició. En el Campionat d'Europa fou segon el 1931, 1934 i 1938. Guanyà la lliga alemanya amb el Hellas SC Magdeburg de 1928 a 1931 i el 1933. Fou entrenador de l'equip nacional als Jocs de 1956 i 1960.

## Referències

* 1 2 3 «Hans Schulze Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 7 novembre 2018].
# Salta

«Salta» té aquests significats:
* Salta (Daguestan), localitat de la república del Daguestan, a Rússia
* Salta (Argentina), capital de la província de Salta, a l'Argentina
* Província de Salta, província al nord-oest de l'Argentina
* Batalla de Salta
* Salta, gènere de plantes de la família de les poligonàcies.
# Heino

Heino (13 de desembre de 1938 a Düsseldorf) i de nom autèntic: Heinz Georg Kramm) és un músic alemany. Com a cantant pop i de cançó popular alemanya s'ha fet molt popular a Alemanya i els altres països de parla alemanya. També destaca pel seu aspecte distintiu amb els cabells rossos i ulleres de sol negres, així com per la seva característica veu de baríton. Heino va ser una icona de la música popular alemanya.

## Carrera

El 1961 va aparèixer per primera vegada amb el trio OK Singers, amb un èxit moderat.
El gran avanç es va produir per a Heino, després de la seva actuació l'any 1965 amb el seu grup, un "trio còmic", a Quakenbrück en una desfilada de moda de l'estrella del pop Karl-Heinz Schwab on va cantar la seva cançó més coneguda:Blau blüht der Enzian ("Flors blaves de la genciana").
En la dècada de 1980,l'any 1983, Heino va cantar la cançó de la Loteria de la televisió alemanya Sonnenschein – Glücklichsein (sol brillant-felicitat).
El mateix any 1983, Heino va ser criticat quan va realitzar una gira a Sud-àfrica on regia l'apartheid i també un boicot per aquell país per part dels artistes internacionals.

## Bibliografia

* Heino: Und sie lieben mich doch. Autobiografia. Verlag Bastei-Lübbe, Bergisch Gladbach 1996, ISBN 3-404-12588-6.

## Referències

* ↑ Alan Posener: Wenn Heino Rammstein singt, ist das wahre Kunst. In: Die Welt. 2. Februar 2013, abgerufen am 3. Februar 2013.
* ↑ Jens Maier: Derrr wunderrrsame Errrfolg des Heinz Georrrg Krrramm. In: Stern.de vom 1. Februar 2013, abgerufen am 3. Februar 2013.

## Enllaços externs

* (alemany)Retrat a laut.de
* «Bibliografia relacionada amb Heino» (en alemany). Al catàleg de la Biblioteca Nacional d'Alemanya.
* (alemany) Heino - Lloc web oficial
# Moira Abernethy

Moira Abernethy (29 de maig de 1939) és una nedadora sud-africana, ja retirada, especialista en estil lliure i esquena, que va competir durant la dècada de 1950.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on va disputar dues proves del programa de natació. Va guanyar la medalla de bronze en els 4x100 metres lliures, formant equip amb Natalie Myburgh, Susan Roberts i Jeanette Myburgh, mentre en els 100 metres esquena quedà eliminada en sèries.

## Referències

* ↑ Moira Abernethy a Sports Reference (arxivat)
# Kamosis

Kamosis o Kamose fou el darrer rei de la dinastia XVII de l'antic Egipte. El seu nom de tron fou Wadjkheperre ('Les manifestacions de Ra són florides'). El seu nom d'Horus fou Khahornesetef, Neferdjabtawy o Seddjefatawy; el Nebti fou Ujemmenu; l'Horus d'or Sehortawy; els grecs l'esmenten com a Tetmosis. El seu nom personal, Kamose, vol dir 'Ka ha nascut'.
Va substituir al seu pare (sogre?) Tao II al front de la lluita contra els hicsos, i va dirigir expedicions al sud cap a Núbia, més enllà d'Aswan. Kamosis va fer gravar el relat d'aquestes campanyes a les esteles que es van erigir al temple Amon a Karnak.
Els seus orígens són foscos, i alguns historiadors el consideren vingut de fora de la família reial, amb la qual hauria enllaçat per matrimoni. D'altres el consideren fill de Tao I i de Tetisheri o de la reina Ahhotep I (segona dona de Tao I).
La seva dona es deia Ahhotep II i va tenir probablement dos fills, anomenats Chuiu i Sitkamose, que potser van morir joves.
Va regnar uns 5 anys sense aconseguir tots els seus objectius. Va morir per causes desconegudes i fou enterrat en una tomba a Tebes, a Dra Abu al-Naga. La seva mòmia és segurament la trobada per Mariette el 1857, i indica que va morir jove.
Queden restes d'aquest faraó en la seva tomba secundària a Dra Abu al-Naga, una maça cerimonial, escarabats, segells, joies, penjolls i altres coses.
El va succeir el seu germà o nebot Amosis, que va alliberar Egipte amb uns anys de combats i va fundar la dinastia XVIII i el Regne o Imperi nou.

## Vegeu també

* Llista de mòmies reials egípcies

## Referències

* 1 2 «Los faraones hicsos de Egipto» (en castellà), 24-07-2023. [Consulta: 2 novembre 2024].
# Pseudopimelodus pulcher

Pseudopimelodus pulcher és una espècie de peix de la família dels pseudopimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 8,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker P., 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Boulenger, G. A., 1887. An account of the fishes collected by Mr. C. Buckley in eastern Ecuador. Proceedings of the Zoological Society of London. 1887 (pt 2): 274-283, Pls. 20-24.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Shibatta, O.A., 2003. Pseudopimelodidae (Bumblebee catfishes, dwarf marbled catfishes). p. 401-405. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Barriga, R. «Peces de agua dulce del Ecuador» (en castellà). Revista de Información técnico-científica, XVI, 3, 1991, pàg. 7–88.
* ↑ Ortega, H. i R.P. Vari, 1986. Annotated checklist of the freshwater fishes of Peru. Smithson. Contrib. Zool. (437):1-25.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Grant, S., 1999: Pseudopimelodus, Bleeker, 1858 & some related genera (Siluriformes: Pimelodidae). Catfish Compendium: 44-58.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Pharsman d'Armaz

Pharasman I d'Armaz (mort el 87) fou un rei d'Ibèria, amb seu a Armazi, que hauria regnat de vers el 72 al 87.
Pharasman I era fill del rei Qartam d'Ibèria, el primer rei d'Armazi que governava el sud del regne d'Ibèria. Qartam hauria mort el mateix any i quasi al mateix temps que el seu germà Bartom II, i Pharsman va succeir al seu pare mentre el seu cosí Kaos va succeir a Bartom II a Mtskheta. La crònica georgiana el fa "vassall d'Erovand d'Armènia" que s'hauria d'interpretar com vassall d'Orodes I de Pàrtia.
Va deixar un fill, Azork, que el va succeir.

## Notes

* ↑ la cosa és sospitosa a menys que parléssim de bessons, ja que en aquests es donen casos de mort simultània

## Referències

* Marie Felicité Brosset, Histoire de Georgie, Sant Petersburg
# Hans Schwarzentruber

Hans Schwarzentruber (Lucerna, 25 de març de 1929 - Lucerna, 23 de novembre de 1982) fou un gimnasta artístic suís que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on disputà vuit proves del programa de gimnàstica. Guanyà la medalla de plata en el concurs complet per equips, mentre en les altres proves quedà en posicions força endarrerides. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, tornà a disputar vuit proves del programa de gimnàstica. Destaca la vuitena posició en el concurs complet per equips.
En el seu palmarès també destaquen una medalla de bronze al Campionat del Món de gimnàstica artística de 1954.

## Referències

* ↑ Hans Schwarzentruber a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Olympedia – Hans Schwarzentruber». [Consulta: 31 maig 2021].
* ↑ «Romanian Gymnastics Federation: 1954 Results». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 31 maig 2021].
* ↑ «Weltmeisterschaften (Damen-Teil1)». [Consulta: 31 maig 2021].
# Temple de Juno (Agrigent)

El temple d'Hera Lacinia, conegut també com a temple de Juno (pel nom romà de la dea) o temple D, és un temple grec de l'antiga ciutat d'Akragas, situat a la vall dels Temples d'Agrigent.

## Descripció

El temple fou edificat al voltant del 450 ae, i pertany, per la seua època i estil, al període dòric clàssic. S'hi han trobat indicis de l'incendi ocorregut en el 406 ae, després del setge d'Akragas. En època romana, quan Sicília era una província, restauramen el temple i en substituïren les teules de terracota originàries per altres de marbre, amb l'afegit d'un pendent més inclinat a la façana est.
L'edifici és un temple dòric perípter, amb 6 columnes als costats curts (hexàstil) i 13 en els llargs, segons un cànon derivat del model grec i utilitzat també per al seu "bessó" temple de la Concòrdia, amb el qual comparteix les dimensions generals i les mesures gairebé estandarditzades d'alguns elements constructius. La planta del temple té 38,15 metres de longitud i 16,90 metres d'amplària.
Les columnes frontals difereixen lleugerament en amplària de la resta, i en són més estretes les dels extrems i més amples les centrals. El peristil té 34 columnes de 6,44 m d'alçada constituïdes per quatre tambors superposats, i el conjunt recolza sobre un crepidoma de quatre esglaons. Construïren el temple sobre un monticle elevat fet en gran part artificialment.
L'interior està format per un naos sense columnata interna, del tipus doble in antis, amb un pronaos i un opistòdom simètrics, tots dos emmarcats per dues fileres de columnes (distili). En el mur de separació entre el naos i el pronaos (diafragma) es van construir dues escales per a la inspecció de la coberta o tal vegada per al ritu religiós. Davant la façana principal (est) es veuen les restes de l'antic altar.
Actualment es conserva sencera la columnata nord amb l'arquitrau i part del fris, mentre que les dels altres tres costats es mantenen parcialment. En falten quatre columnes i nou estan seriosament danyades, i els arquitraus han desaparegut quasi per complet. S'han conservat també uns pocs elements de la cel·la, com ara els fonaments dels murs exteriors. L'edifici ha estat reconstruït amb anastilosi del segle xviii als nostres dies.

## La supressió del sostre per part de Quint Fulvi Flac

Cap a finals del primer mil·lenni ae, en concret al final del s. III ae, un polític, censor i cònsol romà anomenat Quint Fulvi Flac, citat diverses vegades per autors llatins fiables com Titus Livi, Eutropi i Suetoni, va eliminar el sostre del temple de Juno Lacinia, que era totalment de marbre.
    « Q. Fulvius Flaccus censor templum Iunonis Laciniae tegulis marmoreis spoliavit »
    El censor Quint Fulvi Flac despullaà el temple de Juno Lacinia del sostre de marbre.

## Vegeu també

* Agrigent.
* Vall dels Temples.
* Temple grec.
* Ordres clàssics.

## Notes

* ↑ Tito Livio, Ab Urbe condita, entre el 27 a.C. y el 14 d.C.
# Tossal Gros (Biosca)

El Tossal Gros és una muntanya de 560 metres que es troba entre els municipis de Biosca (Solsonès) i de Sanaüja (Segarra)
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 269105001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Munnsville

Munnsville és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 437 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Munnsville tenia 437 habitants, 166 habitatges, i 118 famílies. La densitat de població era de 196,2 habitants/km².
Dels 166 habitatges en un 34,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 28,9% no eren unitats familiars. En el 22,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 23,1% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.000 $ i la renda mediana per família de 36.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.417 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 16.657 $. Entorn del 9,7% de les famílies i el 14,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Fills il·lustres

* Marquis Horr. Atleta, guanyador de dues medalles als Jocs de Londres de 1908

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Munnsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Munnsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
* ↑ «Bill Horr Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 d’octubre 2012. [Consulta: 17 novembre 2015].
# Arthur Birkett

Arthur Ernest Barrington Birkett (Exeter, Devon, 25 d'octubre de 1875 – Hammersmith, Londres, 1 d'abril de 1941) va ser jugador de criquet anglès, que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla d'or en la competició de criquet a XII, com a integrant de l'equip britànic.

## Referències

* ↑ «Arthur Birkett Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 27 de gener 2012. [Consulta: 22 setembre 2015].
* ↑ Resultat de la final Olímpica
* ↑ Profiles of the British players at the 1900 Olympics
# Viktor Erdős

Viktor Erdős (Békéscsaba, 2 de setembre de 1987), és un jugador d'escacs hongarès, que té el títol de Gran Mestre des de 2007.
A la llista d'Elo de la FIDE de l'agost de 2020, hi tenia un Elo de 2618 punts, cosa que en feia el jugador número 7 (en actiu) d'Hongria, i el número 172 del rànquing mundial. El seu màxim Elo va ser de 2661 punts, a la llista d'octubre de 2013 (posició 92 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Erdős va guanyar el 2001 Campió del món Sub-14 a Orpesa, i el 2004 es proclamà Campió d'Hongria Sub-18 a Miskolc. Va jugar dues vegades per l'equip nacional juvenil (sub-18) d'Hongria al Campionat d'Europa, on l'equip hongarès a Balatonlelle va guanyar el 2003 i Erdős en el quart tauler aconseguit el segon millor resultat.
Erdős ha guanyat o quedat empatat als primers llocs en diversos torneigs: empat als llocs 1r-3r al First Saturday de Budapest (2005), 2n-5è lloc a Bizovac (2005), 2n lloc al Memorial Marx György a Paks (2005), rere Ralf Åkesson, 1r-4t lloc a Zalakaros (2006), 1r-3r lloc al First Saturday de Budapest (2007), 2n lloc a Davos (2007), o 1r-2n lloc a Harkány (2007). El setembre de 2001 va empatar als llocs 1r-3r al Festival de Trieste, amb Vladímir Baklan i Serguei Vólkov. El novembre del mateix any va guanyar el Campionat Nacional d'Hongria.
A la Schachbundesliga hi juga, des de 2008, per l'SG Trier.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Viktor Erdős» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 21 novembre 2013].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Hongria"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 11 agost 2020].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Viktor Erdős «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-02-22. [Consulta: 21 novembre 2013].
* ↑ «Campionats del món per edats: campions» (en portuguès). brasilbase. [Consulta: 10 febrer 2014].
* ↑ «Fitxa de Viktor Erdős: participacions en europeus Sub-18 per equips» (en anglès). OlimpBase. [Consulta: 21 novembre 2013].
* ↑ «Archive - Tournament report October 2005» (en anglès). FIDE Online. Ratings.fide.com, 14-06-2005. [Consulta: 21 novembre 2013].
* ↑ First Saturday June GM
* ↑ Int. Schachopen Davos
* ↑ «Viktor Erdos Takes Trophy in Trieste Festival» (en anglès), 12-09-2011. [Consulta: 21 novembre 2013].
* ↑ «13th International Chess Festival of Trieste» (en anglès). chessdom.com, 12-09-2011. [Consulta: 21 novembre 2013].
# Paul Lipke

Paul Lipke (Erfurt, 30 de juny de 1870 – 8 de març de 1955), fou un jugador d'escacs jueu alemany. Lipke es va retirar aviat de l'activitat escaquística, i va treballar com a advocat a Halle (Saxònia-Anhalt). El 1898 fou editor de la revista Deutsche Schachzeitung, conjuntament amb Johann Berger.

## Resultats destacats en competició

El 1889, empatà als llocs 5è–6è a Breslau (6è DSB Congress, Hauptturnier A, el campió fou Emanuel Lasker), i fou 4t a Dessau. El 1892, va guanyar a Dresden (7è DSB-Congress, Hauptturnier A), i fou 2n al Quadrangular de Halle. El 1893, fou 3r a Kiel (8è DSB-Congress, els campions foren Curt von Bardeleben i Carl August Walbrodt). El 1894, fou 2n, rere Siegbert Tarrasch, a Leipzig (9è DSB-Congress). Empatà un matx contra Johann Berger (3½ : 3½) a Eisenach 1896. Empatà als llocs 8è–9è al gran Torneig de Viena 1898 (Kaiser-Jubiläumsturnier, els campions foren Tarrasch i Harry Pillsbury).

## Referències

* ↑ Paul Lipke : Textarchiv : Berliner Zeitung Archiv
* ↑ «Fitxa de Johann Berger». Chessmetrics. [Consulta: 7 novembre 2019].
* ↑ «Torneig de Viena, Kaiser Jubiläumsturnier 1898» (en anglès). chess-results.com. [Consulta: 17 febrer 2010].
* ↑ «Name Index to Jeremy Gaige's Chess Tournament Crosstables, An Electronic Edition» (en anglès). Anders Thulin, Malmö, 01-09-2004. [Consulta: 17 febrer 2010].

## Enllaços externs

* Rànquing estimat de Lipke a Chessmetrics de Jeff Sonas
# Physoschistura tuivaiensis

Physoschistura tuivaiensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes. El seu nom específic fa referència al riu Tuivai. És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima tropical, el qual viu al riu Tuivai (la conca del riu Brahmaputra, el sud de Manipur, Índia). Té el cos moderadament allargat, de color marró groguenc, de 4,6 cm de llargària màxima, amb el perfil dorsal lleugerament arquejat i amb 12-14 taques de color oliva fosc als flancs. La boca és força arquejada i amb els llavis molt prims (el superior amb una incisió petita). 8 1/2 radis ramificats a l'aleta dorsal, 10 a la pectoral i 8+7 a la caudal. La línia lateral és completa. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Singh A., Sen N. & P. Banarescu & T. T. Nalbant, New noemacheiline loaches from India (Pisces, Cobitidae). Trav. Mus. Hist. Nat. `Grigore Antipa' 1982. v. 23 (for 1981). 201-212
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 4 Lokeshwor, Y., W. Vishwanath i K. Shanta, 2012. Physoschistura tuivaiensis, a new species of loach (Teleostei: Nemacheilidae) from the Tuivai River, Manipur, India. Taprobanica 4(1):5-11.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ FishWise (anglès)
* ↑ Catalog of Fishes (anglès)

## Bibliografia

* Banarescu, P.M. i T.T. Nalbant, 1995. A generical classification of Nemacheilinae with description of two new genera (Teleostei: Cypriniformes: Cobitidae). Trav. Mus. Hist. Nat. 35:429-496.
* Chen, X-Y., M. Kottelat i D. A. Neely, 2011. Physoschistura yunnaniloides, a new species of loach from Myanmar (Teleostei: Nemacheilidae). Ichthyological Exploration of Freshwaters, 22 (2): 179–183.
* Kottelat, M., 1990. Indochinese nemacheilines. A revision of nemacheiline loaches (Pisces: Cypriniformes) of Thailand, Burma, Laos, Cambodia and southern Viet Nam. Verlag Dr. Friedrich Pfeil, Múnic: 1-262.
* Singh, A., Sen, N., Bănărescu, P. M. i T. T. Nalbant, 1982. New noemacheiline loaches from India (Pisces, Cobitidae). Travaux du Museum d'Histoire Naturelle“Grigore Antipa”, 23: 201–212.
* Vishwanath, W. i K. Shanta, 2004. A new fish species of the Indo-Burmese genus Badis (Bleeker) (Teleostei: Perciformes) from Manipur, India. Zoos' Print Journal, 19 (9): 1619–1621.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Muriel Freeman

Muriel Freeman (Worcester, 9 de setembre de 1897 - Northampton, 1980) va ser una tiradora d'esgrima anglesa que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on fou quarta en la prova del floret individual del programa d'esgrima. Quatre anys més tard, als Jocs d'Amsterdam, guanyà la medalla de plata en la prova del floret individual del programa d'esgrima.

## Referències

* 1 2 «Muriel Freeman Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 25 octubre 2018].
# Frederick Christian

Frederick W. Christian (Burton upon Trent, Staffordshire, 1877 - 13 de maig de 1941) va ser un jugador de criquet anglès, que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla d'or en la competició de Criquet a XII com a integrant de l'equip britànic.

## Referències

* ↑ «Frederick W Christian». cricketarchive.co.uk [Consulta: 22 setembre 2015].
* ↑ «F. W. Christian Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de setembre 2013. [Consulta: 22 setembre 2015].
* ↑ Resultat de la final Olímpica
* ↑ Profiles of the British players at the 1900 Olympics
# Den serbiske dansker

Den Serbiske Dansker (en danès El danès serbi, estrenada a Suècia com Den Lejde Mördaren) és una minisèrie de televisió danesa/sueca de tres episodis basada en la novel·la homònima de Leif Davidsen del 1996.
La sèrie de televisió va ser dirigida per Jacob Grønlykke basat en un guió de Thomas Borgström. Els tres episodis duren 150 minuts conjuntament i es va mostrar per primera vegada entre setembre i octubre de 2001 a DR1. L'emissió del segon episodi es va retardar una setmana quan els Estats Units van llançar atacs contra objectius a l'Afganistan el diumenge 7 d'octubre de 2001. Això també va provocar que la sèrie també s’emetés els següents tres dijous al mateix canal. L'octubre de 2002, la sèrie es va mostrar per primera vegada a la televisió sueca amb el títol Den Lejde Mördaren.
Els papers centrals són interpretats per Dejan Cukic (Vuk), Lotte Andersen (organitzador), Philip Zandén (psicòleg), Troels Lyby (manager intermedi PET). El tema principal "Song To The Siren" és de la banda This Mortal Coil. Les parts principals de la banda sonora de la sèrie són clips de so de les versions musicals de Tool i Cocteau Twins. El músic de rock Steen Birger Jørgensen, conegut de la banda de punk Sort Sol, interpreta el paper secundari de Michael, l'amic d'infància de Vuk.
El setembre de 2001, abans que es mostrés públicament la sèrie a televisió Den Serbiske Dansker va guanyar el premi Prix Italia com a "millor sèrie dramàtica".

## Referències

* ↑ Den Serbiske Dansker genudsendes på DR 1 Arxivat 22 August 2016$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. JyllandsPosten
* ↑ TV-drama baseret på Den Serbiske Dansker vinder pris Arxivat 22 August 2016$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. JyllandsPosten