OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Norman Lockyer

Sir Joseph Norman Lockyer FRS (Rugby, Warwickshire. 17 de maig del 1836 - 16 d'agost del 1920) fou un científic i astrònom anglès, que juntament amb Pierre Janssen descobrí el gas heli. També és recordat per ésser el fundador i principal editor de Nature. Després d'una escolaritat convencional matisada per viatges a Suïssa i França, treballà diversos anys com a empleat de l'oficina de guerra britànica. S'instal·là a Wimbledon després de casar-se amb Winifred James. Entusiasta astrònom amateur amb interès particular en el Sol, Lockyer passà a ser director de l'observatori de física solar a Kensington (barri de Londres).

## Carrera

A la dècada del 1860 Lockyer s'interessà per l'espectroscòpia electromagnètica com a eina analítica per a determinar la composició dels cossos astrals. Durant l'eclipsi solar d'octubre del 1968 Lockyer observà una línia groga en l'espectre pres prop de la vora del Sol des de Vijaydurg.
Amb longitud d'ona d'uns 588nm, lleugerament menys que les anomenades línies D del sodi, la prominent línia no podia explicar-se amb cap element conegut en l'època, per això Lockyer en suggerí que era causada per un element solar desconegut. Anomenà l'element heli pel nom grec helios, que significa Sol.
Una observació de la línia groga fou realitzada per Pierre Janssen durant el mateix eclipsi, així que és habitualment reconegut juntament amb Lockyer com a descobridors de l'heli.
L'heli terrestre fou trobat aproximadament deu anys després per William Ramsay. En el seu treball d'identificació Lockyer col·laborà amb el notable químic Edward Frankland.
Per facilitar la transmissió d'idees entre disciplines científiques, Lockyer fundà la publicació de ciència general Nature el 1869, on va romandre-hi com a editor fins poc abans de la seva mort.
Després de la seva retirada el 1911 Lockyer organitzà un observatori prop de casa seva a Salcombe Regis, prop de Sidmouth, Devon. Originalment conegut com a Observatori Hill, el lloc fou rebatejat com a Observatori i Planetari Lockyer després de la seva mort. Per un temps l'observatori fou part de la Universitat d'Exeter, però en l'actualitat depèn del Consell del Districte d'East Devon, i és operat per la Norman Lockyer Observatory Society. La càtedra Norman Lockyer en astrofísica a Exeter està dirigida pel professor Tim Naylor, que dirigeix allà un equip sobre formació d'estels.
Lockyer morí a casa seva a Salcombe Regis el 1920 i fou enterrat al camp de l'església de Sant Pere i Santa Maria.

## Premis i honors

* Fellow of the Royal Society (1869)
* Janssen Medal, Paris Academy of Science (1875)
* Knight Commander of the Order of the Bath (1897)
* President, British Association (1903-1904)
* El cràter Lockyer a la Lluna i el cràter Lockyer a Mart han estat anomenats així en el seu honor.

## Vegeu també

* Llista d'astrònoms

## Enllaços externs

* Observatori i Planetari Norman Lockyer
* Arxius de l'Observatori Norman Lockyer (Universitat d'Exeter)
* Certificat de candidatura de Lockyers per a les eleccions de la Reial Societat.
# Anabel (pel·lícula)

Anabel és una pel·lícula de terror i misteri de 2015, dirigida per Antonio Trashorras, que al seu torn la va escriure, musicalizada per Miquel Coll, a càrrec de la fotografia va estar Roland de Middel i els protagonistes són Ana de Armas, Rocío León i Enrique Villén. El film va ser realitzat per Norberfilms i Roxbury, es va estrenar l'11 d'octubre de 2015.

## Argument

Anabel i els seus dos companys d'habitació volen trobar a algú més per a dividir el cost de la renda. Trien a un senyor d'edat avançada que es guanya la seva confiança, però al poc temps apareix una presència rara i pertorbadora.

## Repartiment

* Ana de Armas : Cris
* Rocío León : Sandra
* Enrique Villén : Lucio

## Premis

Va guanyar el premi Noves Visions Plus del XLVIII Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya i del premi a la Millor Pel·lícula al festival d'Albacete.

## Referències

* ↑ "Ana de Armas, Rocío León y Enrique Villén" abandomoviez.net
* ↑ "10/11/2015" themoviedb.org
* ↑ "descubren una presencia extraña e inquietante." (Traducido) imdb.com
* ↑ 'The Invitation', mejor película en el Festival de Sitges 2015, Fotogramas, 19 d'octubre de 2015
* ↑ ‘Anabel’, dirigida por Antonio Trashorras, gana en Abycine 2015, audiovisual452.com, 15 d'octubre de 2015

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Borassus

Borassus (Palmeres de Palmira) és un gènere de palmeres, natiu de les regions d'Àfrica, Àsia i Nova Guinea. Són palmeres altes capaces d'arribar a 30 m d'alt. Les fulles són grosses de 2 a 3 m de llarg i amb forma de ventall. Les flors són petites en inflorescències i els fruits són grossos i arrodonits.

## Taxonomia

* Borassus aethiopum - africana
* Borassus akeassii - africana occidental
* Borassus flabellifer - asiàtica
* Borassus heineanus - Nova Guinea
* Borassus madagascariensis - Madagascar
* Borassus sambiranensis - (Madagascar)

## Enllaços externs

* http://www.plantnames.unimelb.edu.au/Sorting/Borassus.html -excellent Australian site of multilingual fruit names
* http://www.pacsoa.org.au/palms/Borassus/index.html Arxivat 2009-09-23 a Wayback Machine.
* http://www.borassus-project.net
# Boraî Bashir

Boraî Bashir (Omdurman, 1932 - Omdurman, 6 d'abril de 2012) fou un futbolista sudanès de la dècada de 1950.
Fou internacional amb la selecció de futbol del Sudan. Pel que fa a clubs, destacà a Al-Merreikh SC.

## Referències

* ↑ (anglès) Player profile – footballzz.com
* ↑ «رحيل قيثارة الكرة السودانية برعي احمد البشير». Sudan Ministary of Defence website. Arxivat de l'original el 13 d'abril 2012. [Consulta: 7 abril 2012].
# Bru Rovira i Jarque

Bru Rovira Jarque (Barcelona, 1955) és un periodista català especialitzat en temes socials i internacionals.
Va estudiar a l'escola Costa i Llobera de Sarrià, Barcelona. Als catorze anys va estudiar nocturn als Jesuïtes del carrer Casp, mentre treballava i prenia part en la revolta estudiantil com a militant comunista. A la universitat va començar a estudiar magisteri i periodisme. Va entrar a treballar en el diari Tele/eXprés, i també va estar als diaris El Noticiero Universal i Avui. El 1984 entra a treballar a La Vanguardia on va estar vint-i-cinc anys com a reporter, especialitzat en temes socials i internacionals. Com a enviat especial internacional va estar a Romania i va escriure sobre la transició als països de l'Est i la guerra de l'ex-Iugoslàvia. També ha estat en alguns conflictes i crisis humanitàries a Àfrica, i ha escrit sobre Ruanda. Ha viatjat per Amèrica Central i l'Àsia i ha escrit diversos llibres, sovint amb fotografies seves. L'any 2002 va guanyar el Premi Miguel Gil Moreno de Periodisme pel seu reportatge sobre un centre d'acollida de nens de tot el món ferits a la guerra, situat a Alemanya. L'any 2004 va rebre el premi Ortega y Gasset de periodisme pels seus reportatges publicats a La Vanguardia sobre la guerra de la República Democràtica del Congo. Actualment és periodista autònom i fa col·laboracions al Diari Ara.

## Publicacions

* 35 días en China: el despertar del dragón (1997)
* Maternitats (2004)
* Áfricas: cosas que no pasan tan lejos (2006)
* La vida a tragos; historias de Guatemala (2009)
* Vidas sin fronteras (2010)
* Solo pido un poco de belleza (2016)
* Matar el director (2024)

## Referències

* ↑ Grèbol, Marc. «Bru Rovira: “El periodisme està mort, és un full dominical del poder”». Núvol.com. Arxivat de l'original el 8 de maig 2015. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Muñoz, Josep M «Bru Rovira, la llibertat del periodista». L'Avenç, 405, 01-10-2014, pàg. 8. Arxivat de l'original el 5 de març 2016 [Consulta: 7 novembre 2015]. Arxivat 5 de març 2016 a Wayback Machine.
* ↑ «“Premi de Periodisme Miguel Gil Moreno”». Arxivat de l'original el 18 d'octubre 2010. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Bru Rovira: "Busco las carreteras secundarias del periodismo"». El País, 28-04-2004.
* ↑ «Secció Bru Rovira al Diari ARA». [Consulta: 7 novembre 2015].
# Bruach na Frìthe

Bruach na Frìthe (que en gaèlic significa "Vessant del bosc de cérvols"; es pronuncia pɾuəx nə fɾʲiː.ə) és un dels principals cims de la cadena muntanyenca de les Cuillins negres (Black Cuillins). Té una alçada de 948 msnm i està categoritzat com un munro. Com la resta de la cadena, està composta de gabre, una roca ígnia amb excel·lent adherència per a la pràctica del muntanyisme. El Bruach no pot veure's en la popular perspectiva des de Sligachan - el cim de la dreta que és sovint confós amb ell és el més baix Sgurr a' Bhasteir.
Aquesta és una de les més fàcils i probablement la més visitada de les cimes de les Cuillins negres, perquè no requereix habilitat per grimpar. La ruta més senzilla ascendeix a través de Fionn Coire, encara que la lleugerament més dura Cresta Nord-oest és també una ruta popular. Totes les rutes creuen terra escarpada i una pedrera.
El cim ofereix una de les millors perspectives de les Cuillin. Encara que no és el cim més alt de la serralada, és l'únic que té un vèrtex geodèsic.

## Referències

* ↑ «Bruach na Frithe». walkhighlands.co.uk, 2013. [Consulta: 13 octubre 2013].

## Enllaços externs

* Guia per ascendir al Bruach na Frithe Arxivat 2015-10-29 a Wayback Machine.
* YouTube Vídeo de l'ascens al Bruach na Frithe via Fionn Choire
# Breckenridge (Minnesota)

Breckenridge és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 3.559 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Breckenridge tenia 3.559 habitants, 1.438 habitatges, i 911 famílies. La densitat de població era de 584,7 habitants per km².
Dels 1.438 habitatges en un 33,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,8% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 36,6% no eren unitats familiars. En el 31,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 18,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.054 $ i la renda mediana per família de 47.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.869 $ mentre que les dones 21.328 $. La renda per capita de la població era de 17.059 $. Entorn del 7,3% de les famílies i el 9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Breckenridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Breckenridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Degradació ambiental

La degradació ambiental o degradació mediambiental és el deteriorament del medi ambient mitjançant l'esgotament dels recursos com l'aire, l'aigua i el sòl, la destrucció dels ecosistemes i l'extinció de la fauna silvestre. La degradació ambiental és una de les deu amenaces advertides oficialment en el Panell de Tarees d'Alt Nivell de les Nacions Unides. El World Resources Institute (WRI), el PNUMA (les Nacions Unides per al Medi Ambient), el PNUD (Nacions Unides per al Desenvolupament) i el Banc Mundial van fer públic un informe important sobre la salut i el medi ambient en tot el món l'1 de maig de 1998.
L'Estratègia Internacional per a la Reducció de Desastres defineix la degradació del medi ambient com "La reducció de la capacitat del medi ambient per assolir els objectius socials i ecològics, i les necessitats". La degradació ambiental és de molts tipus. Quan es destrueixen els hàbitats naturals o els recursos naturals s'esgoten, el medi ambient es degrada.
Canvi ambiental i la salut humana, una secció especial del World Resources 1998-1999 descriu com prevenir malalties i morts prematures que se segueixen produint en gran nombre. Si es fan grans millores en la salut humana, milions de persones viuran més temps, amb vides més saludables que mai abans. En aquestes regions més pobres del món s'estima que 11 milions de nens, o un de cada cinc, no arribarà al seu cinquè aniversari, principalment a causa de malalties relacionades amb el medi ambient. La mortalitat infantil és més gran que les poblacions combinades de Noruega i Suïssa, i la majoria a causa de la malària, les infeccions respiratòries agudes i la diarrea, malalties que es poden prevenir en gran manera.

## Vegeu també

* Estudi d'impacte ambiental
* Anàlisi del cicle de vida
* Política integrada de productes

## Referències

* ↑ Consulta a Termcat
* ↑ «ISDR: Terminology». The International Strategy for Disaster Reduction, 31-03-2004.
# Nastri d'argento 1960

Els Nastri d'argento 1960 foren la quinzena edició de l'entrega dels premis Nastro d'Argento (Cinta de plata) que va tenir lloc el 20 de febrer de 1960 al Teatro Eliseo de Roma.

## Guanyadors
### Productor de la millor pel·lícula

* Goffredo Lombardo – pel conjunt de la seva producció
* Moris Ergas - Il generale Della Rovere
* Dino De Laurentiis - La grande guerra

### Millor director

* Roberto Rossellini - Il generale Della Rovere
* Pietro Germi - Un maledetto imbroglio
* Mario Monicelli - La grande guerra

### Millor argument original

* Pier Paolo Pasolini - La notte brava
* Valerio Zurlini - Estate violenta
* Mario Monicelli, Agenore Incrocci, Furio Scarpelli i Luciano Vincenzoni - La grande guerra

### Millor guió

* Ennio De Concini, Alfredo Giannetti i Pietro Germi - Un maledetto imbroglio
* Diego Fabbri, Sergio Amidei i Indro Montanelli - Il generale Della Rovere
* Mario Monicelli, Agenore Incrocci, Furio Scarpelli i Luciano Vincenzoni - La grande guerra

### Millor actor protagonista

* Alberto Sordi - La grande guerra
* Vittorio Gassman - La grande guerra
* Vittorio De Sica - Il generale Della Rovere

### Millor actriu protagonista

* Eleonora Rossi Drago - Estate violenta
* Anna Magnani - Nella città l'inferno
* Carla Gravina - Esterina

### Millor actriu no protagonista

* Cristina Gaioni - Nella città l'inferno
* Franca Valeri - Arrangiatevi!

### Millor actor no protagonista

* Claudio Gora - Un maledetto imbroglio
* Vittorio Caprioli - Il generale Della Rovere
* Franco Interlenghi - La notte brava

### Millor vestuari

* Piero Tosi - Policarpo, ufficiale di scrittura
* Danilo Donati - La grande guerra

### Millor banda sonora

* Mario Nascimbene - Estate violenta
* Carlo Rustichelli - Un maledetto imbroglio
* Piero Piccioni - I magliari

### Millor fotografia en blanc i negre

* Gianni Di Venanzo - I magliari
* Giuseppe Rotunno - La grande guerra
* Armando Nannuzzi - La notte brava

### Millor fotografia en color

* Gábor Pogány - Europa di notte
* Giuseppe Rotunno - Policarpo, ufficiale di scrittura
* Aldo Tonti - Vacanze d'inverno

### Millor escenografia

* Mario Garbuglia - La grande guerra
* Flavio Mogherini - Policarpo, ufficiale di scrittura

### Millor curtmetratge

* I fratelli Rosselli de Nelo Risi

### Millor pel·lícula estrangera

* Ingmar Bergman - Maduixes silvestres (Smultronstället)
* Robert Bresson - Un condamné à mort s'est échappé
* Alain Resnais - Hiroshima mon amour

## Referències

* ↑ Nastri d'Argento 1960, mymovies.it
* ↑ 1960 Arxivat 2021-01-22 a Wayback Machine. a l'Albo d'Oro dels Nastri d'Argento

## Vegeu també

* David di Donatello 1960

## Enllaços externs

* E per finire - I Nastri d' Argento 1960 a YouTube
* Nastri d'Argento 1960 a Archivio Luce
# The Courting of Mary

The Courting of Mary és una pel·lícula muda d’una bobina dirigida per James Kirkwood i protagonitzada per Mary Pickford i Owen Moore. Es tracta de la primera producció estrenada per la Majestic Motion Picture Company. La pel·lícula es va estrenar el 26 de novembre del 1911. Es considera una pel·lícula perduda.

## Argument

Mary i Owen senten tots dos aversió pel sexe oposat. Encara que a Owen el persegueixen moltes dones aconsegueix escapolir-se per anar al seu rierol favorit a pescar truites. A Mary també la persegueixen molts admiradors, entre els quals hi ha un poeta, però com que el rierol divideix la finca dels dos personatges acaba trobant refugi al mateix lloc on Owen està pescant. En trobar-se, Owen es queixa que es troba del seu costat del rierol i tot i que li mana que marxi a l’altre costat, cupido llença la seva fletxa.
L'oncle de Mary està va al darrere d’una soltera una mica granadeta quan Mary els sorprèn i els mostra clarament que no està d’acord amb aquesta relació. Tot i que en principi no aprova que Owen vagi darrera la seva neboda, l'oncle, aconsellat per la senyora, aconsegueix que Mary se n’enamori. Al final Owen i Mary fugen per viure feliços.

## Repartiment

* Mary Pickford (Mary)
* Owen Moore (Owen)
* William H. Brown (oncle Bill)
* Lottie Pickford
* James Kirkwood

## Referències

* ↑ «The Majestic desires to publicly thank the exchanges wich have placed standing orders for Majestic Pictures». The Moving Picture World, 25-11-1911, pàg. 669.
* ↑ Bowser, Eileen. The Transformation of Cinema, 1907-1915 (en anglès). University of California Press, 1994-05-04, p. 221. ISBN 978-0-520-08534-3.
* ↑ «Calendar of independent releases». The Moving Picture World, 25-11-1911, pàg. 644.
* ↑ «The Courting of Mary» (en anglès). Silent Era : Progressive Silent Film List, 03-08-2009. [Consulta: 2 març 2022].
# Clarence (pel·lícula de 1922)

Clarence és una pel·lícula muda dirigida per William C. deMille i protagonitzada per Wallace Reid en la seva penúltima aparició. Basada en una peça homònima en quatre actes de Booth Tarkington adaptada per Clara Beranger, la pel·lícula es va estrenar el 15 d'octubre del 1922. Es considera una pel·lícula perduda.

## Argument

Mr. Wheeler, el cap d'una família temperamental, contracta Clarence Smith, un veterà ferit de l'exèrcit nord-americà, per fer feines no gaire definides a casa seva en saber que a l'exèrcit sabia conduir mules. Clarence entra en una família amb molts conflictes: Cora, la filla de setze anys del senyor Wheeler; està enamorada de l'exsecretari privat del Sr. Wheeler, Hubert Stem que només la vol pels seus diners. A la vegada la senyora Wheeler sospità que el seu marit l'enganya amb Violet, la bonica governanta de la llar i el germà de Cora, Bobby, ha estat expulsat de l'institut i demandat per Della, la criada de la família, per incompliment de la promesa i de la qual, Dinwinddy, el majordom, està enamorat. Clarence s'enamora de Violet i, amb la seva ajuda, segresta a Cora per evitar que fugi amb l'exsecretari privat del Sr. Wheeler, Hubert Stem, deshonrant la família. Clarence es baralla amb Hubert Stem i aconsegueix que aquest desisteixi. Aleshores Stem troba un retall de diari a la butxaca de Clarence sobre un desertor de l'Exèrcit anomenat Charles Smith. El mostra a Mr. Wheeler i insisteix que Charles i Clarence són la mateixa persona. Wheeler el creu per gelosia, ja que ha vist com el mira la seva dona. Tot i això, Clarence tranquil·litza la família tocant el saxòfon i arriba una carta dirigida al “Dr. Smith ", revelant que Clarence és un conegut etimòleg al qual la universitat li ha ofert una feina. Violet accepta la proposta de matrimoni de Clarence i tots es reconcilien.

## Repartiment

* Wallace Reid (Clarence Smith)
* Agnes Ayres (Violet Pinney)
* May McAvoy (Cora Wheeler)
* Kathlyn Williams (Mrs. Wheeler)
* Adolphe Menjou (Hubert Stem)
* Edward Martindel (Mr. Wheeler)
* Robert Agnew (Bobby Wheeler)
* Bertram Johns (Dinwiddie)
* Dorothy Gordon (Della)
* Mayme Kelso (Mrs. Martin)

## Referències

* 1 2 «Clarence». Exhibitors Trade Review 12, 22, 28-11-1922, pàg. 1429.
* ↑ «Clarence» (en anglès). American Film Institute Catalog. [Consulta: 23 juliol 2020].
* ↑ «Clarence». Exhibitors Trade Review 12, 21, 04-11-1922, pàg. 1332.
* ↑ Fleming, E. J.. Wallace Reid: The Life and Death of a Hollywood Idol (en anglès). McFarland, 2013-10-25, p. 204. ISBN 978-0-7864-7725-8.
* ↑ «Silent Era : Progressive Silent Film List». [Consulta: 23 juliol 2020].

## Enllaços externs

* Clarence al catàleg de l'American Film Institute
# Clarence Freeman

Clarence Freeman (Plainfield, Connecticut, 1863 – Providence, Rhode Island, 1909) fou un jugador de dames nord-americà, d'ètnia pequot pur. Va aprendre a llegir i escriure de manera autodidacta. Alhora va aprendre a jugar a les dames, i el 1884 fou ja campió dels EUA, cosa que repetí el 1885, el 1890 i el 1907. El 1905 fou campió del món.

## Enllaços externs

* Wylliedraughts: Biografia (anglès) [Consulta 02 gener 2009]
# Cinturó de Venus

El Cinturó de Venus o Anell de Venus, i també falca de mitja llum, és el fenomen que es produeix durant la penombra, just abans de l'albada, o després de l'ocàs, quan part de l'atmosfera apareix d'un color rosat pàl·lid. El Cinturó de Venus es pot veure des de qualsevol lloc sempre que l'horitzó estigui lliure de núvols.
# Chaetodipus arenarius

Chaetodipus arenarius és una espècie de mamífer rosegador de la família dels heteròmids. És endèmica de la Baixa Califòrnia (Mèxic). És una presa de l'òliba. Els seus hàbitats naturals són les zones sorrenques d'una regió extremament àrida amb poca vegetació, on prefereix les planes. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Álvarez-Castañeda, S. T.; Castro-Arellano, I.; Lacher, T. Chaetodipus arenarius. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 11 agost 2015.
# Cláudio Filho

Claudio Lopes Selva Filho (Recife, 5 d'abril de 1980), més conegut com a Cacau, és un jugador d'hoquei sobre patins brasiler que juga de davanter al Hockey Breganze.

## Palmarés
### Hockey Bassano

* 1 Série A1/Lliga italiana: (2008/09)
* 1 Supercopa d'Italia: (2009/10)

### Benfica

* 1 Copa d'Europa: (2012/13)
* 1 Copa Continental: (2013)
* 1 Copa CERS: (2010/11)
* 1 Campionat Portugues: (2011/12)
* 2 Supercopes de Portugal: (2010/11, 2012/13)

### Hockey Breganze

* 1 Copa Italiana: (2014/15)

### Sporting

* 1 Supercopa de Portugal: (2015/16)

## Enllaços externs

* Perfil al Mundo OK (portuguès)