OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Momiji Nishiya

Momiji Nishiya (en japonès: 西矢 椛, Nishiya Momiji; Osaka, 30 d'agost de 2007) és una monopatinadora japonesa.
Malgrat tenir només 13 anys, va guanyar el 26 de juliol del 2021 la medalla d'or als Jocs Olímpics d'estiu de 2020 que se celebraren a Tòquio un any més tard per culpa de la pandèmia de COVID-19.

## Palmarès internacional

Campionats internacionals :
| Any | Indret | Medalla | Categoria |
| Summer X Games (2019) | Minneapolis ( Estats Units) | 2 | Carrer |
| Campionats Mundials de monopatí (2021) | Roma ( Itàlia) | 2 | Carrer |
| Jocs Olímpics d'Estiu de 2020 (2021) | Tòquio ( Japó) | 1 | Carrer |

## Referències

* ↑ «Teenage kicks at the Olympics' first women's skateboarding final as 13-year-old Momiji Nishiya takes gold» (en anglès). CNN, 26-07-2021. [Consulta: 26 juliol 2021].
# Margery Hinton

Margery Hinton (Manchester, 25 de juny de 1915 - Manchester, 1996) va ser una nedadora anglesa que va competir durant les dècades de 1920 i dècada de 1930.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics: el 1928, 1932 i 1936. D'aquestes participacions destaca la quarta posició que aconseguí als Jocs de Los Angeles en els 200 metres braça.
Als Campionat d'Europa de natació guanyà tres medalles de bronze: en els 200 metres braça el 1931 i en els 4x100 metres lliures el 1934 i 1938. Als Jocs de l'Imperi Britànic guanyà cinc medalles: una d'or el 1938, una de plata el 1930 i tres de bronze, dues el 1934 i una el 1938.

## Referències

* 1 2 «Margery Hinton Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Nicola Payne

Nicola Payne (anglès: Nicola Anne Payne) (Hong Kong, 1966), també coneguda com a Nikki Payne, de casada Mills, és una remadora neozelandesa, ja retirada, que va competir durant la dècada de 1980.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Seül on, fent parella amb Lynley Hannen, va guanyar la medalla de bronze en la prova del dos sense timoner del programa de rem. En el seu palmarès també destaquen fins a una catorzena de campionats nacionals entre 1986 i 1990.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Nikki Payne». [Consulta: 3 setembre 2021].
* ↑ «World Rowing - Nikki PAYNE-MILLS» (en anglès). [Consulta: 3 setembre 2021].
* ↑ «Nikki Mills» (en anglès), 09-02-2016. [Consulta: 3 setembre 2021].
# Oceanítids

Els oceanítids (Oceanitidae) són una família d'ocells de l'ordre dels procel·lariformes coneguts com ocells de tempesta.

## Morfologia

* Dimensions petites
* Plomatge fosc.
* Els conductes nasals són soldats en un tub únic, amb septe, i a la vora posterior de l'estern sense escotadures.
* No presenten dimorfisme sexual.

## Alimentació

Mengen crustacis planctònics i peixets que atrapen a la superfície del mar.

## Hàbitat i distribució

Viuen a alta mar i només tornen a terra per criar. Habiten a l’ample de l’hemisferi sud.

## Costums

Són d'hàbits nocturns, sobretot a l'època de cria, pelàgics i volen rasant l'aigua. També són monògams.

## Conservació

Les principals amenaces per a aquests ocells són la introducció d'espècies alienes als seus ecosistemes (en especial mamífers, com ara cabres, rates, porcs i gats assilvestrats) que depreden els ous i els pollets de llurs colònies de cria o alteren el seu hàbitat. Així mateix, algunes espècies d'aquesta família estan amenaçades d'extinció per les activitats humanes.

## Taxonomia

Antany considerats la subfamília dels oceanitins (Oceanitinae), dins la família dels hidrobàtids, van passar a ser considerats una família de ple dret arran treballs com Nunn et Stanley 1998 o Penhallurick et Wink 2004 Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional versió 13.2, 2023,aquesta família està formada per 5 gèneres amb 10 espècies:
* Gènere Oceanites, amb tres espècies.
* Gènere Garrodia, amb una espècie: ocell de tempesta dorsigrís (Garrodia nereis).
* Gènere Pelagodroma, amb una espècie: ocell de tempesta carablanc (Pelagodroma marina).
* Gènere Fregetta, amb 4 espècies.
* Gènere Nesofregetta, amb una espècie: ocell de tempesta gorjablanc (Nesofregetta fuliginosa).

## Referències

* ↑ Handbook of the Birds of the World and BirdLife International (2022). Handbook of the Birds of the World and BirdLife International digital checklist of the birds of the world. Version 7. http://datazone.birdlife.org/userfiles/file/Species/Taxonomy/HBW-BirdLife_Checklist_v7_Dec22.zip.
* ↑ GB Nunn et SE Stanley. 1998. Body size effects and rates of cytochrome b evolution in tube-nosed seabirds. Molecular Biology and Evolution 15: 1360–1371
* ↑ J Penhallurick J et M Wink. 2004. Analysis of the taxonomy and nomenclature of the Procellariiformes based on complete nucleotide sequences of the mitochondrial DNA genome. Emu 104: 125–147.
* ↑ F Gill, D Donsker et P Rasmussen (Eds). 2023. IOC World Bird List (v13.2). doi : 10.14344/IOC.ML.13.2.
# Puèi Domat

Puèi de Doma o Puèi Domat (en francès Puy-de-Dôme, antigament en català Puig de França) és un departament francès situat a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.

## Ciutats

* Suire

## Referències

* ↑ Ordóñez i Garcia, David «L'adaptació dels topònims estrangers al català». XIX Jornades d'antroponímia i toponímia a Muro (Mallorca) 2006, 2007, pàg. 49-67 [Consulta: 27 desembre 2018].

## Vegeu també

* Consell General del Puèi Domat
* Llista de municipis del Puèi Domat
* Llista de Cantons del Puèi Domat

## Enllaços externs

* Prefectura Arxivat 2004-12-05 a Wayback Machine. (francès)
* Conseil Général Arxivat 2004-12-03 a Wayback Machine. (francès)
* http://www.puy-de-dome.net/ Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine. (francès)
# Manuela Lutze

Manuela Lutze (Blankenburg, 20 de març de 1974) és una remadora alemanya, ja retirada, que va competir durant les dècades de 1990 i 2000.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en quatre edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, en què guanyà dues medalles d'or i una de bronze. El 1996 als Jocs d'Atlanta, fou cinquena en el doble scull del programa de rem. Quatre anys més tard, als Jocs de Sydney, fent equip amb Manja Kowalski, Meike Evers i Kerstin Kowalski, guanyà la medalla d'or en el quàdruple scull. El 2004, als Jocs d'Atenes, revalidà la medalla d'or en la mateixa prova, aquesta vegada formant equip amb Kathrin Boron i novament Meike Evers i Kerstin Kowalski. La quarta i darrera participació en uns Jocs fou el 2008, a Pequín, on guanyà la medalla de bronze novament en el quàdruple scull.
En el seu palmarès també destaquen cinc medalles d'or, una de plata i una de bronze al Campionat del món de rem, entre el 1997 i el 2007.

## Referències

* ↑ Manuela Lutze a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Manuela LUTZE» (en anglès americà). [Consulta: 10 setembre 2020].
# Margot Thien

Margot Thien (San Diego, 29 de desembre de 1971) és una exnedadora estatunidenca, especialitzada en natació sincronitzada, que va competir durant la dècada de 1990.
El 1996 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Atlanta, on guanyà la medalla d'or en la competició per equips. En el seu palmarès també destaca la medalla d'or en la competició per equips del Campionat del Món de natació de 1994.

## Referències

* ↑ «Margot Thien Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 15 setembre 2019].
* ↑ «The History of FINA Volume IX». Arxivat de l'original el 14 setembre 2019. [Consulta: 23 gener 2010].
# Amableïta-(Ce)

L'amableïta-(Ce) és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de l'eudialita. Rep el nom de la localitat de Varennes & St-Amable, al Canadà, la seva localitat tipus.

## Característiques

L'amableïta-(Ce) és un silicat de fórmula química Na₁₅[(Ce₁.₅Na₁.₅)Mn₃]Mn₂Zr₃◻Si[Si₂₄O₆₉(OH)₃](OH)₂·H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de desembre de l'any 2023, i publicada l'any següent. Cristal·litza en el sistema trigonal.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 6921/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Demix-Varenne, situada a Varennes & St-Amable, dins el municipi regional de comtat de Lajemmerais, a Montérégie (Quebec, Canadà). Aquesta pedrera canadenca és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Amableite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 febrer 2024].
* 1 2 Chukanov, Nikita V.; Zolotarev, Andrey A.; Schäfer, Christof; Varlamov, Dmitry A.; Pekov, Igor V.; Vigasina, Marina F.; Belakovskiy, Dmitry I.; Aksenov, Sergey M.; Vozchikova, Svetlana A.; Britvin, Sergey N. «Amableite-(Ce), Na15[(Ce1.5Na1.5)Mn3]Mn2Zr3□Si[Si24O69(OH)3](OH)2⋅H2O, a new eudialyte-group mineral from Saint-Amable Sill, Québec, Canada». Mineralogical Magazine, 88, 4, 8-2024, pàg. 369–379. DOI: https://doi.org/10.1180/mgm.2024.26 [Consulta: 21 octubre 2024].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 77». European Journal of Mineralogy, 36, 1, 06-02-2024, pàg. 165–172. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-165-2024 [Consulta: 9 febrer 2024].
# Alfred Probst

Alfred Probst (valor desconegut, 1894 - Basilea, abril 1958) fou un remer suís que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on va disputar dues proves del programa de rem. En la prova del quatre amb timoner guanyà la medalla d'or, i en el quatre sense timoner la de bronze.

## Referències

* ↑ «Alfred Probst Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 28 de gener 2012. [Consulta: 16 gener 2018].
# Marcel Lambert

Marcel Lambert (1876 – ?) va ser un futbolista francès que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata com a membre de la selecció francesa, representada per la Union des sociétés françaises de sports athlétiques.

## Referències

* ↑ «Marcel Lambert Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 8 d’agost 2011. [Consulta: 1r octubre 2015].
# Portal del carrer Pasterola

El Portal del carrer Pasterola és un passatge de Biosca (Solsonès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un passatge del carrer Pasterola. A cada costat del portal hi ha un arc escarser, fet de carreus irregulars, i la part superior que dona a l'habitatge, hi ha bigues de fusta que suporten la planta superior. La façana sud té restes ennegrides fruit del fum que sortia del forn romà de pa (de combustió directa sense escopeta) que hi ha a l'interior de l'edifici esquerre (vista de la foto) aquest forn fou el primer que hi va haver al nucli de Biosca. Construït en pedra, volta de totxo massís i sola de tova catalana, la porta és en ferro fos amb contrapès i corriola, l'estat del qual és molt correcte i en procés de restauració, a la part dreta és on hi havia la botiga on despatxaven el pa.

## Història

La localitat de Biosca fou considerada estratègica en temps carlins. L'any 1839 es construí una fortificació capaç contenir els atacs dels enemics.

## Referències

* 1 2 «Portal de la Vila - Portal del carrer Pasterola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 febrer 2015].
# Marian Barone

Marian Barone (Filadèlfia, 18 de març de 1924 - Richmond, 14 de maig de 1996) va ser una gimnasta artística estatunidenca que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de bronze en la competició del concurs complet per equips del programa de gimnàstica. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, disputà les set proves del programa de gimnàstica que es programaren en aquella edició. La millor de les classificacions fou la quinzena en el concurs complet per equips.

## Referències

* 1 2 «Marian Barone Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 8 gener 2019].
# Pertti Karppinen

Pertti Karppinen (Vehmaa, Finlàndia 1953) és un remador finlandès, ja retirat, guanyador de tres medalles olímpiques d'or de forma consecutiva.

## Biografia

Va néixer el 17 de febrer de 1953 a la ciutat de Vehmaa, població situada a la província de Finlàndia Occidental. És germà gran del també remador Reima Karppinen.

## Carrera esportiva

Va participar, als 23 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1976 realitzats a Mont-real (Canadà), on va guanyar la medalla d'or en la prova de scull individual en derrotar a la final l'alemany Peter-Michael Kolbe, amb el qual establí una gran rivalitat. Posteriorment aconseguí guanyar la medalla d'or en aquesta mateixa disciplina en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1980 realitzats a Moscou (Unió Soviètica) i en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 realitzats a Los Angeles (Estats Units), convertint-se en el segon remador en aconseguir aquest fet després del soviètic Vyacheslav Ivanov. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 celebrats a Seül (Corea del Sud) únicament pogué finalitzar setè en guanyar la final de consolició, i en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a Barcelona (Catalunya) fou 10è.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat 6 medalles en el Campionat del Món de rem, destacant entre elles dos medalles d'or.
# Margot Marsman

Margot Marsman (Haarlem, 9 de febrer de 1932 - Haarlem, 5 de setembre de 2018), també coneguda amb el nom de casada Margot de Jong, va ser una nedadora neerlandesa que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de bronze en la competició dels 4×100 metres lliures del programa de natació. Formà equip amb Irma Heijting, Marie Linssen i Hannie Termeulen. En el seu palmarès també destaca una medalla de plata en els 4×100 metres lliures del Campionat d'Europa de natació de 1947.

## Referències

* ↑ «Margot Marsman Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 8 novembre 2019].
* ↑ European Swimming Championships (Women). gbrathletics.com
# Steven Johnson

Steven Johnson (Washington DC, 6 de juny de 1968) és un escriptor de divulgació científica nord-americà. Ha treballat com columnista a gran quantitat de publicacions, entre les quals destaquen The New York Times, The Wall Street Journal, The Financial Times, Discover i Wired. Va estar un dels socis fundadors de tres influents projectes web: l'ezine "FEED" el 1995, Plastic.com el 2001 (Un tradicional fòrum, guanyador dels Premis Webby) i el 2006, la comunitat online hiperlocal Outside.in. Ha publicat quatre llibres, entre ells El mapa fantasma i Futur perfecte.

## Llibres publicats

| Títol | Any | ISBN |
| Interface Culture: How New Technology Transforms the Way We Create and Communicate | 1997 | ISBN 978-0-06-251482-0 |
| Emergence: The Connected Lives of Ants, Brains, Cities, and Software | 2001 | ISBN 978-0-684-86875-2 |
| Mind Wide Open: Your Brain and the Neuroscience of Everyday Life | 2004 | ISBN 978-0-7432-4165-6 |
| Everything Bad Is Good for You: How Today's Popular Culture Is Actually Making Us Smarter | 2005 | ISBN 978-1-57322-307-2 |
| The Ghost Map: The Story of London's Most Terrifying Epidemic—and How it Changed Science, Cities and the Modern World | 2006 | ISBN 978-1-59448-925-9 |
| The Invention of Air: A Story of Science, Faith, Revolution, and the Birth of America | 2008 | ISBN 978-1-59448-852-8 |
| Where Good Ideas Come From: The Natural History of Innovation | 2010 | ISBN 978-1-59448-771-2 |
| Future Perfect: The Case for Progress in a Networked Age | 2012 | ISBN 978-1-59448-820-7 |
| How We Got to Now: Six Innovations That Made the Modern World | 2014 | ISBN 978-1-59463-296-9 |

## Referències

* ↑ «Steven Johnson». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].
# Marijan Stipetić

Marijan Stipetić (8 de desembre de 1930 - Markham, 8 d'abril de 2011) fou un nedador i waterpolista croat que va competir sota bandera iugoslava durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on va disputar dues proves del programa de natació. Fou cinquè en els 1.500 metres lliures, mentre en els 400 metres lliures quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès destaquen dues medalles de bronze al Campionat d'Europa de natació, en els 1.500 metres lliures el 1947, i en el 4x200 metres lliures el 1950.
Com a jugador de waterpolo guanyà la lliga italiana de 1951 amb el Canottieri Napoli. Posteriorment es traslladà a viure al Canadà, on continuà competint fins a categoria de veterans. Destaquen els rècords nacionals canadencs en estil lliure de 400, 800 i 1500 metres en els grups d'edat entre 70 i 74 i 80-84.
Morí de leucèmia l'abril de 2011.

## Referències

* 1 2 3 Marijan Stipetić a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 4 agost 2020].
* ↑ MSC Records Database. mymsc.ca
* ↑ Marijan Stipetic Obituary. Toronto Star (April 10, 2011).
* ↑ Marijan Stipetic. dixongarlandfuneral.frontrunnerpro.com
# Philip Stekl

Philip Stekl (anglès: Philip William Stekl) (Middletown, 20 de gener de 1956), també conegut com a Otto Stekl, és un remer estatunidenc, ja retirat, que va competir durant la dècada de 1980.
El boicot estatunidenc als Jocs de Moscou de 1980 impedí la seva participació en aquells Jocs. El 1984 si va poder disputar els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on guanyà la medalla de plata en la prova del quatre sense timoner del programa de rem. Formà equip amb David Clark, Jonathan Smith i Alan Forney.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or als Jocs Panamericans de 1979 i la participació en tres edicions del Campionat del Món de rem.
Es va graduar per la Universitat de Pennsilvània el 1978 amb un Bachelor of Arts.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Otto Stekl». [Consulta: 11 maig 2023].
* ↑ «World Rowing - Philip STEKL» (en anglès). Arxivat de l'original el 2022-11-16. [Consulta: 11 maig 2023].
# Ali Khalif Galaid

Ali Khalif Galaydh (somali: Cali Khaliif Galayr) (Las Anod, 15 d'octubre de 1930 – Jijiga, 8 d'octubre de 2020) fou un polític de Somàlia i membre del subclan dels darod.
Va estudiar a Somàlia i a l'estranger i es va dedicar a l'ensenyament, com a professor d'universitat. Va tenir un càrrec al ministeri de l'Interior al darrer govern democràtic de Somàlia (1967-1969). Després es va dedicar als negocis i va dirigir grans empreses de sucre. Als anys vuitanta fou ministre d'Indústria amb Siad Barre. Va abandonar Mogadiscio el 1982 quan es va produir la revolta majeerteen i issaq. Del 1989 al 1996 va ensenyar a la Universitat de Syracuse als Estats Units. El 1991 va viatjar a Burao per assistir a l'assemblea de clans que va proclamar la independència de Somalilàndia el 18 de maig. Juntament amb la seva dona va desenvolupar una empresa de telecomunicacions a Dubai, que va donar treball a tres mil somalis. Després va viure a Djibouti on va participar en les negociacions que van portar a la formació del Govern Nacional de Transició.
El 8 d'octubre del 2000 el president del Govern Nacional de Transició Abdiqasim Salad Hassan el va nomenar com a primer ministre. El president i el primer ministre van fer una entrada triomfal a Mogadiscio el 14 d'octubre de 2000 escortats per un miler de milicians armats posats al seu servei per les faccions que donaven suport al procés d'Arta (Djibouti) i per empresaris i caps religiosos. El dia 15 va nomenar el seu govern en el qual Abdullahi Baqor Musa (el sultà tradicional dels majeerteen) era ministre de defensa, Dahir Shaykh Muhammad era ministre de l'Interior i Sayid Shaykh Dahir era ministre de Finances.
Per un afer de suposada corrupció amb diners italians va perdre la confiança dels membres de l'assemblea. Aquesta va passar una moció en què se li retirava la confiança i se'l obligava a dimitir el 28 d'octubre del 2001. Osman Jama Ali va ocupar interinament el càrrec.
Va tornar als Estats Units, i visqué a Shoreview, Minnesota. Va fer classes d'economia al tercer món a l'Institut Hubert H. Humphrey.

## Referències i notes

* ↑ Hi ha una forta comunitat somali a l'àrea de Minneapolis coneguda con el West Bank
# Mario Lertora

Mario Lertora (Gènova, 21 de setembre de 1897 - Gènova, 28 de març de 1939) va ser un gimnasta artístic italià que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on disputà les nou proves del programa de gimnàstica. Guanyà la medalla d'or en la competició del concurs complet per equips. Destaca també la cinquena posició en les barres paral·leles, mentre en les altres set proves finalitzà més enllà de la desena posició.
Quatre anys més tard, als Jocs d'Amsterdam, disputà les set proves del programa de gimnàstica. Fou sisè en el concurs complet per equips i setè en barres paral·leles, com a resultats més destacats.
La seva tercera i darrera participació en uns Jocs fou el 1932, quan disputà cinc de les proves del programa de gimnàstica. Guanyà la medalla d'or en el concurs complet per equips i la de bronze en l'exercici de terra. També fou quart en el concurs complet individual, cinquè en barres paral·leles i vuitè en Salt sobre cavall.

## Referències

* 1 2 3 «Mario Lertora Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de juny 2009. [Consulta: 7 abril 2018].
# Mario Majoni

Mario Majoni (Quarto dei Mille, 27 de maig de 1910 - Gènova, 16 d'agost de 1985) va ser un nedador i waterpolista italià que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla d'or en la competició de waterpolo.
També guanyà el Campionat d'Europa de waterpolo de 1947 i tres lligues italianes de waterpolo, el 1935, 1936 i 1947. Posteriorment, entre 1950 i 1972, fou entrenador de la selecció de waterpolo d'Itàlia. Destaca la medalla de bronze que guanyà als Jocs de Hèlsinki de 1952.

## Referències

* ↑ «Mario Majoni Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 22 de setembre 2013. [Consulta: 17 juny 2019].
* ↑ Men Water Polo European Championship 1947 Monte Carlo (MON) - 10-14.09 Winner Italy a todor66.com
* ↑ Fitxa a l'International Swimming Hall of Fame a ishof.org
# Linda Zechiri

Linda Zechiri (27 juliol de 1987) és una esportista búlgara que competeix en bàdminton en la categoria individual.
És una de les jugadores búlgares líders en l'esport.

## Referències

* ↑ 7sport editors. «Вести». 7sport.net, 16-04-2014. [Consulta: 21 juny 2015].
# Alice Lord

Alice Harlekinden Lord, posteriorment Alice Landon, (Filadèlfia, 4 de febrer de 1902 - Ormond Beach, Florida, 13 de juliol de 2000) va ser una saltadora estatunidenca que va competir en els anys posteriors a la Primera Guerra Mundial.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va disputar la prova de palanca de 10 metres del programa de salts. Quedà eliminada en la primera ronda. En el viatge fins a Anvers va conèixer al que seria el seu futur marit el 1922, l'atleta Dick Landon.
Als Jocs de Los Angeles de 1984 va encapçalar els atletes estatunidencs en la cerimònia inaugural. El 1993 fou inclosa a l'International Swimming Hall of Fame. El 1996, amb 94 anys, va dur la torxa olímpica dels Jocs d'Atlanta.

## Referències

* 1 2 3 «Alice Lord Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 19 de maig 2011. [Consulta: 2 juliol 2017].
* 1 2 (20 juliol 2000). Alice Lord Landon, 98, Diver And Pioneer in Water Sports, The New York Times