OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sugar Land

Sugar Land és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2006 tenia 79.943 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sugar Land tenia 63.328 habitants, 20.515 habitatges, i 17.519 famílies. La densitat de població era de 1.015 habitants per km².
Dels 20.515 habitatges en un 51,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 74,5% hi vivien parelles casades, en un 8,4% dones solteres, i en un 14,6% no eren unitats familiars. En el 12,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,06 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,36.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,2% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 28,7% entre 25 i 44, un 27,2% de 45 a 60 i un 6,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,5 homes.
Entorn del 3,2% de les famílies i el 3,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sugar Land». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sugar Land». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Sun City

Sun City és el nom dels següents llocs:
* Sun City (Arizona), població a l'estat d'Arizona (Estats Units d'América)
* Sun City West població a l'estat d'Arizona (Estats Units d'América).
* Sun City (Kansas) població a l'estat de Kansas (Estats Units d'América)
# Sun City (Arizona)

Sun City és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2000 tenia 38.309 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sun City tenia 38.309 habitants, 23.490 habitatges, i 12.520 famílies La densitat de població era de 1.019,4 habitants/km².
Dels 23.490 habitatges en un 0,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,5% hi vivien parelles casades, en un 3% dones solteres, i en un 46,7% no eren unitats familiars. En el 44,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 39,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 0,4% tenia menys de 18 anys, un 0,3% entre 18 i 24, un 2% entre 25 i 44, un 17,5% de 45 a 60 i un 79,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 75 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 69,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.508 $ i la renda mediana per família de 40.464 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.459 $ mentre que les dones 26.453 $. La renda per capita de la població era de 25.935 $. Aproximadament el 2,5% de les famílies i el 4,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sun City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sun City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sun City West

Sun City West és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2000 tenia 26.344 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sun City West tenia 26.344 habitants, 14.997 habitatges, i 10.362 famílies La densitat de població era de 916,3 habitants/km².
Dels 14.997 habitatges en un 0% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,1% hi vivien parelles casades, en un 1,5% dones solteres, i en un 30,9% no eren unitats familiars. En el 29,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 26,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,74 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 0,1% tenia menys de 18 anys, un 0,1% entre 18 i 24, un 1% entre 25 i 44, un 16,4% de 45 a 60 i un 82,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 73 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.347 $ i la renda mediana per família de 49.396 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.678 $ mentre que les dones 23.900 $. La renda per capita de la població era de 32.049 $. Aproximadament el 0,8% de les famílies i l'1,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sun City West». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sun City West». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Taktikon de l'Escorial

El Taktikon de l'Escorial o Taktikon Ikonomidis (nom pres de Nikólaos Ikonomidis, un bizantinista que en va ser el primer editor), és una llista de càrrecs i títols de l'Imperi Romà d'Orient escrit a Constantinoble cap als anys 971-975 o potser entre el 975 i el 979. Aquesta llista enumera, entre altres coses, els noms dels estrategs de la frontera oriental de l'Imperi quan hi va haver les Guerres arabo-romanes i menciona una sèrie de funcions judicials (Tesmofilax, censor, mistograf, exactor, hipatos).

## Referències

* ↑ Ikonomidis, Nikólaos. Les listes de préséance byzantines des IXe et Xe siècles. París: Centre Nacional de la Recerca Científica, 1973, p. 41 i seg..
* ↑ Kajdan, Aleksandr P. (ed.). The Oxford Dictionary of Byzantium. Nova York; Oxford: Oxford University Press, 1991, p. "Taktika". ISBN 9780195046526.
# Takumi Horiike

Takumi Horiike (Prefectura de Shizuoka, Japó, 6 de setembre de 1965) és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Takumi Horiike va disputar 58 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Takuma Asano

Takuma Asano (Komono, Districte de Mie, Prefectura de Mie, Japó, 10 de novembre de 1994) és un futbolista japonès. Va disputar 3 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2015 | 3 | 0 |
| Total | 3 | 0 |

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Surwold

Surwold (ídem en baix alemany) és un municipi del districte d'Emsland a l'estat federat de la Baixa Saxònia a Alemanya al marge del Canal de la Costa. El 2016 tenia 4281 habitants. Forma part del municipi conjunt de Nordhümmling. Té dos barris: Börgerwald i Börgermoor. L'assentament de Börgerwald, aleshores encara part del municipi de Börger, es va crear el 1879. Durant el règim nazi, els dos barris es van fusionar i el municipi nou va prendre el nom de Surwold. Té un port de mercaderies i esportiu al marge del Canal de la Costa. Existeixen uns polígons indústrials a la riba del canal. L'explotació de la torba queda una altra activitat econòmica important. El turisme s'hi ha desenvolupat a través d'una xarxa de senders per a ciclistes i excursionistes.
El nom seria en honor del rei dels frisis Suirboldus, del qual no hi cap traça històrica però que apareix en moltes llegendes. Hauria sigut un opositor a Carlemany. Al municipi veí de Börger hi ha un tomba neolítica, coneguda popularment com la «tomba de Surbold», fet incompatible per a un suposat contemporani de Carlemany. És més probable que Surwold fos un nom de llogaret o de masia –significa bosc del sud (del baix alemany wold i suder)– i que per etimologia popular s'ha amalgamat amb el nom del rei llegendari.
El juny de 1933 els nazis hi van obrir el Camp de concentració de Börgermoor. La cançó de resistència «Die Moorsoldaten» (Els soldats de la torbera) escrita per tres presoners, hi fou estrenada el 27 d'agost del mateix any. El camp va ser transformat en presó després de la Segona Guerra Mundial i enderrocat vers 1965. Resta una petit monument recordatori d'aquesta pàgina negra de la història del municipi.

## Referències

* ↑ «Radwandern» (en alemany). Ajuntament de Surwold.
* ↑ Abels, Hermann. Die Ortsnamen des Emslandes, in ihrer sprachlichen und kulturgeschichtlichen Bedeutung (en alemany). Paderborn: Ferdinand Schöningh Verlag, 1927.
* ↑ Laux, Friedrich «König Surbolds Grab bei Börger im Hümmling» (en alemany). Nachrichten aus Niedersachsens Urgeschichte. Archäologische Kommission für Niedersachsen i Niedersächsisches Landesamt für Denkmalpflege, 58, 1989, pàg. 117–128. ISSN: 0342-1406.
* ↑ Liebers, Claudia. Neolithische Megalithgräber in Volksglauben und Volksleben: Untersuchung historischer Quellen zur Volksüberlieferung, zum Denkmalschutz und zur Fremdenverkehrswerbung (en alemany). volum 9 de Artes populares studia ethnographica et folkloristica. Berlín: Verlag Peter Lang, 1986, p. 33. ISBN 9783820490237.
* ↑ Schade, Hartmut «Vor 85 Jahren entstand im KZ Börgermoor das Moorsoldatenlied» (en alemany). MDR Kultur, 27-08-2018.
# Tataviam

El tataviam era una llengua parlada pels tataviams, un poble d'amerindis dels Estats Units que vivia a l'alta conca del riu Santa Clara, a les Muntanyes Santa Susana, i a les Muntanyes Sierra Pelona al sud de Califòrnia. Es va extingir el 1916 i només se'n coneixen alguns registres, com una llista de paraules recollides pel lingüista John Peabody Harrington en 1917.

## Família lingüística

La majoria dels estudiosos han reconegut que el tataviam pertany a la divisió septentrional de la família lingüística uto-asteca. En canvi no hi ha acord en si ha de ser considerada com un membre de la branca takic o una branca aïllada de les llengües uto-asteca.
* Branca takic: amb les llengües tongva (gabrieliño i fernandeño), serrano, payomkowishum (luiseño), cahuilla, i altres; (Goddard 1996:7; King and Blackburn 1978:535; Mithun 1999:539) o potser
* Branca separada o aïllada: com el tubatulabal i el hopi (Hinton 1994:85).
Un suggeriment alternatiu d'alguns estudiosos és que Tataviam era una llengua chumash, del ventureño i altres, dels chumash altres grups Chumash-Ventureño i que havia estat influenciat pels pobles veïns de parla uto-asteca (Beeler i Klar 1977).

## Bibliografia

* Beeler, Madison, and Kathryn A. Klar. 1977. "Interior Chumash". Journal of California Anthropology 4:287-305.
* Bright, William. 1975. "The Alliklik Mystery". Journal of California Anthropology, 2:228-230.
* Goddard, Ives. 1996. "Introduction". In Languages, edited by Ives Goddard, pp. 1–16. Handbook of North American Indians, William C. Sturtevant, general editor, vol. 17. Smithsonian Institution, Washington, D.C.
* Hinton, Leanne. 1994. Flutes of Fire: Essays on California Indian Languages. Heyday Books, Berkeley, California.
* Hudson, Travis. 1982. "The Alliklik-Tataviam Problem". Journal of California and Great Basin Anthropology 4:222-232.
* Johnson, John R., and David D. Earle. 1990. "Tataviam Geography and Ethnohistory". Journal of California and Great Basin Anthropology 12:191-214.
* King, Chester, and Thomas C. Blackburn. 1978. "Tataviam". In California, edited by Robert F. Heizer, pp. 535–537. Handbook of North American Indians, William C. Sturtevant, general editor, vol. 8. Smithsonian Institution, Washington, D.C.

## Enllaços externs

* Fernandeno Tataviam Band of Mission Indians, web oficial
* native-languages.org
* Tataviam language a Survey of California and Other Indian Languages
# TP d'Or

Els premis TP d'Or són un guardó atorgat anualment entre 1972 i 2012 per la revista Teleprograma (TP) mitjançant votació dels seus lectors, que distingeixen la labor en diferents àmbits de la televisió a Espanya.

## Història

Inicialment batejats com Els millors de TP, van ser convocats per primera vegada el 1972, sis anys després del naixement de la revista Teleprograma. Els guanyadors es van donar a conèixer a l'abril de 1973, sent el gran triomfador d'aquesta primera edició el concurs Un, dos, tres... responda otra vez que va obtenir tres guardons: millor programa, millor presentador (Kiko Ledgard) i personatge més popular (Don Cicuta).
Després del naixement de TV3 i de ETB, l'any 1984 es van ampliar les categories per a reconèixer també als millors programes i professionals de les televisions autonòmiques. El 1988 es va estrenar un nou trofeu per a premiar als guardonats, en lloc de la placa commemorativa lliurada fins a la data.
El 1991 la cerimònia va ser retransmesa per primera vegada per televisió, a Telecinco. Les cadenes privades, nounades, s'incorporen al repartiment de premis, obtenint quatre reconeixements Telecinco i un Antena 3.
L'any 1992 els premis van canviar de nom i es van convertir en els TP d'Or, estrenant també un nou guardó i noves categories. En aquesta ocasió la gal·la va ser emesa per Canal + i, un any després, per Televisió Espanyola.
A l'edició de 1996 es va adoptar una nova escultura de bronze de l'escultor Joaquín Collantes, com a premi per als guanyadors.
Durant quatre anys consecutius (de 1994 a 1997), Antena 3 es va encarregar de retransmetre la cerimònia i, posteriorment, Telecinco ho va fer durant tres anys més (de 1998 a 2000). Després de l'emissió de TVE el 2001, Antena 3 va tornar a fer-se càrrec de 2002 a 2005. El lliurament de premis de 2006, corresponent al 40 aniversari de TP i als 50 anys de televisió a Espanya, no va poder ser retransmesa després de discrepàncies empresarials entre la revista i les cadenes privades. Després d'aquest parèntesi, el 2007 la nounada La Sexta va assumir la retransmissió dels premis, en les candidatures dels quals s'incorporen els dos nous canals nacionals: Cuatro i la citada La Sexta, i la darrera edició fou el 2012.

## Referències

* ↑ Marcos, Charo. «Los Premios TP, pendientes de un hilo» (en castellà). El Mundo, 23-01-2006.
* ↑ «Los premios TP se retrasan hasta otoño por motivos económicos» (en castellà). El Pais, 26-04-2013.

## Enllaços externs

* Web oficial de TP
# Teorema de Xarkovski

En matemàtiques, el teorema de Xarkovski, anomenat en honor d'Oleksandr Xarkovski, que el publicà el 1964, és un resultat sobre sistemes dinàmics discrets. Una de les implicacions del teorema és que si un sistema dinàmic discret a la línia dels reals té un punt periòdic de període 3, llavors ha de tenir punts periòdics de cada altre període.

## El teorema

Sigui una aplicació contínua $f:\mathbb {R} \rightarrow \mathbb {R}$ Si aquesta funció té un punt periòdic de període k, llavors té punts periòdics de tots els períodes inferiors a k segons l'ordre "<<" següent:
Aquest teorema és òptim, és a dir, si m << k segons l'ordre precedent, existeixen aplicacions contínues amb punts periòdics de període m però sense punt periòdic de període k. En particular, una funció que presenta un punt x periòdic d'ordre tres, és a dir tal que:
$f^{3}(x):=f\circ f\circ f(x)=x$
on \circ és la composició de les funcions, llavors presentarà punts periòdics de qualsevol ordre:
$f^{n}(x):=f\circ f\circ ...\circ f(x)=x$
Es diu que el període tres implica el caos, i aquesta propietat és fonamental en la teoria del caos.
Aquest corol·lari rep el nom de Teorema de Li i Yorke, matemàtics que van redescobrir als Estats Units part del teorema rus, que havia passat totalment inadvertit a Occident.
L'exemple fonamental és f(x)= a·x·(1 - x), amb x en l'interval [ 0; 1], i a en [0; 4]. Quan a creix de 0 a 4, van apareixent punts periòdics d'ordre 2, després 4, després 8, 16, ... i finalment 3.
En les abcises hi ha el paràmetre a. El període 3 a pareix per a alguna cosa que 3,8, just en sortir de la zona caòtica (en gris).
El teorema utilitza el que R és totalment ordenat i unidimensional, no s'aplica als nombres complexos:
La funció f :C →C definida per $f(z)=e^{2i\pi /3}z$ és tal que tots els punts del pla són periòdics d'ordre 3, però de cap altre ordre (excepte 0 que és d'ordre 1) - f és una rotació d'angle 120 graus o 2·π/3 radiants i no existeix equivalents de les rotacions en una dimensió.

## Referències

* ↑ O. M. Xarkovski, Co-existence of cycles of a continuous mapping of the line into itself, Ukrainian Math. J., 16:61-71 (1964).
# Talp del Pare David

El talp del Pare David (Talpa davidiana) és un tàlpid que només es troba a la província del Kurdistan (Iran). Se'l considera una espècie en perill crític a causa de la pèrdua d'hàbitat.

## Referències

* ↑ Hutterer, Rainer. Wilson, D. E., i Reeder, D. M. (ed.). Mammal Species of the World. 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, p. 309. ISBN 0-801-88221-4.
Espècies vivents de la família dels tàlpids :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Laurasiatheria · Ordre Eulipotifles :
Subfamília Scalopinae :
Subfamília Talpinae :
Subfamília Uropsilinae :
Categoria :
# Teucriòidies

Teucrioideae és una subfamília d'angiospermes que pertany a la família de les lamiàcies. Aquesta subfamília està dividida en quatre gèneres:
* Amethystea
* Rubiteucris
* Teucrium
* Trichostema
# Terca vida

Terca vida és una pel·lícula de comèdia agredolça de caràcter neorealista espanyola dirigida el 2000 per Fernando Huertas, que entronca amb el cinema costumista i murri espanyol. És una pel·lícula en la qual els seus protagonistes lluiten per sobreviure i en aquesta baralla afloren els seus egoismes, bondats, misèries.... Són personatges entranyables que tracten d'aconseguir, amb enginy i humor, les seves il·lusions i canviar la destinació de la "tossuda vida" que els ha tocat viure.

## Argument

Al bar de Julia es reuneix un grup de "perdedors" que es guanyen la vida, venent entrepans en la rodalia dels camps de futbol, fent nyaps o fent tripijocs amb qualsevol cosa per a sobreviure. Un d'ells, Juan, fa travesses de múltiples apostes i totes les setmanes encerta i "aconsegueix" grans quantitats de diners, però de res li serveix perquè no aposta, ja que necessitaria gairebé milió i mig de pessetes per a fer-ho. A un d'ells, Paco, se li ocorre que l'única solució per a posar fi a la precària situació en la qual viuen, seria jugar una d'aquestes travesses i així li ho proposa als seus "col·legues". Una vegada convençuts, no escatimaran esforços per a aconseguir els diners. Vendran o obstinessin el poc que tenen, manllevaran i fins i tot robaran. En aquesta travessa es juguen tot; les seves vides, les seves il·lusions, la possibilitat d'aconseguir la felicitat, i al final tot dependrà d'un resultat de difícil pronòstic, el F. C. Barcelona-Villareal CF, el líder de la lliga contra el cuer, David contra Goliat.

## Repartiment

* Santiago Ramos... Paco
* Manuel Alexandre... Andrés
* Luisa Martín... Julia
* Jorge Bosch Domínguez... Ángel
* Juan Jesús Valverde... Juan
* Pilar Barrera... Pilar
* Encarna Paso... Vicky
* Lola Dueñas ... Estela
* Clara Lago... Bea (veu)
* Arantxa de Juan ... Jacinta
* Nuria Mencía ... Ana
* Alfonso Vallejo ... Fulgencio

## Premis

* Festival de Cinema Iberoamericà de Huelva 2000. COLÓN D'OR a la millor pel·lícula, per votació popular. CARAVEL·LA DE PLATA a la millor Opera Prima.
* XV Premis Goya: Luisa Martín nominada al Goya a la millor actriu revelació.

## Referències

* ↑ Real como el cine mismo, El País, 14 de novembre de 2000
* ↑ Terca vida a Fotogramas
* ↑ Terca vida al web dels Goya

## Enllaços externs

* Terca vida, 1a part a Dailymotion
* Terca vida, 2a part a Dailymotion
# Talpicida

Un talpicida és un producte fitosanitari, de la família dels plaguicides, inclosos dins el grup dels biocides, emprat per a matar els talps en zones de cultiu.
Algunes matèries actives autoritzades a l'estat espanyol (2014) com a talpicides són:
* el fosfur de magnesi
* el fosfur d'alumini
* el fosfur de calci
* la bromadiolona
D'acord amb la normativa europea, s'autoritza l'ús com a talpicida d'aquests productes únicament a l'exterior, i les seva utilització s'ha de limitar als usuaris professionals.

## Referències

* ↑ Registre de productes fitosanitaris del Ministeri d'Agricultura espanyol http://www.magrama.gob.es/es/agricultura/temas/sanidad-vegetal/productos-fitosanitarios/registro/menu.asp Arxivat 2015-08-17 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Normativa usos de les substàncies actives fosfur d'alumini, fosfur de calci, fosfur de magnesi a l'estat espanyol http://www.boe.es/boe_catalan/dias/2010/05/07/pdfs/BOE-A-2010-7261-C.pdf
* ↑ «DIRECTIVA 2009/146/CE».
# Talps daurats

Els talps daurats (Chrysochloridae) són petits mamífers excavadors insectívors que habiten al sud d'Àfrica. Taxonòmicament, són diferents dels talps autèntics. Els talps daurats presenten una notable semblança amb els talps marsupials d'Austràlia, tan important que, malgrat la separació metateri-euteri, antigament es creia que estaven relacionats.

## Referències

* ↑ Savage, R. J. G.; Long, M. R.. Mammal Evolution: an illustrated guide (en anglès). Nova York: Facts on File, 1986, p. 53. ISBN 0-8160-1194-X.
Espècies vivents d'afrosorícides :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Afrotheria :
Subordre Tenrecomorpha (tenrecs) :
Subordre Chrysochloridea (talps daurats) :
Categoria :
# Terratrèmol de Torrevella de 1829

El terratrèmol de Torrevella de 1829 va ser un violent moviment sísmic que va tenir lloc en diferents localitats del Baix Segura i del Baix Vinalopó el 21 de març de 1829. Encara que la ciutat més afectada va ser Almoradí, és conegut com a terratrèmol de Torrevella per ser aquesta localitat la major de les que van sofrir els seus efectes.
El període comprès entre 1820 i 1830 va ser el de major activitat sísmica al sud de la província d'Alacant, afectant a les línies sismotectòniques de la comarca del Baix Segura que tenen tres falles: la de Benejússer-Benijòfar, la de Guardamar del Segura i la de Torrevella. En general, la Costa Blanca es troba enfonsada uns 10 metres per sota de la falla de Torrevella.
Des del 13 de setembre de 1828 al 21 de març de 1829 es van succeir una sèrie de terratrèmols a la zona, calculats en més de dos-cents. A les 18.15 hores del 21 de març de 1829 es va produir el terratrèmol de 6,6 en l'escala de Richter, amb l'epicentre en les coordenades 38° 5′ N, 0° 41′ O﻿ / ﻿38.083°N,0.683°O﻿ / 38.083; -0.683 (nuclis de Benejússer, Rojals i Torrevella), que va causar 389 morts i 209 ferits, uns 2.000 habitatges completament destruït, la destrucció dels ponts sobre el riu Segura a Almoradí, Benejússer, Dolors i Guardamar, i que va estendre els seus efectes més greus, a més d'a les poblacions citades, a Almoradí, Algorfa, Rafal, la Mata, Daia Vella, Guardamar del Segura, Dolors, Redovà, Sant Fulgenci i Sant Miquel de les Salines. La meitat dels morts van ser a Almoradí en ser la població que comptava amb carrers més estrets i edificis més alts que es van esfondrar uns sobre d'altres.
A petició del Bisbe Félix Herrero d'Oriola, després d'una missiva en la qual aquest fou enviat per Ferran VII, va remetre milió i mig de rals del seu pecuni particular i va establir la tramesa urgent de cereals a la zona. Amb els comptes oberts per ajudar els damnificats, que van assolir una recaptació de vuit milions i mig de rals, es van reconstruir totalment els municipis d'Almoradí, Benejússer, Guardamar i Torrevella.

## Vegeu també

* Llista de terratrèmols a Espanya

## Referències

* El nuevo urbanismo del Bajo Segura a consecuencia del terremoto de 1829, Gregorio Canales Martínez, Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes (castellà)
* Terremotos más importantes ocurridos en España, Institut Geogràfic Nacional, Ministeri de Foment d'Espanya (castellà)