OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Petra Priemer

Petra Priemer (Leipzig, 6 de febrer de 1961), de casada Brinkmann, és una nedadora alemanya que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya, especialista en estil lliure, que va competir durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Mont-real, on va disputar dues proves del programa de natació. En els 100 metres lliures va guanyar la medalla de plata, en finalitzar rere la seva compatriota Kornelia Ender. Aquesta mateixa medalla guanyà en els 4x100 metres lliures, formant equip amb la mateixa Ender, Claudia Hempel i Andrea Pollack, i finalitzant rere l'equip estatunidenc.
En el seu palmarès també destaquen una medalla de plata al Campionat del Món de natació de 1978 i una d'or i una de bronze al Campionat d'Europa de natació de 1977. Mai guanyà cap campionat nacional, però si va aconseguir dues medalles de plata en la distància dels 200 metres lliures.
Dins el programa de dopatge sistemàtic elaborat a l'antiga República Democràtica Alemanya, investigacions recents han demostrat que a Priemer li fou administrada testosterona perquè millorés el rendiment esportiu.

## Referències

* ↑ Petra Priemer a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «European Swimming Championships (Women)». [Consulta: 27 agost 2020].
* ↑ «Schwimmen - Deutsche Meisterschaften - Mannschaft». [Consulta: 27 agost 2020].
* ↑ Zeitung, Berliner. «Aus den Stasi-Akten des Sportmediziners Bernd Pansold: Von "Hirnhormonen" und "kriminellen Vergehen"» (en alemany). [Consulta: 27 agost 2020].
* ↑ Kluge, Volker, 1944-. Das grosse Lexikon der DDR-Sportler : die 1000 erfolgreichsten und populärsten Sportlerinnen und Sportler aus der DDR, ihre Erfolge und Biographien. Berlín: Schwarzkopf & Schwarzkopf, 2000, p. 305f. ISBN 3-89602-348-9.
# Bruce Harlan

Bruce Harlan (Pennsilvània, 2 de gener de 1926 - Norwalk, 22 de juny de 1959) fou un saltador estatunidenc que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on disputà dues proves del programa de salts. Guanyà la medalla d'or en la competició del salt de trampolí de 3 metres i la de plata en la del salt de palanca de 10 metres.
A l'institut havia destacat com a lluitador i saltador de perxa, i durant la Segona Guerra Mundial va servir a la Marina dels Estats Units. Fou entrenador de salts a la Universitat de Michigan entre 1954 i 1959. El 21 de juny de 1959 va participar en una exhibició de salts a Fairfield, Connecticut. Mentre ajudava a desmuntar les bastides de la torre de salts va patir una caiguda des de més de 8 metres d'alçada que li acabaria provocant la mort l'endemà.
El 1973 fou inclòs a l'International Swimming Hall of Fame.

## Referències

* 1 2 Bruce Harlan a Sports Reference (arxivat)
* 1 2 «ISHOF – Bruce Harlan (USA) – 1973 Honor Diver». ISHOF, Inc, 1973. Arxivat de l'original el 23 juliol 2012. [Consulta: 7 agost 2012].
* ↑ Wallechinsky, David; Loucky, Jaime. The Complete Book of the Olympics 2012 Edition. Londres: Aurum Press, 2012, p. 593. ISBN 978 1 84513 695 6.
# Brancourt-le-Grand

Brancourt-le-Grand és un municipi de França, del departament de l'Aisne, als Alts de França. Forma part de la Communauté de communes du Pays du Vermandois.

## Administració

L'alcalde des de 2008 és Fabrice Herbin.

## Demografia

* 1962: 739 habitants.
* 1975: 618 habitants.
* 1990: 636 habitants.
* 1999: 569 habitants.
* 2007: 622 habitants.
* 2008: 616 habitants.

## Personalitats lligades al municipi

* Charles-François Bonneville (nascut el 13 de març de 1803) fou un emprenedor que va emigrar a l'Illa de Marie-Galante, a on va esdevenir notable. Fou alcalde de Grand bourg, conseller general i president de la Chambre d'agriculture. Renovà la cultura del cotó a l'illa.

## Notes

* ↑ « PDF Recensement de la population de l'Aisne au 1er janvier 2008». [Consulta: 31 desembre 2010].
* ↑ Philippe ett Jacqueline Nucho-Troplent, Vie quotidienne à Marie Galante, Éditions L'Harmattan

## Enllaços externs

* Brancourt-le-Grand a la web de l'Institut géographique national(francès)
* Brancourt-le-Grand a la web de l'Insee Arxivat 2012-10-10 a Wayback Machine. (francès)
# Comtat de la Conquesta de les illes Batanes

El comtat de la Conquesta de les illes Batanes és un títol nobiliari de la Corona de Castella concedit el 21 de gener de 1789 pel rei Carles IV d'Espanya a José Basco y Vargas, brigadier de la Real Armada, per haver conquistat per a la Corona Espanyola l'arxipèlag de les illes Batanes, situat al nord de les Illes Filipines, prop de l'illa de Formosa.
El seu escut d'armes és el següent: «en camp de gules, un castell de pedra sobre onades d'aigua d'atzur i plata. Bordura d'atzur amb sis flors de lis, d'or.» El seu lema és Amore Dultius exitus.

## Titulars

El 14 d'abril de 1956 s'expedí carta de successió a favor de Lorenzo Borrego y Dessy.
Des del 12 de desembre de 2002, el seu titular és Lorenzo Gabriel Borrego y Sánchez de la Cuesta, residente de Villanueva del Ariscal, província de Sevilla.

## Referències

* ↑ Fernando González-Doria, Diccionario heráldico y nobiliario de los Reinos de España, Editorial Bitácora, Madrid, 1987, pàgina 123 (en castellà).
* ↑ Ampelio Alonso de Cárdenas y López: Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios Españoles, 14a edició, Madrid, 2013m ISBN 978-84-940230-4-0, pàgs. 336 i 337 (en castellà).
# Ragnar Lundberg

Ragnar Lundberg (Suècia, 22 de setembre de 1924 - Kalmar, 10 de juliol de 2011) va ser un atleta suec, especialista en el salt de perxa i les curses de tanques, que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics, sempre disputant la prova del salt de perxa del programa d'atletisme. Guanyà la medalla de bronze als Jocs de Hèlsinki de 1952, mentre als Jocs de Londres de 1948 i als de Melbourne de 1956 fou cinquè.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles al Campionat d'Europa d'atletisme. D'or el 1950 i plata el 1954 en el salt de perxa, i de plata en els 110 metres tanques el 1950. Va guanyar onze campionats nacionals de salt de perxa (1948 a 1958) i quatre dels 110 metres tanques (1949 a 1951 i 1953). També va millorar el rècord d'Europa de salt de perxa des 4,32 metres als 4,44 metres entre 1948 i 1952) i el rècord de Suècia dels 4,21 als 4,46 metres.

## Millors marques

* 110 metres tanques. 14.7" (1950)
* Salt de perxa. 4,46 (1956)

## Referències

* 1 2 «Ragnar Lundberg Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2009. [Consulta: 17 maig 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «Ragnar Lundberg - Sveriges Olympiska Kommitté» (en suec). [Consulta: 17 maig 2020].
* ↑ «Stora Grabbar». [Consulta: 17 maig 2020].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 17 maig 2020].
# Johan-Sebastian Christiansen

Johan-Sebastian Christiansen (nascut el 10 de juny de 1998) és un jugador d'escacs noruec. Va ser guardonat per la FIDE amb els títols de Mestre Internacional, el 2015, i de Gran Mestre, el 2018.

## Resultats destacats en competició

Christiansen va aconseguir les tres normes requerides per al títol de Gran Mestre al Campionat d'Europa d'escacs per equips de 2017 a Hersonissos, a Pardubice el juliol de 2018 i a Göteborg l'agost de 2018.
El juny de 2022, Christiansen va guanyar el 1er Festival d'Escacs de la Colònia de Sant Jordi, amb una puntuació de 7,5/9, guanyant el desempat amb Brandon Clarke.

## Referències

* ↑ «Title Applications. 89th FIDE Congress 2018, 26 Sep - 6 Oct, Batumi, Georgia». FIDE. [Consulta: 31 octubre 2018].
* ↑ «The Week in Chess 1440». theweekinchess.com. [Consulta: 29 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Johan-Sebastian Christiansen a Olimpbase.org
# Pierre Ollivier

Pierre Ollivier (1890 - valor desconegut) va ser un lluitador belga, especialista en lluita lliure, que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata en la competició del pes mitjà del programa de lluita.

## Referències

* ↑ «Pierre Ollivier Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 14 gener 2018].
# Bruno Müller

Bruno Müller (valor desconegut, 11 d'octubre de 1902 - valor desconegut, 8 de juny de 1975) fou un remer alemany que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on disputà la prova del dos sense timoner del programa de rem. Formant parella amb Kurt Moeschter guanyà la medalla de bronze.

## Referències

* ↑ «Bruno Müller Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 1r setembre 2018].
# Bufo aspinius

Bufo aspinius és una espècie d'amfibi que viu a la Xina.
L'espècie només s'ha observat a Yangbi, al costat occidental dels monts Yunling Mountain, a la província de Yunnan a una altitud entre 1.800 i 2.400 m sobre el nivell mitjà del mar. Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* ↑ S.N. Stuart, Threatened amphibians of the world (anglès), Barcelona, Lynx Edicions, 2008, pàgina 739, ISBN 9788496553415
* ↑ Y. Datong, Y. & L. Shunqing, L. 2004. «Bufo aspinius». Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Accedit el 13 d'abril del 2008.
# Jean Baptiste Louis Gros

El Baró Jean Baptiste Louis Gros (1793 - 1870) va ser un fotògraf i diplomàtic francès.
Va néixer el 1793 fill d'un empleat de la Duquessa de Borbó. Va ingressar en la carrera diplomàtica i el 1823 va ser destinat a Lisboa. Cinc anys després va ser destinat a Egipte i el 1831 va encapçalar una missió diplomàtica a Mèxic. El 1838 va ser enviat a Bogotà com a cap de la delegació francesa.
Va ser un dels primers seguidors del procediment de Daguerre i el 1839 va començar a realitzar daguerreotips, un dels primers ho va fer a Buenos Aires en 1840 emprant una òptica de Charles Chevalier amb qui en 1846 mantindrà una polèmica sobre la manera d'aconseguir millors daguerreotips. Durant aquests anys alternava llargs períodes residint a França amb uns altres a Colòmbia on va crear un cercle d'afeccionats a les tècniques fotogràfiques i on va desenvolupar els seus propis daguerreotips. El 1847 va publicar Recueil de mémoires et de procédés nouveaux concernant la photographie (Recol·lecció de records i nous processos relatius a la fotografia) on donava a conèixer els seus propis processos.
El 1850 va viatjar a Atenes i va realitzar daguerreotips de l'Acròpoli i va escriure un llibre sobre les seves experiències fotogràfiques titulat Quelques notes sur la photographie sur plaques métalliques (Algunes notes sobre la fotografia en plaques metàl·liques). Un any després va ser nomenat president de la Societat Heliogràfica i en desaparèixer aquesta va ser membre fundador de la Societat Francesa de Fotografia.
El 1857 va ser enviat a la Xina on en 1860 va actuar d'ambaixador per negociar la pau. Entre 1862 i 1863 va ser ambaixador al Regne Unit.
Va aprofitar els diferents llocs als quals va ser destinat (Anglaterra, Portugal, Grècia, Colòmbia, Argentina, Xina i Japó) per a la pràctica de la fotografia, prenent imatges de paisatges, arquitectures, arqueologies i urbanismes d'aquests països. A ell es deuen les primeres vistes de Bogotà, l'Acròpoli i altres monuments. Gran part de la seva obra es pot trobar a la Biblioteca Nacional de França i en la Societat Francesa de Fotografia.

## Referències

* ↑ Sougez, M.L.; Pérez Gallardo, H.. Diccionario de historia de la fotografía. Madrid: Ediciones Cátedra, 2003, p. 212. ISBN 84-376-2038-4.
* 1 2 Castellanos, P. Diccionario histórico de la fotografía. Madrid: Ediciones Istmo, 1999, p. 109. ISBN 84-7090-325-X.
* 1 2 3 Auer, Michèle y Michel. Encyclopédie internationale des photographes de 1839 à nos jours/Photographers Encyclopaedia International 1839 to the Present (en francés, inglés). Volumen I (A-K). Hermance: Editions Camera Obscura, 1985. ISBN 978-2-903671-05-2.
# Rainer Höft

Rainer Höft (Berlín, 3 d'abril de 1956) fou un jugador d'handbol alemany que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1970 i 1980.
Amb la selecció de la República Democràtica Alemanya jugà 96 partits, en què marcà 169 gols. El 1978 guanyà la medalla de bronze al Campionat del món d'handbol. El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol. A nivell de clubs jugà al SC Dynamo Berlin.
El 1980 va ser guardonat amb l'Ordre del Mèrit Patriòtic de plata.

## Referències

* ↑ «Rainer Höft Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 5 setembre 2019].
* ↑ Neues Deutschland, 22. agost 1980, S. 3
# Pierre Thiolon

Pierre Thiolon (16è districte de París, 17 de gener de 1927 - Thiais, 14 d'abril de 2014) fou un jugador de bàsquet francès que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de plata en la competició de bàsquet. El 1951 guanyà la medalla de bronze al Campionat d'Europa de bàsquet masculí. Entre 1947 i 1951 jugà 35 partits amb la selecció francesa.

## Referències

* ↑ Brustel, Patricia, Firouze Zaïdi, Bernard Satre, Jean-Yves Bruyas. «Pierre THIOLON». Le site des Internationaux et Internationales A de Basket-Ball, 2014. Arxivat de l'original el 2015-09-24. (francès)
* ↑ «Pierre Thiolon Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 28 de gener 2012. [Consulta: 25 abril 2019].
* ↑ «Pierre THIOLON». fiba.com/. [Consulta: 25 abril 2019].
* ↑ «Pierre THIOLON». internationaux-basket.fr. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2015. [Consulta: 25 abril 2019].
# Bruno Parovel

Bruno Parovel (Koper, 6 d'octubre de 1913 - valor desconegut, 1994) va ser un remer italià que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla de plata en la competició del quatre amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Bruno Vattovaz, Giovanni Plazzer, Riccardo Divora i Giovanni Scher.

## Referències

* ↑ «Bruno Parovel Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 22 gener 2019].
# Ramona Neubert

Ramona Neubert (Pirna, 26 de juliol de 1958) és una atleta alemanya retirada, especialitzada en la prova d'heptatló en la qual va arribar a ser campiona mundial el 1983.

## Carrera esportiva

El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on fou quarta en la prova del pentatló del programa d'atletisme.
En el Mundial de Hèlsinki 1983 va guanyar la medalla d'or en la competició d'heptatló, amb un total de 6714 punts, quedant per davant de les seves compatriotes les també atletes alemanyes Sabine Paetz i Anke Behmer.
A nivell nacional guanyà quatre campionats de la RDA: dos de pentatló en pista coberta, 1978 i 1981, i un a l'aire lliure d'heptatló, el 1981, i en salt de llargada, el 1982. Durant la seva carrera va establir quatre rècords del món de l'heptatló.

## Referències

* ↑ «Ramona Neubert». [Consulta: 1r desembre 2017].
* 1 2 Ramona Neubert a Sports Reference (arxivat)
# Leya Garifullina

Leya Garifullina (5 de novembre de 2004) és una jugadora d'escacs russa, que té el títol de Gran Mestra Femenina el 2020.

## Resultats destacats en competició

Va guanyar el Campionat del Món femení sub-16 de 2019 a Bombai amb 8,5 punts sobre 11. Va empatar al tercer lloc al campionat d'escacs femení de Rússia el desembre de 2020.
Es va classificar per a la Copa del Món Femenina d'Escacs 2021, on, partint del lloc 44, va vèncer Zenia Corrales Jiménez a la primera ronda, i Olga Girya a la segona, abans de ser eliminada per Polina Shuvalova a la tercera.

## Referències

* ↑ «Garifullina, Leya». ratings.fide.com. [Consulta: 18 juliol 2021].
* ↑ «Mumbai 2019 - 37° World Championship u16 (girls)». www.brasilbase.pro.br. [Consulta: 18 juliol 2021].
* ↑ «Nepomniachtchi and Goryachkina are the 2020 Russian champions» (en anglès). Chess News, 17-12-2020. [Consulta: 18 juliol 2021].
* ↑ «FIDE World Cup 2.2: Krasenkow shocks Alekseenko» (en anglès). chess24.com. [Consulta: 18 juliol 2021].
* ↑ «Tournament tree — FIDE World Cup 2021». worldcup-results.fide.com. [Consulta: 18 juliol 2021].
# Pua Kealoha

Pua Kele Kealoha (Waialua, Hawaii, 14 de novembre de 1902 – San Francisco, Califòrnia, 28 d'agost de 1989) va ser un nedador estatunidenc que va competir a començaments del segle xx. No tenia cap relació de parentesc amb el també nedador i medallista olímpic Warren Kealoha.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va disputar dues proves del programa de natació. En el relleu 4x200 metres lliures guanyà la medalla d'or, alhora que establia un nou rècord del món, fent equip amb Perry McGillivray, Norman Ross i Duke Kahanamoku. L'altra prova que disputà fou la dels 100 metres lliures, en què guanyà la medalla de plata.

## Referències

* ↑ «Warren Kealoha Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 5 setembre 2017].
* ↑ «Pua Kele Kealoha Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 5 setembre 2017].
# Dia E

El Dia E o Dia de la llengua espanyola és una commemoració festiva promoguda per l'Instituto Cervantes des del 2009, que se celebra el dissabte més pròxim al solstici de juny, i l'objectiu del qual és difondre la cultura de l'espanyol, celebrar la seva importància al món i fomentar la unitat dels seus parlants.
En aquesta jornada, els Instituto Cervantes de tot el món organitzen diversos events i propostes relacionades amb la llengua i la cultura hispanes, incloent concerts, exposicions, conferències i «pluges de paraules». Al mateix temps, es posen en marxa activitats participatives a internet, como ara l'elecció de la paraula favorita en llengua espanyola, i jocs relacionats amb l'idioma.

## Edicions

| Edició | Data | Paraula favorita | Notes |
| 1a | 20 de juny de 2009 | Malevo | Vol dir "delinqüent" a l'argot lunfardo de Buenos Aires. |
| 2a | 19 de juny de 2010 | (vacante) | Més votades: "arrebañar", "cachivache", "gamusino", "infinito", "limón", república, "sueño", "tiquismiquis", "titipuchal" i "tragaldabas". |
| 3a | 18 de juny de 2011 | Querétaro | Suggerida per Gael García Bernal i escollida entre 35 candidates proposades per les corresponents personalitats hispanoparlants. |

## Referències

* 1 2 El Día E: Quiénes somos
* ↑ elmundo.es: Lluvia mundial de palabras en el Día del español
* ↑ elpais.com: 'Sueño' y 'Libertad' encabezan la lista de palabras favoritas en el Día del español
* ↑ cervantes.es: Docenas de miles de personas celebran el Día del Español en todo el mundo
* ↑ publico.es: Cervantes se queda sin palabras
* ↑ cervantes.es: «Querétaro» es la palabra favorita del español

## Enllaços externs

* El Día E (castellà)
* La paraula favorita de Pau Gasol(castellà)
# Butsènit

Butsènit (o Butsènit de Lleida) és una partida de l'Horta de Lleida, al Segrià.

## Història i toponímia

L'origen del seu nom cal trobar-lo en una antiga tribu amaziga anomenada seneta o zanata. Així, Borch-Senet significaria 'torre dels senets' (o de la sénia); de l'evolució fonètica prové el nom de Butsènit.
Era una antiga torre transformada en la parròquia de Santa Maria de Butsènit, santuari el 1347, i que rebé el 1592 el trasllat de la cartoixa d'Ara Coeli.

## L'actualitat

Zona agrícola, hom hi conrea arbres fruiters i algun hort. Rep el pas tant del riu segre com de la séquia major del Canal de Pinyana. Algunes indústries s'hi han instal·lat aprofitant l'abundància d'aigua, entre les quals destaquen un escorxador avícola i algunes de transformació i conservació de fruites.
També és una zona de concentració d'oci en el sector de la restauració; al seu terme hom hi pot visitar fins a tres restaurants de gran tradició i anomenada entre els lleidatans, Cal Nenet, Can Rúbies i Carballeira.

## Població

L'any 2015 tenia 1.419 habitants.

## Geografia

Limita:
* Al nord amb la partida de la Caparrella.
* Al nord-est amb la partida de Plana de Gensana.
* A l'est amb la partida de Rufea.
* Al sud amb el terme municipal d'Albatàrrec.
* A l'oest amb el terme municipal d'Alcarràs.
* Al nord-oest amb la partida de Malgovern
| Malgovern | Caparrella | Plana de Gensana |
| Alcarràs | | Rufea |
| | Albatàrrec | |

## Referències

* ↑ Congrés Internacional de Toponímia i Onomàstica Catalanes. Emili Casanova i Vicenç M. Rosselló. Universitat de València. València 2009. ISBN 978-84-370-5443-8
* ↑ Institut d' Estudis Ilerdencs. Revista Ilerda. Número 34. Lleida 1973.
* ↑ Ernest Zaragoza Pascual. Catàleg dels Monestirs Catalans. Publicacions de l'Abadia de Montserrat. Barcelona 1997. ISBN 9788478268870
* ↑ «La població de Lleida l'any 2015». Dades del fitxer de l'Ajuntament de Lleida a data 31/12/2015. Paeria de Lleida. Arxivat de l'original el 12 de setembre 2017. [Consulta: 18 octubre 2017].

## Bibliografia

* Mercè Rodrigo Pita. Lérida Árabe. Tomo I. Dilagro Ediciones. Lleida 1974. ISBN 8472340244
* «Butsènit». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Mapa general de Lleida. Partides Arxivat 2011-07-20 a Wayback Machine.
* Oficina municipal de l'Horta de Lleida Arxivat 2010-09-21 a Wayback Machine.
* Mapa de les partides de Lleida Arxivat 2011-09-05 a Wayback Machine.
* Institut Català de Cartografia
# Raymond Whittindale

Raymond Whittindale (Kenilworth, Warwickshire, 1883 - Cheltenham, Gloucestershire, 9 d'abril de 1915) va ser un jugador de rugbi anglès que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata en la competició de rugbi, com a integrant de l'equip Moseley Wanderers RFC, que exercia d'equip nacional en aquesta competició. Era germà del també jugador de rugbi Claude Whittindale.

## Referències

* 1 2 «Raymond Whittindale Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de novembre 2012. [Consulta: 28 setembre 2015].
# Beatriz Marinello

Beatriz Mansilla Marinello (també coneguda com a Beatriz MacArthur; nascuda el 14 de maig de 1964) és una jugadora d'escacs xilena-nord-americana i directiva de l'àmbit dels escacs. Va ser vicepresidenta de la FIDE des del 2010 fins al 2018. Marinello va ser anteriorment presidenta de la Federació d'Escacs dels Estats Units (USCF) de 2003 a 2005 i membre de la junta executiva de 2003 a 2007. Va ser escollida secretària general de l'Associació de Professionals d'Escacs el 2019.
Marinello va començar a jugar als escacs als 13 anys i es va convertir en campiona nacional femenina de Xile quan tenia 16 anys. El 1980 va rebre el títol de Mestra Internacional Femenina (WIM) de la FIDE. Va organitzar el seu primer campionat nacional a Xile als 20 anys, i més tard va organitzar altres competicions internacionals.
Marinello va arribar als Estats Units des de Xile l'any 1990 i es va convertir en professora d'escacs a Miami. Va representar els EUA en dos tornejos interzonals femenins: el 1991 a Subotica i el 1993 a Jakarta. També va representar els Estats Units a l'Olimpíada d'escacs femenina de 1994 celebrada a Moscou.

## Referències

* ↑ «Beatriz Marinello». FIDE Social Action Commission. Arxivat de l'original el 2019-03-24. [Consulta: 2 abril 2019].
* ↑ «Beatriz Marinello Elected Vice-President of the World Chess Federation (FIDE)». The U.S. Chess Trust, 11-10-2010. [Consulta: 2 abril 2019].
* 1 2 «20 Questions with USCF President Beatriz Marinello». Chessville. [Consulta: 8 juny 2010].
* ↑ "New ACP Officers". ACP. 2019-03-21. Consultat 2019-04-02.
* ↑ Bartelski, Wojciech. «Women's Chess Olympiads: Beatriz Marinello». OlimpBase. [Consulta: 8 juny 2010].

## Enllaços externs

* "Interview with FIDE Vice President Beatriz Marinello" Arxivat 2016-06-30 a Wayback Machine. at Chessdom.com
# Radmila Savić

Radmila Savić (Belgrad, 18 de juny de 1961) fou una jugadora d'handbol sèrbia que va competir sota bandera de Iugoslàvia durant la dècada de 1970.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla de plata en la competició d'handbol.

## Referències

* ↑ «Rada Savić Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 1 de setembre 2011. [Consulta: 3 novembre 2019].