OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rosa Kellner

Rosa Kellner (Múnic, 21 de gener de 1910 - Múnic, 13 de desembre de 1984) va ser una atleta alemanya, especialista en els 100 metres llisos, que va arribar a ser medallista de bronze olímpica l'any 1928.

## Carrera esportiva

En els jocs olímpics d'Àmsterdam de 1928 va guanyar la medalla de bronze en els 4x100 metres relleus, amb un temps de 49.0 segons, arribant a la meta després del Canadà, que va batre el rècord mundial amb un temps de 48.4 segons, i els Estats Units, amb una marca de 48.8 segons, sent les seves companyes d'equip: Leni Junker, Anni Holdmann i Leni Schmidt.

## Referències

* ↑ «Rosa Kellner». [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Rosa Kellner Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 21 novembre 2018].
# Roswitha Krause

Roswitha Krause (Dahme/Mark, 3 de novembre de 1949) fou una nedadora i jugadora d'handbol alemanya que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1960 i 1970. Fou la primera dona en guanyar medalles als Jocs Olímpics d'Estiu en dos esports diferents.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics de Ciutat de Mèxic, on disputà dues proves del programa de natació. Guanyà la medalla de plata en la prova dels 4x100 metres lliures formant equip amb Gabriele Wetzko, Uta Schmuck i Martina Grunert, mentre en els 100 metres lliures quedà eliminada en semifinals. A partir de 1970 comença a jugar a handbol, combinant els dos esports en un primer moment, però a partir de 1973 prioritzà l'handbol es ser seleccionada per jugar amb l'equip nacional. El 1976, als jocs de Mont-real, guanyà la medalla de plata en la competició d'handbol i quatre anys més tard, als Jocs de Moscou, la medalla de bronze. En finalitzar aquests Jocs es retirà i passà a exercir d'entrenadora de natació i handbol a la Universitat Humboldt de Berlín.
En el seu palmarès també destaquen dos campionats del món d'handbol, el 1975 i 1978 i tres Copes d'Europa, així com diversos campionats nacionals de natació.

## Referències

* 1 2 «Roswitha Krause Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2010-06-25. [Consulta: 8 març 2019].
* ↑ Werner, Henriette (5 juliol 2008) «Auf ein Wort zum Sport». Arxivat de l'original el 25 setembre 2008. [Consulta: 12 febrer 2013]. (interview in German). unaufgefordert.de
* ↑ Schwimmen – DDR – Meisterschaften (Damen – Teil 1), Schwimmen – DDR – Meisterschaften (Damen – Teil 3), Schwimmen – DDR – Meisterschaften (Damen – Teil 11). sport-komplett.de
# Roy Coffin

Roy Coffin (Filadèlfia, 10 de maig de 1898 - Lower Merion, 10 de novembre de 1982) va ser un jugador d'hoquei sobre herba estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla de bronze com a membre de l'equip estatunidenc en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Roy Coffin Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 16 juliol 2018].
# Rudolf Bosshard

Rudolf Bosshard (valor desconegut, 1890 - valor desconegut, 7 de febrer de 1980) fou un remer suís que va competir durant la dècada de 1920 i que va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics. Va guanyar set campionats d'Europa.
El 1920, als Jocs d'Anvers fou eliminat en sèries de la prova de vuit amb timoner del programa de rem. Quatre anys més tard, als Jocs de París, disputà la prova del doble scull del programa de rem. Formant parella amb Heinrich Thoma guanyà la medalla de bronze. La seva darrera participació en uns Jocs fou el 1928, a Amsterdam, on no va poder revalidar l'èxit aconseguit quatre anys abans en ser eliminat de la prova del doble scull en sèries.

## Referències

* 1 2 3 «Josef Schneider Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de novembre 2012. [Consulta: 16 gener 2018].
# Rudolf Reichling

Rudolf Reichling (Zúric, 23 de setembre de 1924 - Stäfa, 23 de novembre de 2014) fou un remer i polític suís que va competir durant la dècada de 1940.
Com a remer, el 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de plata en la prova del quatre amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Erich Schriever, Emil Knecht, Pierre Stebler i André Moccand.
Com a polític fou president del Consell Nacional de Suïssa entre 1987 i 1988, entre molts d'altres càrrecs polítics i de responsabilitat.

## Referències

* 1 2 «Rudolf Reichling Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 10 juny 2019].
# Sabine Heß

Sabine Heß (Dresden, 1 d'octubre de 1958), de casada Schubert, és una ex-remadora alemanya que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on guanyà la medalla d'or en la competició del quatre amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Karin Metze, Bianka Schwede, Gabriele Lohs i Andrea Kurth. En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al Campionat del món de rem.

## Referències

* ↑ «Sabine Heß Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’octubre 2012. [Consulta: 16 octubre 2019].
* ↑ «Fitxa a worldrowing.com». Arxivat de l'original el 2021-01-11. [Consulta: 10 gener 2021].
# Sadayoshi Kobayashi

Sadayoshi Kobayashi (japonès: 小林定義) (prefectura de Kanagawa, 14 de febrer de 1905 - 23 de maig de 1997) va ser un jugador d'hoquei sobre herba japonès que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla de plata com a membre de l'equip japonès en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Sadayoshi Kobayashi Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 16 juliol 2018].
# Salvatore Tripoli

Salvatore Tripoli (Nova York, 5 de desembre de 1904 - Nova York, 7 de març de 1990) va ser un boxejador estatunidenc que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata de la categoria del pes gall, en perdre la final contra William Smith.
Posteriorment passà al professionalisme, però mai guanyà cap títol destacat.

## Referències

* 1 2 «Al Tripoli Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-11-13. [Consulta: 26 març 2018].
# Samuel Rabin

Samuel Rabin (Manchester, 20 de juny de 1903 - Poole, 20 de desembre de 1991), nascut com a Samuel Rabinovich, va ser un lluitador anglès, especialista en lluita lliure, que va competir durant la dècada de 1920. Posteriorment destacà com a escultor.
D'origen jueu, era fill de Jacob Rabinovitch (1872-1962) i Sarah Rabinovitch (1879-1961), ambdós exiliats de la Rússia imperial. Des de petit demostrà bones arts en la pintura i el 1914 va guanyar una beca per estudiar a l'Escola Municipal d'Art de Manchester, on fou alumne del pintor francès Pierre Adolphe Valette. Entre 1921 i 1924 continuà els seus estudis a la Slade School of Fine Art de Londres sota el mestratge d'Henry Tonks. Posteriorment va estudiar a París on fou influït per l'escultor Charles Despiau. El 1928 l'arquitecte Charles Holden li encarregà la talla West Wind, una de les vuit personificacions dels quatre vents per a la seu de la Underground Electric Railways Company de Londres, a 55 Broadway. El 1930 va fer dues noves escultures públiques, però veient que no es podia guanyar la vida decidí dedicar-se a la lluita, motiu pel qual va escurçar-se el nom.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on guanyà la medalla de bronze en la categoria del pes mitjà del programa de lluita lliure. El 1932 passà a lluitar com a professional, lluitant com a Rabin the Cat i Sam Radnor the Hebrew Jew per tot el Regne Unit. Va aparèixer en pel·lícules com La vida privada d'Enric VIII d'Alexander Korda (1933) i La Pimpinella Escarlata, de Harold Young (1934).
Tot i no tenir cap formació musical Rabin era també treballà de baríton durant la dècada de 1940. El 1946 va fer una audició perl director de La Scala, Victor de Sabata.
El 1949 començà a ensenyar dibuix al Goldsmith's College of Art de New Cross, Londres. El seu estil d'ensenyament disciplinat, incloent la producció d'obres de demostració, va seguir el de la seva pròpia professora, Valette. Entre els seus alumnes destaquen Mary Quant, Bridget Riley i Tom Keating. El 1965 abandonà Goldsmith's per diferències en els mètodes d'ensenyament. D'aquí va passar al Bournemouth College of Art fins a 1985 i al Poole Art Center fins poc abans de la seva mort, al desembre de 1991.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Sheeran, John. «Rabin Samuel (1903–1991), artist and art teacher». Oxford Dictionary of National Biography. Oxford University Press, 01-09-2004. DOI: 10.1093/ref:odnb/64508. [Consulta: 18 setembre 2010].
* ↑ «Rabin, Sam». London Atelier of Representational Art, 16-02-2009. Arxivat de l'original el 6 octubre 2011. [Consulta: 18 setembre 2010].
* ↑ «Samuel Rabin Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-11-13. [Consulta: 10 març 2019].

## Bibliografia

* Taylor, Paul. Jews and the Olympic Games: the clash between sport and politics. Sussex Academic Press, 2004. ISBN 1-903900-88-3 [Consulta: 20 octubre 2011].
* Ward-Jackson, Philip. Public Sculpture of the City of London. Liverpool University Press, 2003. ISBN 0-85323-977-0 [Consulta: 18 setembre 2010].
# Serguei Kuznetsov

Serguei Kuznetsov (Kèmerovo, 2 de juny de 1918 - Moscou, 2010) fou un atleta soviètic, especialista en el decatló, que va competir durant la dècada de 1940.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on fou desè en la prova del decatló del programa d'atletisme.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata en la prova del decatló del Campionat d'Europa d'atletisme de 1946, on acabà rere Godtfred Holmvang, i dotze campionats nacionals, dos dels 4x100 metres (1945 i 1947), set en salt de llargada (de 1943 a 1949) i tres en el decatló (de 1943 a 1945). Durant la seva carrera va aconseguir el rècord nacional soviètic del salt de llargada i del decatló. Un cop retirat exercí d'entrenador.

## Millors marques

* salt de llargada. 7,49 metres (1945)
* decatló. 7.082 punts (1945)

## Referències

* 1 2 3 «Кузнецов Сергей Ильич | Спорт-страна.ру» (en rus). [Consulta: 10 maig 2020].
* ↑ «Sergey Kuznetsov Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 10 maig 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 6 maig 2020].
* ↑ Waśko, Janusz (1953-). Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. GreenArt Jacek Kardasz, 2013, p. 117 i 180. ISBN 978-83-62033-30-0.
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 10 maig 2020].
# Setsuko Sasaki

Setsuko Sasaki (en japonès 佐々木 節子 Sasaki Setsuko; 16 d'octubre de 1944) va ser una jugadora de voleibol japonesa que va competir durant la dècada de 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics de Tòquio, on guanyà la medalla d'or en la competició de voleibol. En el seu palmarès també destaca la victòria al Campionat del Món de voleibol de 1967.

## Referències

* ↑ «Setsuko Sasaki Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 7 de novembre 2012. [Consulta: 22 novembre 2017].
* ↑ «Women Volleyball V World Championship 1967 Tokyo (JPN) 27-29.01 - Champion Japan». [Consulta: 22 novembre 2017].
# Sigfrid Lindberg

Sigfrid Lindberg (parròquia de l'església de Maria de Helsingborgs, 26 de març de 1897 - parròquia de l'església de Maria de Helsingborgs, 4 de gener de 1977) fou un futbolista suec, que jugava de porter, que va competir durant la dècada de 1920 i 1930.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de bronze en la competició de futbol. Pel que fa a clubs, defensà els colors de l'Helsingborgs IF (1921-1931) i Landskrona BoIS (1931-1932). Entre 1921 i 1930 jugà 49 partits amb la selecció nacional, en què no marcà cap gol.

## Referències

* ↑ «Sigfrid Lindberg Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 19 de maig 2018. [Consulta: 18 maig 2018].
* ↑ Sigge Lindberg - national-football-teams.com (anglès)
* ↑ Sigfrid Lindberg. Comitè Olímpic Suec
# Simone Sabouret

Simone Sabouret, nascuda Roussel (1893 – ?) va ser una patinadora artística sobre gel francesa que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on finalitzà en setena posició en la prova parelles del programa de patinatge artístic junt al seu marit Charles Sabouret. Quatre anys més tard, als Jocs de Chamonix, fou novena en la mateixa prova.

## Referències

* 1 2 «Simone Sabouret Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 31 juliol 2017].
# Stanley Stanczyk

Stanley Stanczyk (Armstrong, 10 de maig de 1925 - Miami, 3 de juliol de 1997) fou un aixecador estatunidenc que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or en la categoria del pes semipesant del programa d'halterofília. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, guanyà la medalla de plata en la mateixa categoria.
Entre 1946 i els Jocs de 1952 no va prendre cap competició. Guanyà cinc campionats del món d'halterofília, en el pes lleuger, mitjà i semipesant; una medalla d'or als Jocs Panamericans de 1951 i sis campionats nacionals.

## Referències

* 1 2 Stanley Stanczyk a Sports Reference (arxivat)
# Sulo Nurmela

Sulo Nurmela (Miehikkälä, 13 de febrer de 1908 - Hamina, 13 d'agost de 1999) va ser un esquiador finlandès, especialista en esquí de fons, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Garmisch-Partenkirchen, on disputà dues proves del programa d'esquí de fons. Guanyà la medalla d'or en la prova dels relleus 4x10 quilòmetres, formant equip amb Kalle Jalkanen, Klaes Karppinen i Matti Lähde. En la prova dels 18 quilòmetres fou setè.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles d'or al Campionat del Món d'esquí nòrdic entre 1934 i 1935.

## Referències

* 1 2 «Sulo Nurmela Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 10 abril 2019].
# Seminari de Traducció Poètica de Farrera

Els Seminaris de Traducció Poètica de Farrera constitueixen una activitat periòdica, promoguda per la Institució de les Lletres Catalanes des de l'any 1998. Es tracta de seminaris de traducció, que es duen a terme a la població de Farrera. A cada un d'ells s'hi conviden dos o algun cop tres poetes en una determinada llengua estrangera i hi concorren, com a participants, un grup de poetes i traductors que, en el curs del seminari, en comú i en col·laboració, tradueixen alguns dels poemes dels primers. De la major part dels seminaris n'ha resultat la publicació dels poemes traduïts.
Des del 2010 els Seminaris de Traducció de Farrera tenen un retorn al país d'origen dels escriptors. El mateix any una institució de l'àmbit lingüístic convidat acull un seminari que tradueix poetes catalans aconseguint així, un intercanvi, un diàleg complet entre cultures.

## Referències

* 1 2 Institució de les Lletres Catalanes «Seminari de Traducció de Farrera». lletrescatalanes.cat [Consulta: 4 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Ànima, capítol 172 «Seminari de traducció de Farrera». Canal 33. CCMA, Emissió: 10 de maig de 2010..
# Tyrese Gibson

Tyrese Darnell Gibson (Watts, Los Angeles, 30 de desembre del 1978) és un actor i cantant de R&B i rap estatunidenc. Va començar el seu debut als cinemes el 2001.

## Biografia

Gibson va nàixer a Watts, un barri de Los Angeles on va seguir els seus estudis a l'escola de Locke.
La seva carrera va començar quan va ser observat en un espectacle de talents, a l'edat de catorze anys.
L'any 1997 apareix en un anunci de Coca-Cola on canta en un autobús.
El seu primer àlbum musical va convertir-se en disc de platí i el seu segon àlbum, 2000 Watts, es va inspirat en una organització d'ajuda per als joves en dificultat que va descobrir.
El març de 2010, apareix al videoclip de la cançó Telephone interpretada per Lady Gaga i Beyoncé.
A l'octubre de 2011, treu el seu 5è àlbum Open Invitation. El primer single és I gotta chick amb Rick Ross. Surt a Stay on es pot veure Taraji P. Henson (la seva companya a Baby Boy) Els títols Too Easy ft. Ludacris i Nothing on You segueixen a continuació.

### Carrera cinematogràfica

Gibson va rebre el paper que estava destinat a Tupac Shakur al film Baby Boy estrenat l'any 2001; el film va tenir èxit i va aparèixer al box-office.
Els anys següents, Gibson va aparèixer en cinc Fast and Furious (Fast and Furious 2, 5, 6, 7 i 8) (2003, amb Paul Walker amb qui ha format equip durant tot el film), així com a El vol del Fènix (2004), Waist Deep (al costat de Larenz Tate i The Game) (2005), Four Brothers (2005) i Annapolis l'any 2006.
Ha fet igualment aparició al clip Love de Keyshia Cole així com al clip Entorurage d'Omarion. Ha rodat també a Cursa a la mort amb Jason Statham i Natalie Martinez, i Transformers, Transformers: Revenge of the Fallen, Transformers 2: la Revenja i Transformers 3 al costat de Shia LaBeouf, Megan Fox i Josh Duhamel sota la direcció de Michael Bay.

## Filmografia

* Baby Boy (2001)
* 2 Fast 2 Furious (2003)
* El vol del Fènix (Flight of the Phoenix) (2004)
* Four Brothers (2005)
* Annapolis (2005)
* Segrest armat (2006)
* Transformers (2007)
* Transformers: Dark of the Moon (2011)
* Fast Five (2011)
* Fast & Furious 6 (2013)
* Black Nativity (2013)
* Furious 7 (2015)
* Hollywood Adventures (2015)
* Ride Along 2 (2016)
* The Fate of the Furious (2017)
* Fast & Furious 9 (2021)
* Dangerous (2021)
* The Christmas Chronicles 2 (2021)

## Referències

* ↑ «Tyrese Gibson | TV Guide» (en anglès). [Consulta: 1r desembre 2018].
* ↑ «Actor, author Tyrese Gibson urges students to build on ideas». [Consulta: 1r desembre 2018].
* ↑ «Billboard biz» (en anglès). Billboard.
* ↑ «Idapt Releases Follow-up To Their i3 Universal Charger; Meet The i4» (en anglès). BallerStatus.com, 25-08-2011. Arxivat de l'original el 2006-06-22 [Consulta: 1r desembre 2018].
* ↑ «EXCLUSIVE: Tyrese Talks Real Life Connection to First Acting Role in 'Baby Boy'» (en anglès). Entertainment Tonight.
# Hipsodontins

Els hipsodontins (Hypsodontinae) són una subfamília extinta de mamífers artiodàctils de la família dels bòvids que visqueren al Vell Món durant el Miocè. Se n'han trobat restes fòssils a Geòrgia, Grècia, l'Índia, Kenya, Líbia, Mongòlia, Rússia, Sèrbia, Turquia i la Xina. Els seus primers representants mancaven de banyes, però aquest caràcter ja havia esdevingut habitual en el Miocè mitjà. L'altíssim grau d'hipsodòncia de les seves dents postcanines fa pensar que l'herba i altres plantes bastes constituïen la major part de la seva dieta.

## Referències

* 1 2 3 Werdelin i Sanders, 2010, «Bovidae» (A. W. Gentry).
* ↑ Entrada «Hypsodontus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 27 gener 2024].
* 1 2 Agustí i Antón, 2002, p. 130.

## Bibliografia

* Agustí, J.; Antón, M. Mammoths, Sabertooths and Hominids: 65 Million Years of Mammalian Evolution in Europe (en anglès). Columbia University Press, 2002. ISBN 0-231-11640-3.
* Werdelin, L.; Sanders, W. J. Cenozoic Mammals of Africa (en anglès). University of California Press, 2010. ISBN 9780520257214.
# Pernille Harder

Pernille Harder (Ikast, 15 de novembre de 1992) és una futbolista danesa. Juga com a davantera i des del 2023 el seu equip és el Bayern Múnic de la Bundesliga. També és la capitana i màxima golejadora de la selecció de Dinamarca, i va ser elegida com a jugadora de l'any de la UEFA el 2018 i 2020.
Va començar a jugar al futbol als 5 anys. Va jugar en un equip masculí fins als 12 anys, quan es va crear un equip local femení a la zona on va créixer. Estant en l'institut, entrenava amb l'acadèmia del Football Club Midtjylland. El 2007, va debutar professionalment amb el Team Viborg. Entre 2010 i 2012, va jugar amb el IK Skovbakken de la Elitedivisionen danesa.
El 2012, es va unir al Linköpings F.C. de la Damallsvenskan a Suècia. Durant la temporada 2015, va marcar 17 gols en 22 partits amb el club i va guanyar els premis Årets Anfallare (Davantera de l'Any), Årets Allsvenska Spelare (Jugadora de lliga de l'Any) i Futbolista de l'any a Dinamarca.
El 2016, va ser nomenada de nou Jugadora de lliga de l'Any i va ser la màxima golejadora amb 23 gols. També va ajudar al Linköpings F.C. a guanyar el títol de lliga. Al juny, Harder va aconseguir un lloc en el Passeig de la Fama en el Municipi de Linköping. A finals de 2016, es va incorporar al Verein für Leibesübungen Wolfsburg Frauen de la Bundesliga Femenina de Futbol. L'1 de setembre de 2020 es va anunciar que Harder acabava de signar un contracte de tres anys amb el club anglès Chelsea FC de la FA Women's Super League, que pagà un traspàs rècord de 300.000 euros, però el rècord es va batre el setembre de 2022 per Keira Walsh quan va fitxar pel Barcelona.
El 2008, va participar en el Mundial Sub-17 disputat a Nova Zelanda. El 24 d'octubre de 2009, va debutar en la selecció absoluta de Dinamarca amb una victòria per 15-0 sobre Geòrgia, on va marcar un hat-trick.
Va ser nomenada capitana de la selecció el març de 2016, i va participar en la Eurocopa 2017.

## Referències

* ↑ «Chelsea: Bayern Munich sign Pernille Harder and Magdalena Eriksson from WSL champions», 01-06-2023. [Consulta: 1r juny 2023].
* ↑ «Kvindelandsholdet skifter anfører».
* 1 2 3 4 «Dinamarca». UEFA Women's Euro 2022. Guia Panenka, 119 (suplement), 2022, pàg. 15.
* ↑ «To talenter på kontrakt i Skovbakken».
* ↑ «Alla vinnare på Fotbollsgalan 2015».
* ↑ «Pernille Harder på scenen med Zlatan».
* ↑ «Pernille Harder kåret til årets spiller».
* ↑ «Damallsvenskan: Linköpings FC closes in on championship after 1-0 win over FC Rosengård».
* ↑ «Danish international Pernille Harder signs for VfL Wolfsburg». Arxivat de l'original el 2021-05-13. [Consulta: 13 maig 2021].
* ↑ «PERNILLE HARDER JOINS CHELSEA FC WOMEN» (en anglès).
* ↑ «FC Barcelona verpflichtet englische Nationalspielerin Keira Walsh für Rekordsumme von rund 400.000 Euro». Der Spiegel, 07-09-2022.
* ↑ «FIFA U-17 Women's World Cup New Zealand 2008 List of Players». Arxivat de l'original el 5 de març de 2016. [Consulta: 15 gener 2020].
* ↑ «DANMARK - GEORGIEN 15 - 0».
* ↑ «PERNILLE HARDER».
# Jaume Arau i Montaner

Jaume Arau i Montaner (? - 1778) fou un músic i mestre de capella català.
Va ser mestre de Capella de la col·legiata de Santa Anna de Barcelona i després va regir el magisteri de Santa Maria de Mataró. Quan es varen traslladar les relíquies de les Santes des del monestir de Sant Cugat a Mataró, l'any 1772, va estrenar el seu oratori La paz y lustre buelto a su patria, simbolizado en el arca del Testamento, trasladad de Casa de Obededom a la Santa Ciudad de Sion. L'any 1778, abans de morir, va nomenar hereu dels seus béns a l'ajuntament, a qui va cedir "los llibres de música dits Borradors". Va demanar ser sepultat a la porta de l'església mataronina de Santa Anna, sota una llosa, amb la inscripció ”hic jacet homo, minus nihil”. Entre l'inventari de les seves pertinences hi havia una guitarra.
Es conserven obres seves al fons musical de l'església parroquial de Santa Maria de Mataró (MatC).

## Referències

* 1 2 Cabot i Sagrera, Neus; Gregori i Cifré, Josep Maria. Fons del Museu-Arxiu de Santa Maria de Mataró. Barcelona: Generalitat de Catalunya, Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació, 2010, p. XXX. ISBN 9788439382676 (Generalitat de Catalunya) ; 9788449026256 (UAB) ; 9788439374756 (col·lecció).
* ↑ «Obres de Jaume Arau i Montaner a l'IFMuC. Base de dades dels fons musicals de Catalunya». IFMuC - Inventari dels Fons Musicals de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2023].