OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pocket Dragons

Pocket Dragons és una sèrie d'animació produïda per l'estudi D'Ocon Films Productions, en coproducció amb Televisión Española, Bohbot Entertainment i DIC Productions. La sèrie es basa en el personatge de Pocket Dragon creat per l'artista Real Musgrave, més conegut per les figuretes de Pocket Dragons també basades en el seu treball. Els dibuixos giren al voltant de les aventures dels Pocket Dragons, un grup de dracs molt petits, que viuen amb un mag vell i amable. El programa es va estrenar a principis de 1998 als Estats Units a la cadena de programació sindicada Bohbot Kids Network. Es va doblar al català pel canal K3.
Craig Miller i Marv Wolfman van crear la sèrie en si i alhora la van produir i muntar. Junts o per separat, van escriure més del 40% del nombre total d'episodis. Pocket Dragons també va ser la primera sèrie d'animació signada amb un contracte laboral amb el Sindicat de Guionistes dels Estats Units.

## Referències

* ↑ Perlmutter, David. The Encyclopedia of American Animated Television Shows. Rowman & Littlefield, 2018, p. 469. ISBN 978-1538103739.
* ↑ Erickson, Hal. Television Cartoon Shows: An Illustrated Encyclopedia, 1949 Through 2003. 2a edició. McFarland & Co, 2005, p. 626. ISBN 978-1476665993.
* ↑ «Pocket dragons». Goita què fan, ara!. [Consulta: 2 octubre 2024].
* ↑ «Fitxa de doblatge Pocket Dragons». Eldoblatge.com. [Consulta: 2 octubre 2024].
* ↑ Hulett, Steve. «Women in Animation Panel». animationguildblog.blogspot.com/, 22-10-2011.
# Propagació de creences

La propagació de creences, també coneguda com a transmissió de missatges suma-producte, és un algorisme de pas de missatges per realitzar inferències sobre models gràfics, com ara xarxes bayesianes i camps aleatoris de Markov. Calcula la distribució marginal per a cada node (o variable) no observat, condicionada a qualsevol node (o variable) observat. La propagació de creences s'utilitza habitualment en la intel·ligència artificial i la teoria de la informació, i ha demostrat un èxit empíric en nombroses aplicacions, com ara codis de control de paritat de baixa densitat, codis turbo, aproximació d'energia lliure i satisfacció.
L'algorisme va ser proposat per primera vegada per Judea Pearl l'any 1982, que el va formular com un algorisme d'inferència exacta sobre arbres, més tard estès als arbres. Tot i que l'algorisme no és exacte en gràfics generals, s'ha demostrat que és un algorisme aproximat útil.
Donat un conjunt finit de variables aleatòries discretes $X_{1},\ldots ,X_{n}$ amb funció de massa de probabilitat conjunta $p$, una tasca habitual és calcular les distribucions marginals de la $X_{i}$. El marginal d'un sol $X_{i}$ es defineix per ser
$p_{X_{i}}(x_{i})=\sum _{\mathbf {x} ':x'_{i}=x_{i}}p(\mathbf {x} ')$
on $\mathbf {x} '=(x'_{1},\ldots ,x'_{n})$ és un vector de valors possibles per a $X_{i}$, i la notació $\mathbf {x} ':x'_{i}=x_{i}$ significa que la suma s'agafa per sobre d'aquests $\mathbf {x} '$ de qui $i$ la coordenada és igual a $x_{i}$.
El càlcul de distribucions marginals mitjançant aquesta fórmula esdevé ràpidament computacionalment prohibitiu a mesura que creix el nombre de variables. Per exemple, donades 100 variables binàries $X_{1},\ldots ,X_{100}$, calculant un únic marginal $X_{i}$ utilitzant $p$ i la fórmula anterior implicaria la suma $2^{99}\approx 6.34\times 10^{29}$ valors possibles per $\mathbf {x} '$. Si se sap que la funció de massa de probabilitat $p$ factors d'una manera convenient, la propagació de creences permet calcular els marginals de manera molt més eficient.

## Referències

* ↑ Braunstein, A.; Mézard, M.; Zecchina, R. Random Structures & Algorithms, 27, 2, 2005, pàg. 201–226. arXiv: cs/0212002. DOI: 10.1002/rsa.20057.
* ↑ "" a AAAI-82: Pittsburgh, PA.
* ↑ "" a IJCAI-83: Karlsruhe, Germany.
* ↑ Pearl, Judea. Probabilistic Reasoning in Intelligent Systems: Networks of Plausible Inference. 2a edició. San Francisco, CA: Morgan Kaufmann, 1988. ISBN 978-1-55860-479-7.
# Resolució 1516 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1516 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 20 de novembre de 2003. Després de reafirmar la resolució 1373 (2001), i la necessitat de combatre per tots els mitjans les amenaces a la pau i la seguretat internacionals creades per actes terroristes, va condemnar els atacs amb bombes comesos a Istanbul, Turquia, els dies 15 i 20 de novembre de 2003, que van causar 57 morts i 700 ferits, així com altres actes terroristes perpetrats en diferents països, i va considerar que aquests actes, igual que tot acte de terrorisme, constitueixen una amenaça a la pau i la seguretat.
La resolució va expressar la seva més sentit condol i les seves condolences al poble i al govern de Turquia i del Regne Unit i a les víctimes dels atacs terroristes i als seus familiars, i va exhortar a tots els Estats al fet que, de conformitat amb les obligacions que li incumbeixen en virtut de la resolució 1373, cooperessin en els esforços per trobar als autors, organitzadors i patrocinadors dels atacs terroristes i sotmetre'ls a l'acció de la justícia.
Finalment, el Consell va expressar la seva determinació de combatre totes les formes de terrorisme.

## Referències

* ↑ «Security Council condemns bomb attacks in Istanbul». United Nations, 20-11-2003.
* ↑ Gray, Christine D. International law and the use of force. 2a edició. Oxford University Press, 2004. ISBN 978-0-19-927130-6.
* ↑ «Security Council denounces attacks in Turkey, reaffirms fight against terror». Kuwait News Agency, 21-11-2003.
* ↑ McCormack, T.; McDonald, Avril Yearbook of International Humanitarian Law – 2003, Volume 6; Volume 2003. Cambridge University Press, 2006, p. 281. ISBN 978-90-6704-203-1.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1501 a la 1600 (2003 - 2005)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides (S/RES/1), aprovada sense votació el 25 de gener del 1946, convidava els membres permanents a realitzar els preparatius oportuns per a celebrar la primera reunió del Comitè d'Estat Major, que havia de tenir lloc l'1 de febrer d'aquell mateix any a Londres.
El Comitè havia d'estar compost pels Caps d'Estat Major dels exèrcits dels cinc membres permanents del Consell de Seguretat. La resolució sol·licità com a primera tasca del Comitè l'elaboració de propostes relatives a la seva organització interna, el seu personal i el seu funcionament per a presentar-la posteriorment davant del Consell de Seguretat. La creació del Comitè d'Estat Major es feu a l'empara de l'article 47 de la Carta de les Nacions Unides:
| « | S'establirà un Comitè d'Estat Major per assessorar i assistir el Consell de Seguretat en totes les qüestions relatives a les necessitats militars del Consell de Seguretat per al manteniment de la pau i de la seguretat internacionals, a l'ús i el comandament de les forces posades a la seva disposició, a la regulació dels armaments i al possible desarmament. | » |

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1 a la 100 (1946 - 1952)

## Referències

* ↑ Bailey, Sydney Dawson; Daws, Sam. The procedure of the UN Security Council. 3rd. Oxford University Press, 1998, p. 275. ISBN 978-0-19-828073-6.
* ↑ Wellens, Karel. Resolutions and statements of the United Nations Security Council (1946-1989): a thematic guide. 2a edició. BRILL, 1990, p. 642. ISBN 978-0-7923-0796-9.
# Resolució 776 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 776 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada el 14 de setembre de 1992. Després de reafirmar la Resolució 743 (1992) i observant les ofertes d'assistència realitzades pels estats membres des de l'aprovació de la Resolució 770 (1992) va autoritzar un augment de la grandària i la força de la Força de Protecció de les Nacions Unides a Bòsnia i Hercegovina i altres zones de l'antiga Iugoslàvia.
En virtut de la Resolució 776, la Força de Protecció hauria de proporcionar protecció a organitzacions humanitàries com el Comitè Internacional de la Creu Roja, i altres activitats tal com ho va demanar l'Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Refugiats, com convocar i negociant passatge segur. També es permetrà a la Força utilitzar defensa pròpia si persones armades intenten impedir-li que compleixi el seu mandat.
La resolució va ser aprovada per 12 vots contra cap, amb 3 abstencions de la República Popular de la Xina, Índia i Zimbàbue.

## Referències

* ↑ Durch, William J. UN peacekeeping, American politics, and the uncivil wars of the 1990s. Palgrave Macmillan, p. 229. ISBN 978-0-312-16075-3.
* ↑ Bouchet-Saulnie, Françoise; Brav, Laura; Olivier, Clémentine. The practical guide to humanitarian law. 2a edició. Rowman & Littlefield, 2007, p. 423. ISBN 978-0-7425-5496-2.
* ↑ Bethlehem, Daniel L.; Weller, Marc The 'Yugoslav' crisis in international law: general issues. Cambridge University Press, 1997, p. 19. ISBN 978-0-521-46304-1.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 701 a la 800 (1991 - 1993)
* Guerra de Bòsnia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Pirotèrids

Els pirotèrids (Pyrotheriidae) són una família extinta de mamífers ungulats mitjans-grossos que visqueren a Sud-amèrica durant el Paleogen. Se'ls agrupa juntament amb altres estranys ungulats sud-americans dins el subordre Meridiungulata. Es tracta de l'única família reconeguda del clade dels piroteris (Pyrotheria). Anteriorment se'n reconeixien d'altres, però totes han estat sinonimitzades amb els pirotèrids.

## Referències

* 1 2 Entrada «Pyrotheriidae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2023].
* ↑ Fernández, M.; Zimicz, A. N.; Bond, M.; Chornogubsky, L.; Muñoz, N. A.; Fernicola, J. C. «First Pyrotheria (Mammalia, Meridiungulata) from the Quebrada de Los Colorados Formation (middle Eocene–early Oligocene) at Los Cardones National Park, northwestern Argentina» (en anglès). Journal of Mammalian Evolution, 30, 2023, pàg. 461-474. DOI: 10.1007/s10914-023-09649-5.
# Centre Olímpic de Tennis de Pequín

El Centre Olímpic de Tennis de Pequín (xinès: 北京奥林匹克公园网球场) és una instal·lació esportiva temporal a la capital xinesa on se celebraran les competicions de tennis dels Jocs Olímpics de 2008.
Compte amb 10 pistes de competició i 6 d'entrenament. Té una capacitat total de 17400 espectadors.
Està ubicat en la part nord del Parc Olímpic, districte de Chaoyang, al nord de la capital xinesa.
# Ferdinand Vasserot

Ferdinand Vasserot (París, 2 de març de 1881 - Lizy-sur-Ourcq, 7 de febrer de 1967) va ser un ciclista francès. Va competir com amateur i es va especialitzar en el ciclisme en pista. Va aconseguir una medalla de bronze al Campionat del món de velocitat de 1900 per darrere del belga Alphonse Didier-Nauts i del estatunidenc John Henry Lake.
Va participar en els Jocs Olímpics de París de 1900.

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Piet de Brouwer

Petrus Godefridus "Piet" de Brouwer (Gestel, Brabant del Nord, 5 d'octubre de 1880 - Eindhoven, 5 d'octubre de 1953) va ser un tirador amb arc neerlandès que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va disputar una prova del programa de tir, el tir a l'ocell mòbil, 28 m. per equips, en què guanyà la medalla d'or.

## Referències

* ↑ «Piet de Brouwer Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 26 juny 2017].
# Jacques-Louis Soret

Jacques-Louis Soret (Ginebra, Suïssa, 30 juny 1827 - 13 maig 1890) fou un físic i químic suís que descobrí l'element químic holmi el 1878 juntament amb Marc Delafontaine i Per-Teodor Cleve.
Era fill de Nicolas Soret, mercader de professió, i de Jenny Odier. Realitzà els seus estudis secundaris a l'Acadèmia de Ginebra. Entre 1847 i 1852 estudià a París al Collège de France amb Henri Victor Regnault i a l'Escola Politècnica. Visità Anglaterra i Itàlia. El 1952 es llicencià en física a l'Acadèmia de Ginebra. L'any següent fou professor de física i química al Gymnasium de Ginebra. El període 1858-1862 fou assessor administratiu de Ginebra i director d'obres durant la construcció del pont del Mont-Blanc. A Heidelberg, realitzà investigacions sobre l'ozó al laboratori de Robert Wilhelm Bunsen (1862-1863) descobrint que es tractava de trioxigen, O₃. També amplià estudis a Jena, Weimar i Berlín. Fou nomenat professor de l'Acadèmia de Ginebra (1866), professor de Física Mèdica (1876) i rector de la universitat (1880-1882).
El 1878 estudiant els espectres dels diferents elements químics del mineral gadolinita identificà unes bandes que no corresponien a cap element conegut fins aquell moment, confirmant una observació menys precisa del també químic suís Marc Delafontaine. L'any següent el químic suec Per Teodor Cleve arribà a la mateixa conclusió i anomenà holmi al nou element.
El 1883 descobrí una intensa banda d'absorció de la llum en la zona del color blau de l'espectre visible de la sang, actualment anomenada banda de Soret.
Fou president de la Societat suïssa de ciències naturals (1880-1886) i membre de l'Acadèmia de Ciències de París (1890). Fou nomenat doctor honoris causa per la Universitat de Basilea (1874) i Cavaller de la Legió d'Honor (1887).

## Referències

* 1 2 VW, Charles P. Enz /. «Soret, Jacques-Louis» (en francès). [Consulta: 27 desembre 2017].
* ↑ Soret, J.L. «Sur les spectres d'absorption ultra-violets des terres de la gadolinite». Comptes rendus de l'Académie des sciences, 87, 1878, pàg. 1062.
* ↑ Soret, J.L. «Analyse spectrale: Sur le spectre d'absorption du sang dans la partie violette et ultra-violette». Comptes rendus de l'Académie des sciences, 97, 1883, pàg. 1269–1270.
# Draft de l'NBA del 1984

En el Draft de l'NBA del 1984 es van escollir grans jugadors com Michael Jordan, Charles Barkley, Hakeem Olajuwon o John Stockton.
És considerat un dels drafts amb més talent de la història de l'NBA, perquè van arribar a sortir 4 jugadors que arribarien al Saló de la Fama del Bàsquet (Hakeem Olajuwon, Michael Jordan, Charles Barkley i John Stockton) i seleccionant 7 All-Star (Hakeem Olajuwon, Michael Jordan, Charles Barkley, Alvin Robertson, Thorpe Otis, Kevin Willis i John Stockton).
Tot i això, està marcada per la selecció de Sam Bowie per damunt de Michael Jordan. Aquesta última és considerada com una de les majors decepcions en el Draft de l'NBA.

## Primera ronda

* = All-Star
* = Hall of Fame
| Nº | Jugador | Nacionalitat | Equip de l'NBA | Universitat/club anterior |
| 1 | Hakeem Olajuwon (C) | Nigèria | Houston Rockets | Houston |
| 2 | Sam Bowie (C) | Estats Units | Portland Trail Blazers (dels Indiana) | Kentucky |
| 3 | Michael Jordan (SG) | Estats Units | Chicago Bulls | North Carolina |
| 4 | Sam Perkins (PF/C) | Estats Units | Dallas Mavericks | North Carolina |
| 5 | Charles Barkley (PF) | Estats Units | Philadelphia 76ers (dels L.A. Clippers) | Auburn |
| 6 | Melvin Turpin (C) | Estats Units | Washington Bullets | Kentucky |
| 7 | Alvin Robertson (SG) | Estats Units | San Antonio Spurs | Arkansas |
| 8 | Lancaster Gordon (SG) | Estats Units | Los Angeles Clippers (dels Golden State) | Louisville |
| 9 | Otis Thorpe (PF) | Estats Units | Kansas City Kings | Providence |
| 10 | Leon Wood (SG) | Estats Units | Philadelphia 76ers (dels Denver) | Cal State Fullerton |
| 11 | Kevin Willis (PF/C) | Estats Units | Atlanta Hawks | Michigan State |
| 12 | Tim McCormick | Estats Units | Cleveland Cavaliers * | Michigan |
| 13 | Jay Humphries | Estats Units | Phoenix Suns | Colorado |
| 14 | Michael Cage (PF) | Estats Units | Los Angeles Clippers (dels Seattle) | San Diego State |
| 15 | Terence Stansbury (SG) | Estats Units | Dallas Mavericks | Temple |
| 16 | John Stockton (PG) | Estats Units | Utah Jazz | Gonzaga |
| 17 | Jeff Turner (PF) | Estats Units | New Jersey Nets | Vanderbilt |
| 18 | Vern Fleming (SF/SG) | Estats Units | Indiana Pacers (dels New York) | Georgia |
| 19 | Bernard Thompson | Estats Units | Portland Trail Blazers | Fresno State |
| 20 | Tony Campbell | Estats Units | Detroit Pistons | Ohio State |
| 21 | Kenny Fields | Estats Units | Milwaukee Bucks | UCLA |
| 22 | Tom Sewell | Estats Units | Philadelphia 76ers | Lamar |
| 23 | Earl Jones (C) | Estats Units | Los Angeles Lakers | District of Columbia |
| 24 | Michael Young (SG) | Estats Units | Boston Celtics | Houston |

## Altres escollits destacats

| Nº | Jugador | Nacionalitat | Equip de l'NBA | Universitat/club anterior |
| 27 | Ron Anderson (SG/SF) | Estats Units | Cleveland Cavaliers | Fresno State |
| 46 | Jerome Kersey (SF) | Estats Units | Portland Trail Blazers | Longwood |
| 68 | Earl "Butch" Graves | Estats Units | Cleveland Cavaliers | Yale |
| 70 | Rick Carlisle (PG) | Estats Units | Boston Celtics | Virginia |
| 208 | Carl Lewis | Estats Units | Chicago Bulls | Houston |
# Alexandra Popp

Alexandra Popp (Witten, 6 d'abril de 1991) és una futbolista internacional amb Alemanya que juga com a davantera al Wolfsburg, de la Bundesliga. Va ser nomenada millor jugadora alemanya del 2014.

## Trajectòria

| Temporades | Club | Títols | Selecció (fass finals) |
| 07/08 | 1.FFC Recklinghausen | | Eurocopa sub-17 2008 (campió) |
| 08/09 - 11/12 0 0 0 | FCR Duisburg 0 0 0 | 1 Lliga de Campions, 2 Copes 0 0 0 | Mundial sub-17 2008 (3r lloc) Eurocopa sub-19 2009 (1a fase) Mundial sub-20 2010 (campió) Mundial 2011 (campió) |
| 12/13 - act. | VfL Wolfsburg | 2 Lligues de Campions, 2 Lligues, 3 Copes | Mundial 2015 (4t lloc) |

## Referències

* ↑ Kicker
# The Ugly Duckling

The Ugly Duckling és el títol de dos curtmetratges de dibuixos animats de la sèrie Silly Symphonies de Walt Disney, basades en el conte de fades L'aneguet lleig, de Hans Christian Andersen. Al conte d'Andersen, Un ànec és rebutjat pels seus companys, ja que el consideren lleig pel seu aspecte diferent. Finalment, l'aneguet lleig esdevé un cigne, una bonica criatura, i acaben els seus patiments.
Walt Disney va produir dos curtmetratges de les Silly Symphonies basats en el conte de fades, un el 1931 en blanc i negre, i un el 1939 en Technicolor. La pel·lícula en color guanyaria el Premi Oscar de 1939 a millor curtmetratge animat, sent també l'última de les Silly Symphonies.
En aquesta versió, els patiments del petit cigne s'escurcen, mentre és trobat per la seva família, després de només uns quants minuts de rebuig i ostracisme, en comptes d'un any sencer. Aquesta versió abreujada és llegida per Lilo a Stitch a la pel·lícula de Disney de 2002 Lilo & Stitch. La història té un impacte profund en Stitch, qui comença a buscar la seva família genuïna.

## Referències

* ↑ Merritt, Russell; Kaufman, J. B.. Walt Disney's Silly Symphonies: A Companion to the Classic Cartoon Series. 2a edició. Glendale, CA: Disney Editions, 2016, p. 104-105. ISBN 978-1-4847-5132-9.
* ↑ «The 12th Academy Awards (1940) Nominees and Winners». Academy of Motion Picture Arts and Sciences. [Consulta: 25 abril 2013].

## Enllaços externs

* El curtmetratge de 1939 Arxivat 2008-01-19 a Wayback Machine. a The Encyclopedia of Disney Animated Shorts (anglès)
# SD Estrella Roja

El SD Estrella Roja (en serbi: Sportsko društvo Crvena zvezda / Спортско друштво Црвена звезда) és un club poliesportiu de la ciutat de Belgrad a Sèrbia.
Va ser fundat el 4 de març de 1945 com una Societat Juvenil de Cultura Física amb set seccions esportives: escacs, atletisme, bàsquet, futbol, natació, rem i voleibol. El 12 d'octubre de 1946 va absorbir a una altra societat esportiva similar anomenada Student, incrementant d'aquesta manera el nombre de seccions esportives que la componien. El 1948 aquestes seccions esportives es van transformar en clubs i la Societat Juvenil de Cultura Física Estrella Roja va passar a denominar-se Societat Esportiva Estrella Roja.

## Seccions

La SD Estrella Roja té seccions esportives en les següents disciplines:
| Esport | Nom | Fundació |
| Arts marcials mixtes | Sportski klub Crvena zvezda Ginis | 1997 |
| Atletisme | Atletski klub Crvena zvezda | 1945 |
| Automobilisme | Automobilski karting sportski klub Crvena zvezda | 1946 |
| Basquetbol | Košarkaški klub Crvena zvezda | 1945 |
| Bitlles | Kuglaški klub Crvena zvezda | 1953 |
| Boxa | Bokserski klub Crvena zvezda | 1952 |
| Bridge | Bridž klub Crvena zvezda | 1995 |
| Ciclisme | Biciklistički klub Crvena zvezda | 1947 |
| Escacs | Šahovski klub Crvena zvezda | 1945 |
| Esgrima | Mačevalački klub Crvena zvezda | 1946 |
| Esquí | Skijaški klub Crvena zvezda | 1946 |
| Futbol | Fudbalski klub Crvena zvezda | 1945 |
| Futbol sala | Klub malog fudbala Crvena zvezda | 2019 |
| Halterofília | Klub dizača tegova Crvena zvezda | 1996 |
| Handbol | Rukometni klub Crvena zvezda | 1948 |
| Hoquei sobre gel | Sportski klub za hokej na ledu Crvena zvezda | 1946 |
| Judo | Džudo klub Crvena zvezda | 1955 |
| Karate | Karate klub Crvena zvezda | 1972 |
| Kickboxing | Kik boks klub Crvena zvezda Delije | 1995 |
| Lluita | Rvački klub Crvena zvezda | 1953 |
| Rem | Veslački klub Crvena zvezda | 1922 |
| Rugbi a 13 | Ragbi liga klub Crvena zvezda | 2006 |
| Rugbi a 15 | Beogradski ragbi klub Crvena zvezda | 1982 |
| Tir olímpic | Streljački klub Crvena zvezda | 1980 |
| Natació | Plivački klub Crvena zvezda | 1946 |
| Taekwondo | Tekvondo klub Crvena zvezda | 1994 |
| Tennis | Teniski klub Crvena zvezda | 1946 |
| Tennis de taula | Stonoteniski klub Crvena zvezda | 1945 |
| Voleibol | Odbojkaški klub Crvena zvezda | 1945 |
| Waterpolo | Vaterpolo klub Crvena zvezda | 1945 |

## Referències

* ↑ «Клубови».

## Enllaços externs

* Web oficial del Club
# Anastassia Baríxnikova

Anastassia Vladímirovna Baríxnikova –en rus, Анастасия Владимировна Барышникова– (Txeliàbinsk, 19 de desembre de 1990) és una esportista russa que competeix en taekwondo.
Va participar en els Jocs Olímpics de Londres 2012, obtenint una medalla de bronze en la categoria de –67 kg. En els Jocs Europeus de Bakú 2015 va aconseguir una medalla d'or en la categoria de –67 kg.
Va guanyar dues medalles de bronze en el Campionat Mundial de Taekwondo, en els anys 2009 i 2011, i tres medalles d'or en el Campionat Europeu de Taekwondo entre els anys 2010 i 2014.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2012 | Londres ( Regne Unit) | 3 | –67 kg |
| Campionat Mundial ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2009 | Copenhaguen ( Dinamarca) | 3 | –73 kg |
| 2011 | Gyeongju ( Corea del Sud) | 3 | –73 kg |
| Jocs Europeus ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2015 | Bakú ( Azerbaidjan) | 1 | –67 kg |
| Campionat Europeu ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2010 | Sant Petersburg ( Rússia) | 1 | –73 kg |
| 2012 | Manchester ( Regne Unit) | 1 | –73 kg |
| 2014 | Bakú ( Azerbaidjan) | 1 | –67 kg |

## Referències

* ↑ «Anastasiya Barýshnikova» Arxivat 2012-11-16 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Anastasiya Barýshnikova» en Taekwondodata.com (anglès)

## Enllaços externs

* Anastassia Baríxnikova - Lloc web oficial
* Anastassia Baríxnikova a Sports Reference (arxivat)
# Chen Shih-Hsin

Chen Shih-Hsin (en xinès: 陳詩欣–) (16 de novembre de 1978) és una esportista taiwanesa que va competir en taekwondo. Va guanyar una medalla d'or en els Jocs Olímpics d'Estiu d'Atenes de l'any 2004.

## Referències

* ↑ «Chen Shih-Hsin». Arxivat de l'original el 2012-10-25. [Consulta: 8 setembre 2016].
* ↑ Chen Shih-Hsin