OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Stjepan Mesić

Stjepan Mesić, més conegut com a Stipe Mesić (24 de desembre de 1934 a Orahovica, Regne dels Serbis, Croats i Eslovens) és un polític croat al que es pot classificar com de centreesquerra. És president de Croàcia des del 18 de febrer de 2000 i fou reescollit el 16 de gener del 2005 per a un segon mandat de cinc anys. Havent estat el 1991 l'últim representant croata en la presidència col·lectiva de la República Socialista Federativa de Iugoslàvia, fou també formalment l'últim president de la Iugoslàvia formada per sis repúbliques (Bòsnia i Hercegovina, Croàcia, Macedònia, Montenegro, Sèrbia i Eslovènia).
Va realitzar els seus estudis en la facultat de Dret de Zagreb i va entrar en el món de la política a la fi dels anys seixanta, i fou empresonat durant un any (1971-1972) pel govern comunista per la seva vinculació a la primavera croata que lluitava pel reconeixement de l'especificitat cultural i lingüística croata dins Iugoslàvia. Es va casar amb una dona sèrbia, Milka Dudunić, i van tenir dues filles.
Després de la instauració del pluripartidisme, participa en la creació de la Unió Democràtica Croata (HDZ) juntament amb Franjo Tuđman. Presidí el 1992 la cambra baixa del parlament (el "Sabor"), però discrepà amb el president Tuđman, la política del qual no aprovava. El 1994, crea la seva pròpia formació, el Partit dels Demòcrates Independents (HND) abans d'unir-se al Partit Popular Croata (HNS).
A la mort del primer president de la Croàcia independent, el succeí al capdavant de l'Estat i marca els seus dos mandats per la seva independència respecte als partits i una participació activa a l'aproximament a les institucions de la Unió Europea.

## Enllaços externs

* Pàgina del president Croat Arxivat 2008-09-07 a Wayback Machine. (anglès) (croat)
# Lentigen

El lentigen (lentígens en plural) és un petita taca pigmentada en la pell amb una vora clarament definida, envoltada per pell d'aparença normal. És una hiperplàsia (benigna) inofensiva dels melanòcits, que és lineal en la seva propagació. Això vol dir que la hiperplàsia dels melanòcits es limita a la capa de cèl·lules directament per sobre de la membrana basal de l'epidermis, on els melanòcits normalment resideixen. Això està en contrast amb els "nius" de melanòcits de múltiples capes que es troben en els nevus melanocítics. A causa d'aquesta característica, l'adjectiu "lentiginós" s'utilitza per descriure altres lesions de la pell que proliferen de manera linealment similar dins de la capa de cèl·lules basals.
Els lentígens es distingeixen de les pigues (efèlides) en la proliferació de melanòcits. Les pigues tenen un nombre relativament normal dels melanòcits, però una major quantitat de melanina. El lentigen té un augment en el nombre de melanòcits. les pigues augmentaran en nombre i en foscor amb l'exposició al sol, mentre que els lentígens romandran estables en el seu color, independentment de l'exposició al sol.
El nevus és una malformació benigna però susceptible de sofrir degeneracions canceroses.
Els lentígens es presenten com a taques planes de coloració fosca i uniforme, marró o negra, de pocs mil·límetres de diàmetre. Durant la infantesa, en surten com a mínim entre cinc i deu a gairebé tothom, localitzats en qualsevol part del cos.

## Referències

* ↑ http://www.termcat.cat/scripts/rwisapi.dll/@Termcat_dev.env Arxivat 2010-09-18 a Wayback Machine.
# Hans Eckstein

Hans Eckstein (Leipzig, 15 de desembre de 1908 - Leipzig, 15 de març de 1985) va ser un waterpolista alemany que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla de plata en la competició de waterpolo.
En retirar-se va fer d'àrbitre i entrenador.

## Referències

* 1 2 «Hans Eckstein Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 7 novembre 2018].
# Reineta d'Anderson

La reineta d'Anderson (Dryophytes andersonii) és una espècie de granota que es troba a Nord-amèrica. És endèmica de l'est dels Estats Units. El seu hàbitat natural són els aiguamolls amb matolls llenyosos perennifolis. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. Fou anomenada en referència a la ciutat d'Anderson (Carolina del Sud).

## Referències

* ↑ Grup d'Especialistes en Amfibis de la CSE de la UICN. «Dryophytes andersonii» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2023. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2023-1.RLTS.T10350A118973819.en. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ Beolens, Watkins i Grayson, 2013, «Anderson (South Carolina)».

## Bibliografia

* Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Amphibians (en anglès). Pelagic Publishing, 2013. ISBN 9781907807428.
# Tirunelveli

Tirunelveli (tàmil திருநெல்வேலி) o Tinnevelly o Nellai (tàmil நெல்லை) és una ciutat i corporació municipal de Tamil Nadu, capital del districte de Tirunelveli, a l'Índia.
A la ciutat hi ha el temple de Nellaiappar, dedicat a Xiva i el més gran de l'estat. El seu nom derivaria en una o altra forma d'arròs (nell) o camps d'arròs. Està situada a 8° 44′ N, 77° 42′ E﻿ / ﻿8.73°N,77.7°E﻿ / 8.73; 77.7, a la riba del riu Tambraparni i enfront de Palamcottah, a l'altre costat del riu. Consta al cens del 2001 amb 411.298 habitants; el 1991 tenia 345.772 habitants, i la projecció pel 2009 és de 597.979 habitants. La corporació municipal ocupa una superfície de 128,65 km².
Vers 1560 fou reconstruïda per Visvanatha Nayaka (1529-1563), segon nayak de la dinastia de Madura. Va passar a sobirania britànica el 1801, però abans ja l'administraven. La població el 1891 era de 24.768 habitants i el 1901 de 40.469, dels quals 7/8 parts eren hindús. La municipalitat es va formar el 1866.

## Enllaços externs

* Tirunelveli - Lloc web oficial
# İslâm I Giray

İslâm I Giray (? - 1536) fou kan de Crimea el 1532. El seu oncle Saadet I Giray va abdicar per manca de suport i el seu rival Islam va pujar al tron.
S'havia destacat com opositor a Saadet, considerat massa pro-otomà. Va fer una incursió al Tsarat Rus el 1527. Quan va pujar al tron el sultà no el va voler reconèixer. Islam va nomenar khalgay al seu germà Uzbeg Giray. Al cap de cinc mesos, sense suport otomà, va abdicar i va demanar a Solimà I el Magnífic de nomenar qui ell volgués com a kan. Fou nomenat per Sahib I Giray que havia estat kan de Kazan. A Islam no se li coneixen monedes.
Solimà el Magnífic va nomenar kan de Crimea a Sahib I Giray i el va enviar amb 60 peces d'artilleria i un miler de geníssers i 200 soldats d'infanteria i artillers. Islam Giray fou designat khalgay. Just en aquest temps Safa Giray havia estat expulsat del tron de Kazan i va demanar ajut al seu oncle per recuperar el tron. El 1533 Crimea va atacar Kazan però foren rebutjats per la intervenció russa. El kan va donar la culpa als prínceps i es va distanciar de l'operació; poc després moria Basili III de Moscou (3 de novembre de 1533) i el va succeir el jove Ivan IV el Terrible sota regència de la vídua Elena.
Segimon de Polònia va aprofitar la minoria per intentar recuperar les ciutats que Basili III li havia arrabassat i va incitar al kan a envair Rússia. Sahib va atacar Riazan però fou rebutjat pels prínceps Punkof i Gatef (1534); Segimon pel seu costat també fou derrotat i les forces russes es van acostar a Vilna fins que els lituans es van retirar de Rússia. Mentre a Crimea. Islam Giray, partidari de Rússia, es va revoltar i va prendre el poder efectiu a Sahib Giray i es va refugiar a Kirkor, protegit pels otomans. Això va posar a Islam en mans dels russos. Islam va enviar 20.000 homes contra Lituània per forçar a una pau amb Rússia. El 1535 els lituans i russos es van estar enfrontant i els segons van tenir el suport de 15.000 tàtars. Islam pretenia que actuava en nom de Sahib Giray; els historiadors russos l'acusen d'haver traït a Moscou en ser subornat pels polonesos. Els lituans van ocupar Gomel, Starodub i Pochepa. Mentre els tàtars eren incitats a la revolta per Sahib Girai. Un atac lituà a Ivanogorod al riu Sebeya, a la frontera russa, fou rebutjat i els russos van recuperar Pochepa i Starodub i van construir dues noves ciutats, Zavolochia i Veliya, i va seguir una treva de cinc anys. Islam va informar als russos que el sultà havia decidit fer la guerra a Rússia i els russos li van ordenar assassinar Simeó Belski, que instigava a la guerra al sultà, però abans de rebre l'orde Islam fou assassinat en un sobtat atac d'un cap nogai anomenat Baki Beg, aliat de Belski.

## Vegeu també

* Sijewit

## Bibliografia

* Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II, division I. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Cecina (Toscana)

Cecina és un municipi italià, situat a la regió de la Toscana i a la província de Livorno. L'any 2006 tenia 27.336 habitants.
# Krystyna Hołuj-Radzikowska

Krystyna Hołuj-Radzikowska (Lviv, 5 de febrer de 1931 - 29 de novembre de 2006) va ser una jugadora d'escacs polonesa. Va ser guardonada per la FIDE amb els títols de Mestra Internacional Femenina el 1955 i Gran Mestra Femenina el 1984.

## Resultats destacats en competició

Hołuj-Radzikowska va ser nou vegades campiona femenina de Polònia (els anys 1951, 1952, 1953, 1955, 1956, 1957, 1959, 1966 i 1969).
Hołuj-Radzikowska va empatar entre els llocs 15è i 16è al Torneig de candidates femení de Moscou de l'any 1955, el qual va ser guanyat per Olga Rubtsova. Va empatar als llocs 7è–8è al Torneig Interzonal d'Ohrid de 1971, guanyat per Nana Aleksàndria.
Va jugar representant Polònia cinc vegades a l'Olimpíada d'escacs femenina:
* El 1957, al 1r tauler a la 1a Olimpíada d'escacs femenina a Emmen, Països Baixos (+9−2=0);
* El 1963, al 2n tauler a la 2a Olimpíada d'escacs femenina de Split (+2−4=2);
* El 1966, al 1r tauler a la 3a Olimpíada d'escacs femenina d'Oberhausen (+3−6=2);
* El 1969, al 1r tauler a la 4a Olimpíada d'escacs femenina de Lublin (+3−3=4);
* El 1972, al 1r tauler a la 5a Olimpíada d'escacs femenina a Skopje (+5−1=3).
Hołuj-Radzikowska va guanyar la medalla d'or individual al primer tauler a Emmen, 1957.
Un torneig d'escacs en la seva memòria se celebra anualment des del 2011 a Wrocław, Polònia.

## Referències

* ↑ «Interview with Krystyna Radzikowska» (en polish). Arxivat de l'original el 2012-03-02. [Consulta: 30 gener 2016].
* ↑ Litmanowicz, Władysław. Szachy od A do Z. Wydawnictwo Sport i Turystyka Warszawa, 1987. (1. A-M), (2. N-Z). ISBN 83-217-2481-7.
* ↑ Women's World Chess Championship - Index of players. Mark Weeks.
* ↑ Women's Chess Olympiads: Krystyna Radzikowska. OlimpBase.
* ↑ «WGM Klaudia Kulon convincing in Wroclaw». Chessdom, 30-12-2014. [Consulta: 5 setembre 2019].
# Xylena exsoleta

Xylena exsoleta és una espècie de lepidòpters ditrisis de la família dels noctúids (Noctuidae) que habita des d'Europa al Japó, incloent-hi la península Ibèrica.

## Descripció

L'adult és una arna grossa de color terrós fosc rogenc. La seva mida oscil·la entre els 58 i 68 mm. Les ales anteriors són llargues i estretes, arribant als 24–29 mm; les posteriors són piloses.
L'eruga és verda amb bandes longitudinals dorsals i subdorsals de color groc i taronja, i taques negres a cada segment.
Difereix de Xylena vetusta, l'altre espècie del gènere citada a la península Ibèrica i les Illes Balears, en què aquesta és més fosca, la coloració ocre es mostra només en una ratlla longitudinal per sobre de la veta mitjana que s'eixampla al llarg de la vena 5; l'estigma orbicular gran i ben marcat, amb el centre i el contorn lineals negres; línies marcades per parells de taques negres a les venes; línia submarginal precedida per dues marques negres en forma de falca que no arriben al reniforme; ales posteriors de color fosc.

## Biologia

Les papallones volen de setembre al juliol depenent de la ubicació.
Les larves són polífagues, alimentant-se de diversos arbres caducifolis, arbusts i herbàcies, incloent Rumex, Sambucus, Euphorbia, Iris, Myrica, Silene, Ononis, Geranium, Stachys, Serratula, Sedum, Petasites. Com moltes espècies similars, fan la metamorfosi baix terra.

## Distribució

Espècie euroasiàtica que ha estat citada des de les Illes Canàries i el nord d'Àfrica occidental a Europa, Orient Pròxim i l'Àsia central fins a l'Oceà Pacífic i el Japó.
Es troba ben estesa per tota la península Ibèrica, encara que no és abundant.
A les Illes Balears ha estat citada al Parc Natural de s'Albufera de Mallorca i a Santa Ponça.

## Hàbitat

Aquestes arnes prefereixen zones de matollar i boscos.

## Referències

* ↑ Calle, José A. Noctuidos españoles. Boletín del Servicio contra Plagas e Inspección Fitopatológica (en castellà). Madrid: Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación. Dirección General de la Producción Agraria, 1982, p. 425.
* ↑ Riddiford, N. Catàleg de biodiversitat del Parc Natural de s'Albufera de Mallorca. Inventaris tècnics de biodiversitat (3). Palma: Conselleria de Medi Ambient, 2002, p. 88.
* ↑ Pinya, Samuel; Suárez-Fernández, Juan José «Registres faunístics a les Illes Balears dels anys 2011-2012». Biota Balear, 2012, pàg. 35-43.

## Enllaços externs

* Sword-grass UKmoths (anglès)
* Fauna Europaea
* Lepiforum.de
* Vlindernet.nl (holandès)
# Baltassí

Baltassí (rus: Балтаси; tàtar: Балтач) és un possiólok de la República del Tatarstan, a Rússia. El 2018 tenia 8.288 habitants.
# Zhu Juefeng

Zhu Juefeng (5 de maig de 1964) fou una jugadora d'handbol xinesa que va competir durant la dècada de 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'handbol.

## Referències

* ↑ «Zhu Juefeng Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de setembre 2011. [Consulta: 3 agost 2019].
# Johannes Esser

Johannes "Jan" Fredericus Samuel Esser (13 d'octubre de 1877, Leiden – 9 d'agost de 1946, Chicago) fou un rellevant cirurgià plàstic i un jugador d'escacs aficionat neerlandès.

## Cirurgià

Esser fou pioner en la creació de mètodes de cirurgia reconstructiva aplicats a soldats ferits durant la I Guerra Mundial. Hom pensa que fou ell qui començar a emprar el terme "stent", el 1917, per descriure l'ús d'un compost per a impressió dental inventat el 1856 pel dentista anglès Charles Stent (1807-1885) per crear un model per a la reconstrucció de la cara. L'anglicisme "stent" va passar posteriorment a significar un dispositiu de forma cilíndrica o tubular d'ús endoluminal, generalment endovascular, i que es col·loca a l'interior d'un conducte corporal per a mantenir-lo permeable o evitar-ne el col·lapse després d'una dilatació, desobstrucció o alliberament quirúrgic.

## Jugador d'escacs

Esser fou un fort jugador d'escacs aficionat, actiu durant les dues primeres dècades del segle xx. Va guanyar un campionat neerlandès (no oficial), a Haarlem 1908. Va guanyar un cop el Campionat dels Països Baixos, el 1913, a Amsterdam, quan derrotà en un matx en Rudolf Loman. El 1910 jugà un matx a 3 partides a Paris contra Dawid Janowski, i perdé per (+1, -2). Entre el 1908 i 1909 va presidir la Federació Neerlandesa d'Escacs.

## Referències

* ↑ "The Story of Dr. Charles Stent" Arxivat 2005-04-28 a Wayback Machine. (anglès) [Consulta: 25 gener 2010]
* ↑ «Dades sobre els campionats dels Països Baixos, i historial de guanyadors» (en anglès). endgame.nl. Arxivat de l'original el 1 de febrer 2010. [Consulta: 18 abril 2011].
* ↑ Matx Esser-Janowski, Paris 1910, partides [Consulta: 25 gener 2010]

## Bibliografia

* The New York Times, 10 d'agost de 1946, p. 13 c. 2

## Enllaços externs

* Estimació Elo de Johannes Esser a «chessmetrics.com». [Consulta: 25 gener 2010]. (anglès)
# Far de Montjuïc

El far de Montjuïc és un edifici situat a la muntanya de Montjuïc de Barcelona, catalogat com a bé camb element d'interès (categoria C). Està gestionat per l'Autoritat Portuària de Barcelona.

## Descripció

Edifici aïllat, situat entre el castell de Montjuïc i l'antic barri de Can Tunis, del qual arrenca la carretera d'accé. De planta rectangular, és planta baixa i pis, i al centre s'eleva sobre pilars el casquet esfèric de la cúpula. La construcció, que incloïa la residència del farer i la sala de màquines, es resol amb quatre façanes estucades, en els quals els emmarcaments de les obertures, formant arcs de mig punt, són fets d'obra vista.

## Història

L'any 1896 es va construir una plataforma provisional als peus de les muralles del castell de Montjuïc per a instal·lar-hi un llum de senyalització. Va entrar en servei l'any 1906 i aquest llum funcionava amb un llum d'oli que aviat es consideraria ineficaç. Va ser substituït el 1915 per una làmpada incandescent de 3.000 candeles visible a més de 48 km de distància.
L'any 1917 es va encarregar un futur projecte a l'enginyer Josep Cabestany. Les obres es van retardar durant anys per la impossibilitat d'adjudicar la construcció i van començar finalment l'any 1922. El far es va posar en funcionament el 31 d'agost de 1925, amb la característica de 2 flaixos blancs cada 10 segons, visibles fins a 41 km de distància. Aquesta característica encara és rellevant avui dia.

## Referències

* 1 2 «Far de Montjuïc». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 3 «Faros de España» (en castellà). Ministerio de Transportes, Movilidad y Agenda Urbana.

## Vegeu també

* Llista de fars de Catalunya
# Petricor

Petricor és el nom que rep l'olor que provoca la pluja en caure en els sòls eixuts. El nom deriva de la unió de dues paraules gregues: πέτρος petros, que significa "pedra", i ἰχώρ, ikhôr, paraula amb la qual anomenaven el líquid que fluïa per les venes dels déus en la mitologia grega. Es defineix com l'aroma característica que acompanya la primera pluja després d'un llarg període de sequera.

## Explicació científica

Aquest terme va ser creat originalment el 1964, en anglès, per dos geòlegs australians: Isabel Joy Bear i R. G. Thomas. Va aparèixer per primera vegada a la revista Nature (993/2). Al seu article, els autors el van descriure com "l'olor que deriva d'un oli traspuat per certes plantes durant períodes de sequera". Aquest oli queda adsorbit a la superfície de les roques, principalment les sedimentàries com les argilenques, i en entrar en contacte amb la pluja és alliberat en l'aire juntament amb un altre compost: la geosmina. La geosmina és un producte metabòlic de certs actinobacteris. L'emissió d'aquests compostos és el que produeix l'aroma característica, a la qual també es pot afegir la de l'ozó, si a més a més hi ha activitat elèctrica.
En un treball posterior, Bear i Thomas (1965) van demostrar que aquests olis aromàtics retarden la germinació de les llavors i el creixement de les plantes. Això podria indicar que les plantes traspuen aquests olis amb la finalitat de protegir les llavors i evitar que germinin en èpoques de sequera. Després de períodes de sequera en zones desèrtiques, el petricor és molt més perceptible i penetrant quan arriba el període de pluges. Per la seva complexa composició (més de 50 substàncies), el petricor no s'ha pogut sintetitzar.
El 2015, científics del MIT van fer servir càmeres d'alta velocitat per a mostrar com aquesta olor s'introdueix a l'aire. Van filmar gotes de pluja caient en 16 superfícies diferents, variant la intensitat i l'altura de la caiguda. Van descobrir que, en colpejar una superfície porosa, es creen petites bombolles dins la gota. Aquestes bombolles augmenten de grandària i suren cap amunt. En arribar a la superfície, es trenquen i alliberen una "efervescència d'aerosols" a l'aire, els quals transporten l'aroma.

## Vegeu també

* Geosmina

## Referències

* ↑ wordsmith.org: A.Word.
* ↑ Bear, I.J.; R.G. Thomas «Nature of argillaceous odour». Nature, 201, 4923, 3-1964, pàg. 993–995. DOI: 10.1038/201993a0.
* ↑ Garg, Anu. The Dord, the Diglot, and an Avocado Or Two: The Hidden Lives and Strange Origins of Words. Penguin, 2007, p. 399. ISBN 9780452288614.
* 1 2 Bear, I.J.; R.G. Thomas «Petrichor and plant growth». Nature, 207, 5005, 9-1965, pàg. 1415–1416. DOI: 10.1038/2071415a0.
* ↑ Daisy Yuhas «Storm Scents: It's True, You Can Smell Oncoming Summer Rain: Researchers have teased out the aromas associated with a rainstorm and deciphered the olfactory messages they convey». Scientific American, 18-07-2012 [Consulta: 20 juliol 2012].
* ↑ «Puede que no sepas qué es el petricor, pero seguro que te gusta (VÍDEO)». [Consulta: 3 desembre 2015].
# Beklemisxi

Beklemisxi (en rus: Беклемищи) és un poble de l'óblast d'Ivànovo, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 234 habitants.
# Harold Barker

Harold Ross Barker (Marylebone, Londres, 12 d'abril de 1886 - Henley-on-Thames, 29 d'agost de 1937) va ser un remer anglès que va competir a primers del segle xx.
Barker estudià al Christ Church de la Universitat d'Oxford i fou membre de la tripulació del seu club de rem a la regata Oxford-Cambridge de 1908. Aquell mateix any guanyà la Silver Goblets a la Henley Royal Regatta, fent parella amb Albert Gladstone. També va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de plata en la prova del quatre sense timoner del programa de rem fent equip amb John Fenning, Gordon Thomson i Philip Filleul. En la final van perdre contra la tripulació del Magdalen College de la Universitat d'Oxford. El 1909 tornà a disputar l' Oxford-Cambridge.
Barker es casà amb Ellen Powell el 1909. Ella era la germana dels remers Ronald i Eric Powell.

## Referències

* ↑ «Henley Royal Regatta Results of Final Races 1839-1939». Arxivat de l'original el 2012-03-09. [Consulta: 17 març 2016].
* ↑ «Harold Barker Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-10-24. [Consulta: 17 març 2016].
* ↑ Office for National Statistics - Marriage Indices

## Enllaços externs

* Perfil a databaseolympics.com
# Dirk van Foreest

Jhr. Dirk van Foreest (Haarlemmermeer, 3 de maig de 1862 – Oosthuizen, 24 de febrer de 1956) fou un jugador d'escacs neerlandès. Era el germà gran d'Arnold van Foreest i parent llunyà de Jorden van Foreest.

## Resultats destacats en competició

Fou tres cops Campió neerlandès, els anys 1885, 1886, i 1887. També va assolir el 5è lloc al campionat neerlandès de 1884 a Gouda (campió: Christiaan Messemaker), i fou segon, rere Rudolf Loman, al campionat neerlandès de 1888 a Rotterdam.

## Referències

* ↑ «Dirk van Foreest». Arxivat de l'original el 2011-07-24. [Consulta: 25 gener 2010].
* ↑ García, Leontxo «Van Foreest, pasmoso ganador en la ‘muerte súbita’». El País, 31 gener 2021 [Consulta: 28 febrer 2021].
* ↑ Amsterdam and Chess Arxivat 2009-10-28 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* Estimació Elo de Dirk Van Foreest a «chessmetrics.com». [Consulta: 25 gener 2010]. (anglès)
* Lloc web del Club d'escacs Utrecht Arxivat 2011-07-24 a Wayback Machine. Article sobre els germans Arnold i Dick van Foreest (neerlandès) [Consulta: 26 gener 2010]
# Marita Sandig

Marita Sandig (alemany: Marita Gasch) (Lichtenstein, 4 d'abril de 1958), de casada Gasch, és una ex-remadora alemanya que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1970 i 1980. Es casà amb el també remer Uwe Gasch.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla d'or en la competició del vuit amb timoner del programa de rem. En el seu palmarès també destaquen quatre medalles d'or i dues de plata al Campionat del món de rem.

## Referències

* 1 2 «Marita Sandig Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de novembre 2012. [Consulta: 14 octubre 2019].
* ↑ Fitxa a worldrowing.com