OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tirso Rodrigáñez y Sagasta

Tirso Timoteo Rodrigáñez y Mateo Sagasta (Logronyo, 24 de gener de 1853 - Madrid, 2 d'agost de 1935). Advocat, periodista i polític espanyol, va ser ministre d'Hisenda durant la regència de Maria Cristina d'Habsburg-Lorena i durant el regnat d'Alfons XIII.

## Biografia

Nebot del president del Govern i fundador del partit Liberal, Práxedes Mateo Sagasta. Després d'estudiar Dret en la Universitat Central de Madrid inicia la seva carrera professional d'advocat al mateix temps que desenvolupa la seva activitat periodística en el periòdic liberal "La Iberia" del que serà director entre 1876 i 1883. En 1883 es casà amb María Sánchez-Guerra Martínez, filla de José Sánchez Guerra y Martínez.
Membre del Partit Fusionista serà elegit diputat al Congrés per Logronyo a les eleccions generals espanyoles de 1881. Després de no obtenir acta de diputat en les següents eleccions, tornarà a resultar escollit pel districte d'Arnedo en les successives eleccions celebrades entre 1886 i 1903, per finalment ser triat senador vitalici en 1905.
Va ser ministre d'Hisenda entre el 19 de març i el 15 de novembre de 1902 als governs que, presidits per Sagasta, tancarien l'etapa de la Regència de Maria Cristina i van iniciar la del regnat d'Alfons XIII. Posteriorment tornaria a ocupar aquesta cartera ministerial entre el 3 d'abril de 1911 i el 12 de març de 1912 en el gabinet que presidiria José Canalejas y Méndez.
Va ser així mateix subsecretari d'Ultramar i de governació, i també governador del Banc d'Espanya tres cops, entre 1910 i 1911, entre 1917 i 1919 i, finalment en 1923.

## Referències

* ↑ Real Academia Matritense de Heráldica y Genealogía. Anales De La Real Academia Matritense De Heráldica y Genealogía IX (2005-2006), 2005-2006, p. 267-268.
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Tirso Rodrigáñez, a xtec.es
Càrrecs públics :
| Precedit per: Ángel Urzáiz y Cuesta Eduardo Cobián y Roffignac | Ministre d'Hisenda (maig-novembre) 1902 1911-1912 | Succeït per: Manuel Eguilior y Llaguno Juan Navarro Reverter |
| Precedit per: Lorenzo Domínguez Pascual Fernando Merino Villarino Salvador Bermúdez de Castro y O'Lawlor | Governador del Banc d'Espanya 1910-1911 1917-1919 (gener-setembre) 1923 | Succeït per: Eduardo Cobián y Roffignac Manuel Allendesalazar Muñoz Carlos Vergara Caillaux |
# Tilapia congica

Tilapia congica és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: riu Congo.

## Referències

* ↑ Smith, A. 1838-1847. Pisces. A: Illustrations of the zoology of South Africa; consisting chiefly of figures and descriptions of the objects of natural history collected during an expedition into the interior of South Africa in 1834-1836. Illust. Zool. S. Africa v. 4: 77 unnumb. pp, accompanying Pls. 1-31.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Poll, M. & D. F. E. Thys van den Audenaerde. 1960. Existence dans la forêt équatoriale congolaise d'une nouvelle sous-espèce de Tilapia (Pisces, Cichlidae) caractérisée par une gibbosité frontale, Tilapia tholloni congica subsp. nov. Rev. Zool. Bot. Afr. v. 42 (núms. 3-4): 329-339, Pls. 2-3.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Teugels, G.G. i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1991. Tilapia. p. 482-508. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Teugels, G.G. i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1992. Cichlidae. p. 714-779. A: C. Levêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Volum 2. Coll. Faune Tropicale núm 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes i O.R.S.T.O.M., París, 902 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Tilapia dageti

Tilapia dageti és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 40 cm de longitud total i els 1.000 g de pes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: riu Níger, llac Txad i el curs superior del riu Senegal.

## Referències

* ↑ Smith, A. 1838-1847. Pisces. A: Illustrations of the zoology of South Africa; consisting chiefly of figures and descriptions of the objects of natural history collected during an expedition into the interior of South Africa in 1834-1836. Illust. Zool. S. Africa v. 4: 77 unnumb. pp, accompanying Pls. 1-31.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Ita, E.O., 1984. Kainji (Nigèria). p. 43-103. A J.M. Kapetsky i T. Petr (eds.) Status of African reservoir fisheries. CIFA Tech. Pap. 10: 326 p.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Teugels, G.G. i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1991. Tilapia. p. 482-508. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Teugels, G.G. i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1992. Cichlidae. p. 714-779. A: C. Levêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Volum 2. Coll. Faune Tropicale núm 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes i O.R.S.T.O.M., París, 902 p.
* Thys van den Audenaerde, D. F. E. 1971. Some new data concerning the Tilapia-species of the subgenus Coptodon (Pisces, Cichlidae). Rev. Zool. Bot. Afr. v. 84 (núms. 1-2): 160-168.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Tilapia coffea

Tilapia coffea és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: riu Saint Paul (Libèria).

## Referències

* ↑ Smith, A. 1838-1847. Pisces. A: Illustrations of the zoology of South Africa; consisting chiefly of figures and descriptions of the objects of natural history collected during an expedition into the interior of South Africa in 1834-1836. Illust. Zool. S. Africa v. 4: 77 unnumb. pp, accompanying Pls. 1-31.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Teugels, G.G. i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1991. Tilapia. p. 482-508. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Teugels, G.G. i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1992. Cichlidae. p. 714-779. A: C. Levêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Volum 2. Coll. Faune Tropicale núm 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes i O.R.S.T.O.M., París, 902 p.
* Thys van den Audenaerde, D. F. E. 1970. Description of a new Tilapia (Pisces, Cichlidae) from St. Paul River, Liberia. Rev. Zool. Bot. Afr. v. 81 (núms. 1-2): 133-140.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Torrent de la Solana (Guixers)

* Aquest article tracta sobre el torrent del Solsonès. Vegeu-ne altres significats a «Torrent de la Solana».
El Torrent de la Solana és un afluent per l'esquerra de l'Aigua de Valls, a la Vall de Lord que realitza tot el seu recorregut pel terme municipal de Guixers.
Neix al vessant occidental del Coll de la Pera. De direcció predominant cap a les 10 del rellotge, s'escola pel fons de la vall orientada cap a ponent i que s'obre entre la Serra de Maçaners (al nord) i la Serra de Valielles (al sud) tot seguint pel costat meridional el traçat de la carretera LV-4241 entre els km 21 (al ja citat Coll de la Pera) i el 24 (al Pont de Valls) fins a desguassar a l'Aigua de Valls a 824 msnm. davant de Cal Satre Barat.
Pràcticament tota la seva conca (cal exclure'n bona part dels cursos dels seus dos primers afluents per la dreta) està integrada en el Pla d'Espais d'Interès Natural (PEIN) de la Generalitat de Catalunya i més concretament en l'espai Serres de Busa-Els Bastets-Lord.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del Torrent de la Solana, que també transcorre íntegrament pel terme municipal de Guixers, està constituïda per 15 cursos fluvials. D'aquests, 9 són tributaris de 1r nivell de subsidiarietat, 4 ho són de 2n nivell i 1 ho és de 3r nivell. La totalitat de la xarxa suma una longitud de 9.854 m.

## Enllaços externs

   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica de l'Aigua de Valls full de càlcul

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ El punt del seu naixement s'ha fixat d'acord amb la informació que consta al web de Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya Arxivat 2010-09-22 a Wayback Machine. i que no es correspon als assenyalats al mapa digital de l'ICC
# Tortuero

Tortuero és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 38 | 42 | 35 | 35 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Tour de Flandes 1940

El Tour de Flandes 1940 és la 24a edició del Tour de Flandes. La cursa es disputà el 31 de març de 1940, amb inici a Gant i final a Wetteren després d'un recorregut de 211 quilòmetres.
El vencedor final fou el belga Achiel Buysse, que s'imposà en solitari en l'arribada a Wetteren. Els també belgues Georges Christiaens i Briek Schotte arribaren segon i tercer respectivament.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Achiel Buysse (BEL) | Dilecta-Wolber | 6h 02' 00" |
| 2 | Georges Christiaens (BEL) | Helyett-Hutchinson | + 20" |
| 3 | Briek Schotte (BEL) | Groene Leeuw | + 20" |
| 4 | Albert Hendrickx (BEL) | Labor | + 1' 15" |
| 5 | Jan Staeren (BEL) | Labor | + 4' 15" |
| 6 | Armand Gilles (BEL) | Alcyon-Dunlop | + 4' 30" |
| 7 | Albert Dubuisson (BEL) | Helyett-Hutchinson | + 4' 35" |
| 8 | Petrus van Teemsche (BEL) | | + 4' 35" |
| 9 | Albert van Wesemael (BEL) | | + 4' 35" |
| 10 | Cyriel van Overberghe (BEL) | Pelissier | + 4' 35" |

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a les-sports.info

## Enllaços externs

* Web oficial
# Tirrena-Adriàtica 2018

La Tirrena-Adriàtica 2018, 53a edició de la Tirrena-Adriàtica, es disputà entre el 7 i el 13 de març de 2018. Aquesta era la setena prova de l'UCI World Tour 2018. Els corredors havien de superar 987,55 km repartits entre set etapes, la primera en la modalitat de contrarellotge per equips i la darrera en la de contrarellotge individual.

## Equips

L'organitzador RCS Sport comunicà la llista d'equips convidats el 20 de gener de 2018.

## Etapes

| Etapa | Data | Ciutats d'etapa | type | Distància (km) | Vencedor de l'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 7 de març | Lido di Camaiore – Lido di Camaiore | contrarellotge per equips | 21,5 | BMC Racing Team | Damiano Caruso |
| 2a etapa | 8 de març | Camaiore – Follonica | etapa plana | 172 | Marcel Kittel | Patrick Bevin |
| 3a etapa | 9 de març | Follonica – Trevi | etapa accidentada | 239 | Primož Roglič | Geraint Thomas |
| 4a etapa | 10 de març | Foligno – Sarnano | etapa de muntanya | 219 | Mikel Landa Meana | Damiano Caruso |
| 5a etapa | 11 de març | Castelraimondo – Filottrano | etapa accidentada | 178 | Adam Yates | Michał Kwiatkowski |
| 6a etapa | 12 de març | Numana – Fano | etapa accidentada | 153 | Marcel Kittel | Michał Kwiatkowski |
| 7a etapa | 13 de març | San Benedetto del Tronto – San Benedetto del Tronto | contrarellotge individual | 10,05 | Rohan Dennis | Michał Kwiatkowski |

### Etapa 7
#### 13 de març de 2018. San Benedetto del Tronto - San Benedetto del Tronto, 10,05 km (Contrarellotge individual)
## Classificacions finals
### Classificació general

Font: ProCyclingStats :

### Classificacions secundàries
## Evolució de les classificacions

| Etapa | Vencedor | Classificació general | Classificació per punts | Classificació de la muntanya | Classificació dels joves | Classificació per equips |
| 1 | BMC Racing | Damiano Caruso | No entregat | No entregat | Fernando Gaviria | BMC Racing |
| 2 | Marcel Kittel | Patrick Bevin | Marcel Kittel | Nicola Bagioli | Fernando Gaviria | BMC Racing |
| 3 | Primož Roglič | Geraint Thomas | Jacopo Mosca | Nicola Bagioli | Jaime Rosón | Team Sky |
| 4 | Mikel Landa | Damiano Caruso | Jacopo Mosca | Nicola Bagioli | Tiesj Benoot | Team Sky |
| 5 | Adam Yates | Michał Kwiatkowski | Jacopo Mosca | Nicola Bagioli | Tiesj Benoot | Team Astana |
| 6 | Marcel Kittel | Michał Kwiatkowski | Jacopo Mosca | Nicola Bagioli | Tiesj Benoot | Team Astana |
| 7 | Rohan Dennis | Michał Kwiatkowski | Jacopo Mosca | Nicola Bagioli | Tiesj Benoot | Team Astana |
| Final | Final | Michał Kwiatkowski | Jacopo Mosca | Nicola Bagioli | Tiesj Benoot | Team Astana |

## Referències

* ↑ «Giro d'Italia 2018 wild card teams announced», 20-01-2018. [Consulta: 4 març 2018].
* ↑ Garibaldi, 2018, p. 12.
* ↑ Tirrena-Adriàtica 2018 a ProCyclingStats

## Enllaços externs

* Official Guide 2018 (Garibaldi) (PDF). RCS MediaGroup, 2018 [Consulta: 8 març 2018].
# Claude Ménard

Claude Ménard (Montrésor, 14 de novembre de 1906 - Amboise, 2 de setembre de 1980) va ser un atleta francès, especialista en el salt d'alçada, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on guanyà la medalla de bronze en la prova del salt d'alçada del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Los Angeles, fou novè en la mateixa prova. En el seu palmarès també destaquen els campionats nacionals de 1926, 1928, 1929 i 1930.

## Millors marques

* Salt d'alçada. 1,92 m (1928)

## Referències

* 1 2 3 «Claude Ménard Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 14 novembre 2018].
* ↑ Gardian, Daniel Guy. Imprimerie Rivet. 100 ans au FCL. 1893-1993 (en francès), 1993, p. 245. ISBN 2-00-004201-5.
* ↑ Claude Ménard a trackfield.brinkster.net
# Tour del Llemosí 2014

El Tour del Llemosí 2014, 47a edició del Tour del Llemosí, es disputà entre el 19 i el 22 d'agost de 2014 sobre un recorregut de 704,6 km repartits quatre etapes. L'inici i final de la cursa fou a Llemotges. La cursa formava part del calendari de l'UCI Europa Tour 2014, amb una categoria 2.1.
El vencedor final fou l'italià Mauro Finetto (Neri Sottoli), amb set segons sobre el belga Björn Leukemans (Wanty-Groupe Gobert) i onze sobre l'italià Davide Rebellin (CCC Polsat Polkowice). En les altres classificacions Axel Domont (AG2R La Mondiale) guanyà la classificació dels punts i de la muntanya, Francesco Manuel Bongiorno (Bardiani CSF) els joves i l'Team Europcar la classificació per equips.

## Equips

L'organització convidà a prendre part en la cursa a tres equips World Tour, dotze equips continentals professionals i tres equips continentals:
* equips World Tour: AG2R La Mondiale, Team Europcar, FDJ
* equips continentals professionals: GW Erco Shimano, Bardiani CSF, Bretagne-Séché Environnement, Caja Rural-Seguros RGA, CCC Polsat Polkowice, Cofidis, Colombia, IAM Cycling, MTN Qhubeka, Neri Sottoli, Topsport Vlaanderen-Baloise, Wanty-Groupe Gobert
* equips continentals: BigMat-Auber 93, La Pomme Marseille 13, Roubaix Lille Métropole

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1a | 19 d'agost | Llemotges - Briva la Galharda | 174,7 | Björn Leukemans (BEL) | Björn Leukemans (BEL) |
| 2a | 20 d'agost | Trelhissac - Gresas | 171,8 | Cyril Gautier (FRA) | Björn Leukemans (BEL) |
| 3a | 21 d'agost | Llac de Vaciviéra - Le Maupuy - Massís de Guéret | 183,2 | Mauro Finetto (ITA) | Mauro Finetto (ITA) |
| 4a | 22 d'agost | Meusac - Llemotges | 174,9 | Manuel Belletti (ITA) | Mauro Finetto (ITA) |

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Mauro Finetto (ITA) | Neri Sottoli | 17h 27' 52" |
| 2 | Björn Leukemans (BEL) | Wanty-Groupe Gobert | + 7" |
| 3 | Davide Rebellin (ITA) | CCC Polsat Polkowice | 11" |
| 4 | Cyril Gautier (FRA) | Team Europcar | + 20" |
| 5 | Rémy Di Grégorio (FRA) | La Pomme Marseille 13 | + 29" |
| 6 | Rein Taaramäe (EST) | Cofidis | + 32" |
| 7 | Francesco Manuel Bongiorno (ITA) | Bardiani CSF | + 38" |
| 8 | Arthur Vichot (FRA) | FDJ | + 44" |
| 9 | Jimmy Turgis (FRA) | Roubaix Lille Métropole | + 50" |
| 10 | Rubén Fernández Andújar (ESP) | Caja Rural-Seguros RGA | + 51" |

## Enllaços externs

* Web oficial (francès)
# Tour del Llemosí 2019

El Tour del Llemosí 2019, 52a edició del Tour del Llemosí, es disputà entre el 21 i el 24 d'agost de 2019 amb un recorregut de 709,3 km dividit en quatre etapes. L'inici de la cursa fou a Condat-sur-Vienne i el final a Llemotges. La cursa formà part del calendari de l'UCI Europa Tour 2019, amb una categoria 2.1.
El vencedor final fou el francès Benoît Cosnefroy (AG2R La Mondiale), que s'imposà als seus compatriotes Lilian Calmejane (Total Direct Énergie) i Guillaume Martin (Wanty-Groupe Gobert).

## Equips

L'organització convidà a prendre part en la cursa a dos equips UCI WorldTeams, tretze equips continentals professionals i dos equips continentals:

## Etapes

| Etapa | Data | Ciutats d'etapa | type | Distància (km) | Vencedor de l'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 21 de ago | Condat – Garait | etapa accidentada | 172,2 | Lilian Calmejane | Lilian Calmejane |
| 2a etapa | 22 de ago | Base départementale de Rouffiac – Trelhissac | etapa accidentada | 182,9 | Mikel Aristi Gardoki | Lilian Calmejane |
| 3a etapa | 23 de ago | Chamboliva – Béinat | etapa de mitja muntanya | 176,8 | Benoît Cosnefroy | Benoît Cosnefroy |
| 4a etapa | 24 de abr | Cofolents – Llemotges | etapa accidentada | 177,4 | Francesco Gavazzi | Benoît Cosnefroy |

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Evolució de les classificacions

| Etapa | Vencedor | Classificació general | Classificació per punts | Classificació de la muntanya | Classificació dels joves | Classificació per equips | Combativitat |
| 1 | Lilian Calmejane | Lilian Calmejane | Anthony Delaplace | Nicolas Baldo | Benoît Cosnefroy | Total Direct Énergie | Nicolas Baldo |
| 2 | Mikel Aristi | Lilian Calmejane | Morne Van Niekerk | Morne Van Niekerk | Benoît Cosnefroy | Total Direct Énergie | Morne Van Niekerk |
| 3 | Benoît Cosnefroy | Benoît Cosnefroy | Francesco Gavazzi | Luca Covili | Benoît Cosnefroy | Vital Concept-B&B Hotels | Dimitri Claeys |
| 4 | Francesco Gavazzi | Benoît Cosnefroy | Julien El Fares | Morne Van Niekerk | Benoît Cosnefroy | Wanty-Groupe Gobert | Julien El Fares |
| Classificacions finals | Classificacions finals | Benoît Cosnefroy | Julien El Fares | Morne Van Niekerk | Benoît Cosnefroy | Wanty-Groupe Gobert | No entregat |

## Referències

* ↑ «Cyclisme : Benoît Cosnefroy dominateur au Tour du Limousin». Le Monde [Consulta: 24 agost 2019].
* ↑ «2019 Tour du Limousin (2.1)». procyclingstats.com.

## Enllaços externs

* Web oficial (francès)
# Tour del Mar Negre

El Tour del Mar Negre és una competició ciclista per etapes que es disputa a Turquia. La cursa forma part de l'UCI Europa Tour, amb una categoria 2.2.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2015 | Tomasz Marczyński | Onur Balkan | Muhammet Atalay |
| 2016-2017 No disputada ||||
| 2018 | Ramūnas Navardauskas | Mauro Schmid | Mustafa Sayar |
| 2019 | Onur Balkan | Samir Jabrayilov | Vitali Buts |

## Referències

* ↑ «Tour of Black Sea (Tur) - Cat.2.2». [Consulta: 30 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cqranking.com
# Timbaki

Timbaki (grec Τυμπάκι, normalment transliterat Tymbaki) és un poble de la prefectura d'Iràklio, a la costa sud de l'illa de Creta, inclòs al municipis de Festos des de la reforma del pla Kalikrates del 2011. El territori del poble és a la costa sud de l'illa de Creta, entre Agia Galini i Matala, a la plana de Messara, que és travessada pel riu Geropotamos. Al cens de l'any 2001 tenia una població d'unes 10 mil persones. L'any 2005 es va parlar de construir-hi un gran port de contenidors amb una zona franca, cap al 2009 es va abandonar definitivament el projecte per la crisi econòmica i per la forta oposició de la població local.

## Referències

* ↑ Exposició de motius contraris al projecte del port de contenidors a Timbaki Arxivat 2012-04-15 a Wayback Machine. (anglès)
# Triesenberg

Triesenberg és una localitat del principat de Liechtenstein. A les valls de Samina i Malbun hi viu una comunitat walser.

## Enllaços externs

* Photos Triesenberg
# Turó de Cal Fonso

El Turó de Cal Fonso és una muntanya de 184 metres que es troba al municipi de Sant Esteve Sesrovires, a la comarca catalana del Baix Llobregat.
# Toyohira (Sapporo)

Toyohira o Toyohira-Ku (豊平区) és un dels deu districtes de la ciutat de Sapporo i antic municipi de la subprefectura d'Ishikari, Hokkaido, Japó.

## Política

L'Ajuntament de Sapporo té una branca a tots els districtes, i entre d'ells, el de Toyohira-ku. Si bé, aquesta branca municipal i l'estatus polític i administratiu del districte no es pot comparar al dels 23 districtes especials de Tòquio.
Aquesta branca de l'ajuntament de Sapporo presta als veïns del districte de Toyohira els mateixos serveis que el pròpi ajuntament, però sense la necessitat de desplaçar-se fins al centre (la seu central de l'ajuntament es troba al districte de Chūō.
A les eleccions municipals de 2019 els habitants del districte de Toyohira van triar els següents representants a la cambra municipal de Sapporo:
| Partit | Partit | Regidors |
| Partit Liberal Democràtic | PLD | 3 / 7 |
| Partit Democràtic Constitucional | PDC | 2 / 7 |
| Partit Comunista del Japó | PCJ | 1 / 7 |
| Kōmeitō | KMT | 1 / 7 |
| Escons vacants | | 0 / 7 |

## Transports
### Ferrocarril

* JR Hokkaidō
** Línia principal de Hakkodate: Hassamu - Hassamu-Chūō - Kotoni
** Línia Sasshō: Hachiken
* Metro de Sapporo
** Línia Tōzai: Miyanosawa - Hassamu-Minami - Kotoni - Nijūyon-Ken

### Carretera

* Autopista Sasson
* Carretera Nacional del Japó 5

## Referències

* ↑ https://www.nhk.or.jp/senkyo/database/touitsu/2019/01/14067/skh44728.html