OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joshua Millner

Joshua Kearney Millner (Dublín, Irlanda, 5 de juliol de 1847 - Dublín, 16 de novembre de 1910) va ser un tirador irlandès que va competir a finals del segle xix i primers del segle xx.
Aficionat al tir a partir de 1871, el 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on disputà tres proves del programa de tir. En la prova de rifle militar, 1000 iardes guanyà la medalla d'or, mentre en tir al cérvol, tret simple i tir al cérvol, doble tret fou novè i quinzè respectivament.
Amb 61 anys continua sent l'esportista britànic més gran en guanyar una medalla d'or en uns Jocs Olímpics.

## Referències

* 1 2 «Joshua Millner Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-10-17. [Consulta: 19 març 2016].
# Katie Taylor

Katie Taylor (Bray, 2 de juny de 1986) és una esportista irlandesa, especialitzada en boxa. Boxeja i entrena amb l'Associació Irlandesa de Boxa Amateur, ella és l'actual campiona Irlandesa, Europea, Mundial i Olímpica en la divisió de 60 kg. També ha representat el seu país com a jugadora de futbol gaèlic. És considerada com la més destacada atleta de la seva generació, sent l'abanderada del país durant els Jocs Olímpics d'Estiu de 2012 a Londres, on va guanyar una medalla d'or olímpica en la categoria de pes lleuger. Taylor va ser nomenada Esportista de l'Any al programa anual People of the Year Awards al setembre de 2012.

## Referències

* ↑ «Katie Taylor». London 2012. Londres: The Telegraph. Arxivat de l'original el 2012-09-12. [Consulta: 4 juliol 2016].
* ↑ «Katie carries flag and all our hopes». Irish Independent. Independent News & Media, 25-07-2012 [Consulta: 25 juliol 2012].
* ↑ «Ireland's Katie Taylor claims women's boxing gold». The Times of India, 09-08-2012 [Consulta: 9 agost 2012].
* ↑ «Heroes at national and community levels honoured in emotional ceremony». , 17-09-2012 [Consulta: 27 setembre 2012].
# Renato Naranja

Renato Naranja (nascut el 24 de setembre de 1940), és un jugador d'escacs filipí, que té el títol de Mestre Internacional.

## Resultats destacats en competició

Va guanyar el campionat júnior de les Filipines el 1958 i el campionat absolut el 1965. El 1959, fou 9è al Campionat del món Sub-20 a Münchenstein (el campió fou Carlos Bielicki). Va jugar representant les Filipines a les olimpíades d'escacs de 1960, 1964, 1966, 1968, 1970 i 1974, essent el primer tauler els anys 1964, 1966 i 1970. Fou primer al torneig Zonal d'Àsia de 1969 a Singapur i es va classificar així per l'Interzonal de Palma de 1970, al desempat, després d'entaular les seves dues partides de play-off amb el guanyador ex aequo, Walter Browne.
Tot i que Naranja va acabar 21è de 24 jugadors a Palma, va aconseguir fer taules contra el vencedor Bobby Fischer, així com contra Lajos Portisch i Vassili Smislov (ambdós varen fallar en el seu objectiu de classificar-se pels matxs de Candidats per mig punt). Una de les cinc victòries de Naranja a Palma fou contra Samuel Reshevsky.
Naranja va emigrar als Estats Units, on hi treballà com a programador d'ordinadors, i on hi freqüentava el Marshall Chess Club, a Nova York.

## Partida notable

A continuació hi ha la victòria de Naranja contra el Campió dels Estats Units, Sammy Reshevsky, a l'Interzonal de Palma, el dia 11-9-1970.
   Naranja vs. Reshevsky 1.c4 e5 2.Cc3 Cc6 3.g3 g6 4.Ag2 d6 5.Cf3 Ag7 6.0-0 f5 7.d3 Cf6 8.Tb1 a5 9.a3 Ad7 10.b4 axb4 11.axb4 Dc8 12.b5 Ce7 13.c5 dxc5 14.Cxe5 Ae6 15.Ca4 Aa2 16.Ta1 Ad5 17.Ab2 Axg2 18.Rxg2 Cg4 19.Cxg4 Axb2 20.Cxb2 fxg4 21.Txa8 Dxa8 22.e4 Da2 23.Cc4 h5 24.Dc1 0-0 25.Dg5 Te8 26.Dxc5 c6 27.Cd6 Tf8 28.Cxb7 De6 29.b6 h4 30.gxh4 Df6 31.Dd6 Cc8 32.Dxf6 Txf6 33.e5 Tf8 34.Tb1 Rf7 35.Cc5 1-0

## Referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Renato Naranja» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 24 setembre 2013].
* ↑ Weeks, Mark. «World Junior Chess Champions» (en anglès). mark-weeks.com. [Consulta: 24 setembre 2013].

## Enllaços externs

* Estimació Elo de Renato Naranja a «chessmetrics.com». [Consulta: Consulta: 24 setembre 2013]. (anglès)
# Rafael Folch i Andreu

Rafael Folch i Andreu (Montblanc, Conca de Barberà 1881 - Madrid 1960) fou el primer catedràtic d'Història de la Farmàcia d'Espanya i fundador del Museu de la Farmàcia Hispana de Madrid.

## Biografia

Nascut en una casa humil del carrer major de Montblanc, va destacar pels seus estudis que el van portar fins a Madrid. El 1915 va aconseguir la primera càtedra d'Història de la Farmàcia d'Espanya i, mercès a una gran col·lecció personal d'objectes antics de farmàcies, va intentar crear un museu de la farmàcia, però va topar amb moltes traves.
El 1923 va ser nomenat Secretari de la Facultat de Farmàcia i, durant les obres de construcció de la nova ciutat universitària de Madrid, va pressionar per a la implantació del museu de Farmacognosa, Ciències Naturals i Història. El 1935 fou escollit acadèmica de la Reial Acadèmia Nacional de Medicina. Tots els projectes van aturar-se amb l'esclat de la Guerra civil espanyola.
Després de la guerra, va posar totes les seves energies en la reconstrucció de la ciutat universitària de Madrid i en les obres de construcció de la nova escola pública del seu poble natal, Montblanc.
El 1942 ingressà en l'equip de la Facultat el seu fill Guillem Folch i Jou (també catedràtic d'Història de la Farmàcia), que donà l'impuls necessari a l'obra del seu pare; el Museu de la Farmàcia Hispana era inaugurat el 1951 coincidint amb la jubilació del Dr. Rafael Folch i encarregant-se la direcció del museu a Guillem Folch.
D'entre les col·leccions del museu, destaquen més de 1200 peces de ceràmica castellana del segle xiii i ceràmica francesa, italiana, holandes i persa, i una selecció de pots i copes del segle xix.
L'Ajuntament de Montblanc va atorgar el seu nom a l'avinguda on està situat el col·legi públic que ell va ajudar a convertir en realitat. D'aquesta manera, un dels carrers més llargs de la vila s'anomena Avinguda Doctor Folch. També es va instal·lar una placa a la façana de la casa on va néixer el Dr. Folch, al carrer major.

## Estudis farmacològics

Els seus estudis foren pioners a l'Estat i han servit de guia per a molts dels investigadors espanyols del segle xx. Cal destacar:
* Estudios sobre la ciencia española del siglo XVII (1927)
* La Química (1935), assaig del Dr. Folch
* La Química en España durante el Siglo XVII (1935)
Algunes publicacions basades en els seus estudis són:
* Medicamento, historia y sociedad : estudios en memoria del profesor D. Rafael Folch Andreu (1982)
* Los hijos de Hermes de la col·lecció Biblioteca Rafael y Guillermo Folch (2001)
* Rafael Folch Andreu, el Profesor i Don Rafael Folch, Secretario de la Facultad de Farmacia de Madrid de la col·lecció Medicamento, Historia y Sociedad (1982)
* Bibliografía y Documentos Relacionados con el Profesor Rafael Folch Andreu de la col·lecció Catálogo de la Exposición Homenaje al Prof. Rafael Folch (1982)

## Referències

* ↑ «Rafael Folch i Andreu». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ 1960 - Folch y Andréu, Rafael, al web de la RANM
# Carlos Maderna

Carlos Hugo Maderna (4 d'agost de 1910 - 23 de gener de 1976), fou un jugador d'escacs argentí.

## Resultats destacats en competició

Fou dos cops Campió de l'Argentina; el 1940 guanyà un matx pel títol contra Luis Piazzini (8 : 6), després perdé un matx contra Carlos Guimard (1 : 8) el 1941, i guanyà el títol novament després d'un play-off contra Jacobo Bolbochán i Heinrich Reinhardt el 1950/51.
El 1928, empatà als llocs 4t-5è al Torneig Internacional de Mar del Plata (el campió fou Roberto Grau). El 1931, guanyà, per davant de Savielly Tartakower a Buenos Aires (Torneig Internacional Geniol).
El 1934/35 fou 16è al Campionat d'escacs de Sud-amèrica a Buenos Aires (el campió fou Piazzini). El 1938, empatà als llocs 5è-6è a Montevideo (Carrasco, el campió fou Aleksandr Alekhin). El 1948, va guanyar a Santa Fe.

### Torneigs zonals

Maderna participà en el primer i segon Zonals Sud-Americans. Fou 3r, rere Erich Eliskases i Julio Bolbochán, a Mar del Plata / Buenos Aires 1951, i empatà als llocs 11è-12è a Mar del Plata / Buenos Aires 1954 (el campió fou Oscar Panno).

### Participació en olimpíades

Maderna va participar, representant l'Argentina en dues Olimpíades d'escacs:
* El 1928 al segon tauler a la II Olimpíada d'escacs a La Haia (+5 -5 =1);
* El 1935 al quart tauler a la VI Olimpíada d'escacs a Varsòvia (+5 -4 =10).

## Referències

* ↑ Nota biogràfica a Chessgames.com (anglès)
* ↑ «Torneigs Majors i Campionats de l'Argentina (notes en castellà)». Arxivat de l'original el 25/10/2009.
* ↑ Campions de l'Argentina fins al 2003 Arxivat 2012-10-25 a Wayback Machine. al lloc web de la Federació Argentina d'Escacs (castellà)
* ↑ BrasilBase
* ↑ «Taules de torneigs de 1938». Arxivat de l'original el 2010-12-15. [Consulta: 15 febrer 2010].
* ↑ Equip argentí a l'olimpíada de l'Haia 1928 (castellà)
* ↑ «2na Olimpíada d'escacs, La Haia 1928, resultats individuals». OlimpBase. [Consulta: 10 agost 2020].
* ↑ OlimpBase :: Enciclopèdia de competicions per equips d'escacs (anglès)
# Heinrich Rondi

Heinrich Rondi (Düsseldorf, 19 de juny de 1877 – 10 de novembre de 1948) va ser un aixecador de peses i lluitador alemany que va competir a començaments del segle xx.
El 1906 va prendre part en els Jocs Intercalats d'Atenes, on disputà dues proves del programa d'halterofília, la d'estirar la corda i una de lluita. Va guanyar la medalla d'or en el joc d'estirar la corda i la de bronze en aixecament a dues mans. En l'aixecament a una mà fou sisè i en la de lluita, pes pesant quart.
El 1906 es proclamà campió d'Europa de lluita i el 1907 fou subcampió del món, sempre en categoria de pes superior a 85 kg.

## Referències

* ↑ «Heinrich Rondi Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2 d’agost 2012. [Consulta: 21 juny 2017].
* ↑ Rondi, Heinrich (ALL) a Institut für Angewandte Trainingswissenschaft
# Patteson Nickalls

Patteson Womersley Nickalls (Widdington, Essex, 23 de gener de 1876 – Rugby, Warwickshire, 10 de setembre de 1946) va ser un esportista anglès que va competir a cavall del segle xix i el segle xx.
Fou jugador de polo, de rugbi i de criquet, però fou en el polo on aconseguí el seu principal èxit esportiu. Així, el 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or en la competició de polo, com a integrant de l'equip Roehampton. En aquest equip també hi competien George Arthur Miller, Charles Darley Miller i Herbert Haydon Wilson.
En 1900 s'allistà a la infanteria lleugera de Durham i va servir a la Segona Guerra Bòer. Va prendre part en l'alliberament de Ladysmith i la batalla de Colenso. Es llicencià de l'exèrcit el 1901 i passà a treballar en la Borsa de Londres. Durant la Primera Guerra Mundial va lluitar al front occidental en la Northamptonshire Yeomanry.

## Referències

* ↑ «Patteson Womersley Nickalls». Cricket Archive. [Consulta: 23 novembre 2012]. «Born: 22nd January 1876, Epping, Essex, England. Died: Q3 1946, Rugby, Warwickshire, England. Teams: Rugby School (Miscellaneous: 1892-1894)»
* ↑ «Patteson Nickalls Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 24 d’agost 2011. [Consulta: 22 desembre 2015].
* 1 2 Rugby School Register
* ↑ London Gazette 2 agost 1901
# Leuris Pupo

Leuris Pupo (Holguín, Cuba, 9 d'abril de 1977) és un tirador olímpic cubà, especialitzat en la prova de pistola tir ràpid de 25 metres. Ha participat en 6 Olímpiades, guanyant 1 medalla d'or en els Jocs Olímpics de Londres 2012 i 1 medalla de plata en els Jocs Olímpics de Tòquio 2020. A més, ha guanyat 3 medalles (2 d'or) en els Jocs Panamericans i 4 medalles d'or en el Campionat de les Amèriques.
Leuris Pupo és considerat un dels millors tiradors cubans de la història. Amb la seva participació als Jocs Olímpics de París 2024 superarà al seu compatriota, l'escopeter Guillermo Alfredo Torres, com el cubà amb més participacions en la modalitat de tir esportiu en la història dels Jocs Olímpics. Des de la seva primera participació als Jocs Olímpics de Sydney 2020, sempre ha participat en la prova olímpica, quedant entre els 10 primers.

## Trajectòria professional

Jocs Olímpics :
| Any | Seu | Posició | Prova |
| 2000 | Sydney | 9a posició | 25m pistola tir ràpid |
| 2004 | Atenes | 8a posició | 25m pistola tir ràpid |
| 2008 | Pequín | 7a posició | 25m pistola tir ràpid |
| 2012 | Londres | 1 | 25m pistola tir ràpid |
| 2016 | Rio de Janeiro | 5a posició | 25m pistola tir ràpid |
| 2020 | Tòquio | 2 | 25m pistola tir ràpid |
| Campionat del Món ||||
| 2002 | Lahti | 49a posició | 25m pistola tir ràpid |
| 2022 | Caire | 16a posició | 25m pistola tir ràpid |
| 2023 | Bakú | 19a posició | 25m pistola tir ràpid |
| Jocs Panamericans ||||
| 1999 | Winnipeg | 5a posició | 25m pistola tir ràpid |
| 2003 | Santo Domingo | 1 | 25m pistola tir ràpid |
| 2007 | Rio de Janeiro | 1 | 25m pistola tir ràpid |
| 2011 | Guadalajara | 11a posició | 25m pistola tir ràpid |
| 2015 | Toronto | 4a posició | 25m pistola tir ràpid |
| 2019 | Lima | 2 | 25m pistola tir ràpid |
| Campionat de les Amèriques ||||
| 2010 | Rio de Janeiro | 1 | 25m pistola tir ràpid |
| 2014 | Guadalajara | 1 | 25m pistola tir ràpid |
| 2018 | Guadalajara | 1 | 25m pistola tir ràpid |
| 2022 | Lima | 1 | 25m pistola tir ràpid |

## Referències

* ↑ «Perfil oficial d'atleta» (en castellà). olympics.com. [Consulta: 13 febrer 2023].
* ↑ «London 2012 Shooting 25m Rapid Fire Pistol 60 shots Men Results» (en anglès). Olympics.com.
* ↑ «Tokyo 2020 Shooting 25m Rapid Fire Pistol Men Results» (en anglès). olympics.com.
* ↑ «Cubano Leuris Pupo por seguir haciendo historia en los Juegos Olímpicos» (en castellà). OnCuba news, 09-01-2022.
# Huang Wensi

Huang Wensi (Guangdong, 22 de maig de 1989) és una boxejadora i mestra xinesa, coneguda per lluitar contra els estereotips de les dones tradicionals i contra la depressió. Wensi va estar inclosa en la llista de la BBC de les 100 dones més inspiradores i influents d'arreu del món de 2019.

## Trajectòria

Huang Wensi va començar a boxejar l'any 2002, i es va unir a l'equip provincial tres anys després. L'any 2011 ho va haver de deixar a causa d'una lesió. L'any 2015 va conèixer el que es convertiria en el seu marit, Deng Peipeng, amb qui va tenir un fill un any després. Després de patir una depressió pospart que gairebé la va portar al suïcidi, va començar un intens programa d'entrenament per tornar a l'esport professionalment. Després de reprendre la carrera esportiva, va guanyar el cinturó d'or del Campionat Continental de pes Mosca Femení d'Àsia.
En la seva carrera professional com a boxejadora sempre ha lluitat contra els tradicionals estereotips de les dones, "en no limitar-se únicament a ser dona o mare a casa". Quan no boxeja, treballa com a mestra a Zhejiang, la Xina.

## Referències

* 1 2 «BoxRec: Wensi Huang». [Consulta: 1r desembre 2019].
* 1 2 «'Call me the Queen of the Ring'» (en anglès). , 02-04-2019 [Consulta: 1r desembre 2019].
* ↑ «Chinese boxer trounces stereotypes, depression to become 'Queen of the Ring'» (en anglès). , 02-04-2019 [Consulta: 1r desembre 2019].
* ↑ «How China's Huang Wensi Boxed Her Way Through Stereotypes & Depression To Emerge A True Fighter» (en anglès). indiatimes.com, 05-04-2019. [Consulta: 1r desembre 2019].

## Enllaços externs

* Video d'Huang contra Jarusiri Rongmuang per al títol de pes mosca continental femení d'Àsia
* Fotos d'entrenament de Huang i obtenció del cinturó d'or
# Zoltán von Balla

Zoltán von Balla (Budapest, 31 d'agost de 1883 – 1 d'abril de 1945) fou un jugador d'escacs hongarès, i el primer Campió d'Hongria.

## Resultats destacats en competició

Amb l'excepció d'algunes participacions en torneigs alemanys, von Balla va jugar principalment a torneigs hongaresos, on hi va aconseguir resultats destacables, tenint en compte que es tractava, en general, de torneigs de referència mundial, on sovint hi competien els millors jugadors del món.
El 1904, fou 11è al Torneig B del 14è DSB Congress a Coburg. El 1905 fou 10è a Viena. El 1906 guanyà el primer Campionat d'escacs d'Hongria a Győr, títol que va repetir, empatat amb Zsigmond Barász, a Budapest 1911, any en què també guanyà a Győr.
El 1912 fou 18è al 18è DSB Congress, a Breslau (campions: Akiba Rubinstein i Oldřich Duras), empatà als locs 7è-8è a Pistyan (campió: Rubinstein), i empatà als llocs 3r-4t a Temesvár.
El 1913 empatà als llocs 4t-5è a Budapest (campió: Rudolf Spielmann). El 1916, fou 2n a Budapest. El 1918, empatà als llocs 1r-2n a Budapest, i als llocs 6è-7è a Kaschau (campió: Richard Réti). El 1921, fou 5è a Budapest. El 1922 empatà als llocs 12è-13è a Pistyan (campió: Iefim Bogoliúbov). El 1924, guanyà a Budapest. El 1925, fou 3r a Budapest.
El 1928, fou 9è a Budapest (campió: José Raúl Capablanca). El 1935, empatà als llocs 17è a 18è a Tatatovaros (campió: László Szabó). El 1939, empatà als llocs 1r-2n amb László Szabó al Memorial Dóri de Budapest. El 1940, empatà als llocs 4t-5è al Memorial Maróczy a Budapest, (campió: Max Euwe).
Zoltán von Balla va morir en un accident de trànsit amb un tanc soviètic a les acaballes de la II Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ Name Index to Jeremy Gaige's Chess Tournament Crosstables
* ↑ «Taules de torneigs de 1940». Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 30 novembre 2009].
# Hermann Hansen

Hermann Hansen (Friedrichstadt, 31 d'octubre de 1912 - 28 de juny de 1944) fou un jugador d'handbol alemany que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol. El 1938 fou membre de l'equip alemany que guanyà el primer campionat del món d'hanbdol a onze. Morí en combat durant la Segona Guerra Mundial.

## Referències

* 1 2 «Hermann Hansen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 5 desembre 2018].
* ↑ «Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». Sports Reference. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 24 juliol 2018].
# Sent Pau dei Fònts

Sent Pau dei Fònts és un municipi de França al cantó de Banhòus de Céser. La població el 2021 era de 1.055 habitants

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021 − Commune de Saint-Paul-les-Fonts (30355) | Insee». [Consulta: 9 novembre 2024].
# Heinrich Schneidereit

Heinrich Schneidereit (Colònia, Imperi Alemany, 23 de desembre de 1884 – Thionville, França, 30 de setembre de 1915) va ser un haltera alemany que va competir a començaments del segle xx.
El 1906 va prendre part en els Jocs Intercalats d'Atenes, on disputà dues proves del programa d'halterofília i la d'estirar la corda. Va guanyar la medalla d'or en el joc d'estirar la corda i la de bronze en aixecament a una mà i aixecament a dues mans. Guanyà quatre medalles al campionat del món d'halterofília entre el 1903 i 1911. El 1914 va guanyar la seva última competició. El 1915 va morir a França durant els primers dies de la Primera Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ «Heinrich Schneidereit Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 1 d’agost 2015. [Consulta: 20 juny 2017].
* ↑ Heinrich Schneidereit. unequipped-benchpress.de
* ↑ «Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». Sports Reference. Arxivat de l'original el 27 de febrer 2017. [Consulta: 20 juny 2017].
# Duocento

Duocento o Dugento -a la seva versió arcaica- és la denominació del segle xiii de la història d'Itàlia, especialment de la història de l'art.
Al costat del Trecento (segle xiv) constitueixen el període en què es desenvolupa el Gòtic italià, a la vegada que les diferents manifestacions culturals evolucionaven cap al Prerenaixement.
Florència va ser un dels més importants centres artístics i culturals, així com polítics i econòmics. Altres van ser Pisa, Siena, Arezzo, Màntua i Perusa, tots ells a la regió de Toscana.
Les figures religioses més importants van ser sant Francesc d'Assís, que a més a més del seu impacte espiritual també va renovar la poesia (Càntic de les criatures); i sant Tomàs d'Aquino, cimera de l'escolàstica (Summa Teològica).
Les principals personalitats culturals del segle van ser els escriptors Iacopo da Varazze (Llegenda àuria) o Guittone d'Arezzo (Trattat d'amore -dotze sonets sobre l'Ars Amatoria d'Ovidi-); els pintors Cimabue o Guido da Siena; i els escultors i arquitectes Nicola Pisano, Giovanni Pisano o Arnolfo di Cambio, entre d'altres.
Entre la música del Duecento, a més a més de la polifonia denominada Ars antiqua, va estar l'emprada pels anomenats trovatori (trobador), com Sordello de Màntua.
Ja a la fi de segle xiii i començaments del XIV van desenvolupar la seva obra dos autors excepcionals: el poeta Dante (Divina Comèdia) i el pintor Giotto di Bondone.
* Crucifix de Santa Croce, de Cimabue.
* Maqueta del disseny de la façaada de Santa Maria del Fiore, d'Arnolfo di Cambio.
* Vida de sant Francesc per Bonaventura Berlinghieri (1235).

## Referències

* ↑ Millard Meiss, La Peinture à Florence
* ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.183. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 30 novembre 2014].

## Vegeu també

* Pintura del Duocento
* Història d'Itàlia

## Bibliografia

* Eugenio Garin. Medioevo e Rinascimento. Studi e ricerche Laterza. Milano, 2005.
* Luiz C. Marques, La peinture du Duecento en Italie centrale. Picard, 1987

## Enllaços externs

* Literatura del Duecento a Regesta Imperii
* El Duecento y el Trecento Arxivat 2013-12-02 a Wayback Machine. en Artehistoria (castellà)
# Ludovic Valborge

Ludovic Valborge (1889 - 1945) va ser un tirador haitià que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on disputà dues proves del programa de tir. Guanyà la medalla de bronze en la prova de rifle lliure per equips, formant equip amb Ludovic Augustin, Destin Destine, Eloi Metullus i Astrel Rolland, mentre en la de prova de rifle lliure, 600 metres fou sisè.

## Referències

* ↑ «Ludovic Valborge Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 8 setembre 2017].