OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Domenico Giambonini

Domenico Giambonini (Lugano, 11 de novembre de 1868 - Bellinzona, 8 d'agost de 1956) va ser un tirador suís que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on disputà dues proves del programa de tir. Guanyà la medalla de bronze en la prova de pistola militar, 30 metres per equips; mentre en la de pistola lliure, 50 metres per equips fou novè.

## Referències

* ↑ «Domenico Giambonini Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 18 novembre 2017].
# Jerzy Zabielski

Jerzy Zabielski (Varsòvia, 28 de març de 1897 - Varsòvia, 19 de novembre de 1958) fou un tirador d'esgrima polonès que va competir durant la dècada de 1920.
Especialista en el sabre, el 1924 va prendre part al Jocs Olímpics de París, on quedà eliminat en sèries en la prova del sabre per equips del programa d'esgrima. Quatre anys més tard, als Jocs d'Amsterdam, va guanyar la medalla de bronze en la prova del sabre per equips del programa d'esgrima.
Participà en la Guerra poloneso-soviètica. En acabar aquesta va estudiar dret a la Universitat Jagellònica de Cracòvia. El 1935 va ser ascendit a capità. Va lluitar en la Campanya de Polònia de la Segona Guerra Mundial, i s'integrà a les forces armades poloneses d'Occident.

## Referències

* ↑ «Jerzy Zabielski Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 25 d'octubre 2012. [Consulta: 24 octubre 2018].
* ↑ Zabielski Jerzy Feliks Arxivat 2018-10-24 a Wayback Machine. a www.olimpijski.pl
# Linosta sinceralis

Linosta sinceralis es una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels cràmbids (Crambidae). Va ser descrita per primera vegada per Möschler el 1882. Es troba a la Guaiana, Surinam, l'Equador, Colòmbia, sud del Brasil i el Perú.

## Subspècies

* Linosta sinceralis sinceralis (Guaiana, Surinam, Amazones i possiblement Veneçuela).
* Linosta sinceralis andina Munroe, 1959 (Equador, Colòmbia i el Perú).
* Linosta sinceralis plaumanni Munroe, 1959 (sud del Brasil).

## Referències

* ↑ «GlobIZ search» (en anglès). Global Information System on Pyraloidea.
# Nuredduna (òpera)

Nuredduna (1947) és una òpera en llengua catalana, amb música d'Antoni Massana i Bertran i llibret de Miquel Forteza i Pinya, adaptació del poema narratiu La deixa del geni grec (1900) de Miquel Costa i Llobera. Va ser estrenada el 20 d'Octubre de 1949 al Teatre Principal de Palma sota la direcció de Eaktay Ahan en commemoració de la mort de Frederic Chopin.

## Argument

Uns 1000 anys abans de l'era comú, en el poblat talaiòtic de Ses Païsses d'Artà (Mallorca), hi vivia Nuredduna, una sibil·la de gran prestigi pels seus dots endevinatoris, neta del sacerdot tribal.
Un dia hi desembarcaren a les costes pròximes un grup de navegants grecs que foren apressats pels pobladors locals que decidiren sacrificar-los als déus. Entre els presoners s'hi trobava el jove Melesigeni (trassumpte del jove Homer) que portava una lira i entonava càntics d'enyorança. Malgrat no entendre'n llur llengua, Nuredduna se sentí atreta per aquella música i pel seu jove intèrpret i se n'enamorà. Per tal de salvar-li la vida, la sibil·la proposà als membres de la tribu que la deixin portar-lo a les Coves d'Artà per a deixar-lo morir lentament, cosa que aconsegueix. Melesigeni hi és portat i l'endemà Nuredduna l'alliberà, tot i deixar-s'hi oblidada la seva lira. De retorn a la seva nau contà el que li havia passat a ell i als seus companys i els tripulants restants es preparen per atacar el poblat. Per la seva part Nuredduna és descoberta i lapidada, ferida de mort es refugia a les coves on mor abraçada a la lira de Melesigeni.

## Referències

* ↑ Pons, Margalida; Ripoll, Maria Isabel. Joan Alcover, Miquel Costa i Llobera i els llenguatges estètics del seu temps. L'Abadia de Montserrat, 2007, p. 301. ISBN 978-84-8415-912-4.
* ↑ Nadal, Antoni. Teatre modern a Mallorca. L'Abadia de Montserrat, 1998, p. 39. ISBN 978-84-7826-991-4.
* ↑ Bibiloni Dàvila, Maria Antònia «La pervivència de Nuredduna en la cultura i la societat al llarg del segle XX». Joan Alcover, Miquel Costa i Llobera i els llenguatges estètics del seu temps: Congrès Internacional Joan Alcover, Miquel Costa i Llobera i els llenguatges estètics del seu temps : 2004 : Palma/Pollença, 2004, pàg. 297-313.
* ↑ Rosselló Bover, Pere «Una òpera per a Nuredduna». Lluc: revista de cultura i d'idees, 799-800 (Agost-Octubre), 1997, pàg. 21–22. ISSN: 0211-092X.

## Enllaços externs

* Partitura completa
# 53 de Perseu

53 de Perseu (53 Persei) és un estel a la constel·lació de Perseu de magnitud aparent +4,81. S'hi troba a 465 anys llum del sistema solar.
53 de Perseu està catalogat com un calent subgegant blau de tipus espectral B4IV de 16.200 K de temperatura efectiva. En conseqüència, una gran part de la seva energia és emesa com a llum ultraviolada, i la seva lluminositat bolomètrica —en totes les longituds d'ona— és 1100 vegades major que la del Sol. El seu radi, 4,2 vegades més gran que el radi solar, així com la seva massa, 5,7 major que la massa solar, suggereixen que en realitat és un estel encara en la seqüència principal amb una edat clarament inferior a 70 milions d'anys. El seu contingut en metalls, com en altres estels de la seva classe, és inferior al del Sol, aproximadament la meitat que en aquest.
53 de Perseu és un estel variable amb una petita variació de lluentor de 0,05 magnituds. Per això, rep la denominació, quant a variable, d'V469 de Perseu. És prototip de les denominades «estrelles B polsants lentes» (SPB), on pulsacions no radials fan que unes parts de la superfície estel·lar es moguin cap a fora i unes altres cap a dins, efecte que es pot apreciar en el seu espectre. S'han identificat dos períodes principals de 2,16 i 1,66 dies, si bé es coneixen altres quatre. Aquestes variables poden ser considerades una versió de les variables Beta Cephei en les estrelles B menys calentes.

## Referències

* ↑ «The kinematics of the Gould belt: an expanding group ?». The Astrophysical Journal Supplement Series, 12-1968, pàg. 371. DOI: 10.1086/190179.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ Andrea Fabiana Torres «Fundamental parameters of B supergiants from the BCD system. I. Calibration of the (λ_1, D) parameters into Teff» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 27-03-2009, pàg. 297–320. DOI: 10.1051/0004-6361/200811147.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Norberto Castro «The IACOB project. III. New observational clues to understand macroturbulent broadening in massive O- and B-type stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 19-12-2016. DOI: 10.1051/0004-6361/201628541.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ «d Persei» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 22 desembre 2020].
* ↑ V0469 Persei Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (Alcyone)
* 1 2 «53 Persei» (en anglès). Stars. Jim Kaler. [Consulta: 22 desembre 2020].
# Boscs oberts xèrics de muntanya del Sàhara Oriental

Els boscos xèrics de muntanya del Sahara Oriental és una ecoregió de l'Àfrica central, un nombre elevat de muntanyes al bell mig de la gran zona de la sabana a la vora del desert del Sàhara.

## Ubicació i descripció

L'ecoregió cobreix les majors elevacions de l'altiplà d'Ennedi i les terres altes d'Oudadaï de l'est del Txad i l'extint sistema de volcans Jebel Marra a Darfur, a l'oest del Sudan. Aquestes serralades s'eleven per sobre de la sabana semidesèrtica d'Acàcia saheliana a la vora sud del desert del Sàhara. L'ecoregió té una superfície de 27.900 quilòmetres quadrats. Les pluges d'estiu són irregulars, més encara al Txad que a Jebel Marra, que té dos llacs de cràter volcànic.

## Flora

La vida vegetal inclou moltes espècies pròpies del cinturó de Sahel, com ara Ammania gracilis, la gespa Panicum laetum, l'herbàcia de tija Chrozophora brocchiana i les herbes Farsetia stenoptera, Indigofera senegalensis i Tephrosia gracilipes. Un dels elements clàssics de la flora natural va ser l'olivera de Laperrine (Olea europaea laperrinei).

## Fauna

L'aigua dels corrents de muntanya converteix la zona en un hàbitat important per a la vida salvatge, com ara una espècie d'antílop amenaçada com l'addax (Addax nasomaculatus), la gasela de Dama (Gazella dama), la gasela de Dorcas (Gazella dorcas) i la gasela de front vermell (Gazella rufifrons). Les espècies endèmiques inclouen Grammomys aridulus de Jebel Marra. Les muntanyes alberguen ocells tant d'Euràsia com d'Àfrica. Les espècies inclouen el pioc de núbia (Neotis nuba) i el voltor Cinereous (Aegypius monachus).

## Amenaces i preservació

Jebel Marra ha estat habitada des de l'antiguitat i, tot i que les zones escarpades de la vall de les muntanyes es troben principalment deshabitades i no afectades, l'hàbitat dels vessants més accessibles ha estat afectat. Al Txad, l'ecoregió està poc poblada, principalment per pastors nòmades. Els conflictes recents tant al Txad com al Darfur han fet que s'estigui produint menys agricultura i fins a cert punt es restableixi la flora original.

## Referències

* 1 2 3 4 «Terrestrial Ecoregions-Deserts and xeric shrublands - North central Africa: Eastern Chad and small area of western Sudan» (en anglès). World Wildlife Fund. [Consulta: 22 setembre 2019].
# Mohamed Ezzarfani

Mohamed "Moha" Ezzarfani (Nador, 15 de novembre de 1997) és un futbolista professional marroquí que juga d'extrem esquerre pel Manresa.

## Carrera de club

Nascut a Nador, va créixer a Martorell, Catalunya, i va jugar pel CF Martorell, FP Hermes i CF Damm en categories per edats. El 28 de juliol de 2016, fa fitxar pel CF Badalona, de Segona Divisió B.
Va debutar com a sènior el 21 d'agost de 2016, com a titular, en una victòria per 1–0 a casa contra el Lleida Esportiu. Va marcar el seu primer gol el 16 d'octubre, en un empat 1–1 contra el CE Alcoià, i va acabar la temporada amb dos gols en 26 partits disputats.
El 17 de juliol de 2017, Moha va signar contracte per dos anys amb el FC Barcelona traspassat per 10,000 euros; inicialment va jugar amb el FC Barcelona B també de Segona B. L'11 d'agost, de tota manera, fou cedit a l'Hèrcules CF per un any.
El 30 d'agost de 2018, després de tornar de la cessió, Moha acabà el contracte amb el Barça, i en va signar un altre per dos anys amb el RCD Espanyol B l'endemà. El següent 24 de maig, va renovar contracte fins al 2022.
Moha va debutar amb el primer equip el 28 de novembre de 2019, entrant a la segona part en substitució d'Esteban Granero en un empat 2–2 a fora contra el Ferencvárosi TC, a la Lliga Europa de la UEFA 2019–20. Durant la temporada va jugar un partit més amb el primer equip, en què l'Espanyol va baixar a segona, i va marcar un total de 13 gols amb l'equip B.
El 9 de setembre de 2020, Moha fou cedit al CD Mirandés, de la Segona Divisió, per un any.
El 5 d'agost de 2021, Moha signa amb el CE Sabadell de la Primera RFEF.

## Referències

* ↑ «El Barça se lleva a Mohamed Ezzarfani, extremo del Badalona» (en castellà). Fútbol Base Català, 13-06-2017. [Consulta: 28 novembre 2019].
* ↑ «Mohamed Ezzarfani refuerza el C.F Badalona» (en castellà). Vavel, 28-07-2016. [Consulta: 28 novembre 2019].
* ↑ «Arriben quatre nous reforços al filial». FC Barcelona, 17-07-2017. [Consulta: 28 novembre 2019].
* ↑ «El Hércules acuerda con el FC Barcelona la incorporación de Moha y Adrià para la temporada 2017/18» (en castellà). Hércules CF, 11-08-2017. Arxivat de l'original el 28 de novembre 2019. [Consulta: 28 novembre 2019].
* ↑ «Acord per a la resolució del contracte de Moha Ezzarfani». FC Barcelona, 30-08-2018. [Consulta: 28 novembre 2019].
* ↑ «Moha Ezzarfani, nuevo jugador del Espanyol B» (en castellà). RCD Espanyol, 31-08-2018. [Consulta: 28 novembre 2019].
* ↑ «¡Moha, 2022!» (en castellà). RCD Espanyol, 24-05-2019. [Consulta: 28 novembre 2019].
* ↑ «Darder alarga en el 96' la magia del Espanyol en Europa» (en castellà). Diari AS, 28-11-2019. [Consulta: 28 novembre 2019].
* ↑ «Moha, cedido al CD Mirandés» (en castellà). RCD Espanyol, 09-09-2020. [Consulta: 9 setembre 2020].
* ↑ «Moha Ezzarfani es converteix en nou jugador del CE Sabadell». CE Sabadell, 05-08-2021. [Consulta: 9 setembre 2021].

## Enllaços externs

* Moha Ezzarfani a BDFutbol
* Moha Ezzarfani, Fitxa a Soccerway
* Perfil a transfermarkt.com (anglès)
# Domenico Matteucci

Domenico Matteucci (Ravenna, 1 de març de 1895 - 19 de juliol de 1976) va ser un tirador italià que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla de bronze en la prova de pistola lliure, 25 metres del programa de tir.

## Referències

* ↑ «Domenico Matteucci Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 5 març 2019].
# Jirí Dadák

Jirí Dadák (Valašské Meziříčí, 7 de març de 1926 - Zlín, 6 de març de 2014) fou un atleta txecoslovac, especialista en el llançament de martell, que va competir a finals de la Segona Guerra Mundial.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on fou quart en la prova del llançament de martell del programa d'atletisme.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en la prova del llançament de martell al Campionat d'Europa d'atletisme de 1950, rere Sverre Strandli i Teseo Taddia, i el campionat nacional de martell el 1949 i 1951. D'aquesta prova millorà el rècord nacional en tres ocasions.

## Millors marques

* Llançament de martell. 58,54 metre (1955)

## Referències

* ↑ Jiří Dadák's obituary (txec)
* ↑ «Zemřeli Jiří Dadák a Jaroslav Halva - Atletika». [Consulta: 15 maig 2020].
* ↑ «Jirí Dadák Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 3 de gener 2014. [Consulta: 15 maig 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ Waśko, Janusz (1953-). Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. GreenArt Jacek Kardasz, 2013, p. 149. ISBN 978-83-62033-30-0.
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 15 maig 2020].
# Loretta McNeil

Loretta McNeil (Brooklyn, 10 de gener de 1907 - San Mateo, 24 de febrer de 1988) va ser una atleta estatunidenca, especialista en els 100 metres llisos en què va arribar a ser subcampiona olímpica l'any 1928.

## Carrera esportiva

En els jocs olímpics d'Àmsterdam de 1928 va guanyar la medalla de plata en els 4x100 metres relleus, arribant a la meta després de Canadà, que va batre el rècord mundial amb un temps de 48.4 segons, amb una marca de 48.8 segons, just per davant d'Alemanya (que va ser bronze amb 49.0 segons), sent les seves companyes d'equip: Jessie Cross, Betty Robinson i Mary Washburn.

## Referències

* ↑ «Loretta McNeil». [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Loretta McNeil Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 21 novembre 2018].
# 64 d'Andròmeda

64 d'Andròmeda (64 Andromedae) és una de les estrelles de la constel·lació d'Andròmeda. Amb un tipus espectral G8III, és una gegant de tipus G a aproximadament 419 anys llum de la Terra i posseeix una magnitud aparent de 5,19. Això significa que no és fàcil de veure a ull nu i que pot ser necessari l'ús d'un telescopi o d'uns binocles per poder observar-la.
Es calcula que aquesta estrella és de 350 milions d'anys amb una taxa de rotació insignificant, que mostra una velocitat de rotació projectada de 0,69 km/s. Té una mica més de 3 vegades la massa del sol i s'ha ampliat a 16 vegades el radi solar. 64 d'Andròmeda radia 136 vegades la lluminositat del sol de la seva ampliadora fotosfera a una temperatura efectiva de 4.944
Quant al feble triangle i context en què figura l'estrella vegeu 63 d'Andròmeda.

## Referències

* ↑ «Photoelectric measurements of the lambda 4200 A CN band and the G band in G8-K5 spectra» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 1960, pàg. 287–316. DOI: 10.1093/MNRAS/120.4.287.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 «Lithium in red giant stars: Constraining non-standard mixing with large surveys in the Gaia era». Astronomy and Astrophysics, 1-2020. DOI: 10.1051/0004-6361/201936360.
* ↑ Afirmat a: Catàleg de velocitats rotacionals dels estels. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: juny 1970.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «The lithium abundances of a large sample of red giants» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 31-03-2014, pàg. 94. DOI: 10.1088/0004-637X/785/2/94.
* ↑ Eggleton, P. P.; Tokovinin, A. A. «A catalogue of multiplicity among bright stellar systems». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 389, 2, 9-2008, p. 869–879. DOI: 10.1111/j.1365-2966.2008.13596.x.
* ↑ SIMBAD, 64 Andromedae (consultat el 3 de gener de 2013)
* 1 2 3 4 5 Reffert, S.; Bergmann, C.; Quirrenbach, A.; Trifonov, T. «Precise radial velocities of giant stars. VII. Occurrence rate of giant extrasolar planets as a function of mass and metallicity». Astronomy & Astrophysics, 574, 2016, p. 13. DOI: 10.1051/0004-6361/201322360. A116.
* ↑ Hekker, S.; Meléndez, J. «Precise radial velocities of giant stars. III. Spectroscopic stellar parameters». Astronomy & Astrophysics, 475, 3, 12-2007, p. 1003–1009. DOI: 10.1051/0004-6361:20078233.

## Enllaços externs

* 64 Andromedae en diferents catàlegs (anglès)
# For the Love of Mabel

For the Love of Mabel és un curtmetratge mut de la Keystone dirigit per Henry Lehrman i protagonitzat per Mabel Normand i Roscoe Arbuckle; la presència de Ford Sterling no és segura. Es va estrenar el 30 de juny de 1913. Es considera una pel·lícula perduda.

## Argument

Mabel té diversos pretendents, cadascun dels quals recorre a diferents trucs i trampes per guanyar-se el seu amor.

## Repartiment

* Mabel Normand (Mabel)
* Roscoe Arbuckle (pretendent)

## Referències

* ↑ Walker, Brent E. Mack Sennett's Fun Factory: A History and Filmography of His Studio and His Keystone and Mack Sennett Comedies, with Biographies of Players and Personnel (en anglès). McFarland, 2010-01-13, p. 280. ISBN 978-0-7864-5707-6.
* ↑ Reeder, Thomas. Mr. Suicide: Henry Pathé Lehrman and The Birth of Silent Comedy (en anglès). BearManor Media.
* ↑ «For the Love of Mabel» (en anglès). Silent Era : Progressive Silent Film List, 23-02-2012. Arxivat de l'original el 2008-08-20. [Consulta: 19 març 2021].
# Bengt Evert Andersson

Bengt Andersson (nascut a Kungsbacka, l'11 d'agost de 1966) és un exfutbolista suec, que jugava com a porter. Va ser 11 vegades internacional amb la selecció del seu país.
En el seu país va jugar a clubs com el Brage o l'Örgryte. També va jugar a la lliga espanyola, a les files del CD Tenerife. Des de 1998 fins a 2008 ha estat el porter titular de l'IFK Göteborg. De fet, és el setè futbolista que més ha jugat a la lliga sueca, i un dels que ho ha fet amb més edat.
Tot i que porter, Andersson també ha llençat penalts, aconseguint un grapat de gols a la lliga sueca.
# Edward Amoore

Edward John Amoore (Wimbledon, Londres, 20 de març de 1877 – Twickenham, Londres, 11 de juliol de 1955) va ser un tirador anglès que va competir a començaments del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on disputà quatre proves del programa de tir i guanyà dues medalles: la d'or en carrabina per equips i la de bronze en carrabina, blanc cec. En carrabina, blanc fix fou cinquè i en carrabina, blanc mòbil dinovè.
Durant la Primera Guerra Mundial serví com a ajudant a la Honourable Artillery Company

## Referències

* ↑ «Edward Amoore Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 27 de gener 2012. [Consulta: 2 maig 2016].
* ↑ London Gazette
# Jiřina Hájková

Jiřina Hájková (Děčín, 31 de gener de 1954) va ser una jugadora d'hoquei sobre herba txeca que va competir sota la bandera de Txecoslovàquia durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla de plata en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Jiřina Hájková Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-11-14. [Consulta: 8 març 2019].

## Bibliografia

* Kolář, František,. Kdo byl kdo : naši olympionici. 1. vyd. Praga: Libri, 1999. ISBN 808598377X.
# Patum

La patum o entremès, també dita tarasca, és una figura que representa un animal fabulós que es fa desfilar a les processons i festes populars. Formen part de les celebracions típiques catalanes pròpies del Corpus. La festa més coneguda on s'empren aquestes figures és la Patum de Berga que s'ha arribat a declarar Patrimoni de la Humanitat, concretament patrimoni oral i immaterial de la humanitat, segons la UNESCO l'any 2005.
Les figures més habituals són:
* l'Àliga
* Mulassa o guita
* Gegants
* Nans
* Turcs i Cavallets
Per extensió i de manera figurada, s'aplica a aquella persona que té una gran consideració o popularitat, sovint més pel seu càrrec o per la fama aconseguida que no pas pels seus mèrits reals i presents.
La millor festa del berguedà.

## Referències

* ↑ Definició al Gran Diccionari de la llengua catalana
* ↑ Diccionari de l'Institut d'Estudis Catalans
* ↑ «la Patum». Web. Generalitat de Catalunya, 2012. [Consulta: agost 2013].
* ↑ Definició al Diccionari de l'IEC
# Mary Washburn

Mary Washburn (Hudson Falls, 4 d'agost de 1907 - Weymouth, 2 de febrer de 1994) va ser una atleta estatunidenca, especialista en els 100 metres llisos en què va arribar a ser subcampiona olímpica l'any 1928.

## Carrera esportiva

En els jocs olímpics d'Àmsterdam de 1928 va guanyar la medalla de plata en els 4x100 metres relleus, arribant a la meta després de Canadà, que va batre el rècord mundial amb un temps de 48.4 segons, amb una marca de 48.8 segons, just per davant d'Alemanya (que va ser bronze amb 49.0 segons), sent les seves companyes d'equip: Loretta McNeil, Betty Robinson i Jessie Cross. En la cursa dels 100 metres quedà eliminada en semifinals.

## Referències

* ↑ «Mary Washburn». [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Mary Washburn Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 21 novembre 2018].
# Vall dels Alcalans

La Vall dels Alcalans és una comarca històrica del País Valencià que actualment està integrada en la comarca de la Ribera Alta. En formaven part els municipis actuals d'Alfarb, Catadau, Llombai, Montroi, Montserrat, Real de Montroi, i Torís. Apareix en el mapa de comarques d'Emili Beüt Comarques naturals del Regne de València, publicat l'any 1934.

## Referències

* ↑ «Vall dels Alcalans». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.