OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Agrotera (arna)

Agrotera és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Agrotera albalis Maes, 2003
* Agrotera amathealis (Walker, 1859)
* Agrotera atalis Viette, 1958
* Agrotera barcealis (Walker, 1859)
* Agrotera basinotata Hampson, 1891
* Agrotera citrina Hampson, 1899
* Agrotera coelatalis (Walker, 1859)
* Agrotera discinotata Swinhoe, 1894
* Agrotera effertalis (Walker, 1859)
* Agrotera endoxantha Hampson, 1899
* Agrotera flavobasalis Inoue, 1996
* Agrotera fumosa Hampson, 1899
* Agrotera glycyphanes Turner, 1913
* Agrotera ignepicta Hampson, 1899
* Agrotera ignepictoides Rothschild, 1916
* Agrotera leucostola Hampson, 1896
* Agrotera lienpingialis Caradja, 1925
* Agrotera magnificalis Hampson, 1893
* Agrotera mysolalis (Walker, 1866)
* Agrotera namorokalis Marion & Viette, 1956
* Agrotera nemoralis (Scopoli, 1763)
* Agrotera ornata Wileman & South, 1917
* Agrotera pictalis (Warren, 1896)
* Agrotera rufitinctalis Hampson, 1917
* Agrotera scissalis (Walker, 1866)
* Agrotera semipictalis Kenrick, 1907
* Agrotera setipes Hampson, 1899

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 16 febrer 2011].
# Dahd Sfeir

Dahd Sfeir (Montevideo, 20 de juliol de 1932 - Montevideo, 17 d'agost de 2015) va ser una actriu i cantant uruguaiana, coneguda també com a Ducho.

## Biografia

Nascuda en una família d'origen libanès, en la seva infància va ser veïna del poeta espanyol exiliat Rafael Alberti. Es va iniciar al Club de Teatre creat per Taco Larreta. Va estudiar teatre a l'Escola Municipal d'Art Dramàtic (avui Escola Multidisciplinària d'Art Dramàtic), tenint per professora a Margarida Xirgu. Va ser prohibida per la dictadura militar uruguaiana, i es va exiliar junt amb el seu marit Carlos María Gutiérrez a Veneçuela (entre 1973 i 1985), a Cuba i Suècia.
El 1996 va rebre el Premi Helen Hayes a la ciutat de Washington, per la producció musical Mano a mano (Mà a mà). Va actuar també a Itàlia i Espanya en un espectacle sobre Mario Benedetti. Ha actuat a l'Uruguai i en diversos països, incloent Espanya.
Va tornar a l'Uruguai amb una recordada sèrie d'espectacles unipersonals: Mano a mano amb Alberto Candeau. Després va protagonitzar Masterclass amb el personatge de Maria Callas. El 2008 va ser declarada Ciutadana Il·lustre de Montevideo.
Va morir el 17 d'agost de 2015 als 83 anys.
Va ser guardonada amb el Premi Candelagro de Oro atorgat per la B'nai B'rith Uruguai.

## Discografia

* Dice poemas de Idea Vilariño (Playhouse Uruguay 10.584).
* Sfeir en Cuba (Playhouse Uruguay 17.155. 1968).
* Mano a mano (amb Rubén Yáñez. Musicanga. 1996).

## Referències

* 1 2 «Murió la actriz Dahd Sfeir» (en castellà). El País [Uruguai], 17-08-2015.
* ↑ «Con Dahd Sfeir. Detrás del personaje con» (en castellà). Paula. Arxivat de l'original el 2014-08-12. [Consulta: 7 abril 2020].
* ↑ «En 1996 recibió en Washington el premio Helen Hayes como mejor intérprete» (en castellà). El Universal [Mèxic], 17-08-2015.
* ↑ «Benedetti «regresa» con la voz de Dahd Sfeir» (en castellà). ABC [Espanya], 08-03-2010.
* ↑ «Dahd Sfeir hace teatro en España» (en castellà). El País [Uruguai], 17-03-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-15 [Consulta: 7 abril 2020].
* ↑ «Dahd Sfeir» (en castellà). Memorias. Arxivat de l'original el 2014-11-05. [Consulta: 7 abril 2020].
* ↑ «La actriz Dahd Sfeir fue declarada Ciudadana Ilustre de Montevideo» (en castellà). Celcit. Arxivat de l'original el 2014-11-05. [Consulta: 7 abril 2020].
* ↑ «Premio Fraternidad y Premio Candelabro de Oro» (en castellà). B'nai B'rith Uruguay, 8 decembre 2004. Arxivat de l'original el 2015-10-24. [Consulta: 7 abril 2020].
# Monte Cistella

El Monte Cistella és una muntanya de la part italiana dels Alps del Monte Leone i del Sant Gotthard dins els Alps Leopontins. Té una altitud de 2.880 metres per sobre del nivell del mar.

## Referències

* ↑ Reynolds, Kev. The Swiss Alps (en anglès). Cicerone Press Limited, 2014-01-08. ISBN 978-1-84965-488-3.
* ↑ Schelbert, Leo. Historical Dictionary of Switzerland (en anglès). Rowman & Littlefield, 2014-05-21, p. 154. ISBN 978-1-4422-3352-2.
* ↑ Fortis, Augusto. Le Alpi, il paradiso dell'Outdoor. 600 itinerari (en italià). Abel Books, 2022-01-20. ISBN 978-88-6752-250-7.
# Punta de Sant Vicenç

La Punta de Sant Vicenç és un cap en forma de punxa de la costa de la Marenda del terme comunal de Cotlliure, a la comarca del Rosselló (Catalunya del Nord). Està situada a la zona nord del terme de Cotlliure, a prop i al nord de la Vila vella. A prop d'aquesta punta hi ha la cepella de Sant Vicenç.

## Referències

* ↑ La Punta de Sant Vicenç en els ortofotomapes de l'IGN
# Okondo

Okondo (castellà Oquendo) és un municipi d'Àlaba, de la Quadrilla d'Aiara.

## Eleccions municipals 2007

Quatre partits van presentar llista al municipi; EA, EAJ-PNB, PSE-EE i PP. Aquests van ser els resultats:
* Eusko Alkartasuna: 365 vots (5 escons).
* Eusko Alderdi Jeltzalea - Partit Nacionalista Basc: 274 (4 escons).
* Partit Popular: 15 vots (0 escons).
* Partit Socialista d'Euskadi - Euskadiko Ezkerra: 7 vots (0 escons).
Amb aquests resultats, van donar com a clar vencedor l'actual alcalde de la localitat, Andrés Alcalde Olano, per part d'Eusko Alkartasuna. EAJ-PNB es va haver de conformar amb un escó menys que la formació guanyadora, mentre que tant PSE-EE com PP no van assolir cap representació en l'ajuntament, a causa dels escassos vots que van aconseguir, molt lluny del mínim per a aconseguir representació.

## Topònim

Des del seu primer esment, escrit el 1257, aquesta vall ha rebut en castellà el nom d'Oquendo. Aquest ha estat el nom oficial del municipi fins a pràcticament el present, ja que el castellà ha estat utilitzat tradicionalment com a llengua oficial i de l'administració en la zona, encara que l'idioma parlat per la gent fóra l'èuscar. Segons l'INE, en el cens de 1842 es va dir Uquendo i en el de 1857 Valle de Oquendo.
Existeixen menys referències escrites sobre el seu nom en basc. Aquestes es basen principalment en els escrits que va deixar en èuscar José Pablo de Ulibarri, que era natural de la vall, al començament del segle xix. Ulibarri va deixar transcrit el nom en èuscar de la vall sota les formes Okondo i Ukondo. Al llarg del segle xix, l'èuscar va deixar de parlar-se a Okondo i aquestes formes van deixar d'utilitzar-se. No obstant això, el 1980, l'ajuntament va decidir recuperar la forma Okondo com a nom oficial del municipi i, des que va ser publicada el 1989 en el BOE, és l'únic nom oficial del municipi amb caràcter general.
Sobre el significat etimològic d'Okondo podria pensar-se en la paraula ukondo (que significa en èuscar 'colze', amb el significat de 'recolze de riu'), encara que els filòlegs pensen més aviat que el nom estaria derivat d'oka + ondo, origen que explicaria millor tant la variant castellana com una de les basques del nom. No sembla forassenyat aventurar que apareix en aquest la paraula -ondo, molt comuna en toponímia basca i que significa 'al costat de'. No obstant això, el primer terme del nom oka és enigmàtic; podria ser el mateix que apareix formant nombrosos topònims a l'estat espanyol, no solament al País Basc; (riu Oka, riu Oca, Nanclares de la Oca, montes de Oca, Ocaña). Segons Federico Barrenengoa, especialista en toponomàstica, oka significaria 'riu'. Per a Alfonso Irigoyen, oka és una paraula d'origen cèltic que antigament va manllevar l'èuscar.
# La Puntota

La Puntota és una muntanya de 928 metres que es troba al municipi de l'Albiol, a la comarca catalana del Baix Camp.
# Wahpeton (Dakota del Nord)

Wahpeton és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2009 tenia 7.418 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wahpeton tenia 8.586 habitants, 3.254 habitatges, i 1.867 famílies. La densitat de població era de 663 hab./km².
Dels 3.254 habitatges en un 30,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,3% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 42,6% no eren unitats familiars. En el 32,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,2% tenia menys de 18 anys, un 24,1% entre 18 i 24, un 24,2% entre 25 i 44, un 17,5% de 45 a 60 i un 13% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 112,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.471$ i la renda mediana per família de 44.645$. Els homes tenien una renda mediana de 30.199$ mentre que les dones 20.089$. La renda per capita de la població era de 15.293$. Entorn del 7,3% de les famílies i el 13,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wahpeton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wahpeton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Aglaos

Aglau o Aglaos (Aglaus, grec antic: Ἀγλαός) fou un home pobre de Psofis a Arcàdia del que l'oracle de Delfos va dir que era més feliç que el rei Giges de Lídia després que aquest rei havia preguntat si hi havia algun home feliç que ell.
Va viure en temps del rei Cressos.

## Referències

* ↑ «Agla'us». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
* ↑ «History Kalavyta (Province) Achaia - GTP» (en anglès). Greek Travel Pages. [Consulta: 31 desembre 2018].
# Di Yi

    En aquest nom xinès, el cognom és Di.
Di Yi (帝乙) o Emperador Yi va ser un rei de la Dinastia Shang de la Xina de 1101 aC a 1076 aC.
El seu nom és Xian (羡). La seva capital era a Yin (殷).
D'acord amb els Annals de bambú, en el tercer any del seu règim, ell ordenà Nanzhong (南仲) de lluitar contra el Bàrbars Kun (昆夷) i construir la Ciutat Shuofang (朔方, a grans trets l'actual Ordos, Mongòlia Interior) enmig del territori dels Kun bàrbars després de guanyar una batalla. També va lluitar contra els Renfang (Di Cosmo, 1999: 908), finalment capturant i sacrificant del seu cap.
Di Yi Dinastia Shang :
| Precedit per: Wen Ding | Rei de la Xina c. 1101 aC – c. 1076 aC | Succeït per: Di Xin |
# Monte Compatri

Monte Compatri és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Roma, a la regió italiana del Laci, situat uns 20 km al sud-est de Roma. L'1 de gener de 2018 tenia 12.134 habitants.
Monte Compatri limita amb els municipis següents: Colonna, Grottaferrata, Frascati, Monte Porzio Catone, Rocca di Papa, Rocca Priora, Roma, San Cesareo i Zagarolo.

## Història

El Mont Compatri ha estat identificat amb l'antic Labicum, una colònia d'Alba Longa. A l'edat mitjana era un feu dels comtes de Túsculum, i més tard dels Annibaldi, dels Altemps i dels Borghese.

## Llocs d'interès

* Església parroquial de Santa Maria Assunta in Cielo (1630–33), erigida per voluntat de Scipione Borghese. El campanar és l'antiga torre comunitària. La façana va ser dissenyada per Carlo Rainaldi.
* Palazzo Borghese, l'actual ajuntament.
* L'antiga ciutat de Gabii.
* Monestir de San Silvestro.

## Ciutats agermanades

Monte Compatri està agermanat amb:
* Calahorra, Espanya

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 15 abril 2019].

## Enllaços externs

* Monte Compatri - Lloc web oficial (italià)
# Purple Ribbon All-Stars

Purple Ribbon All-Stars és un grup de southern rap pertanyent a Purple Ribbon Records (distribuït a través de Virgin Records).

## Membres

* Big Boi
* Killer Mike
* Konkrete
* Janelle Monáe
* Scar

## Discogràfica
### Àlbums

* Got That Purp? Mixtape
* Got Purp? Vol 2

### Senzills

* 2005 "Kryptonite (I'm on It)"

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial de Purple Ribbon Allstars Arxivat 2021-12-21 a Wayback Machine. (anglès)
# Open Geospatial Consortium

L'Open Geospatial Consortium (OGC) va ser creat a 1994 i agrupa (al febrer de 2009) a 372 organitzacions públiques i privades. Les arrels de l'OGC es troben a la programari font lliure GRASS i la subsegüent fundació OGF (Open GIS Foundation) fundada el 1992. La seva finalitat és la definició d'estàndards oberts i interoperables dins dels Sistemes d'Informació Geogràfica i del World Wide Web. Persegueix acords entre les diferents empreses del sector que possibilitin la interoperació dels seus sistemes de geoprocessament i facilitar l'intercanvi de la informació geogràfica en benefici dels usuaris. Anteriorment va ser conegut com a Open GIS Consortium. Abans de signar com a Consortium va signar com a fundació.

## Especificacions

Les especificacions més importants sorgides de l'OGC són:
* GML - Llenguatge de Marcat Geogràfic (no confondre amb Llenguatge de Marcat Generalitzat, també GML)
* KML - Keyhole Markup Language és un llenguatge de marcat basat en XML per a representar dades geogràfiques en tres dimensions.
* WFS - Web Feature Service o Servei d'entitats vectorials que proporciona la informació relativa a l'entitat emmagatzemada en una capa vectorial (cobertura) que reuneixen les característiques formulades a la consulta.
* WMS - Web Map Service o Servei de mapes en la web que produeix mapes en format imatge a la demanda per ser visualitzats per un navegador web o un client simple.
* WCS - Web Coverage Service
* CSW - Web Catalogue Service

## Enllaços externs

* Open Geospatial Consortium
* Adreces de serveis OGC Arxivat 2007-08-22 a Wayback Machine.
* OGC i OSGeo signen Memoràndum de Conformitat
# Viaur

El Viaur és un riu de França, el principal afluent del riu Avairon, per l'esquerra, a Laguépie (Tarn i Garona), a 150 msnm. Neix a 1.090 msnm, al Puech del Pal, en el Massís Central, al departament francès d'Avairon. La seva longitud és de 166 km i drena una conca de 1.530 km². Recorre els departaments d'Avairon i Tarn, formant part del seu límit. Només la seva desembocadura està a Tarn i Garona. El seu territori no conté grans ciutats, la població de la seva conca és de 45.000 habitants. La major part del seu curs es desenvolupa en valls encaixades. Destaca el viaducte de Viaur, a prop de Tanus, construït a principis del segle xx.

## Enllaços externs

* Associació Viaur-Vivant
* El Viaur a la Federació de Pesca d'Aveyron
# Punta Bauzá (Argentina)

La punta Bauzá (de vegades referida com a punta Bauza), és un accident geogràfic costaner situat al Departament Desitjat de la Província de Santa Cruz (Argentina). Se situa a la costa centre-sud del golf San Jorge, a aproximadament 35 quilòmetres en línia recta de la ciutat de Caleta Olivia. La punta està formada per penya-segats de roques sedimentàries d'origen terciari.
El nom de la punta Bauzá -així com del turó proper- va ser donat l'any 1789 en el marc de l'expedició cartogràfica organitzada per la Corona espanyola, a càrrec d'Alejandro Malaspina, a la qual li van donar el nom en honor de l'oficial de la corbeta Descubierta, Felip Bauçà Canyes.
Hi ha colònies de nidificació de diverses aus, entre elles loica o milico (Sturnella loyca). A les rodalies es troba un restes ubicat a la plataforma d'abrasió o restinga, corresponent a un casc d'un veler desmantellat. Alhora, en el marc de la Guerra de les Malvines es va realitzar una recerca d'un avió FMA IA-58 Pucará i el seu pilot el dia 24 de maig de 1982. Es van realitzar patrullatges terrestres i marítims, trobant-se el dia 26 les restes submergides a un quilòmetre de la costa.

## Referències

* ↑ Fabián. «Felipe Bauzá y Cañas (1764 - 1834)» (en español). Alta Mar, 11-03-2008. Arxivat de l'original el 25 de agosto de 2011. [Consulta: 20 agost 2011].
* ↑ Darrieu, Carlos Aquiles; Camperi Aníbal Raúl y Imberti, Santiago «Avifauna (non Passeriformes) of Santa cruz province, Patagonia (Argentina): annotated list of species.». Revista del Museo Argentino de Ciencias Naturales, 10, 1, 2008, pàg. 111-145. Arxivat de l'original el 2011-09-03 [Consulta: 28 juliol 2011]. Arxivat 2011-09-03 a Wayback Machine.
* ↑ Guido Andrés Seidel. «El misterio del “Galeón” de Punta Bauza» (en español). Histamar. Historia y Arqueología Marítima, 01-03-2007. [Consulta: 20 agost 2011].
* ↑ Prefectura Naval Argentina. «Agrupación Área Continental» (en español). Prefectura en Malvinas. Arxivat de l'original el 20 de agosto de 2011. [Consulta: 20 agost 2011].
# Punta Carmen

La Punta Carmen o Pointe Carmen és una muntanya de 4.109 metres que es troba a la regió de l'Alta Savoia a França. Aquesta agulla forma part de l'aresta del Diable al Mont Blanc du Tacul.

## Referències

* ↑ «Llista dels 4.000 UIAA» (pdf). UIAA.

## Enllaços externs

* «Camptocamp.org». [Consulta: 25 agost 2011].
Quatremils dels Alps :
Alps
Quatremils
categoria :
# Publi Corneli Maluginense Cos

Publi Corneli Maluginense Cos (llatí: Publius Cornelius Maluginensis Cossus) va ser un magistrat romà del segle iv aC. Formava part de la família Cos, una branca de la família Maluginense que pertanyia també a la gens Cornèlia. Era fill de Publi Corneli Cos, que va ser tribú amb potestat consular l'any 415 aC.
Publi Corneli Maluginense també va ser tribú amb potestat consolar l'any 395 aC juntament amb Publi Corneli Escipió i en aquest any va atacar i conquerir el territori dels faliscs. El 393 aC va ser elegit cònsol amb Luci Valeri Potit, però els dos van haver de renunciar per un defecte en l'elecció i els van substituir Luci Lucreci Flau Triciptí i Servi Sulpici Camerí.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 909.
# Publi Corneli Rufí (dictador)

Publi Corneli Rufí (en llatí Publius Cornelius Rufinus) va ser un dictador romà durant l'any 334 aC. Formava part de la gens Cornèlia, una antiga família romana d'origen plebeu.
Tenia com a magister equitum a Marc Antoni.Va ser obligat a deixar el seu càrrec a causa d'una falta en els auspicis quan va ser elegit. El menciona Titus Livi.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VIII, 7
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita VIII, 5
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 665.
# Pérvenets

Pérvenets - Первенец (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants septentrionals del Caucas occidental, a 8 km al nord-oest de Krimsk i a 91 km a l'oest de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Moldavànskoie.
# Páramo Leonés

El Páramo Leonés és una comarca tradicional, geogràfica i cultural de la Província de Lleó, Espanya, encara que pel sud s'interna alguns quilòmetres en la veïna província de Zamora. La comarca té uns límits geogràfics ben definits entre els rius Esla i Órbigo, des dels primers contraforts de la Serralada Cantàbrica en el Nord, fins a la confluència dels rius esmentats prop de Benavente.
La seva orografia és una de les més planes de tota la península Ibèrica generada per dipòsits al·luvials del terciari que pràcticament no han sofert erosió en els últims 25 milions d'anys. En gran part del territori es realitza una agricultura intensiva de regadiu gràcies a l'aigua procedent de l'embassament de Barrios de Luna i del transvasament Esla-Órbigo.
La comarca té uns 20.000 habitants.

## Enllaços externs

* Web del Páramo Leonés (castellà)
# Pánuco

El Pánuco o riu de Canoas és un riu mexicà alimentat per diversos afluents, inclòs el riu Moctezuma, que desemboca al golf de Mèxic. El riu té aproximadament 508 quilòmetres de llarg i travessa o limita amb els estats de San Luis Potosí, Veracruz i Tamaulipas, Hidalgo, Querétaro. Segons l'Atles de Mèxic, és el quart riu més gran de Mèxic per volum d'escorrentia, i forma la sisena conca hidrogràfica més gran de Mèxic per àrea.
El riu Pánuco drena una conca de 98.227 km², que inclou porcions de l'Altiplà Mexicà, la Sierra Madre Oriental i la Plana costanera del Golf.
El Pánuco està format per la confluència dels seus dos principals afluents, el Moctezuma i el Tampaón (o Tamuín).
El Moctezuma s'origina a l'altiplà mexicà i els seus rierols de capçalera inclouen el riu Tula. Corre cap al nord, formant la frontera estatal entre Hidalgo i Querétaro, mentre avança cap a San Luis Potosí, abans de girar cap a l'est per tallar un profund canó a través de la Serra Madre Oriental. Un cop emergint a la plana costanera del Golf, discorre cap al nord-est, unit des del sud pel riu Tempoal abans d'unir-se al Tampaón a Veracruz.
El Santa Maria i el Rio Verde també tenen el seu origen a l'altiplà mexicà, al nord del Moctezuma. Surquen canons a través de la Serra, on s'uneixen per formar el Tampaón, que continua cap a l'est passant la Serra fins a la plana costanera del Golf per unir-se al Moctezuma. Desemboca a la ciutat de Tampico.

## Referències

* ↑ Kumar, Vishal. «Rivers in Mexico Map» (en anglès americà). mapsofworld.com, 16-11-2021. [Consulta: 7 gener 2023].
* ↑ "River Basins", Atlas of Mexico, 1975, with topographical map
* ↑ «Río Pánuco» (en castellà). mapcarta.com. [Consulta: 7 gener 2023].
* 1 2 Hudson, Paul F. «Discharge, Sediment, and Channel Characteristics of the Río Panuco, Mexico». Yearbook. Conference of Latin Americanist Geographers, 26, 2000, pàg. 61–70. ISSN: 1054-3074.
* ↑ INEGI. Síntesis geográfica del estado de Hidalgo (en castellà). INEGI, 1992, p. 29.
* ↑ Bolio, Mario A. Trujillo. El Golfo de México en la centuria decimonónica: entornos geográficos, formación portuaria y configuración marítima (en castellà). CIESAS, 2005, p. 26. ISBN 978-970-701-570-8.
# Qiu Ying

Qiu Ying (xinès simplificat i tradicional: 仇英; pinyin: Qiú Yīng) fou un pintor durant la dinastia Ming que va néixer cap al 1494 a Taicang (太倉), província de Jiangsu i va morir vers el 1552. La seva família era d'origen camperol que es va traslladar a Suzhou. Utilitzà el pseudònim Shizhou (十洲).
Aquest pintor s'inspirà en la seva activitat artística en les obres de les dinasties Tang i Song, alumne de Zhou Chen, va destacar utilitzant la tècnica coneguda com a gongbi amb una producció refinada i detallada. Destacà en els estudis florals, paisatges, pintures de jardins i temes religiosos. Amb l'Escola Wu va produir aquarel·les notables però va també va pintar en el denominat estil verd-blau. Va anar adquirint un sòlid prestigi malgrat no ser un pintor lletrat (considerat el prototip d'artista per excel·lència) aconseguint l'interès de.personatges rics. Va ser un dels Quatre Grans Mestres Ming.

## Bibliografia

* Vacío y plenitud: el lenguaje de la pintura china de François Cheng. Ed Siruela. Pàg. 38.

## Enllaços externs

* http://espanol.cri.cn/chinaabc/chapter20/chapter200101.htm
* http://www.slideshare.net/mnguevarac/pintura-china-de-qiu-ying
* http://www.chinaonlinemuseum.com/painting-qiu-ying.php
* http://noticias.universia.com.br/translate/pt-es/en-portada/noticia/2012/07/18/951687/conheca-manh-primavera-no-palacio-han-qiu-ying.html Arxivat 2014-02-02 a Wayback Machine.
# Pèirapuerc

Pèirapuerc (italià Pietraporzio, piemontès Peiropurch) és un municipi italià, situat a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 94 habitants. Està situat a la Val d'Estura, dins de les Valls Occitanes. Limita amb els municipis de l'Argentiera, Chanuelhas, Sant Estève de Tinèa (Alps Marítims), Sambuco i Vinadio.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Paolo Bottero | Llista cívica |