OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marius Chapuis

Marius Chapuis és un cineasta francès nascut el 30 de maig de 1878 a Lió i mort el 16 de novembre de 1961 a Champfromier (Ain). Va ser un dels primers impulsors del cinematògraf Lumière a l'estranger (amb Alexandre Promio, Félix Mesguich i Francis Doublier).

## Un pioner itinerant del cinema

Reclutat per Alexandre Promio, Marius Chapuis entra a les Usines Lumière als 18 anys per convertir-se en operador de cinema.
Des del maig de 1896 fins a l’octubre de 1897, els Louis Lumière van enviar Chapuis a Rússia (Sant Petersburg, Odessa, Kíev, Rostov, Tbilissi, Simferopol). Va recórrer més de 25.000 km en tren, vaixell i carruatge de cavalls com a operador amb el seu col·lega Paul Decorps en un equip dirigit per Arthur Grünewald, però també com a fotògraf.
A diferència dels seus homòlegs de Promio, Mesguich o Doublier, Chapuis roda poc. El seu equip s'encarrega principalment de donar a conèixer l'invent fent projeccions (organitzant projeccions) durant les quals presenten pel·lícules primer portades amb elles i després rebudes per correu postal des de Lió. Aquestes sessions els donaran l'oportunitat de recórrer Rússia en totes direccions durant 18 mesos, viatges explicats amb detall en un minuciós diari de viatge. .

## Després del viatge a Rússia

Tornat a França, Chapuis va abandonar aleshores el món del cinema naixent, no sense penediments, i esdevé ebenista.
Va ser elegit alcalde de la comuna de Champfromier (Ain) entre 1935 i 1944 on va morir, sense descendents, el 16 de novembre de 1961 i on està enterrat.
Marius Chapuis tenia un germà petit, Pierre Chapuis (1879–1900), que també fou operador dels Germans Lumière a Itàlia.

## Notes i referències

* ↑ Jacques Rittaud-Hutinet, Le Cinéma des origines, Éditions Champ Vallon, 1985, p. 73.
* ↑ Le carnet de voyage de Marius Chapuis est intégralement reproduit dans l'ouvrage de Jacques Rittaud-Hutinet, op. cit., pp. 242 à 248.
* ↑ El 1935 va escriure a Louis Lumière: "Em van designar per fer una gira per Rússia. Va ser un viatge de divuit mesos, el gran esdeveniment feliç que em va deixar un record preciós, però que va crear el gran pesar de la meva vida, perquè la meva despreocupada joventut en aquell moment (18 anys) em va fer no gaudir dels beneficis. que em va obrir el camí, vaig agafar un camí que va portar a la meva vellesa a penedir-me».
* ↑ Voir http://champ.delette.free.fr/celebrites/_chapuis.php

## Bibliografia

* Georges Sadoul, Histoire du cinéma mondial, Flammarion, Paris, 1949.
* Georges Sadoul, Louis Lumière, Éd. Pierre Seghers, Paris, 1964.
* Jacques Rittaud-Hutinet, Le cinéma des origines - Les Frères Lumière et leurs opérateurs, Champ Vallon, Lyon, 1985.
* Bernard Chardère, Lumières sur Lumière, Institut Lumière/Presses universitaires de Lyon, 1987.
* Jacques Rittaud-Hutinet, Auguste et Louis Lumière - Correspondances 1890/1953, Cahiers du cinéma, 1994, préface de Maurice Trarieux-Lumière.
* Bernard Chardère, Au pays des Lumière, Institut Lumière/Actes Sud, Lyon, 1995.
* Jacques Rittaud-Hutinet, Les Frères Lumière - l'invention du cinéma, Flammarion, Paris, 1995.
* Bernard Chardère, Le roman des Lumière, Gallimard, Paris, 1995.
# Cooper

«Cooper» té aquests significats:
* Toponímia:
** Cooper (Maine), poble del Comtat de Washington (Maine, Estats Units d'Amèrica)
** Cooper City, població dels Estats Units a l'estat de Florida
** Cooper Landing, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska
** Cooper Square, cruïlla de Manhattan a Nova York
** Peter Cooper Village, barri residencial del borough de Manhattan a Nova York
* Biografies:
** Abraham Cooper
** Anthony Ashley Cooper (1671, Londres - 1713, Nàpols), 3r comte de Shaftesbury, polític i filòsof anglès
** Chris Cooper (Kansas City, Missouri, 1951), actor
** Clive Forster Cooper (1980, Hampstead, Londres – 1947), paleontòleg anglès
** David G Cooper (Ciutat del Cap, 1931 - París, 1986), psiquiatre sud-africà
** Gary Cooper (1901 - 1961), actor nord-americà
** Gordon Cooper (Shawnee, 1927 - 2004)
** Leon Cooper (Nova York, 1930 - Providence, 2024), físic i professor universitari estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Física
** Martin Cooper (Chicago, 1928), enginyer electrònic i inventor estatunidenc
** Peter Cooper (1791, Nova York - 1883), industrial, inventor i filantrop estatunidenc
** Quentin Cooper (1961, Grimsby, Yorkshire i Humber), periodista anglès
* Miscel·lània:
** Parell de Cooper, quasipartícula de la teoria estàndard per explicar la superconductivitat de baixa temperatura
** Alice Cooper, grup de rock
** Prova de Cooper, prova de condició física
** Cooper Union, centre d'ensenyament superior situat al Lower Manhattan, a Nova York
** Cooper Car Company, constructor anglès de cotxes amb la seu inicial a Surbiton
# Asnar I Galí

Asnar I Galí (en castellà Aznar Galíndez; ? - 839) fou comte d'Aragó (809-820) i comte d'Urgell i Cerdanya (820-824).
Fou designat comte d'Aragó a la mort del comte Oriol d'Aragó. Així mateix el 820 fou designat comte de Cerdanya i d'Urgell. Algunes fonts l'esmenten també com a comte de Jaca. Asnar I era besnet de Galí, probablement el cap de la família que va introduir els francs a la regió i va governar sota influència franca.
El 820, la facció local contrària als francs i liderada per Garcia I d'Aragó, espòs de la seva filla, li va prendre per la força el comtat d'Aragó. Després, Asnar I va viatjar a la cort de l'emperador Lluís el Pietós a Aquisgrà que li va entregar els comtats d'Urgell i Cerdanya. El 824, aquests van passar a mans del seu fill Galí I Asnar que uns anys més tard recuperaria també Aragó.

## Descendència

Casat amb Enneca Garcés, que actualment es creu que va ser una dama de Gascunya, va tenir quatre fills:
* Matrona, casada amb Garcia I d'Aragó, que va deposar Asnar I al comtat d'Aragó.
* Eilo .
* Centulf.
* Galí II d'Aragó (?-867), comte d'Aragó i Urgell i Cerdanya

## Bibliografia

* Sénac, Philippe «Estudio sobre los primeros condes aragoneses». Aragón en la Edad Media. Universidad de Zaragoza [Zaragoza], 14-15, fascículo 2, 1999, pàg. 1501-1506. ISSN: 0213-2486.
# Sauli Niinistö

Sauli Niinistö (Salo, 24 d'agost de 1948) Sauli Väinämö Niinistö és un polític finès que fou el 12è president de Finlàndia del 2012 al 2024.
Advocat, Niinistö fou regidor de la seva ciutat del 1977 al 1992. Diputat des del 1987, el 1994 fou elegit líder del Partit de la Coalició Nacional (KOK), i el 1995 ministre de Justícia, tot i que va passar a Finances del 1996 al 2003. Des del 2002, és president honorari del Partit Popular Europeu. Mentre era ministre, i vidu, va tenir una relació sentimental amb una diputada de l'oposició i, poc després de deixar-ho, el 26 de desembre del 2004, a Tailàndia, va sobreviure al tsunami grimpant a un pal de la llum amb el seu fill. El 2006 fou el candidat a la Presidència de Finlàndia pel KOK, i del 2007 al 2011 fou president de l'Eduskunta/Riksdag.
El 2012 tornà a optar a la Presidència pel KOK, derrotant un sorprenent Pekka Haavisto, de la Lliga Verda, amb el 62,6% dels vots a la segona volta. L'1 de març del 2012 Niinistö prengué possessió del càrrec, que el KOK no tenia des que Juho Kusti Paasikivi va plegar el 1956.

## Referències

* ↑ «Council of State - Ministers of Finance». Valtioneuvosto.fi. [Consulta: 12 gener 2018].
* ↑ «Presidential elections: Niinistö, Haavisto headed for second round». yle.fi, 22-01-2012. Arxivat de l'original el 24 January 2012. [Consulta: 22 gener 2012].
# Gail Miller

Gail Miller (Canberra, 30 de novembre de 1976) fou una waterpolista australiana que va competir durant les dècades de 1990 i 2000.
El 2000 va prendre part en els Jocs Olímpics de Sydney, on guanyà la medalla d'or en la competició de waterpolo.

## Referències

* ↑ «Gail Miller Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de febrer 2012. [Consulta: 10 setembre 2019].
# Mary Burns

Mary Burns (29 de setembre de 1821 - 7 de gener de 1863) va ser una treballadora irlandesa i companya sentimental del filòsof Friedrich Engels.

## Biografia

Mary Burns va viure a la ciutat de Salford, al Gran Manchester. Era filla de Mary Conroy i de Michael Burns, obrer en un molí de cotó. La família migrant irlandesa va viure a la carretera de Deansgate. Mary tenia una germana més jove de nom Lydia (1827-1878), a qui anomenaven Lizzie, així com una neboda de nom Mary Ellen Burns (nascuda el 1859), coneguda amb el sobrenom de Pumps.
Va conèixer Engels a principis de la dècada del 1840, guiant-lo i mostrant-li les condicions paupèrrimes de vida de la classe obrera a Anglaterra. La relació va durar fins a la sobtada mort de Burns a l'edat de 41 anys. Tot i que el costum de l'època era contraure matrimoni, tots dos s'oposaven políticament a la institució burgesa del matrimoni i mai no es van casar. Després de la seva mort, Engels i Lizzie Burns van establir una relació sentimental i es van casar l'11 de setembre de 1878, en el llit de mort de Lizzie.
Les úniques referències sobre Mary Burns que han sobreviscut són una carta de Karl Marx a Engels on escriu que «tenia molt bon humor» i era «enginyosa», i l'altra referència es troba en una carta d'Eleanor Marx on expressa que «era molt bella, enginyosa i una noia encantadora, encara que potser en els últims anys bevia massa».

## Referències

* ↑ Roy Whitfield: "Die Wohnorte Friedrich Engels 'en Manchester von 1850–1869". En: Nachrichten aus dem Engels-Haus, Heft 3. ceres, Wuppertal 1980, p 80.
* 1 2 Irving, Sarah. (2010-03-15) Frederick Engels y Mary y Lizzy la historia Radical de Mánchester | de Quemaduras. Radicalmanchester.wordpress.com. Recuperado encima 2014-02-20.
* ↑ Engels a Marx. 7 de enero de 1863. (Obras completas de Karl Marx y Friedrich Engels : Volumen 41, p. 441.)
* 1 2 Whitfield, Roy (1988) Friedrich Engels en Mánchester, Trabajando Biblioteca de Movimiento de la Clase,
* ↑ Legados - Trabajo - Inglaterra - Manchester - Engels en Manchester - Artículo Página 2. BBC. Consultado el 2014-02-20.
* ↑ Copia certificada de una entrada de la muerte (1863-52). Ver Harald Wessel: Hausbesuch bei Friedrich Engels. Dietz, Berlín 1971, p. 110.
* ↑ El Origen de la Familia, Propiedad Privada y el Estado. Marxists.org. Recuperado encima 2014-02-20.
* ↑ Henderson, William Otto. The Life of Friedrich Engels. Psychology Press, 1976, p. 567. ISBN 978-0-7146-3040-3.
* ↑ MARY BURNS SUPERSTAR. Arxivat 2018-10-21 a Wayback Machine. Salford Estrella, asunto 6, Invierno 2007
# Janusz Brzozowski

Janusz Brzozowski (Szczecin, 29 de juny de 1951) fou un jugador d'handbol polonès que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on va guanyar la medalla de bronze en la competició d'handbol. Quatre anys més tard, als Jocs de Moscou, finalitzà en setena posició en la mateixa competició. En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat del món d'handbol de 1982.

## Referències

* ↑ «Janusz Brzozowski Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de juliol 2012. [Consulta: 15 juliol 2019].
* ↑ Profile (polonès)
# Arnaud Di Pasquale

Arnaud Di Pasquale (Casablanca, 11 de febrer de 1979) és un exjugador de tennis professional francès.
Va destacar en categoria júnior arribant a ser número 1 del rànquing individual l'any 1997, guanyant el US Open (1997) individualment, i sent finalista en el Roland Garros (1997) en dobles junt a Julien Jeanpierre. En el circuit professional no va tenir gaire èxit i només va aconseguir un títol individual l'any 1999, i va arribar a ocupar el lloc 39 del rànquing individual l'any 2000. Va guanyar la medalla de bronze olímpica en els Jocs Olímpics de Sydney de 2000 en categoria de individual derrotant el suís Roger Federer en la final de consolació.

## Jocs Olímpics
### Individual

| Any | Campionat | Oponent | Resultat |
| 2000 | Jocs Olímpics, Sydney, Austràlia | Roger Federer | 7−6(5), 6−7(7), 6−3 |

## Palmarès
### Individual: 2 (1−1)

* Llegenda (pre/post 2009)
* Grand Slams (0−0)
* Tennis Masters Cup / ATP Finals (0−0)
* ATP Masters Series / ATP World Tour Masters 1000 (0−0)
* ATP International Series Gold / ATP World Tour 500 (0−0)
* ATP International Series / ATP World Tour 250 (1−1)
* Títols per superfície
* Dura (0−0)
* Gespa (0−0)
* Terra batuda (1−1)
| Resultat | Núm. | Data | Torneig | Superfície | Oponent | Marcador |
| Finalista | 1. | 21 de setembre de 1998 | Bucarest, Romania | Terra batuda | Francisco Clavet | 1−6, 6−7(2) |
| Guanyador | 1. | 4 d'octubre de 1999 | Palerm, Itàlia | Terra batuda | Alberto Berasategui | 6−1, 6−3 |

## Trajectòria
### Individual

| Torneig | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | Títols | V – D |
| Open d'Austràlia | A | 1R | A | 1R | A | 1R | A | Q1 | A | 0 / 3 | 0 – 3 |
| Roland Garros | 1R | 4R | 1R | 1R | 4R | A | 1R | A | Q1 | 0 / 6 | 6 – 6 |
| Wimbledon | A | 1R | 2R | A | A | A | A | A | A | 0 / 2 | 1 – 2 |
| US Open | 2R | 1R | 2R | 1R | Q2 | A | 1R | A | A | 0 / 5 | 2 – 5 |
| Jocs Olímpics | NC | NC | 3r | No celebrat | No celebrat | No celebrat | A | NC | NC | 0 / 1 | 4 – 1 |
| Total Victòries−Derrotes | 11−10 | 24−26 | 17−25 | 6−19 | 7−5 | 1−4 | 3−9 | 0−0 | 0−0 | 69 – 98 | 69 – 98 |
| Rànquing a final d'any | 81 | 47 | 60 | 144 | 98 | 517 | 234 | 488 | 351 | | |
| Llegenda: G: Guanyador; F: Finalista; SF: Semifinalista; QF: Quarts de final; Q: Qualificació; A: Absent; RR: Round Robin ||||||||||||

## Referències

* ↑ «Arnaud Di Pasquale» (en anglès). TennisExplorer.com. [Consulta: 15 agost 2020].

## Enllaços externs

* Arnaud Di Pasquale a l'ATP (anglès)
* Arnaud Di Pasquale a la Copa Davis (anglès)
* Arnaud Di Pasquale a la Federació Internacional de Tennis (anglès)
# Rem als Jocs Olímpics d'estiu de 1972

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 celebrats a la ciutat de Múnic (en aquells moments República Federal d'Alemanya) es disputaren set proves de rem, totes elles en categoria masculina. La competició tingué lloc entre els dies 27 d'agost i 2 de setembre de 1972 a les instal·lacions de rem de la població d'Oberschleißheim.
Hi participaren un total de 440 remers de 35 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Scull individual Detalls | Yuri Malishev | Alberto Demiddi | Wolfgang Güldenpfennig |
| Doble Scull Detalls | Unió SovièticaAleksandr Timoshinin Gennadi Korshikov | NoruegaFrank Hansen Svein Thøgersen | RDAJoachim Böhmer Hans-Ulrich Schmied |
| Dos sense timoner Detalls | RDASiegfried Brietzke Wolfgang Mager | SuïssaHeinrich Fischer Alfred Bachmann | Països BaixosRoel Luynenburg Ruud Stokvis |
| Dos amb timoner Detalls | RDAWolfgang Gunkel Jörg Lücke Klaus-Dieter Neubert | TxecoslovàquiaOldřich Svojanovský Pavel Svojanovský Vladimír Petříček | RomaniaŞtefan Tudor Petre Ceapura Ladislau Lowrenschi |
| Quatre sense timoner Detalls | RDAFrank Forberger Frank Rühle Dieter Grahn Dieter Schubert | Nova ZelandaDick Tonks Dudley Storey Ross Collinge Noel Mills | RFAJoachim Ehrig Peter Funnekötter Franz Held Wolfgang Plottke |
| Quatre amb timoner Detalls | RFAPeter Berger Hans-Johann Färber Gerhard Auer Alois Bierl Uwe Benter | RDADietrich Zander Reinhard Gust Eckhard Martens Rolf Jobst Klaus-Dieter Ludwig | TxecoslovàquiaOtakar Mareček Karel Neffe Vladimír Jánoš František Provazník Vladimír Petříček |
| Vuit amb timoner Detalls | Nova ZelandaTony Hurt Wybo Veldman Dick Joyce John Hunter Lindsay Wilson Athol Earl Trevor Coker Gary Robertson Simon Dickie | Estats UnitsLawrence Terry Franklin Hobbs Pete Raymond Tim Mickelson Gene Clapp Bill Hobbs Cleve Livingston Mike Livingston Paul Hoffman | RDAHans-Joachim Borzym Jörg Landvoigt Harold Dimke Manfred Schneider Hartmut Schreiber Manfred Schmorde Bernd Landvoigt Heinrich Mederow Dietmar Schwarz |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | RDA | 3 | 1 | 3 | 7 |
| 2 | Unió Soviètica | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 3 | Nova Zelanda | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 | RFA | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 5 | Txecoslovàquia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 6 | Argentina | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Estats Units | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Noruega | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Suïssa | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 10 | Països Baixos | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 10 | Romania | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Liubov Rudovska

Liubov Rudovska (Odessa, 5 de novembre de 1950), posteriorment de casada Timofeieva, és una jugadora de voleibol ucraïnesa, ja retirada, que va competir sota bandera de la Unió Soviètica durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Mont-real, on guanyà la medalla de plata en la competició de voleibol. En el seu palmarès també destaquen tres medalles d'or a les Universíades de 1970, 1973 i 1977.
A nivell de clubs jugà al Medin d'Odessa, amb el qual va guanyar la Copa Soviètica de 1974 i 1981 i la Recopa d'Europa de Voleibol de 1983.

## Referències

* ↑ Liubov Rudovska a Sports Reference (arxivat)
* 1 2 «РУДОВСКАЯ Любовь Ивановна | Российские спортсмены и специалисты | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 5 març 2021].
# Massa crítica (dinàmica social)

La massa crítica, en sociologia esdevé el nombre mínim de persones necessàries perquè succeeïxi una innovació en un sistema social. La massa crítica sosté a la quantitat mínima de persones que, per sí, es poden sostendre i créixer. És un aspecte de la teoria de la difusió d'innovacions, atribuïda al sociòleg Everett Rogers.
La teoria de la massa crítica a la política i l'acció política col·lectiva es defineix com el nombre crític de personal necessari per afectar la política i fer un canvi com un cos influent. Es considera que aquest nombre es col·loca en un 30%. Tanmateix, altres investigacions suggereixen que el percentatge pot ser d'un 15%.
Un exemple pot ser si en una gran ciutat, de cop, una persona s'atura i mira al cel, no succeirà res, la gent seguirà el seu camí ignorant-lo. Quan tres persones es detenen i miren cap al cel, probablement algunes persones es girin i els observin per a seguir caminant. Però quan s'arriba a un petit nombre (depén de l'amplada del carrer, l'hora, entre altres factors) de persones necessàries, potser 5 o 7, per a fer que altres es parin i mirin al cel també.

## Referències

* ↑ Rogers, Everett M2003"
* ↑ Kanter, Rosabeth Moss «Some effects of proportions on group life: skewed sex ratios and responses to token women». American Journal of Sociology. JSTOR for the University of Chicago Press, 82, 5, 3-1977, pàg. 965–990. JSTOR: 2777808. Pdf from Norges Handelshøyskole (NHH), the Norwegian School of Economics. Arxivat 2016-01-28 a Wayback Machine.
* ↑ Dahlerup, Drude «From a small to a large minority: women in Scandinavian politics». Scandinavian Political Studies. Wiley, 11, 4, 12-1988, pàg. 275–297. DOI: 10.1111/j.1467-9477.1988.tb00372.x.
* ↑ Dahlerup, Drude «The story of the theory of critical mass». Politics & Gender. Cambridge Journals, 2, 4, 12-2006, pàg. 511–522. DOI: 10.1017/S1743923X0624114X.
* ↑ Childs, Sarah; Krook, Mona Lena «Should give up on critical mass? A contingent yes». Politics & Gender. Cambridge Journals, 2, 4, 12-2006, pàg. 522–530. DOI: 10.1017/S1743923X06251146.
* ↑ Childs, Sarah; Krook, Mona Lena «Critical mass theory and women's political representation». Political Studies. Wiley, 56, 3, 10-2008, pàg. 725–736. DOI: 10.1111/j.1467-9248.2007.00712.x. Pdf.
# Jean Bruneval

Jean Bruneval va ser un jugador de rugbi a 15 francès que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va ser seleccionat per jugar amb la selecció francesa de rugbi a 15 que va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla de plata.
A nivell de clubs jugà al CASG Paris.

## Referències

* 1 2 «Jean Bruneval Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de novembre 2012. [Consulta: 25 setembre 2017].
# Clement Cazalet

Clement Haughton Langston Cazalet (St James's, Regne Unit de la Gran Bretanya i Irlanda, 16 de juliol de 1869 − Harrow, Londres, Anglaterra, 23 de març de 1950) fou un tennista britànic.
El seu major èxit esportiu fou una medalla olímpica de bronze als Jocs Olímpics d'estiu de Londres 1908 en categoria de dobles dobles fent parella amb el seu compatriota Charles Dixon. En semifinals van perdre contra la parella també britànica formada per George Hillyard i Reginald Doherty, i automàticament van guanyar la medalla de bronze, ja que en aquella època no es disputava la final de consolació. A banda dels Jocs Olímpics també va disputar en diverses ocasions el Torneig de Wimbledon, en categoria individual va arribar a quarts de final en dues ocasions mentre que en dobles masculins va disputar tres vegades la final del torneig preliminar que donava opció a disputar la final (Challenge Round) amb la parella defensora del títol.

## Jocs Olímpics
### Dobles

| Any | Campionat | Parella |
| 1908 | Jocs Olímpics, Londres, Regne Unit | Charles Dixon |
# Tir amb arc als Jocs Olímpics d'estiu de 1972

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 celebrats a la ciutat de Múnic (en aquells moments República Federal d'Alemanya) es disputaren dues proves de tir amb arc, una en categoria masculina i una altra en categoria femenina.
Aquest esport retornà al programa oficial després de la seva absència des dels Jocs Olímpics d'Estiu de 1920 realitzats a Anvers (Bèlgica), i des d'aquell moment ja no l'ha abandonat més.
Hi participaren un total de 95 arquers, entre ells 55 homes i 40 dones, de 27 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Individual masculí Detalls | John Williams | Gunnar Jervill | Kyösti Laasonen |
| Individual femení Detalls | Doreen Wilber | Irena Szydłowska | Emma Gaptchenko |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Estats Units | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 2 | Polònia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 2 | Suècia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 | Finlàndia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4 | Unió Soviètica | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Gaston Peltier

Gaston Peltier (1876 – ?) va ser un futbolista francès que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata com a membre de la selecció francesa, representada per la Union des sociétés françaises de sports athlétiques.

## Referències

* ↑ «Gaston Peltier Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 21 d’octubre 2012. [Consulta: 2 octubre 2015].
# Misàndria

La misàndria és una tendència ideològica o psicològica relacionada amb l'odi, aversió o antipatia als homes o persones de sexe masculí. El mot català ve del grec, i està format amb el prefix miso- (← μισο-) "odi" -que al seu torn està relacionat amb el verb miseĩn (← μισεῖν, "odiar")-, l'arrel andr- (← ὁ ἀνήρ ἀνδρός, "home (baró)" i el sufix -ia (← -ία). La misàndria fa dels homes l'origen de tots els mals de la humanitat mentre que les dones són les víctimes d'aquests mals i les responsables de tot allò bo. Cal no confondre-la amb l'androfòbia. La misàndria no és cap trastorn psíquic, com seria el cas de l'androfòbia, sinó una ideologia apresa a la societat o la cultura tal com ho pot ser la misogínia. Homòlogament seria l'equivalent a la misogínia envers les dones. La misantropia és l'aversió als éssers humans, tant homes com dones.
L'any 1920, Sigmund Freud, en estudiar un cas concret d'homosexualitat (lesbianisme) va observar un moviment oposat a la misogínia, o una aplicació d'aquesta vers els homes en comptes de vers les dones, però encara no existia cap nom per a definir-lo. Alguns autors de finals del segle XX i del segle XXI han anat més enllà, considerant la misàndria no com un fenomen psicològic individual sinó cultural.

## Manifest de l'Organització per a l'Extermini dels Homes

El Manifest de l'Organització per a l'Extermini dels Homes, en anglès Society for Cutting Up Men Manifesto o S.C.U.M. Manifesto, escrit per la psicòloga i escriptora Valerie Solanas en 1967, es pot considerar un exemple de misàndria. Com a curiositat l'autora és cèlebre per haver disparat contra Andy Warhol.

## Notes i referències

* ↑ Judith Levine, My Enemy, My Love: Man-hating and Ambivalence in Women's Lives, de 1992 (anglès)
* ↑ Valerie Solanas, Manifest de l'escòria, 1967 (castellà)
* ↑ El mot scum fa referència a l'escuma que es forma a la mar o a les sopes en bullir, per exemple, on suren les porqueries, per a netejar el líquid. També existeix en anglès l'expressió scum of the Earth per a parlar dels residus o escòries de la societat.