OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El Fahs

El Fahs o Fahs (àrab: الفحص, al-Faḥṣ) és una ciutat de Tunísia, situada uns 60 km al sud de Tunis i 35 km a l'oest de Zaghouan, a la governació del mateix nom. És capçalera d'una delegació. La municipalitat té una població de 19.350 habitants (2004) i la delegació de 44.930 habitants. La delegació és la més gran de la província i n'abraça tota la part occidental.

## Economia

La ciutat té una zona industrial però tota la regió encara té com a principal activitat l'agricultura (sobretot oliveres i cereals), amb un incipient turisme. Celebra mercat els dissabtes de cada setmana.
La prospecció petroliera d'El Fahs, concedida a la societat britànica Supex Limited, associada a l'Empresa Pública d'Activitats Petrolieres (ETAP) el febrer del 2007, abraça 3.116 km² i entra en terres de les divisions administratives de Béja i Siliana.

## Història

Durant el protectorat francès fou coneguda com a Pont-du-Fahs i fou teatre d'una batalla entre els aliats d'una banda, i els francesos de Vichy, alemanys i italians de l'altra, l'estiu del 1943 durant la Segona Guerra Mundial.
No gaire lluny, a uns 3 km, es troba el jaciment arqueològic de Thuburbo Majus, amb importants ruïnes romanes.

## Administració

Com a delegació o mutamadiyya, duu el codi geogràfic 16 54 (ISO 3166-2:TN-12) i està dividida en tretze sectors o imades:
* Banlieu d’El Fahs (16 54 51)
* Jouguar (16 54 52)
* Bir Magra (16 54 53)
* Oum El Abouab (16 54 54)
* Ouled Ezzouabi (16 54 55)
* El Fahs (16 54 56)
* Ed-Droua (16 54 57)
* El Ghrifet (16 54 58)
* Bent Saïdane (16 54 59)
* El Amiem Nord (16 54 60)
* El Amiem Sud (16 54 61)
* Oued El Khadhra (16 54 62)
* Telil Essalhi (16 54 63)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 16 15).

## Referències

* ↑ Recensement de 2004 (Institut national de la statistique)
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 53-54. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 139. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].

## Enllaços externs

* El Fahs - Lloc web oficial
# Super Mario All-Stars

Super Mario All-Stars és una recopilació de jocs de plataforma publicada l'any 1993 per a Super Nintendo Entertainment System (SNES). Conté versions actualitzades dels quatre jocs de Super Mario aparescuts anteriorment a la Nintendo Entertainment System (NES) i el Family Computer Disk System: Super Mario Bros. (1985), Super Mario Bros.: The Lost Levels (1986), Super Mario Bros. 2 (1988), i Super Mario Bros. 3 (1988), i dins aquest últim s'inclou un mode extra per a dos jugadors de Mario Bros. (1983).
Com en els jocs originals, el jugador controla el lampista italià Mario i el seu germà Luigi a través de mons temàtics, mentre eviten obstacles, lluiten contra enemics i troben àrees secretes. Es van adaptar els jocs per a la SNES amb gràfics i música actualitzats, i amb canvis que aprofiten la potència superior de la consola com són l'addició de desplaçament dels fons, la modificació de la física dels personatges, la correcció d'errades de programació i la possibilitat de desar partida en diferents ranures.
La idea va ser del creador de Super Mario, Shigeru Miyamoto, qui, després de concloure el desenvolupament de Super Mario Kart (1992), va suggerir a Nintendo desenvolupar una recopilació dels Mario per a SNES. També volia oferir als jugadors occidentals la possibilitat de poder provar The Lost Levels, que fins llavors no havia sortit del Japó. El recopilatori va ser publicat a tot el món a finals de 1993 i va rebre una reedició que incloïa Super Mario World (1990) amb el nom de Super Mario All-Stars + Super Mario World l'any següent, en exclusiva per al mercat occidental. El joc original (sense World) ha estat reeditat dues vegades: l'any 2010 per a Wii amb motiu de la celebració dels 25 anys de Super Mario Bros. i el 2020 a la Nintendo Switch per a commemorar el 35è aniversari de la franquícia dins el catàleg de videojocs clàssics ofert pel servei Nintendo Switch Online.
Super Mario All-Stars va vendre 10.55 milions de còpies fins a l'any 2015, incloent 2.12 milions al Japó, fent-lo un dels jocs més venuts de Super Mario.

## Referències

* ↑ Iwata, Satoru. «Super Mario All-Stars : Updating the Graphics». Iwata Asks. Nintendo, 21-10-2010. Arxivat de l'original el July 25, 2015. [Consulta: 12 abril 2019].
* ↑ McLaughlin, Rus. «IGN Presents: The History of Super Mario Bros.». IGN, 13-09-2010. Arxivat de l'original el April 12, 2019. [Consulta: 12 abril 2019].
* ↑ Huey, Christian. «Super Mario All-Stars + Super Mario World». AllGame. Arxivat de l'original el February 16, 2010. [Consulta: 13 abril 2019].
* ↑ «Super NES Games». Nintendo. Arxivat de l'original el September 20, 2008. [Consulta: 31 juliol 2018].
* ↑ «Super Mario All-Stars: Edición 25º aniversario» (en espanyol europeu). [Consulta: 4 febrer 2021].
* ↑ «30 Best-Selling Super Mario Games of All Time on the Plumber's 30th Birthday», 11-09-2015. Arxivat de l'original el 16 novembre 2018. [Consulta: 22 abril 2019].
# Giuseppina Leone

Giuseppina Leone (Torí, 21 de desembre de 1934) és una atleta italiana, ja retirada, especialista en curses de velocitat, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on disputà dues proves del programa d'atletisme. En ambdues proves quedà eliminada en sèries. Quatre anys més tard, als Jocs de Melbourne, disputà tres proves del programa d'atletisme. Fou cinquena en els 100 i 4x100 metres, mentre en els 200 metres quedà eliminada en sèries. La seva tercera i darrera participació en uns Jocs fou el 1960, a Roma, on tornà a disputar tres proves del programa d'atletisme. Guanyà la medalla de bronze en els 100 metres, en finalitzar rere Wilma Rudolph i Dorothy Hyman, fou cinquena en els 4x100 metres i sisena en els 200 metres.
En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze en la prova dels 4x100 metres del Campionat d'Europa d'atletisme de 1954, formant equip amb Maria Musso, Letizia Bertoni i Milena Greppi. Guanyà dues medalles d'or i dues de bronze als International University Games i dues d'or a la Universíada de 1959. Guanyà vint-i-quatre campionats nacionals, nou dels 100 metres (de 1952 a 1960), nou dels 200 metres (de 1952 a 1960) i cinc dels 4x100 metres (1955, 1956, 1958, 1959 i 1962). Va millorar en nombroses ocasions el rècord italià de 100 i 200 metres i el 1956 aconseguí el rècord d'Europa dels 100 metres.

## Millors marques

* 100 metres. 11.4" (1956)
* 200 metres. 23.7" (1960)

## Referències

* ↑ Giuseppina Leone a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ «World Student Games (Pre-Universiade)». [Consulta: 1r maig 2020].
* ↑ «World Student Games (Universiade - Women)». [Consulta: 18 juny 2020].
* ↑ «"CAMPIONATI "ASSOLUTI" ITALIANE SUL PODIO TRICOLORE – 1923 2012». sportolimpico.it. Arxivat de l'original el 24 desembre 2012. [Consulta: 23 juny 2013]. Arxivat 24 de desembre 2012 a Wayback Machine.
* ↑ Waśko, Janusz (1953-). Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. GreenArt Jacek Kardasz, 2013. ISBN 978-83-62033-30-0.
* 1 2 «Track and Field Statistics». [Consulta: 18 juny 2020].
# Pentatló modern als Jocs Olímpics d'estiu de 1984

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 celebrats a la ciutat de Los Angeles (Estats Units d'Amèrica) es disputaren dues proves de pentatló modern, una d'individual i una d'equip, totes elles en categoria masculina. Les proves es realitzaren entre els dies 29 de juliol i l'1 d'agost de 1984.
Aquest esport combina proves de tir (competició de tir de 10 metres de distància), esgrima (competició d'espasa), natació (200 metres lliures), hípica (concurs de salts d'obstacles) i cross.
Hi participaren un total de 52 atletes de 18 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Pentatló modern individual Detalls | Daniele Masala | Svante Rasmuson | Carlo Massullo |
| Pentatló modern per equips Detalls | ItàliaDaniele Masala Carlo Massullo Pier Paolo Cristofori | Estats Units Michael Storm Robert Gregory Losey Dean Glenesk | FrançaPaul Four Didier Boube Joel Bouzou |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Itàlia | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 2 | Estats Units | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 2 | Suècia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 | França | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Giorgio Rossi

Giorgio Rossi (Roma, 1 d'abril de 1948) va ser un ciclista italià amateur, especialista en pista. Guanyador de quatre medalles als Campionats del món, tres en velocitat i una en tàndem fent parella amb Floriano Finamore. Va participar en els Jocs Olímpics de 1972 i Jocs Olímpics de 1976.

## Palmarès

* 1975
** Medalla d'or als Jocs Mediterranis en velocitat
** 1r al Gran Premi de París

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Gorynychus

Gorynychus és un gènere extint de sinàpsids terocèfals que visqueren en allò que avui en dia és Europa durant el Permià mitjà, fa entre 259,9 i 265 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Mari-El i l'óblast de Kírov (Rússia). Se suposa que l'espècie G. masyutinae era el depredador alfa del seu ecosistema, mentre que G. sundyrensis era un animal carronyaire. El nom genèric Gorynychus és una referència a l'Zmei Gorínitx, un tipus de drac que apareix en contes russos. Així mateix, incorpora el mot anglès gory, que significa ‘sagnant’, i la paraula grega antiga ὄνυχος (ónikhos), que significa ‘urpa’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Gorynychus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 29 març 2024].
* ↑ Sutxkova i Gólubev, 2019, p. 417.
* ↑ Kammerer i Massiutin, 2018, p. 3.

## Bibliografia

* Kammerer, C. F.; Massiutin, V. «A new therocephalian (Gorynychus masyutinae gen. et sp. nov.) from the Permian Kotelnich locality, Kirov Region, Russia» (en anglès). PeerJ, 6, e4933, 2018. DOI: 10.7717/peerj.4933.
* Sutxkova, I. A.; Gólubev, V. K. «A New Permian Therocephalian (Therocephalia, Theromorpha) from the Sundyr Assemblage of Eastern Europe» (en anglès). Paleontological Journal, 53, 2019, pàg. 411-417. DOI: 10.1134/S0031030119040117.
# Fritz Stolze

Fritz Stolze (Hannover, 20 de desembre de 1910 - 5 de març de 1973) va ser un waterpolista alemany que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on va guanyar la medalla de plata en la competició de waterpolo.

## Referències

* ↑ «Fritz Stolze Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 d’agost 2011. [Consulta: 16 gener 2019].
# Teodòr Aubanèu

Teodòr Aubanèu (Avinyó, Provença, 26 de març de 1829 - 1886) fou un poeta occità. Era impressor d'ofici, per tradició familiar, i exercia el títol d'impressor del papa. Començà publicant versos a Lei Provençalas [Li Prouvençalo] (1851), i conegué Frederic Mistral i Josèp Romanilha, a l'aplec de Fòntsegunha (1854), on fou un dels fundadors del Felibritge. Divulgador de la literatura occitana moderna, en col·laboració amb la seva muller Josefina Mezen, fou el primer editor de l'Armanac Provençau [Armana Prouvençau] (1855).
El 1861 publicà La miugrana entredubèrta [La mióugrano entreduberto], recull de poemes breus, impregnats de sentiment romàntic i de contínues referències al paisatge, recull on intentà d'unificar l'estil de la literatura provençal antiga, cortesana i cavalleresca, amb el sentit popular i realista de la literatura occitana renaixent.
El 1885 publicà un altre llibre de poemes Lei filhas d'Avinhon [Li fiho d'Avignoun], d'un sentimentalisme exaltat, que fou censurat per l'arquebisbe i per Josèp Romanilha, representant del sector més conservador del Felibritge. Intentà de destruir-ne tants d'exemplars com pogué. Després de la seva mort li fou publicat encara Lo rèiresoleu [Lou rèire-soulèu] (1889). És autor també dels drames Lo pan dau pecat [Lou pan dóu pecat] (1878), estrenat a Montpeller i, en francès, a París, Lo raubatòri [Lou raubatòri] (1928) i Lo pastre [Lou pastre] (1944), i de l'epistolari amorós Lettres à Mignon (1899).
# Andrew Ydens

Andrew Ydens (Braine-l'Alleud, 23 d'agost de 1989) és un ciclista belga, professional del 2009 al 2015.

## Referències

* ↑ «Cycling Museum - Andrew YDENS». [Consulta: 31 octubre 2024].
* ↑ «Andrew Ydens». [Consulta: 31 octubre 2024].
# Salts als Jocs Olímpics d'estiu de 1984

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 celebrats a la ciutat de Los Angeles (Estats Units d'Amèrica) es disputaren quatre proves de salts, dues en categoria masculina i dues en categoria femenina. La competició es desenvolupà entre els dies 5 i 12 d'agost de 1984 a la Piscina Olímpica McDonald's de la Universitat del Sur de Califòrnia.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 80 saltadors, 45 homes i 35 dones, de 29 comitès nacionals diferents.
| Argentina (1) Austràlia (4) Àustria (1) Bèlgica (1) Brasil (1) Canadà (7) Corea del Sud (1) Egipte (4) | Espanya (2) Estats Units (7) Finlàndia (1) França (1) Hong Kong (2) Itàlia (2)  Japó (3) | Kuwait (2) Mèxic (6) Noruega (2) Nova Zelanda (3) Països Baixos (1) Portugal (1) Regne Unit (6) | República Dominicana (3) RFA (4) Síria (1) Suècia (2) Veneçuela (1) R.P. de la Xina (8) Zimbàbue (2) |

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Trampolí de 3 m. Detalls | Greg Louganis | Tan Liangde | Ronald Merriott |
| Plataforma de 10 m. Detalls | Greg Louganis | Bruce Kimball | Li Kongzheng |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Trampolí de 3 m. Detalls | Sylvie Bernier | Kelly McCormick | Christina Seufert |
| Plataforma de 10 m. Detalls | Zhou Jihong | Michelle Mitchell | Wendy Wyland |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Estats Units | 2 | 3 | 3 | 8 |
| 2 | R.P. de la Xina | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 3 | Canadà | 1 | 0 | 0 | 1 |
# Clyde Sefton

Kevin Clyde Sefton (South Purrembete, Victòria, 20 de gener de 1951) va ser un ciclista australià que fou professional entre 1976 i 1983.
Com a ciclista amateur va prendre part en dues edicions dels Jocs Olímpics. El 1972, a Múnic va guanyar la medalla de plata en la prova en ruta individual, per darrer el neerlandès Hennie Kuiper. En aquests mateixos Jocs va participar en la contrarellotge per equips en què acabà en 17a posició. Quatre anys més tard, a Mont-real tornà a disputar les mateixes proves, però sense sort.
El 1974 guanyà la medalla d'or en la prova en ruta dels Jocs de la Commonwealth i ja com a professional destaca el Campionat d'Austràlia en ruta de 1981 i el Herald Sun Tour del mateix any.

## Palmarès

* 1972
** Medalla de plata als Jocs Olímpics de Múnic en ruta individual
* 1973
** 1r a la Volta a Escòcia i vencedor d'una etapa
* 1974
** Medalla d'or als Jocs de la Commonwealth
** 1r a la Copa de la Pau
* 1978
** Vencedor de 2 etapes del Herald Sun Tour
* 1979
** Vencedor de 2 etapes del Herald Sun Tour
* 1980
** 1r als Sis dies de Melbourne, amb Peter Delongville
** Vencedor de 2 etapes del Herald Sun Tour
* 1981
** Campió d'Austràlia en ruta
** 1r al Herald Sun Tour i vencedor de 4 etapes
** 1r al Tour d'Echuca Victoria
* 1982
** Vencedor de 2 etapes del Herald Sun Tour
* 1983
** Vencedor de 3 etapes del Herald Sun Tour
** Vencedor de 4 etapes de la Griffin 1000

## Enllaços externs

* Fitxa de Clyde Sefton a sitiodeciclismo.net
# Triracodòntids

Els triracodòntids (Trirachodontidae) són una família extinta de sinàpsids gomfodonts que visqueren a Àfrica durant el Triàsic, fa entre 208,5 i 251,2 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Namíbia, Sud-àfrica, Tanzània i Zàmbia. La seva taxonomia és força controvertida. En cas d'incloure-hi altres gèneres, la seva distribució podria arribar a Euràsia i Nord-amèrica. Tenien una dieta herbívora o omnívora. Es caracteritzen per tenir les dents postcanines de perfil ovalat. Les dents postcanines inferiors estan dotades de tres cúspides ben desenvolupades.

## Referències

* 1 2 Entrada «Trirachodontidae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 2 abril 2024].
* ↑ Sidor i Hopson, 2017, p. 39.
* ↑ Sidor i Hopson, 2017, p. 40.

## Bibliografia

* Sidor, C. A.; Hopson, J. A. «Cricodon metabolus (Cynodontia: Gomphodontia) from the Triassic Ntawere Formation of northeastern Zambia: patterns of tooth replacement and a systematic review of the Trirachodontidae» (en anglès). Journal of Vertebrate Paleontology, 37, suplement 1, 2017, pàg. 39-64. DOI: 10.1080/02724634.2017.1410485.
# Gabriella Mészáros

Gabriella Mészáros (Budapest, 14 de desembre de 1913 - Budapest, 4 d'abril de 1994) va ser una gimnasta artística hongaresa que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla de bronze en la competició del concurs complet per equips del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Gabriella Mészáros Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 8 gener 2019].
# El Tro, Ment Perfecta

El Tro, Ment perfecta, és un poema gnòstic escrit en llengua copta (encara que originalment va ser redactat en grec). És el llibre segon del còdex VI dels Manuscrits de Nag Hammadi (VI.2).

## Contingut

El Tro, Ment Perfecta o potser de forma més exacta El Tro, Intel·lecte Perfecte, és un extens i enigmàtic monòleg on un Salvador immanent exposa i discuteix diverses reivindicacions que poden semblar paradoxals sobre la naturalesa femenina de la divinitat. Aquestes afirmacions en forma de paradoxa es poden comparar amb els misteris grecs d'identitat. Són una forma comuna de poesia a l'àmbit mediterrani, especialment entre els egipcis i els hebreus, on deesses similars (Isis i Sofia, respectivament) exposen les seves virtuts a un públic atent, al que demanen que es comprometi a buscar el coneixement.
El text té la forma d'un poema amb estrofes paral·leles i se suposa que l'autor ha utilitzat exemples extrets de la literatura de l'Antic Testament. Pel que fa a la datació del text, només es coneix la versió copta trobada a Nag Hammadi, però no se saben ni l'autor, ni el lloc de composició ni la data. Pel context es pot pensar que estaria redactat a Alexandria al segle II o III. En tot cas és evident que el text s'hauria escrit en grec abans de l'any 350, data aproximada del manuscrit copte.

## Referències

* ↑ MacRae, George W. "The Thunder, Perfect Mind". A: The Nag Hammadi Library. San Francisco: HarperCollins, 1990, p. 293.
# Graham Gipson

Graham Gipson (Guildford, 21 de maig de 1932 - Perth, 17 de maig de 2023) fou un atleta australià, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1950.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics de Melbourne, on disputà tres proves del programa d'atletisme. Formant equip amb Kevan Gosper, Leon Gregory i David Lean, guanyà la medalla de plata en els 4x400 metres, mentre en els 200 i 400 metres quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès també destaca un campionat nacional en les 440 iardes el 1953. Millorà en dues ocasions el rècord nacional dels 4x400 metres.

## Millors marques

* 200 metres llisos. 21.3" (1956)
* 400 metres llisos. 47.45" (1956)

## Referències

* 1 2 Graham Gipson a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Australian Championships (Men)». [Consulta: 7 juliol 2020].
* ↑ Waśko, Janusz (1953-). Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. GreenArt Jacek Kardasz, 2013, p. 198. ISBN 978-83-62033-30-0.
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# La morena de mi copla

«La morena de mi copla» és un pasdoble compost en 1929 pel lletrista i músic Alfonso Jofre de Villegas Cernuda i Carlos Castellano Gómez.
Homenatge al pintor Julio Romero de Torres, va ser interpretat per primera vegada per Estrellita Castro i gravat en 1931 per la vedette María Antinea.$^4$ Aviat es converteix en una cançó molt popular, arribant a ser la que major recaptació va aconseguir en el seu any de llançament segons les dades de la SGAE.
En 1943 va ser publicada per Concha Piquer. Des de 1967 va ser interpretada pel famós cantant Manolo Escobar. Des dels anys 1960 aquesta cançó ha estat molt popular a Espanya. Ha estat també interpretada per altres artistes com Antoñita Moreno (1958) i Pedro Vargas, i forma part del repertori habitual de les Tunes.

## Referències

* ↑ «Éxitos/Hits Spain/España 1940-49». Rate your Music. [Consulta: 10 abril 2015].
* ↑ «La morena de mi copla». Diario de Córdoba, 08-03-2003. [Consulta: 10 abril 2015].
* ↑ «Paco de Lucía: la evolución del flamenco a través de sus rumbas». Diana Pérez Custodio, 2005. [Consulta: 10 abril 2015].
* ↑ «datos.bne.es» (en castellà). [Consulta: 31 octubre 2024].

## Enllaços externs

* Manolo Escobar interpretant la cançó La morena de mi copla
# Joseph Schoeters

Joseph Schoeters (Mol, 12 de maig de 1947 - Lokeren, 1 de maig de 1998)Joseph "Jos" Schoeters va ser un ciclista belga, que fou professional entre 1969 i 1974. Quan era amateur va participar en els Jocs Olímpics de Ciutat de Mèxic de 1968 en la prova de ciclisme en ruta individual.

## Palmarès

Palmarès.
* 1967
** 1r al Circuit du Hainaut
* 1968
** 1r al Circuit du Hainaut
** 1r a la Omloop Het Volk amateur
** Vendedor de 2 etapes de la Cursa de la Pau
* 1969
** 1r a Denderwindeke

## Referències

* ↑ Fitxa als Jocs Olímpics Arxivat 2012-12-14 a Wayback Machine.
* ↑ Fitxa a museociclismo.it
# Trigonostilòpids

Els trigonostilòpids (Trigonostylopidae) són una família extinta de mamífers astrapoteris que visqueren a l'Antàrtida i Sud-amèrica durant l'Eocè, fa entre 37,7 i 56 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a l'Antàrtida, l'Argentina, el Brasil i el Perú. Les diferències en l'anatomia del sistema auditiu respecte als altres astrapoteris conduïren George Gaylord Simpson a classificar-los en el seu propi ordre, però aquest plantejament ha estat rebutjat per autors posteriors basant-se en les semblances en la dentadura i el tars.

## Referències

* 1 2 Entrada «Trigonostylopidae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 21 abril 2024].
* ↑ Rose, 2006, p. 236.

## Bibliografia

* Rose, K. The Beginning of the Age of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2006. ISBN 0801884721.
# Galina Borzenkova

Galina Borzenkova (Krasnodar, 2 de febrer de 1964), de soltera Galina Tian, és una ex-jugadora d'handbol soviètica que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1992 va prendre part en els Jocs Olímpics de Barcelona, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'handbol.
En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or al Campionat del món d'handbol de 1990. A nivell de clubs jugà onze temporades al Kuban Krasnodar, amb qui guanyà la Recopa d'Europa d'handbol de 1987 i 1988 i la lliga soviètica de 1989 i 1992, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «Galina Borzenkova Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de gener 2009. [Consulta: 15 desembre 2019].
* ↑ Women Handball World Championship 1990 South Korea 24.11-04.12 Champion Soviet Union a todor66.com