OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ignace Heinrich

Ignace Heinrich (Ebersheim, 31 de juliol de 1925 - Carnós de Provença, 9 de gener de 2003) fou un atleta francès, especialista en el decatló, que va competir entre 1947 i 1954.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on guanyà la medalla de plata en la prova del decatló del programa d'atletisme, rere Bob Mathias, que amb 17 anys es convertirà en el campió olímpic d'atletisme més jove de la història. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, hagué d'abandonar el decatló per culpa d'una lesió. En aquests Jocs fou l'encarregat de portar la bandera francesa en la cerimònia inaugural.
En el seu palmarès destaca una medalla d'or en la prova del decatló al Campionat d'Europa d'atletisme de 1950, per davant d'Örn Clausen i Kjell Tånnander. També guanyà set campionats nacionals, quatre de decatló (1947, 1948, 1949 i 1952), un de salt de llargada (1949), un de salt de perxa (1952) i un de 110 metres tanques (1952). Va millorar el rècord nacional de decatló en sis ocasions.

## Millors marques

* Decatló. 7.476 punts (1951)

## Referències

* ↑ «Ignace Heinrich Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ «Olympic History of France» (en anglès). Arxivat de l'original el 2008-07-31. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ Waśko, Janusz (1953-).. Athletics National Records Evolution : 1912-2006. GreenArt Jacek Kardasz, 2007. ISBN 978-83-925457-0-5.
* ↑ texte, Fédération française d'athlétisme Auteur du. «L'Athlétisme : organe officiel de la Fédération française d'athlétisme» (en francès), 01-10-1993. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 13 maig 2020].
# Maurice Censer

Maurice Censer (també Marcel Censer ; 20 de setembre de 1889 - 10 de desembre de 1956) va ser un jugador d'escacs belga.

## Biografia

Maurice Censer va ser un dels principals jugadors d'escacs de Bèlgica des de finals de la dècada de 1910 fins a finals de la dècada de 1920. El 1918, a Scheveningen va compartir el 3r - 4t lloc al Torneig Internacional d'Escacs. L'any 1927, a Gant, Maurice Censer va assolir el 3r lloc al campionat belga d'escacs.
Maurice Censer va jugar representant Bèlgica a l'Olimpíada d'escacs:
* El 1927, al quart tauler de la 1a Olimpíada d'escacs de Londres (+2, =4, -9).

## Referències

* ↑ «Edo Ratings, Scheveningen 1918». www.edochess.ca.
* ↑ «Edo Ratings, Ghent 1927». www.edochess.ca.
* ↑ «OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Marcel Censer». www.olimpbase.org.
# Ingrid Lotz

Ingrid Lotz (Malliß, 11 de març de 1934), de soltera Eichmann, és una atleta alemanya ja retirada, especialista en el llançament de disc, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960. Es casà amb el també atleta Martin Lotz.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on va guanyar la medalla de plata en la prova del llançament de disc del programa d'atletisme.
Representant la República Democràtica Alemanya, participà al Campionat d'Europa d'atletisme de 1966 i guanyà el campionat nacional de disc de 1962, 1963 i 1964. Va establir el rècord nacional de la RDA amb 57,21 metres.

## Millors marques

* Llançament de disc. 57,21 metres (1964)

## Referències

* 1 2 3 4 Ingrid Lotz a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Leichtathletik - DDR - Meisterschaften (Diskuswerfen - Damen)». [Consulta: 26 agost 2020].
* ↑ Waśko, Janusz (1953-).. Athletics National Records Evolution : 1912-2006. GreenArt Jacek Kardasz, 2007, p. 280. ISBN 978-83-925457-0-5.
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Irina Begliakova

Irina Begliakova (26 de febrer de 1933 - Moscou, 19 de març de 2018) fou una atleta russa, especialista en el llançament de disc, que va competir sota bandera soviètica durant la dècada de 1950.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on va guanyar la medalla de plata en la prova del llançament de disc del programa d'atletisme. Finalitzà rere la txecoslovaca Olga Fikotová.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat d'Europa d'atletisme de 1954, rere la seva compatriota Nina Ponomaryeva. També guanyà una medalla d'or als International University Games de 1957 i una d'or i dues de plata en el Festival Mundial de la Joventut i els Estudiants de 1954, 1955 i 1957. No guanyà cap campionat nacional de llançament de disc, però fou segona el 1957 i tercera el 1955, 1956 i 1958.

## Millors marques

* Llançament de disc. 52,71 metres (1956)

## Referències

* 1 2 «Беглякова (Чельная) Ирина Анатольевна | Спорт-страна.ру» (en rus). [Consulta: 1r juliol 2020].
* 1 2 Irina Begliakova a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 2020-10-26. [Consulta: 1r juliol 2020].
* ↑ «World Student Games (Pre-Universiade)». [Consulta: 1r juliol 2020].
* ↑ «World Student Games (UIE)». [Consulta: 1r juliol 2020].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Andria Dadiani

Andria Dadiani, també citat com a Andrey Dadian, (en georgià: ანდრია დადიანი), (1850 - 1910), conegut a l'Imperi Rus com a Andrei Davidovitx Dadian-Mingrelski (en rus:Андрей Давидович Дадиани), fou un noble i jugador i mecenes d'escacs georgià.
Era membre d'una família de prínceps de Mingrèlia (Geòrgia Occidental) d'ascendència Svan; va néixer a Zúgdidi, es graduà a la Facultat de Dret de la Universitat de Heidelberg el 1873. Posteriorment, va servir com a tinent general de l'Exèrcit Imperial Rus.

## Activitat com a escaquista

Va participar en torneigs a París, Roma, Kíev i Tbilisi abans de guanyar el torneig d'escacs amateur de Sant Petersburg el 1881-1882.
Fou president dels Torneigs de Montecarlo 1903-1904, i hi va convidar a jugar el mestre rus Mikhaïl Txigorin, però posteriorment li va pagar 1,500 francs (més diners que el 3r premi del torneig), per tal que no jugués, sembla que degut al fet que en Txigorin havia publicat unes anàlisis sobre una partida del príncep, on hi destacava que hi havia comès greus errors. Un valuós objecte artístic havia d'anar a parar al guanyador d'un matx curt entre els qui acabessin en 1r i 2n lloc (finalment Tarrasch i Maroczy). Els jugadors volgueren, però, també premis en metàl·lic, cosa que va molestar el príncep, qui finalment va donar la peça artística al tercer classificat (Pillsbury). Dadiani, de fet, va refusar de seguir donant suport al torneig, físicament i financerament, si en Txigorin, qui havia viatjat de bona fe a Montecarlo, no era exclòs de la llista de participants, cosa que succeí finalment, a canvi dels diners que Dadiani li pagà en compensació.

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica d'Andria Dadiani» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 13 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Fitxa del príncep Andre Dadian a Edo Historical Chess Ratings (anglès)
# István Szondy

István Szondy (Berettyóújfalu, 29 de desembre de 1925 - Budapest, 31 de maig de 2017) és un pentatleta i genet hongarès que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 1948, 1952 i 1956. El 1948, als Jocs de Londres, fou divuitè en la prova individual del pentatló modern. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, disputà dues proves del programa de pentatló modern. Junt a Aladár Kovácsi i Gábor Benedek guanyà la medalla d'or en la competició per equips, mentre en la competició individual guanyà la medalla de bronze. El 1956 va disputar el seus tercers i darrers Jocs, en aquesta ocasió però, en dues proves del programa d'hípica. En ambdues abandonà.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or, una de plata i una de bronze al Campionat del món de pentatló modern i cinc campionats nacionals de pentatló modern i un d'esgrima. Després del fracàs de la revolució de 1956 va abandonar el país i es va establir a la República Federal Alemanya on va exercir d'entrenador i professor d'educació física.

## Referències

* ↑ István Szondy a Sports Reference (arxivat)
* ↑ Pyramid, A. W. E. «Magyar Olimpiai Bizottság» (en hongarès). [Consulta: 29 agost 2020].
# Hyacinthe Henri Boncourt

Hyacinthe Henri Boncourt (nascut cap al 1765 i mort el 23 de març de 1840 a l'11è districte de París) fou un jugador d'escacs francès. Va ser un dels millors escaquistes de les dècades de 1820 i 1830.
El 1820 va jugar un matx contra Alexandre Deschapelles en què va jugar amb avantatge, i van acabar amb un empat. El 1835, va jugar un matx que va acabar empatat (6-6) amb l'hongarès József Szén; va batre George Walker el 1838-1839 (2,5 a 0,5, +2, =1) i Pierre de Saint-Amant el 1839 (19 a 16). El febrer de 1840, va empatar un matx contra Lionel Kieseritzky.

## Notes i referències

* ↑ Biografia de Hyacinthe Boncourt al web Héritage des échecs français (francès)
* ↑ Fitxa de Hyacynthe Boncourt a edochess.ca. (anglès)
# Vicenç Almirall i Castells

Vicenç Almirall i Castells (Barcelona, 27 de gener de 1904 - 1987 ?) fou un jugador d'escacs català que va aconseguir la categoria de Mestre espanyol. Es va llicenciar en enginyeria industrial a Barcelona i va ser president de la Federació Catalana d'Escacs entre els anys 1951 i 1958. El 1979 va rebre la insígnia de plata de la de la Federació Catalana d'Escacs en reconeixement a tota la seva trajectòria.
Va desenvolupar tota la seva escaquista a Madrid. Va guanyar l'antic campionat de Castella en la primera ocasió que es va disputar l'any 1935, a la segona edició de l'any 1936 va quedar empatat amb Juan Manuel Fuentes a la primera posició. Va guanyar el Torneig Nacional de Madrid de l'any 1935, que li va donar dret a reptar el campió d'Espanya Ramón Rey Ardid. Va perdre el matx essent per tant subcampió d'Espanya l'any 1935.

## Bibliografia

* Morán, Pablo. Campeones y campeonatos de España de ajedrez. Madrid: Ricardo Aguilera, 1974. ISBN 8470051601.
* Martín González, Àngel; López Manzano, Antonio. Federació Catalana d'Escacs. FCE: 75 Anys d'Història 1925-2000, 2001, pàg.141. ISBN 84-607-1908-1.

## Referències

* ↑ «Homenatge a Vicenç Almirall el 1958». [Consulta: 7 octubre 2014].
* ↑ «Guardons especials de la FCdE». escacs.cat. Arxivat de l'original el 12 d'octubre 2014. [Consulta: 7 octubre 2014].
* ↑ Morán, Pablo «La federació madrilenya d'escacs compleix els seixanta anys». Revista de ajedrez ocho x ocho, XV, 156, pàg. 46.
* ↑ «Torneig Nacional de Madrid del 1935». [Consulta: 7 octubre 2014].
* ↑ Martín: FCE: 75 Anys d'Història 1925-2000, pàg.51
* ↑ «Campions d'Espanya». Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 7 octubre 2014].
* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-2.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
# Rodrigo Flores Álvarez

Rodrigo Flores Álvarez (Santiago de Xile, 23 d'agost de 1913 - Santiago, 17 de gener de 2007) fou un jugador d'escacs xilè, múltiple campió nacional, enginyer de professió.

## Carrera professional

Com a enginyer civil va ingressar a l'Acadèmia Xilena de Ciències el 1970. El 1993, va guanyar el premi nacional atorgat pel Col·legi d'Enginyers de Xile.

## Resultats destacats en competició

Va ser onze vegades guanyador del campionat d'escacs de Xile els anys 1931, 1935, 1938, 1941, 1944, 1950, 1951, 1952, 1956, 1961 i 1965, la qual cosa és un rècord absolut de victòries en aquest campionat.
Va guanyar el VII Torneig Sud-americà a São Paulo l'any 1937.

### Participació en competicions per equips

Va participar representant Xile en tres olimpíades d'escacs: el 1939 a Buenos Aires, 1950 a Dubrovnik i el 1956 a Moscou.

## Notes i referències

* ↑ «Fitxa amb foto, en un formulari de turisme». FamilySearch.org. [Consulta: 20 gener 2015].
* ↑ «Nota biogràfica de Rodrigo Flores Álvarez» (en castellà). Sertal. [Consulta: 20 gener 2015].
* ↑ Winter, Edward. «Nota biogràfica de Rodrigo Flores Álvarez» (en anglès). [Consulta: 20 gener 2015].
* ↑ «Historial del campionat d'escacs de Xile» (en castellà). ajedrezdeataque.com. [Consulta: 20 gener 2015].
* ↑ «7° Torneio Sulamericano». Brasilbase. [Consulta: 20 gener 2015].
* ↑ Bartelski, Wojciech. «Fitxa de Rodrigo Flores Álvarez a OlimpBase» (en anglès). olimpbase.org. [Consulta: Consulta: 20 gener 2015].
# Ivan Satrapa

Ivan Satrapa (Praga, 13 de juliol de 1946) fou un jugador d'handbol txecoslovac que va competir durant la dècada de 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics de Múnic, on guanyà la medalla de plata en la competició d'handbol. Quatre anys més tard, als Jocs de Mont-real, fou setè en la mateixa competició.

## Referències

* 1 2 «Ivan Satrapa Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 5 juny 2019].
# Jacques Lunis

Jacques Lunis (Pierrecourt, 27 de maig de 1923 - Le Plessis-Trévise, 2 de novembre de 2008) va ser un atleta francès, especialista en els 400 metres llisos, que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. Va guanyar la medalla de plata en els 4x400 metres relleus formant equip amb Jean Kerebel, Francis Schewetta i Robert Chef d'Hôtel, mentre en els 400 metres quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles al Campionat d'Europa d'atletisme. D'or en la prova dels 4x400 metres el 1946, a Oslo, i de plata en els 400 metres el 1946 i el 1950, a Brussel·les. També guanyà quatre campionats nacionals en els 400 metres (1946, 1948, 1949 i 1950).

## Millors marques

* 200 metres llisos. 22.0" (1949)
* 400 metres llisos. 47.6" (1950)

## Referències

* 1 2 3 «Jacques Lunis Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 3 maig 2020].
* ↑ «les Biographies». [Consulta: 3 maig 2020].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Jacques Perrier

Jacques Perrier (Bagnolet, 12 d'octubre de 1924 - Gassin, 23 de juny de 2015) fou un jugador i entrenador de bàsquet francès que jugava en la posició d'escorta.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de plata en la competició de bàsquet. Entre 1946 i 1952 jugà 50 partits amb la selecció francesa. Posteriorment exercí d'entrenador en diferents equips francesos.

## Referències

* ↑ Décès de Jacques Perrier Arxivat 2019-06-02 a Wayback Machine., consulté le 13 octobre 2015
* 1 2 «Jacques Perrier Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 25 juliol 2019].
* ↑ Profil de Jacques Perrier Arxivat 2014-03-06 a Wayback Machine., consulté le 13 octobre 2015
# Jadwiga Wajs

Jadwiga Wajs (Pabianice, 30 de gener de 1912 - Pabianice, 1 de febrer de 1990) va ser una atleta polonesa, especialista en el llançament de disc, que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla de bronze en la prova del llançament de disc del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Berlín, guanyà la medalla de plata en la mateixa prova. La seva tercera i darrera participació en uns Jocs fou el 1948 a Londres, quan fou quarta novament en la prova del llançament de disc.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or en disc als Campionats mundials femenins de 1934 i una de bronze al Campionat d'Europa de 1946 i 21 títols nacionals en quatre disciplines diferents, tot i l'aturada forçosa provocada per la Segona Guerra Mundial. Fou la primera dona en superar els 40 metres en el llançament de disc i va batre fins a set vegades el rècord mundial.
En retirar-se passà a exercir d'entrenadora en diferents clubs polonesos.

## Millors marques

* Llançament de pes. 12,24 metres (1938)
* Llançament de disc. 46,22 metres (1936)

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Jadwiga Wajs-Marcinkiewicz Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 19 de maig 2011. [Consulta: 8 febrer 2019].
* 1 2 Jadwiga Wajs (neé Gretkiewicz Marcinkiewicz) a trackfield.brinkster.net
# James Halliday (aixecador)

James Halliday (Farnworth, 19 de gener de 1918 - 6 de juny de 2007) fou un aixecador anglès que va competir entre les dècades de 1930 i 1950.
Quan va esclatar la Segona Guerra Mundial es va unir a l'exèrcit. Va participar en l'evacuació de Dunkerque abans de ser destinat a l'Extrem Orient, on fou fet presoner de guerra per l'exèrcit japonès. No fou alliberat fins a 1946.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de bronze en la categoria del pes lleuger del programa d'halterofília, rere els egipcis Ibrahim Shams i Attia Hamouda. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, finalitzà en posicions molt endarrerides en la mateixa categoria.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al Campionat d'Europa d'halterofília i, competint per Anglaterra, dues medalles d'or als Jocs de l'Imperi Britànic, el 1950 en pes lleuger i el 1954 en pes mitjà.

## Referències

* 1 2 3 James Halliday a Sports Reference (arxivat)
# Irving Chernev

Irving Chernev (Txernev) (Moscou, 29 de gener de 1900 – San Francisco, 29 de setembre de 1981) fou un prolífic escriptor d'escacs russo-estatunidenc.

## Biografia

Va néixer probablement a Moscou, (tot i que algunes fonts indiquen que ho feu a Priluki, a Ucraïna) i va emigrar als Estats Units el 1920. Chernev tenia una força de joc equivalent a la d'un mestre nacional, i estava obsessionat amb els escacs. Va escriure sobre ell mateix que "probablement he llegit més sobre escacs, i jugat més partides, que cap altre home en tota la història."

### Escriptor d'escacs

En Chernev va escriure 20 llibres d'escacs, entre ells: Chessboard Magic!; The Bright Side of Chess; The Fireside Book of Chess (amb Fred Reinfeld); The Most Instructive Games of Chess Ever Played; 1000 Best Short Games of Chess; Practical Chess Endings; Combinations: The Heart of Chess; i Capablanca's Best Chess Endings. El 1945, conjuntament amb Kenneth Harkness va escriure An Invitation to Chess, que va esdevenir un dels més exitosos llibres d'escacs mai escrits. De tota manera, potser el seu llibre més famós fou Logical Chess: Move by Move, editat per primer cop el 1957. El llibre conté 33 partides clàssiques entre 1889 i 1952, jugades per destacats mestres com Capablanca, Alekhin, i Tarrasch, i les explica de manera instructiva. L'editorial Batsford en va publicar el 1998 una versió en notació algebraica, amb petites variacions sobre el text original.

## Llibres

* Chess Strategy and Tactics (amb Fred Reinfeld); Black Knight 1933
* Curious Chess Facts; Black Knight 1937
* Chessboard Magic!; Chess Review 1943
* An Invitation to Chess (amb Kenneth Harkness); Simon & Schuster 1945
* Winning Chess Traps; Chess Review 1946
* The Russians Play Chess; McKay 1947
* The Bright Side of Chess; McKay 1948
* Winning Chess (amb Fred Reinfeld); Simon & Schuster 1948
* The Fireside Book of Chess (amb Fred Reinfeld); Simon & Schuster 1949
* 1000 Best Short Games of Chess; Simon & Schuster 1955
* Logical Chess: Move by Move; Simon & Schuster 1957
* Combinations: The Heart of Chess; Crowell 1960
* Practical Chess Endings; Simon & Schuster 1961
* The Most Instructive Games of Chess Ever Played; Simon & Schuster 1965
* The Chess Companion; Simon & Schuster 1968
* Chess in an Hour (amb Frank Marshall); Sentinel 1968
* Wonders and Curiosities of Chess; Dover 1974
* The Golden Dozen (títol canviat posteriorment per Twelve Great Chess Players and Their Best Games); Oxford 1976
* Capablanca's Best Chess Endings; Oxford 1978
* The Compleat Draughts Player; Oxford 1981
* 200 Brilliant Endgames; Simon & Schuster 1989

## Notes i referències

* 1 2 «The chess games of Irving Chernev». ChessGames.com
* ↑ Arnold Denker; The Bobby Fischer I Knew and Other Stories; Hypermodern Press 1995
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 Library of Congress
* ↑ «The Compleat Draughts Player: Irving Chernev: 9780192175878: Amazon.com: Books». Amazon.com
* ↑ Edward Winter; Kings, Commoners and Knaves: Further Chess Explorations; Russell 1999
# James Thompson

James Thompson (Dundee, 19 d'agost de 1906 - 1966) va ser un nedador escocès de naixement, però que a començaments de la dècada de 1920 emigrà al Canadà, on desenvolupà la seva activitat esportiva. És el pare de la nedadora Patty Thompson i el waterpolista Robert Thompson, ambdós esportistes olímpics.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va disputar tres proves del programa de natació. Va guanyar la medalla de bronze en els 4x200 metres lliures, formant equip amb Garnet Ault, Frederick Bourne i Walter Spence, mentre en les altres dues curses quedà eliminat en sèries. Dos anys més tard guanyà la medalla d'or en les 4x200 iardes lliures dels Jocs de la Commonwealth de Hamilton.

## Referències

* ↑ Builder – Jimmy Thompson Arxivat 2011-07-16 a Wayback Machine.. swimontario.com
* 1 2 «Jimmy Thompson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 5 de novembre 2013. [Consulta: 26 novembre 2018].
# James Trifunov

James Trifunov (Jarkovac, 18 de juliol de 1903 - Winnipeg, 27 de juny de 1993) va ser un lluitador austrohongarès de naixement, però canadenc d'adopció, especialista la lluita lliure, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on fou novè en la categoria del pes gall del programa de lluita lliure. Quatre anys més tard, als Jocs d'Amsterdam, guanyà la medalla de bronze en la categoria del pes gall del programa de lluita lliure. La seva tercera i darrera participació en uns Jocs fou el 1932, a Los Angeles, on disputà, sense sort, la competició del pes gall de lluita lliure.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or als Jocs de la Commonwealth de 1930; i nou campionats nacionals. En retirar-se de la competició, el 1932, treballà de periodista, alhora que continuava vinculat a la lluita, exercint d'entrenador i dirigent de la Manitoba Wrestling Association durant un quart de segle. Va ser entrenador i director de les delegacions de lluita del Canadà als Jocs Olímpics d'estiu de 1952, 1956 i 1960.
Per la seva vinculació a la lluita lliure va ser reconegut amb nombrosos premis durant la seva vida.

## Referències

* 1 2 3 James Trifunov Arxivat 2019-01-03 a Wayback Machine. a Canada's Sports Hall of Fame
* 1 2 3 «Jim Trifunov Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2013. [Consulta: 20 desembre 2018].
# Jan Ankerman

Jan Ankerman (Wommels, 2 de març de 1906 - Yangon, 27 de desembre de 1942) va ser un jugador d'hoquei sobre herba neerlandès que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla de plata com a membre de l'equip neerlandès en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Jan Ankerman Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 30 de novembre 2009. [Consulta: 3 maig 2018].
# Jan Brand

Jan Brand (Amsterdam, 24 de juny de 1908 - Rotterdam, 29 de juny de 1969) va ser un jugador d'hoquei sobre herba neerlandès que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla de plata com a membre de l'equip neerlandès en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Jan Brand Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de maig 2018. [Consulta: 3 maig 2018].