OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Comabella (Torà)

Comabella és una masia del municipi de Torà (Solsonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Situació

La masia es troba al nucli disseminat de Vallferosa, al nord-oest del municipi de Torà. S'aixeca sobre un promontori a l'esquerra de la rasa de Padollers. S'hi accedeix per la carretera LV-3005a (de Torà a Solsona). Al punt quilomètric 5,9 (41° 50′ 52″ N, 1° 25′ 28″ E﻿ / ﻿41.847666°N,1.424419°E﻿ / 41.847666; 1.424419) s'agafa el desviament a l'esquerra (N) molt ben senyalitzat. A l'immediat trencall (55 metres) es pren la pista de la dreta que ressegueix la rasa de Padollers. Als 950 metres (41° 51′ 17″ N, 1° 25′ 12″ E﻿ / ﻿41.854787°N,1.419883°E﻿ / 41.854787; 1.419883) es deixa a la dreta la pista que puja a cal Piquet i als 1,6 km. es puja per la dreta a Comabella, que es veu dalt del turó.

## Descripció

Edifici de quatre façanes i quatre plantes.
A la façana nord-est hi ha la porta d'accés que s'emplaça en un cos que sobresurt a la meitat esquerra del pla vertical de la façana. Té la llinda de pedra, amb la data de 1756. A la planta següent hi ha una finestra amb dues lloses de descàrrega sobre la llinda. A la dreta a la planta baixa hi ha una finestra amb llinda de pedra, a la seva dreta hi ha una petita obertura. A la planta següent hi ha un balcó amb barana de ferro. A la façana nord-oest, al centre hi ha un petit edifici estirat. A la façana de la casa a la part superior hi ha tres obertures. A la façana sud-est, hi ha un cobert annexat a la planta baixa, que fa funció de porxo i té una entrada a la dreta. A la part superior de la façana hi ha quatre finestres amb ampit. A la façana sud-oest, sobresurten tres arcs de mig punt que configuren una zona porxada a la planta baixa. A la planta següent hi ha dues petites obertures. A la següent, als laterals hi ha dues finestres amb ampit i al centre una gran finestra d'arc escarser. A la darrera planta, hi ha tres grans finestrals d'arc rebaixat.
La coberta és de dos vessants, acabada amb teules.

## Història

La datació aproximada és de 1756. Ben segur que ja a l'edat mitjana hi havia una construcció en aquest indret.

## Referències

* 1 2 3 4 «Comabella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 març 2015].

## Bibliografia

* Coberó, Jaume; Garganté, Maria; Oliva, Jordi [et al.].. Inventari del Patrimoni Arqueològic, Arquitectònic i Artístic de la Segarra. Vol.II Torà. Hostafrancs: Fundació Jordi Cases i Llebot, Abril 2000, p. 157-158. ISBN 84-607-0408-4.
# Casa Jaume Espona

La Casa Jaume Espona, també coneguda com a Habitatges del Camp d'en Vidal, és un edifici situat als carrers del Camp d'en Vidal i d'Aribau al barri de Sant Gervasi de Barcelona, catalogat com a bé cultural d'interès nacional. Està inclòs en el Registre ibèric del DOCOMOMO (Organisme internacional per a la Documentació i Conservació de l'arquitectura del Moviment Modern. Període 1925-1965) i en el Registre d'arquitectura moderna a Catalunya (1925-1965).

## Descripció

Consta de planta baixa i sis pisos. Les façanes, arrebossades i pintades de color verd, s'organitzen en tres cossos, amb el cos central emfatitzat amb balconeres amb finestres incorporades. Els cossos laterals, més estrets, mostren sengles fileres de finestres apaïsades. La distribució en planta proposa una reinterpretació de la tipologia de l'Eixample en disposar quatre habitatges per replà, la qual cosa possibilita una distribució concentrada, enfront del tipus lineal històric, i permet una racional diferenciació funcional de les zones entorn de celoberts especialitzats.
Cal destacar el funcionalisme innovador de les seves distribucions i la claredat en l'organització de l'espai, així com la conjunció del llenguatge racionalista amb la composició classicista de les façanes. A aquests valors cal afegir-hi el mestratge, la influència i l'avanç que ha tingut en la història de l'arquitectura del nostre país.

## Història

Va se projectat l'any 1933 per l'arquitecte Raimon Duran i Reynals i construït entre 1934 i 1935 per encàrrec de Jaume Espona i Brunet. És una de les obres més representatives d'aquest arquitecte del període racionalista del GATCPAC i construïdes a Barcelona.
En aquest edifici hi té la seva seu la Fundació J. Espona, que té per objectiu ajudar les institucions benèfiques que es dediquin al diagnòstic i tractament de pacients que requereixin assistència especialitzada.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Habitatges Camp d'en Vidal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ «Campo Vidal (16) i Aribau 243. Permís a Jaume Espona per a construir una casa de baixos i sis pisos en un terreny». Foment 501/1933. AMCB.
* ↑ de Oleza i Roncal, 2023.

## Bibliografia

* de Oleza i Roncal, Jaume. Arquitectura a Sant Gervasi, Sarrià i Vallvidrera. Passejades pel patrimoni arquitectònic. Barcelona: Premsa Local El Jardí SCCL, 2023, p. 62. ISBN 978-84-09-55644-1.

## Enllaços externs

* «Casa Jaume Espona». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* «Guia temàtica Biblioteca ETSAB: Edifici d'habitatges J. Espona». UPCommons.
# Buñero

El Buñero és una muntanya de 1.109 metres a la província d'Osca (Aragó).
# Serrat del Carreter

El Serrat del Carreter és una muntanya de 876 metres que es troba al municipi d'Àger, a la comarca catalana de la Noguera.
# Serrat del Caselles

El Serrat del Caselles és una serra situada al municipi de Talamanca, a la comarca catalana del Bages, amb una elevació màxima de 522 metres.
# El Castellot (Balsareny)

El Castellot és una muntanya de 411 metres que es troba entre els municipis de Balsareny i de Navars, a la comarca catalana del Bages.

## Referències

* ↑ «El Castellot (Balsareny)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Serrat de la Clapera

El Serrat de la Clapera és una serra situada al municipi de la Vall d'en Bas a la comarca de la Garrotxa, amb una elevació màxima de 907 metres.
# Serra de Comaferrera

La Serra de Comaferrera és una serra situada al municipi de la Vall de Cardós a la comarca del Pallars Sobirà, amb una elevació màxima de 2.300 metres.
# Thandiwe Newton

Melanie Thandiwe Newton, abans acreditada com Thandiwe Newton (Londres, 6 de novembre de 1972) (/ˈtændi/ TAN-dee), és una actriu britànica. Ha rebut diversos premis, com ara un Primetime Emmy Award i un BAFTA TV Award, a més de nominacions a dos Globus d'Or. Va ser nomenada Oficial de l'Orde de l'Imperi Britànic (OBE) el 2019 pels serveis al cinema i la caritat.
Newton és coneguda per protagonitzar papers com el personatge principal a Beloved (1998), Nyah Nordoff-Hall a Mission: Impossible 2 (2000), Tiffany a Shade (2003), Dame Vaako a The Chronicles of Riddick (2004), Christine a Crash (2004), Linda a The Pursuit of Happyness (2006), Libby a Run Fatboy Run (2007), Stella a RocknRolla (2008), Condoleezza Rice a W. (2008), Laura Wilson a 2012 (2009), Tangie Adrose a For Colored Girls (2010), Maeve Millay a Westworld (2016–2022), Roz Huntley a Line of Duty (2017) i Val a Solo: A Star Wars Story (2018).

## Referències

* ↑ Gonda, Violet. «The Hot Seat with Violet Gonda. Thandiwe Newton». YouTube, 24-06-2021. [Consulta: 8 novembre 2022].
* 1 2 «New Year Honours List 2019». The London Gazette, 29-12-2018. Arxivat de l'original el 30 December 2018. [Consulta: 28 desembre 2018].
# Bierpinsel

El Bierpinsel (literalment: pinzell de cervesa) és un edifici d'estètica futurista situat al districte berlinès d'Steglitz, a la intersecció de l'eix comercial de la Schloßstraße (el carrer principal d'Steglitz) i la sortida de l'autopista Filandastraße a prop del centre comercial Steglitzer Kreisel. Representa un dels símbols del districte per la seva aparença inusual i els seus 47 metres d'alçada. En vista de la seva importància històrica i arquitectònica, des del 2017 està sota protecció monumental (Denkmalschutz).

## Història

El Bierpinsel es va construir del 1972 al 1976 per un disseny dels arquitectes Ralf Schüler i Ursulina Schüler-Witte, com a part d'un projecte urbà més gran que incloïa el viaducte viari que supera la Schloßstraße i l'estació de metro homònima situada al mateix carrer. [5] Per tant, es tractava d'un intent d'integrar la nova infraestructura viària amb el teixit urbà existent, creant un referent arquitectònic adequat a la importància urbana del lloc. El 2017 l'edifici, juntament amb l'estació de metro de sota, es va col·locar sota protecció monumental.

## Característiques

L'edifici consta d'una estructura de torre en formigó armat a la part inferior, que conté les connexions verticals, i que a la part superior s'eixampla per contenir els espais utilitzats com a restaurant, dividit en tres plantes. [3] [4] La part superior, en forma d'arbre, destaca força sobre l'edifici en termes de formes, materials i colors.

## Turmkunst 2010

A partir de l'abril de 2010, diversos grafiters destacats van pintar l'exterior de l'estructura al llarg de diverses setmanes, com a part del projecte "Turmkunst 2010", una exposició de d'art de carrer que es desenvolupà tant dins com al voltant de la torre.

## Galeria

* Imatge de l'edifici el 2008.
* Edifici el 2009.
* Edifici el 2017.
* Detall de les finestres.
* Estació del metro (linia U9) a la base de l'edifici.

## Referències

* 1 2 «Landesdenkmalamt Berlin» (en alemany). Berlin.de. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2019. [Consulta: 14 gener 2020].
* ↑ «DENKMALSCHUTZ FÜR BERLINER POP-ART-ARCHITEKTUR!» (en alemany). Urbanophil, 27-01-2017 [Consulta: 14 gener 2020].
* ↑ «Turmkunst 2010 Homepage». [Consulta: 6 novembre 2018].

## Bibliografia

* Ursulina Schüler-Witte: Ralf Schüler und Ursulina Schüler-Witte. Eine werkorientierte Biographie der Architekten des ICC. Berlin (Lukas Verlag), 2015. ISBN 978-3-86732-212-6.

## Enllaços externs

* Bierpinsel a Structurae (anglès)
# Puig dels Conillers

El Puig dels Conillers és una muntanya de 589 metres que es troba al municipi d'Espolla, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.
# Sarrat des Corbassi

El Sarrat des Corbassi és una serra situada al municipi de Vielha e Mijaran a la comarca de la Vall d'Aran, amb una elevació màxima de 1.745 metres.
# Soldevila (Torà)

Soldevila és una masia del municipi de Torà (Solsonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Situació

Està situada a l'extrem nord-est del municipi de Torà a tocar del de Pinós que s'acosta a un centenar de metres de la casa. Com sol ser habitual en les masies, s'aixeca en un punt elevat, en aquest cas una carena, dominant els seus camps de conreu, que s'estenen, en totes direccions, al cap d'amunt dels vessants de l'esquerre de les rases d'Ardèvol i de Llanera.
Per anar-hi cal agafar el trencall a l'esquerra (N) (ben senyalitzat) que hi ha a la carretera de Torà a Ardèvol, aproximadament a 8,7 km. des de Fontanet (41° 51′ 04″ N, 1° 30′ 24″ E﻿ / ﻿41.851235°N,1.506769°E﻿ / 41.851235; 1.506769). Als 1,1 km.(41° 51′ 32″ N, 1° 30′ 13″ E﻿ / ﻿41.858846°N,1.503701°E﻿ / 41.858846; 1.503701) es deixa la pista que porta al Castell de Llanera i l'Hostal Nou i, cap a l'esquerra, s'arriba a la masia. Continuant més enllà fariem cap a les masies de Carbonells i Pinyols.

## Descripció

Edifici de quatre façanes i tres plantes.
A la façana principal (nord), hi ha l'actual porta d'entrada amb llinda de pedra. Duu una inscripció i la data: "Franciscu Santaularia a fet fe la precen obra, 1925". A la planta següent hi ha un balcó amb barana de ferro. Al darrer pis, se situa un altre balcó, de maó i llinda de pedra. Té una finestra a cada banda en maó i arc escarser. A la façana est, hi ha dos balcons amb barana de ferro que donen a la segona planta. A l'esquerra hi ha una finestra. A la darrera planta, hi ha dos balcons i al centre una petita finestra.
A la façana sud, hi ha l'entrada original de la casa amb arc escarser. En aquesta façana hi van afegir una construcció que té funció de magatzem a la planta baixa i de terrassa de la casa a la superior. A la terrassa s'hi accedeix per una entrada que dona a la segona planta. A la seva dreta hi ha una finestra. A la darrera planta hi ha dues finestres i un balcó. La part superior de la façana està arrebossada. A la façana oest, a la planta baixa a la dreta hi ha una entrada amb arc escarser. A la seva esquerra hi ha un contrafort. Més a l'esquerra hi ha una petita obertura. A la planta següent, hi ha tres finestres i a la darrera dues.
La coberta és de quatre vessants (nord, sud, est, oest), acabada amb teules.
A uns 3 metres davant de la façana principal de la casa es troba una cisterna. Hi ha altres coberts al seu entorn, destinats a usos agrícoles.

## Història

Pel que fa a la datació aproximada cal pensar en una masia del segle xvii o XVIII, construïda damunt d'un edifici potser medieval. Malgrat les reformes dutes a terme al segle passat, alguns murs conserven un aparell força antic.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Soldevila». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 març 2015].
Viccionari
# Janusz Wojciechowski

Janusz Czesław Wojciechowski (6 de desembre de 1954) és un polític polonès i va ser un membre de llarga data del Parlament Europeu, elegit per la Voivodina de Lodz representant el Partit Popular Polonès (PSL) (2004–2006), el Partit Popular Polonès "Piast" (PSL "Piast") (2006–2010) i, últimament, el partit Dret i Justícia (des de 2010). El 2016, va deixar el parlament per esdevenir membre del Tribunal de Comptes. Des de 2019, ha estat el Comissari Europeu d'Agricultura.
Wojciechowski va ser membre del Partit del Poble Units, membre de la Junta del Partit Popular Europeu (PPE) del 2004 al 2006 i vicepresident de la Comissió d'Agricultura i Desenvolupament Rural del Parlament Europeu. Wojciechowski va ser apartat del seu partit PSL després de la seva decisió de deixar el PPE pel grup parlamentari de la Unió per a Europa de les Nacions. Wojciechowski va ser un substitut de la Comissió de Control Pressupostari i membre de la Delegació a les Comissions de Cooperació Parlamentària UE-Kazakhstan, UE-Kirguizistan i UE-Uzbekistan, i per a relacions amb el Tadjikistan, el Turkmenistan i Mongòlia.
Va ser candidat a la llista de Dret i Justícia a les eleccions de 2009, tot i no ser membre del partit. El novembre de 2010, es va unir a Dret i Justícia.

## Referències

* ↑ «EU approves Polish candidate for Court of Auditors». [Consulta: 28 febrer 2024].
* ↑ «EU’s odd man out tries to take agriculture back to its roots» (en anglès), 24-08-2021. [Consulta: 28 febrer 2024].
# Pantà dels Llacs d'Espot

El pantà dels Llacs d'Espot o d'Amitges de Ratera és un presa embassa l'estany Gran d'Amitges i desaigua pel riu ratera, de la conca del riu Noguera Pallaresa. Està situat al municipi d'Espot a la comarca del Pallars Sobirà.
La presa té 11 m d'altura i una llargada de 168 metre; la capacitat de l'embassament és de 0,76 hm³ ' està situat a 2.380 m, on molt a prop hi ha el refugi d'Amitges.
La vall d'Espot, que aflueix per la dreta a la Noguera Pallaresa (límit oriental del terme) al sector meridional de la Vall d'Àneu, en forma de vall suspesa, d'origen glacial, separada de la principal per graus de confluència. És drenada pel riu Escrita, que davalla de les valls lacustres de l'Abellar, Amitges, Ratera, Crabes i Subenuix, que conflueixen a l'estany de Sant Maurici, i per les valls afluents, per la dreta, de Monastero i de Peguera. La vall era aprofitada pel camí que accedia a la Vall de Boí des del Pallars pel portarró d'Espot (2.423 m alt), obert entre el massís de Crabes (2.790 m alt) i el de Subenuix (2.949 m alt). El sector alt de la vall, al voltant de l'estany de Sant Maurici i del massís dels Encantats, forma part del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El bosc (pins negres i avets) ocupa prop del 50% del territori i les pastures el 20%.

## Vegeu també

* Embassaments de Catalunya

## Enllaços externs

* Els embassaments al web de l'ACA
# Lisette Sevens

Lisette Sevens (Helmond, 29 de juny de 1949) és una jugadora d'hoquei sobre herba neerlandesa, ja retirada, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on guanyà la medalla d'or en la competició d'hoquei sobre herba. En el seu palmarès també destaquen tres medalles d'or, una de plata i una de bronze a la Copa del món d'hoquei sobre herba i una d'or al Campionat d'Europa. Disputà 125 partits amb la selecció neerlandesa. A nivell de clubs jugà al Helmond Uno Animo Combinatie, Mixed Hockey Club Houdt Braef Standt i a l'Amsterdamsche Hockey & Bandy Club.

## Referències

* ↑ «Lisette Sevens Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de gener 2009. [Consulta: 6 abril 2020].
* ↑ Lisette Sevens Arxivat 25 December 2014$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.. Federació Neerlandesa d'Hoquei sobre herba
# David Cañada Gracia

David Cañada Gracia (Saragossa, 11 de març de 1975 - El Ru, Castilló de Sos, 28 de maig de 2016) va ser un ciclista espanyol professional de 1996 a 2009.
Va debutar com a professional l'any 1996 amb l'equip ONCE, amb el qual va tenir la seva millor temporada el 2000, guanyant la classificació general i diverses etapes de la Volta a Múrcia i el Circuit de La Sarthe. Això li permeté aconseguir un bon contracte amb l'equip belga Mapei. Tanmateix, el seu rendiment posterior no fou gens bo a causa de múltiples lesions, com ara trencaments de clavícula, problemes al tendó d'Aquil·les i fins i tot problemes cardíacs, dels quals ha estat operat dues vegades.
L'any 2004 tornà a un equip espanyol amb el Saunier Duval-Prodir, on només va aconseguir una victòria, però una de prestigi: la Volta a Catalunya 2006, en què superà el colombià Santiago Botero per dos segons de diferència.
El 2009 un càncer de pell, que acabà superant, l'obligà a abandonar la pràctica del ciclisme. Morí el 28 de maig de 2016 mentre disputava la Marxa cicloturista TowCar Puertos Ribagorza.

## Palmarès

* 2000
** 1r a la Volta a Múrcia i vencedor de 2 etapes
** 1r del Circuit de La Sarthe i vencedor d'una etapa
* 2006
** 1r a la Volta a Catalunya

### Resultats al Tour de França

* 2000. 33è de la classificació general
* 2003. 56è de la classificació general
* 2005. 63è de la classificació general
* 2006. Abandona (14a etapa)
* 2007. 103è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1999. 89è de la classificació general
* 2004. 18è de la classificació general
* 2007. 59è de la classificació general
* 2008. 58è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2002. 50è de la classificació general
* 2003. 53è de la classificació general
* 2004. 47è de la classificació general
* 2005. Abandona (19a etapa)
* 2006. 88è de la classificació general

## Referències

* ↑ López-Egea, Sergi «Mor l'exprofessional David Cañada en un accident de bici». El Periódico de Catalunya, 28-05-2016 [Consulta: 28 maig 2016].
* ↑ EFE «David Cañada fallece en la Marcha cicloturista TowCar Puertos Ribagorza». El Mundo Deportivo. EFE, 28-05-2016 [Consulta: 28 maig 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa de David Cañada a www.sitiodeciclismo.net
# Kofi (cràter)

Kofi és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 136 km de diàmetre. Porta el nom de l'escultor ghanià Vincent Kofi (1923-1974), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2012.

## Referències

* ↑ «Kofi». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 10 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# El carrer 29

El carrer 29 (títol original: 29 Street) és una comèdia dramàtica estatunidenca. Va ser escrita i dirigida per George Gallo i va ser adaptada de la història de Frank Pesce i James Franciscus. Ha estat doblada al català.

## Argument

El 1976, Frank Pesce Jr. (Lapaglia) és un home afortunat. El seu pare, Frank Sr. (Aiello), és, tanmateix, molt desafortunat. Un dia, Frank Jr. compra un billet de loteria i troba que té una possibilitat bona de guanyar. Però Frank Sr. té alguns deutes de joc a la trepa i estan disposats a agafar el billet de Frank Jr.. Franc ha de decidir què per fer amb el tiquet. La trama és presumptament basada en la història real de la primera persona que va guanyar la Loteria de Nova York, però Frank Pesce Jr. mai va guanyar la loteria.

## Repartiment

* Danny Aiello: Frank Pesce
* Anthony LaPaglia: Frank Pesce Jr.
* Rick Aiello: Jimmy Vitello
* Adam LaVorgna: Frankie (8 anys)
* Frank Acciarto: Jimmy (8 anys)

## Rebuda

El carrer 29 va aconseguir un 75% de ressenyes bones, en 8 opinions, a Rotten Tomatoes.

## Referències

* ↑ http://boxofficemojo.com/movies/?id=29thstreet.htm
* ↑ «El carrer 29». esadir.cat.
* ↑ «29 Street». The New York Times.
* ↑ Rotten Tomatoes
# Lek

«Lek» té aquests significats:
* Lek (moneda) - moneda d'Albània.
* Lek (comportament animal) - concentració d'animals mascles reunits per participar en exhibicions competitives i rituals de festeig.
* Lek (riu) - riu dels Països Baixos.
# Pantágoro

Els pantàgoro (Patángoro; de vegades Palenque, segons assentaments fortificats) va ser una tribu indígena carib de l'oest de Colòmbia que va desaparèixer en algun moment del segle XVI. Segons alguns altres lingüistes, els pantágoro es classifica com a parlants de llengües txibtxa. El seu territori forma part de la Reserva Natural Río Claro, territori protegit.
Eren un poble agrícola dedicat al cultiu de blat de moro, iuca (mandioca dolça no tòxica), mongetes, alvocats i altres fruites. El sòl es netejava i es preparava per al cultiu amb un sistema d'artigatge, i l'eina principal era un pal de cavar. La pesca també era una font important d'alimentació, mentre que la caça no era tan significativa. Els únics animals domèstics, per dir-ho d'alguna manera, eren ocells domesticats, que necessitaven per les seves plomes.
Els pobles tenien de 50 a 100 cases, sovint en llocs i protegits per palissades per tal de protegir-se de possibles enemics. La roba que portaven era mínima, els homes caminaven nus, mentre que les dones només portaven un tros de cotó sobre els genitals. Es practicava la deformació del crani i els ornaments eren de plomes o perles. Poques vegades portaven or. Poc se sap de l'artesania, però coneixien la ceràmica. El matrimoni consistia en l'intercanvi comercial de les germanes de dos homes i, sovint, els homes tenien vàries esposes que eren germanes. La divinitat principal era Am, el déu del vent.

## Referències

* ↑ El paraíso de los pantágoras ahora es un área protegida, Diario Oriente, 28 de novembre de 2019
* ↑ Pantagoro a britannica.com
# Vila Nova Futebol Clube

El Vila Nova Futebol Clube és un club de futbol brasiler de la ciutat de Goiânia a l'estat de Goiás.

## Història

El club va ser fundat el 29 de juliol de 1943 amb el nom de Vila Nova Futebol Clube. Tres anys més tard, el 1946, canvià el nom a Operário. El 1949 canvià de nou a Araguaia, el 1950 a Fênix Futebol Clube i el 1955 retornà a Vila Nova Futebol Clube.

## Palmarès
### Futbol

* Tercera divisió del campionat brasiler:
** 1996
* Campionat goiano:
** 1961, 1962, 1963, 1969, 1973, 1977, 1978, 1979, 1980, 1982, 1984, 1993, 1995, 2001, 2005
* Campionat goiano de segona divisió:
** 2000
* Copa Goiás:
** 1969, 1971, 1976
* Taça Cidade de Goiânia:
** 1961, 1962, 1972
* Taça Goiás:
** 1966

### Basquetbol

* Copa Sud-americana de bàsquet:
** 1973, 1974
* Taça Brasil:
** 1973
* Taça Ivan Raposo:
** 1973

## Enllaços externs

* (portuguès) Web oficial del club Arxivat 2016-02-16 a Wayback Machine.