OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Elbert Root

Elbert Root (Charleston, 20 de juliol de 1915 - Boston, 15 de juliol de 1983) fou un saltador estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla de plata en la competició del salt de palanca de 10 metres del programa de salts.

## Referències

* ↑ «Elbert Root Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 5 de novembre 2012. [Consulta: 30 maig 2019].
# Tollef Tollefsen

Tollef Tollefsen (Stavanger, Rogaland, 2 de juny de 1885 - Stavanger, Rogaland, 28 de març de 1963) va ser un remer noruec que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla de bronze en la competició del vuit amb timoner del programa de rem.

## Referències

* ↑ «Tollef Tollefsen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 8 octubre 2017].
# Ture Rosvall

Ture Albin Rosvall (Malmö, Escània, 6 de juliol de 1891 – Djursholm, Danderyd, Comtat d'Estocolm, 10 d'octubre de 1977) va ser un remer suec que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on guanyà la medalla de plata en la competició del quatre amb timoner, inriggers del programa de rem, formant equip amb William Bruhn-Möller, Conrad Brunkman, Herman Dahlbäck i Wilhelm Wilkens. En aquests mateixos Jocs també disputà la prova del vuit amb timoner, on fou eliminat en sèries.

## Referències

* ↑ «Ture Rosvall Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 13 febrer 2017].
* ↑ Ture Rosvall. Comitè Olímpic Suec
# Helmut Heinhold

Helmut Heinhold (Bremen, 1 de juliol de 1927 - Herne, 7 de novembre de 2008) fou un remer alemany que va competir durant la dècada de 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on guanyà la medalla de plata en la prova del dos amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Heinz Manchen i Helmut Noll.
En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat d'Europa de rem de 1953, així com els campionats nacionals de 1952, 1953 i 1954.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Helmut Heinhold». [Consulta: 20 juny 2022].
* ↑ «Rudern - Europameisterschaften (Herren - Zweier m. Stm.)». [Consulta: 20 juny 2022].
# Elena Dobrițoiu

Elena Dobrițoiu (romanès: Elena Radu) (Bucarest, 29 d'agost de 1957) és una ex-remadora romanesa que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla de bronze en la competició del vuit amb timoner del programa de rem.

## Referències

* ↑ «Elena Dobrițoiu Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 23 octubre 2019].
* ↑ Fitxa a worldrowing.com Arxivat 2021-01-12 a Wayback Machine. FISA
# Tonje Sagstuen

Tonje Sagstuen (Lørenskog, 17 de novembre de 1971), també coneguda pel nom de casada Tonje Andersen, és una exjugadora d'handbol noruega que va competir durant les dècades de 1980 i 1990. Un cop retirada ha passat a exercir de periodista.
El 1992 va prendre part en els Jocs Olímpics de Barcelona, on guanyà la medalla de plata en la competició d'handbol. En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al campionat del món d'handbol de 1993, una de plata al de 1997 i una medalla de bronze al Campionat d'Europa d'handbol de 1994. Entre 1989 i 1997 jugà un total de 217 partits i marcà 593 gols amb la selecció nacional.

## Referències

* ↑ Mette Finborud Børresen. «Tonje Sagstuen redaktør». NRK, 02-11-2006. [Consulta: 22 gener 2008].
* ↑ «Hege Frøseth Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 7 de novembre 2012. [Consulta: 8 desembre 2019].
* ↑ Women Handball World Championship 1993 in Norway - 24.11-05.12 Champion Germany a todor66.com
* ↑ Women Handball World Championship 1997 in Germany - 02-14.12 Champion Denmark a todor66.com
* ↑ «Tonje Sagstuen» (en noruec). www.handball.no. [Consulta: 8 desembre 2019].
# Umberto Bonadè

Umberto Bonadè (Piacenza, 2 de gener de 1909 - Piacenza, 1992) fou un remer italià que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on disputà la prova del quatre sense timoner del programa de rem. Formant equip amb Cesare Rossi, Pietro Freschi i Paolo Gennari guanyà la medalla de bronze. L'any següent guanyà la medalla d'or al Campionat d'Europa de rem en la mateixa categoria.

## Referències

* ↑ «Umberto Bonadè Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de gener 2009. [Consulta: 5 agost 2018].
* ↑ «Rudern – Europameisterschaften (Herren – Vierer o.Stm.)» (en alemany). Sport Komplett. [Consulta: 21 juny 2018].
# The Spectator

The Spectator és una revista setmanal britànica publicada per primera vegada el 6 de juliol de 1828. Els seus propietaris són David i Frederick Barclay, que també són amos del Daily Telegraph.
Els seus àmbits principals són la política i la cultura. La seva línia editorial és generalment conservadora i de centredreta, tot i que alguns dels seus col·laboradors regulars com Frank Field i Martin Bright escriuen des d'una perspectiva més d'esquerra. La revista també té extenses seccions dedicades a l'art, on s'escriu sobre llibres, música, òpera i crítiques de cinema i televisió. A la darreria de l'any 2008, va començar a publicar-se Spectator Austràlia, que ofereix dotze pàgines de «contingut únicament australià» (incloent una pàgina editorial especial) a més del contingut britànic complet. La revista tenia el 2008 una tirada de 77.146 exemplars.
Ser editor de The Spectator sovint va formar part de la ruta als alts càrrecs al Partit Conservador; alguns dels seus antics redactors inclouen a Iain Macleod, Ian Gilmour i Nigel Lawson, tots ells van arribar a ser ministres. Ser editor també pot resultar un trampolí per aconseguir algun càrrec públic, com va passar amb Boris Johnson, l'alcalde conservador de Londres triat en 2008.

## Referències

* ↑ The Times Sat (5 de Juliol de 1828). Exemplar 13637, col D, pàg. 4.
* ↑ «Johnson wins London majoral race» (3 de maig de 2008), BBC News (en anglès). Consultat el 29 de maig de 2011.

## Enllaços externs

* Web de la revista (anglès)
# Al-Kateb contra Godwin

Al-Kateb contra Godwin va ser una decisió de la Cort Suprema d'Austràlia, que va fallar el 6 d'agost de 2004 que la detenció indefinida d'una apàtrida era ajustada al dret. El cas va concernir Ahmed Al-Kateb, un palestí nascut a Kuwait que es va traslladar a Austràlia en 2000 i va aplicar per a un visat de protecció temporal. La decisió del Ministre d'Immigració rebutjant la seva aplicació va ser mantinguda pel Tribunal de Revisió de Refugiats i el Tribunal Federal. En 2002 Al-Kateb va declarar que volia tornar a Kuwait o Gaza. Quan es va saber que cap país acceptaria Al-Kateb, deixant-lo desplaçat, va ser detingut sota la política de detenció mandatària. Els dos problemes principals considerats per la Cort Suprema van ser sí o no la Llei de Migració de 1958 (la legislació que governa la immigració a Austràlia) permetia la detenció indefinada d'algú en la situació d'Al-Kateb, i si era permissible sota la Constitució d'Austràlia. La major part del tribunal van decidir que la Llei sí permetia la definició indefinida, i que la Llei era inconstitucional.
La controvèrsia sobre el resultat del cas va resultar en una revisió de les circumstàncies de vint-i-quatre apàtrides en detenció d'immigració, i a nou d'aquests, incloent Al-Kateb, els van ser concedits visats i van ser deixats a entrar la comunitat.

## Referències

* ↑ Boletín Legal de la Comisión para los Derechos Humanos y Oportunidades Iguales.
* ↑ http://www.austlii.edu.au/au/legis/cth/consol_act/ma1958118
# Alessandro Alvisi

Alessandro Alvisi (Vicenza, 12 de febrer de 1887 – Nàpols, 9 de maig de 1951) va ser un genet italià que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va disputar la prova del salts d'obstacles per equips, amb el cavall Raggio di Sole, del programa d'hípica. En ella guanyà la medalla de bronze.
Quatre anys més tard, als Jocs de París, va disputar quatre proves del programa d'hípica. En el concurs complet per equips, amb el cavall Capiligio, guanyà la medalla de bronze, mentre en el concurs complet individual fou dotzè. En la prova del salts d'obstacles per equips, amb el cavall Grey Fox, fou cinquè, mentre en salts d'obstacles individual finalitzà en vint-i-sisena posició.

## Referències

* 1 2 «Alessandro Alvisi Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de novembre 2012. [Consulta: 13 octubre 2017].
# Elvira Possekel

Elvira Possekel (Colònia, 11 d'abril de 1953) és una atleta alemanya, ja retirada, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1970 sota bandera de la República Federal Alemanya.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Mont-real on va disputar dues proves del programa d'atletisme. Formant equip amb Inge Helten, Annegret Richter i Annegret Kroniger va guanyar la medalla de plata en la prova del 4x100 metres, mentre en els 100 metres quedà eliminada en sèries.
Participà en dues edicions del Campionat d'Europa d'atletisme, el 1974 i 1978, i en tres del Campionat d'Europa en pista coberta, el 1974, 1976, on guanyà la medalla de bronze en els 60 metres, i 1979. A nivell nacional guanyà un campionat nacional dels 100 metres (1977), un dels 4x100 metres (1975) i dos dels 60 metres en pista coberta (1976, 1978). El 1977 representà Europa en la Copa del Món d'atletisme.

## Millors marques

* 100 metres. 11,42" (1976)

## Referències

* 1 2 3 4 Elvira Possekel a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Leichtathletik - Deutsche Meisterschaften (100m-Damen)». [Consulta: 19 novembre 2020].
* ↑ «Leichtathletik - Deutsche Meisterschaften (Staffeln - Damen - Teil 1)». [Consulta: 19 novembre 2020].
* ↑ «Deutsche Hallen - Leichtathletik - Meisterschaften (60m - Damen)». [Consulta: 19 novembre 2020].
# Toshiaki Kosedo

Toshiaki Kosedo (japonès: 小瀬戸俊昭) (Hiroshima, 1941) és un ex-jugador de voleibol japonès que va competir durant la dècada de 1960. El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics de Tòquio, on guanyà la medalla de bronze en la competició de voleibol.

## Referències

* ↑ «Toshiaki Kosedo Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 20 setembre 2019].
# Upton Park Football Club

L'Upton Park Football Club va ser un equip de futbol amateur amb seu a Upton Park, Londres, que va existir durant el darrer terç del segle xix i primers anys del segle xx. A banda de ser un dels quinze equips que van jugar primera edició de la Copa anglesa de futbol, representaren el Regne Unit en la competició de futbol dels Jocs Olímpics de París de 1900, on guanyaren la medalla d'or.
L'equip enviat a París estava compost per:J. H. Jones, Claude Buckenham, William Gosling, Alfred Chalk, T. E. Burridge, William Quash, Arthur Turner, F. G. Spackman, J. Nicholas, Walter John Zealley i A. Haslam.

## Referències

* ↑ «F.A. Cup 1871–72». The Football Club History Database. [Consulta: 10 octubre 2015].
* ↑ «Great Britain Football at the 1900 Paris Summer Games Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de juny 2010. [Consulta: 10 octubre 2015].
# Ivo Stefanoni

Ivo Stefanoni (Mandello del Lario, 5 de juny de 1936) és un remer italià, ja retirat, que va competir durant entre les dècades de 1950 i 1970. Feia de timoner.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on guanyà la medalla d'or en la prova del quatre amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Alberto Winkler, Romano Sgheiz, Angelo Vanzin i Franco Trincavelli. Quatre anys més tard, als Jocs de Roma, guanyà la medalla de bronze en la mateixa prova, aquesta vegada formant equip amb Fulvio Balatti, Franco Trincavelli, Giovanni Zucchi i Romano Sgheiz. També va participar en els Jocs de 1964, on fou sisè en la prova del vuit amb timoner del programa de rem.
En el seu palmarès també destaquen quatre medalles al Campionat d'Europa de rem, tres d'or i una de bronze, entre el 1956 i el 1961; una d'or als Jocs del Mediterrani de 1963 i quinze campionats nacionals entre 1953 i 1972.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Ivo Stefanoni». [Consulta: 1r juny 2022].
* ↑ «Weltmeisterschaften (Herren - Teil 1)». [Consulta: 1r juny 2022].
* ↑ «Weltmeisterschaften (Herren - Teil 1)». [Consulta: 1r juny 2022].
* ↑ «1963-2013: Una mostra per celebrare i 50 anni dei Giochi del Mediterraneo di Napoli». [Consulta: 1r juny 2022].
# Emile Duson

Emile Duson (Semarang, 1 de desembre de 1904 - Tiga Runggu, 15 de març de 1942) va ser un jugador d'hoquei sobre herba neerlandès que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla de plata com a membre de l'equip neerlandès en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Emile Duson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 8 maig 2018].
# Tove Søby

Tove Søby (Copenhaguen, 23 de gener de 1933) és una piragüista d'aigües tranquil·les danesa, ja retirada, que va competir durant la dècada de 1950.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on guanyà la medalla de bronze en la prova del K-1, 500 metres del programa de piragüisme, rere Ielizaveta Deméntieva i Therese Zenz.
En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat del Món de piragüisme en aigües tranquil·les de 1954.

## Referències

* 1 2 Tove Søby a Sports Reference (arxivat)
# Verena Eberle

Verena Eberle (Múnic, 13 de novembre de 1950), de casada Hawe, és una nedadora alemanya, ja retirada, especialista en braça, que va competir sota bandera de la República Federal Alemanya durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic on va disputar dues proves del programa de natació. En ambdues proves, els 100 i 200 metres braça, quedà eliminada en sèries. Quatre anys més tard, als Jocs de Múnic, va disputar tres proves del programa de natació. Fent equip amb Gudrun Beckmann, Silke Pielen i Heidemarie Reineck guanyà la medalla de bronze en els 4x100 metres estils, en els 100 metres braça fou sisena i en els 200 metres braça quedà eliminada en sèries. Es retirà a la fi dels Jocs de Múnic. Aquell mateix 1972 va guanyar el campionat de la RFA dels 100 metres braça.

## Referències

* ↑ Verena Eberle a Sports Reference (arxivat)
* 1 2 «Olympedia – Vreni Eberle». [Consulta: 21 maig 2021].
# Tempesta de sorra a Austràlia de 2009

La Tempesta de sorra i pols a Austràlia del 2009 va ocórrer a l'est d'Austràlia el 22 i 23 de setembre de 2009. Canberra, la capital australiana, la va experimentar el dia 22 de setembre. el dia abans havia arribat a ciutats de la costa est com Sydney i Brisbane.
La tempesta de sorra va ser descrita pel Servei meteorològic d'Austràlia com un esdeveniment força increïble que havia estat el pitjor en l'estat de Nova Gal·les del Sud en setanta anys. La tempesta feia més de 500 km d'ample i 1.000 km de llarg i va cobrir dotzenes de poblacions en dos estats australians. Les estimacions apunten que durant el màxim de la tempesta el continent australià perdia 75.000 tones de pols per hora. El color intens (marró i després groc) i la baixada de les temperatures portaven a la comparació amb un "hivern nuclear" o el planeta Mart i molta gent alarmada van trucar a les autoritats per aquesta raó. Segons les autoritats, la causa de la tempesta de sorra i pols va ser una intensa zona de baixes pressions que recollí molta pols de l'interior del continent que és molt àrid. La tempesta de pols i sorra coincidí amb condicions de vent extremades a les ciutats d'Adelaida i Melbourne. Aquestes condicions meteorològiques extremes a Austràlia van tenir un ressò mundial.

## Galeria fotogràfica

* Sydney
* Sydney
* Sydney
* Sydney
* Maitland, Nova Gal·les del Sud
* Indooroopilly, Queensland
* Surfers Paradise,Queensland
* Surfers Paradise beach, Queensland

## Referències

* ↑ Penny McLintock. «Canberra disappears in the dust». ABC News, 22-09-2009. [Consulta: 23 setembre 2009].
* ↑ Megan Doherty. «Dust, hail and deluge». The Canberra Times, 23-09-2009. Arxivat de l'original el 2009-09-27. [Consulta: 23 setembre 2009].
* ↑ Largest dust storms in 70 years cover Sydney The Daily Telegraph
* ↑ Leys, J., Heidenreich, S. and Case, M. 2009. DustWatch interim report 22-23rd September. DustWatch is funded by the Lower Murray Darling, Lachlan, and Murray CMAs, the Department of Environment, Climate Change and Water NSW and Griffith University.

## Enllaços externs

* The Red Sydney Project a Flickr
* In pictures: Sydney dust storm a BBC News
# Federico Berenguer y Fusté

Federico Berenguer y Fusté (Remedios, 15 d'octubre de 1877 - Sant Sebastià, febrer 1947) fou un militar espanyol, germà del també militar i polític Dámaso Berenguer y Fusté. Era fill del coronel d'infanteria Dámaso Berenguer Benimeli, originari de Callosa d'en Sarrià.
Estudià a l'Acadèmia d'Infanteria de Toledo, i la seva carrera va seguir paral·lela a la dels seus germans Dámaso i Fernando. Després de lluitar a la guerra hispano-estatunidenca (1898), en tornar a la Península va participar en totes les campanyes militars fetes al futur Protectorat espanyol al Marroc (guerra de Melilla, desembarcament de Larraix, guerra del Rif). En 1915 assolí el grau de tinent coronel i va lluitar amb el regiment de Regulars Larache n.4 a Amerzan, Wad-Ras i Anyera, i posteriorment arribaria a general de brigada.
En 1923 va formar part del Cuadrilátero, grup conspiratiu a favor d'un cop d'estat militar amb els generals Cavalcanti, Leopoldo Saro Marín i Antonio Dabán Vallejo que va facilitar la proclamació de la dictadura de Primo de Rivera, formant part de la Junta Militar de Primo de Rivera el 15 de setembre de 1923. En 1926 fou nomenat comandant general de Ceuta i el 1927 fou promogut a tinent general, de manera que fou nomenat capità general de la VII Regió Militar. En 1930, quan el seu germà fou nomenat President del Consell de Ministres, va ser designat capità general de la I Regió Militar (Madrid)

## Referències

* ↑ Federico Berenguer y Fusté a geneanet.org
* ↑ Los Berenguer, una familia de militares con raíces callosinas, per Joaquín Ronda Pérez y María Francia Galiana Botella, article publicat a la Revista de Festes de Moros i Cristians de Callosa d'en Sarrià, any 2011
* ↑ El capitán general García-Escámez, Hijo Adoptivo de Fuencaliente (1948), 2 de maig de 2012
* ↑ José E. Álvarez The Spanish Foreign Legion During the Rif Rebellion, 1920-1927, p. 213.
# Jacques Morel

Jacques Morel (La Tèsta, 22 de setembre de 1935) és un remer francès, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960. Era germà del també remer Georges Morel.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on guanyà la medalla de plata en la prova del quatre amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Robert Dumontois, Claude Martin, Guy Nosbaum i Jean Klein. Quatre anys més tard, als Jocs de Tòquio, guanyà la medalla de plata en la prova del dos amb timoner. Formà equip amb Georges Morel i Jean Claude Darouy.
En el seu palmarès també destaquen una medalla de bronze al Campionat del Món de rem de 1962 i una de plata al de 1966.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Jacques Morel». [Consulta: 2 juny 2022].
* ↑ «World Rowing - Jacques MOREL» (en anglès). Arxivat de l'original el 2023-04-28. [Consulta: 2 juny 2022].
* ↑ «Rudern - Weltmeisterschaften. Achter - Herren». [Consulta: 2 juny 2022].
* ↑ «Rudern - Weltmeisterschaften. Zweier mit Steuermann - Herren». [Consulta: 2 juny 2022].
# Emilio Bulgarelli

Emilio Bulgarelli (Reggio de Calàbria, 15 de febrer de 1917 - Nàpols, 2 de febrer de 1993) va ser un waterpolista italià que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla d'or en la competició de waterpolo.
També guanyà el Campionat d'Europa de waterpolo de 1947 i sis lligues italianes, cinc amb el Rari Nantes Napoli (1939, 1941, 1942, 1949 i 1950) i una amb el Canottieri Olona, el 1947.

## Referències

* 1 2 «Emilio Bulgarelli Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 22 març 2019].
# Ursula Donath

Ursula Donath (Saldus, 30 de juliol de 1931), nascuda Jurewitz i posteriorment Brehme, és una atleta alemanya ja retirada, especialista en curses de mig fons, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics de Roma, on va guanyar la medalla de bronze en la prova dels 800 metres del programa d'atletisme.
En el seu palmarès també destaquen setze campionats nacionals entre 1951 i 1961. El 1953 fou la primera atleta de la RDA es establir un rècord mundial reconegut per la IAAF. Entre 1953 i 1955 va establir tres rècords europeus en els 400 metres.
El 1953 es va casar amb Rolf Donath, metge que va liderar la medicina esportiva a l'antiga RDA i que fou fonamental en el desenvolupament del sistema de dopatge de l'estat alemany.

## Millors marques

* 400 metres. 54.4" (1955)
* 800 metres. 2'05.73" (1960)

## Referències

* 1 2 3 4 Ursula Donath a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Leichtathletik - DDR - Meisterschaften (800m - Damen)». [Consulta: 25 agost 2020].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Vesna Milosević

Vesna Milosević (Kičevo, 29 d'agost de 1955) fou una jugadora d'handbol macedònia que va competir sota bandera de Iugoslàvia durant la dècada de 1970.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla de plata en la competició d'handbol.

## Referències

* ↑ «Vesna Milosević Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 3 novembre 2019].
# Vol 72 de Qantas

El vol 72 de Qantas (QF72) és un vol programat entre l'Aeroport de Singapur-Changi i l'Aeroport de Perth. El 7 d'octubre del 2008, l'Airbus A330-300 que l'operava dugué a terme un aterratge d'emergència a l'Aeroport Learmonth, prop d'Exmouth (Austràlia Occidental), com a conseqüència d'un accident en ple vol que havia fet que l'avió iniciés un descens ràpid com a resultat de dues maniobres no ordenades pels pilots. Molts passatgers i tripulants quedaren ferits de consideració. La investigació de l'Oficina Australiana de Seguretat en el Transport conclogué que l'incident s'havia produït a causa d'un defecte en una de les tres unitats de referència inercial de dades anemobaromètriques de l'avió, juntament amb una limitació de l'ordinador primari de comandament de vol de l'A330 que no s'havia detectat anteriorment.

## Referències

* ↑ Oficina Australiana de Seguretat en el Transport (8 octubre 2008). "2008/40 – Qantas Airbus Incident Media Conference" (en anglès). Nota de premsa. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-06-17. [Consulta: 11 juliol 2019].
# James Dunbar

James Dunbar (Crawfordsville, 11 de juliol de 1930 - The Woodlands, 14 de maig de 2018), sovint conegut com a Jim Dunbar, fou un remer estatunidenc que va competir durant la dècada de 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on guanyà la medalla d'or en la prova del vuit amb timoner del programa de rem.
Després de la seva victòria olímpica es va graduar de l'Acadèmia Naval dels Estats Units i es va unir a la Força Aèria dels Estats Units, on va passar la seva carrera com a pilot de caça, retirant-se com a coronel el 1982. Va pilotar un F-105 Thunderchief en combat a la guerra de Vietnam, i va rebre la Creu dels Vols Distingits.

## Referències

* 1 2 «James R. "Jim" Dunbar Obituary (2018) The Woodlands Villager». [Consulta: 6 octubre 2021].
* 1 2 «Olympedia – Jim Dunbar». [Consulta: 6 octubre 2021].
# Emmanuel Foulon

Emmanuel Foulon (Frameries, Hainaut, 29 de desembre de 1871 - ?) va ser un tirador amb arc belga, que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, en què guanyà la medalla d'or en la modalitat de tir Sur la Perche à la Herse del programa de tir amb arc.

## Referències

* ↑ «Emmanuel Foulon Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 1 d’octubre 2015. [Consulta: 29 setembre 2015].