OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rolf Back

Rolf Back (Hèlsinki, 13 de maig de 1928 - Porvoo, 6 d'agost de 2009) fou un atleta finlandès, especialista en els 400 metres, que va competir durant la dècada de 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on disputà dues proves del programa d'atletisme. En ambdues quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze al Campionat d'Europa d'atletisme de 1954 en els 4x400 metres. Formà equip amb Raimo Graeffe, Ossi Mildh i Voitto Hellsten.
Va guanyar el campionat nacionals dels 400 metres de 1950, 1951, 1952 i 1954. Millorà diverses vegades el rècord finlandès dels 400 metres i dels 4x400 metres.

## Millors marques

* 400 metres. 47.7" (1951)

## Referències

* 1 2 Rolf Back a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «Berlin 2018 Statistics Handbook». european-athletics.org, p. 503, 507 [Consulta: 20 juny 2020].
* ↑ Athletics 2010 : the international track & field annual. Cheltenham: SportsBooks, 2010, p. 94. ISBN 978-1-899807-92-5.
* ↑ Waśko, Janusz (1953-). Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. GreenArt Jacek Kardasz, 2013, p. 29 i 201. ISBN 978-83-62033-30-0.
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Poble Waizi

Waizi (歪子镇) és el poble més septentrional de Xinye que es troba al sud-oest de la Província de Henan a la Xina central. Té una població de 70 milers d'habitants. La seva superfície total de 102 quilòmetres quadrats. L'autopista Erlianhot-Guangzhou (二连浩特—广州 高速公路) passa a través d'aquest poble. Hi ha una eixida i una entrada de l'autopista en el poble.
# Edmond Michiels

Edmond Michiels (Saint-Gilles, 12 d'octubre de 1913 - valor desconegut) va ser un waterpolista belga que va competir durant la 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on va guanyar la medalla de bronze en la competició de waterpolo.

## Referències

* ↑ «Edmond Michiels Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 15 gener 2019].
# Principat de Samos

El principat de Samos fou un estat autònom sota sobirania otomana establert a l'illa de Samos el 1835 i que va existir fins al 1913.
El 1830 Samos fou reconeguda a Turquia, però com que l'hostilitat contra els otomans va romandre a l'illa, el 1835 es va crear el beilicat de Samos, governat per un fanariota grec de nom Esteve Vogòridis, que residia a Constantinoble, amb el títol de príncep de Samos (un governador pel seu compte residia a l'illa).
La seva bandera era la creu blanca sobre fons blau i vermell (el vermell marcava la dependència de la Porta otomana). L'illa havia de pagar un tribut anyal. El cap del poder executiu era el príncep assistit per un senat de quatre membres elegit entre els vuit candidats anomenats pels quatre districtes de l'illa (Vathy, Chora o Samos, Marathocumbo i Carlovasi); el poder legislatiu estava en mans d'una cambra de 36 diputats presidida pel metropolità grec ortodox. La capital es va establir a Vathy.

## Prínceps de Samos

* Stephanos Vogoridis 1833-1850
* Alexandros Kallimachis 1850 - 1854
* Ioannis Dimitrou Ghikas 1854-1859
* Miltiadis Stavraki Aristarchis 1859-1866
* Pavlos Mousouros 1866-1873
* Georgios Georgiadis (interí) 1873
* Konstandinos Adosidis 1873-1874
* Konstandinos Photiadis 1874-1879
* Konstandinos Adosidis (segona vegada) 1879-1885
* Alexandros Stephanou Karatheodoris 1885-1895
* Georgios Verovits 19895-1896
* Stephanos Konstandinou Mousouros 1896-1899
* Konstandinos Vagianis 1899-1900
* Michail Georgiadis 1900-1902
* Alexandros Spiridonou Mavrogenis 1902-1904
* Ioannis Vithynos 1904-1906
* Konstandinos Stephanou Karatheodoris 1906
* Georgios Georgiadis 1906-1908 (segona vegada)
* Andreas Kopasis Omoudopoulos 1908-1912
* Grigorios Vegleris 1912
* Themistoklis Panagiotou Sophoulis 1912-1913
El tractat de Bucarest de 10 d'agost de 1913, que va posar fi a la guerra del Balcans, va assignar l'illa a Grècia i el principat va deixar d'existir.

## Referències

* ↑ Bunbury, Caspari i Gardner, 1911, p. 117.

## Bibliografia

* Bunbury, Edward Herbert; Caspari, Maximilian Otto Bismarck; Gardner, Ernest Arthur (1911). "Samos". In Chisholm, Hugh (ed.). Encyclopædia Britannica. Vol. 24 (11th ed.). Cambridge University Press. pp. 116–117.
# Batalla de Molins de Rei (1808)

La batalla de Molins de Rei fou un combat de la Guerra del Francès lluitat el 21 de desembre de 1808 al Baix Llobregat.

## Antecedents

Un cop trencat el bloqueig de Barcelona (17 de desembre de 1808) per part de les tropes franceses del 7é cos d'exèrcit napoleònic dirigit pel general Laurent Gouvion Saint-Cyr, aquest decidí atacar de nou les tropes espanyoles que es van reagrupar en l'anomenada línia del Llobregat, que tenia la seva ala esquerra a Pallejà, el centre al pont de Molins o Pont de Carles III, i els turons de Sant Vicenç i l'ala dreta a Santa Coloma, mentre que també es vigilaven els guals de Sant Feliu i Sant Joan Despí.
Les tropes Espanyoles, comandades pel general Teodoro Reding, estaven compostes per uns 18.000 homes (12.000 provinents de les tropes que el Raimon Caldagués havia retirat del bloqueig de Barcelona i 6.000 supervivents de la batalla de Llinars) i molta artilleria.

## La Batalla

Sense donar temps perquè l'enemic es reorganitzés, les tropes de Laurent Gouvion Saint-Cyr es desplegaren a la riba esquerra del Llobregat, amb Molins de Rei a la seva dreta. Réding dubtà sobre l'oportunitat de retirar-se cap a l'Ordal o resistir, i perdent l'oportunitat de retirar les tropes.
Les forces espanyoles esperaven l'atac principal pel pont de Molins de Rei. L'exèrcit francès simulà un atac per aquest punt però creuà el Llobregat pel gual de Sant Feliu amb la divisió de Domenico Pino i pel de Sant Joan Despí amb la divisió de Joseph Souham. La brigada Fontaine de la divisió Pino prengué posicions a les altures del Llor (a Sant Boi) i Santa Coloma.
El flanc esquerre i la rereguarda espanyola es trobà desbordat i els intents que es feren per variar el front cap al sud foren inútils. Donant la batalla perduda, davant del perill de veure tallada la ruta de retirada cap a Tarragona, els espanyols fugiren per l'únic camí possible, Corbera de Llobregat. A les 10 del matí arriba el General Joan Miquel de Vives i Feliu, que es veu envoltat per la desbandada general. Les tropes franceses persegueixen als espanyols durant 15 hores. La divisió de Joseph Chabran pel camí d'Igualada fins a Martorell, i la de Louis François Jean Chabot fins a Sant Sadurní d'Anoia mentre la resta del 7è exèrcit es dirigia en direcció a Tarragona. Saint-Cyr estableix el quarter general a Vilafranca del Penedès mentre Souham arriba fins al Vendrell i la divisió Pino fins a Sitges i Vilanova.

## Conseqüències

Els francesos capturen 1.200 presoners entre ells el general Comte de Caldagués, els coronels Silva, Desvalls i Donavan. Es perden 50 peces d'artilleria i a Vilafranca del Penedès foren presses grans quantitats d'armes i munició. Aquesta derrota junt amb la que acabava de succeir a Cardedeu va produir forts aldarulls a Lleida i Tarragona. A Tarragona els amotinats exigeixen i obtenen la destitució del general Vives del comandament de l'exèrcit del Principat. El General Réding el substitueix i inicia la reorganització de les forces a Tarragona.

## Enllaços externs

* www.1808-1814.org
# Olsenia mira

Olsenia mira és una espècie extinta de mamífer mesonic de la família dels mesoníquids que visqué a Àsia durant l'Eocè mitjà, fa entre 37,2 i 48,6 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils al Kirguizstan i la Xina. És l'única espècie descrita del gènere Olsenia, que també conté una espècie pendent de descriure. El seu historial taxonòmic ha estat tumultuós: ha estat descrit successivament com un mesoníquid, com un calicotèrid, com un nomen dubium, com un possible mesoníquid, com un membre de la seva pròpia família, els olsènids (Olseniidae), i avui en dia de nou com un mesoníquid.

## Referències

* 1 2 3 Entrada «Olsenia mira» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 23 octubre 2023].
* 1 2 Erfurt i Averiànov, 2005, p. 182.

## Bibliografia

* Erfurt, J.; Averiànov, A. «Enigmatic ungulate-like mammals from the Eocene of Central Asia» (en anglès). Naturwissenschaften, 92, 4, 2005, pàg. 182-187. DOI: 10.1007/s00114-004-0605-x.
# Rose Gelbert

Rose Gelbert (París, 19 de febrer de 1874 - 1956) va ser una jugadora de golf francesa que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on va disputar la prova individual femenina de golf, que finalitzà en novena posició.

## Referències

* ↑ «Rose Gelbert Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 2 agost 2017].
# Chang Ye-na

Chang Ye-na (Hangul: 장예나) és una esportista sud-coreana que competeix en bàdminton en la categoria de dobles. Va competir en els 2012 Japan Super Series. Ella va competir en els Jocs Asiàtics de 2010 i 2014.

## Referències

* ↑ BWF Tournament
* ↑ «CHANG Yena». Incheon 2014 official website. [Consulta: 9 juliol 2015].
# Dionís Pirros

Dionís Pirros (grec: Διονύσιος Πύρρος) (Kastania, 1774 - Atenes, 12 de febrer de 1853 $^{(Julià)}$) va ser monjo, metge, escriptor i editor grec.
Dionís Pirros era un monjo de Tessàlia. Va estudiar a les escoles del seu propi país, a Tyrnavos i Kydonies. Va ensenyar a Ioannis Pesaro i Benjamin Lesvio. Va estudiar medicina a Itàlia i, quan va tornar, va ensenyar filosofia i ciència a Atenes. Després de la Revolució, tornà a Atenes, dedicat a l'escriptura i la pràctica de la medicina. A més dels seus escrits es va oucupar de l'elaboració de mapes, esferes celestes i globus terraqüis. També va intentar posar en marxa una indústria de fabricació de paper, que no va prosperar. Va impulsar la impressió litogràfica a Atenes. La seva producció editorial es calcula en uns 25.000 volums que abasten una àmplia varietat de temes: medicina, geografia, història, religió, moral, gramàtica.... Va morir el 13 de febrer de 1853.

## Referències

* ↑ "ΤΟ ΠΡΩΤΟ ΧΑΡΤΟΠΟΙΕΙΟ ΣΤΗΝ ΕΛΛΑΔΑ – ΚΕΦΑΛΑΡΙ ΑΡΓΟΥΣ" from kefalari.com.gr. Archived 13/08/2017. Retrieved 15/06/2018.
* ↑ "Πύρρος Διονύσιος ο Θετταλός (1774 ή 1777 – 1853)" from argolikivivliothiki.gr. Published 10/06/2009. Archived 15/06/2018. Retrieved 15/06/2018.
* ↑ el, "Dionysios Pyrrhos", in: K. Th. Dimaras, Composite I From education to literature, (edit. Alexis Politis), Seminary of New Hellenism, Athens, 2000, p. 155
* ↑ Konstantinos Dimaras, "Dionysios Pyrrhos", in: K. Th. Dimaras, Composite I From education to literature, (edit. Alexis Politis), Seminary of New Hellenism, Athens, 2000, p. 154
# Jim Leighton

James Jim Leighton fou un destacat futbolista escocès dels anys 1980 i 1990.

## Biografia

Va néixer a Johnstone el 24 de juliol de 1958. Va jugar de porter a clubs com l'Aberdeen FC, el Manchester United FC o l'Hibernian FC. Fou 91 cops internacional amb la selecció de futbol d'Escòcia entre 1982 i 1998, amb la qual disputà quatre fases finals de campionats del món (1982, 1986, 1990 i 1998). Entre els títols més destacats cal esmentar dues copes escoceses, dues copes de la lliga, una Recopa d'Europa de futbol (1983) i dues lligues (1984 i 1985). Es retirà l'octubre de 1998, a l'edat de 40 anys, passant a ser entrenador de porters. És membre del saló de la fama del futbol escocès.

## Trajectòria esportiva

* Aberdeen FC: 1978-1988, 300 partits
* Manchester United FC: 1988-1991, 73 partits
* Reading FC (cedit) : 1991, 8 partits
* Dundee FC: 1991-1993, 21 partits
* Hibernian FC: 1993-1997, 151 partits
* Aberdeen FC: 1997-2000, 82 partits

## Referències

* ↑ Pattullo, Alan «Interview: Jim Leighton, former Aberdeen and Hibs goalkeeper». The Scotsman, 14-04-2012 [Consulta: 27 desembre 2017].
* ↑ «Scotland sub-21 profile». Fitbastats.com. [Consulta: 27 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Perfil a sporting-heroes
* Perfil a Uglyfootballers Arxivat 2007-08-23 a Wayback Machine.
Jim Leighton amb Escòcia - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Escòcia – Copa del Món de Futbol de 1982
1 Rough •
2 McGrain •
3 Gray •
4 Souness •
5 Hansen •
6 Miller •
7 Strachan •
8 Dalglish •
9 Brazil •
10 Wark •
11 Robertson •
12 Wood •
13 McLeish •
14 Narey •
15 Jordan •
16 Hartford •
17 Evans •
18 Archibald •
19 Sturrock •
20 Provan •
21 Burley •
22 Leighton •
Seleccionador: Stein
Selecció de futbol d'Escòcia – Copa del Món de Futbol de 1986
1 Leighton •
2 Gough •
3 Malpas •
4 Souness •
5 McLeish •
6 Miller •
7 Strachan •
8 Aitken •
9 Bannon •
10 Bett •
11 McStay •
12 Goram •
13 Nicol •
14 Narey •
15 Albiston •
16 McAvennie •
17 Archibald •
18 Sharp •
19 Nicholas •
20 Sturrock •
21 Cooper •
22 Rough •
Seleccionador: Ferguson
Selecció de futbol d'Escòcia – Copa del Món de Futbol de 1990
1 Leighton •
2 McLeish •
3 Aitken •
4 Gough •
5 McStay •
6 Malpas •
7 Johnston •
8 Bett •
9 McCoist •
10 MacLeod •
11 Gillespie •
12 Goram •
13 Durie •
14 McInally •
15 Levein •
16 McCall •
17 McKimmie •
18 Collins •
19 McPherson •
20 McAllister •
21 Fleck •
22 Gunn •
Seleccionador: Roxburgh
Selecció de futbol d'Escòcia – Copa del Món de Futbol de 1998
1 Leighton •
2 McNamara •
3 Boyd •
4 Calderwood •
5 Hendry •
6 T. McKinlay •
7 Gallacher •
8 Burley •
9 Durie •
10 Jackson •
11 Collins •
12 Sullivan •
13 Donnelly •
14 Lambert •
15 Gemmill •
16 Weir •
17 B. McKinlay •
18 Elliott •
19 Whyte •
20 Booth •
21 Gould •
22 Dailly •
Seleccionador: Brown :
# Cochilius

Cochilius és un gènere extint de mamífers notoungulats de la família dels interatèrids que visqueren a Sud-amèrica des de l'Oligocè inferior fins al Miocè inferior, fa entre 16,3 i 29 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Chubut i Santa Cruz (Argentina).

## Descripció

El crani i l'esquelet mostren caràcters que també es troben en altres animals contemporanis o un xic posteriors, com ara l'interateri i el protipoteri. En les proporcions generals del crani, era semblant a l'interateri, però en altres caràcters, com ara el musell ben desenvolupat i la posició mediana de les òrbites, era més proper al protipoteri. El si epitimpànic era lleugerament esponjós. Les extremitats anteriors eren similars a les de l'interateri i menys corpulentes que les del protipoteri. Els ossos metacarpians eren més llargs i prims que els de l'interateri. Les dents incisives eren curtes i fortes, mentre que les molars eren de tipus braquidont, és a dir, tenien la corona baixa.

## Classificació

El gènere Cochilius fou descrit per Florentino Ameghino el 1902, basant-se en restes fòssils d'estrats del Miocè inferior de l'Argentina. A més de l'espècie tipus, C. volvens, Ameghino en descrigué dues altres, C. columnifer i C. pendens, que avui en dia es classifiquen juntes com a Protypotherium columnifer. Més endavant, George Gaylord Simpson descrigué l'espècie C. fumensis, de l'Oligocè superior.
Cochilius pertany als tipoteris, un grup de mamífers notoungulats que evolucionaren durant l'Eocè a Sud-amèrica i acabaren ocupant diversos nínxols ecològics que a la resta del món foren principalment ocupats pels rosegadors. Era un interatèrid més aviat derivat.

## Referències

* 1 2 Entrada «Cochilius» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 30 octubre 2023].
* 1 2 Vera, Bárbara; Cerdeño, Esperanza; Reguero, Marcelo «The Interatheriinae from the Late Oligocene of Mendoza (Argentina), with comments on some Deseadan Interatheriidae» (en anglès). Historical Biology, 29, 5, 04-07-2017, pàg. 607-626. DOI: 10.1080/08912963.2016.1220945. ISSN: 0891-2963.
* ↑ Ameghino, Florentino «Première contribution a la connaissance de la faune mammalogique des couches a Colpodon» (en francès). Boletin de la Academia Nacional de Ciencias en Córdoba, República Argentina, 17, 1902, pàg. 71-141. ISSN: 0325-2051.
* ↑ ; Simpson, George Gaylord «New or little-known ungulates from the Pyrotherium and Colpodon beds of Patagonia» (en anglès). American Museum Novitates, 576.
* ↑ Simpson, George Gaylord «Cochilius volvens from the Colpodon beds of Patagonia» (en anglès). American Museum Novitates, 577.
* ↑ Goin, Francisco J.; Abello, María Alejandra «Los Metatheria Sudamericanos de Comienzos Del Neógeno (Mioceno Temprano, Edad Mamífero Colhuehuapense): Microbiotheria y Polydolopimorphia» (en anglès). Ameghiniana, 50, 1, 2013, pàg. 51-78. DOI: 10.5710/AMGH.9.11.2012.570. ISSN: 0002-7014.
# Merdjefare

Merdjefare fou un faraó de la dinastia XIV de l'antic Egipte que regnà tres o quatre anys cap al 1700 aC, durant el Segon Període Intermedi. Se li coneix una estela a Saft al-Hinna, al delta oriental.

## Referències

* ↑ Ryholt, K.S.B.: The Political Situation in Egypt during the Second Intermediate Period, c.1800–1550 BC, Carsten Niebuhr Institute Publications, 20. Copenhagen: Museum Tusculanum Press, (1997). ISBN 8772894210. LCCN 98198517-{{{3}}}
* ↑ Yoyotte, Jean: "Le roi Mer-Djefa-Rê et le dieu Sopdou, Un monument de la XIVe dynastie", Bulletin de la Société française d'égyptologie 114 (1989), pp. 17-63. Plantilla:S2cid.
# Rosetta Gagliardi

Rosetta Gagliardi (Milà, 9 de febrer de 1895 - Milà, 31 de juliol de 1975) va ser una tennista italiana que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers on va disputar dues proves del programa de tennis. En els dobles mixtos, fent parella amb Cesare Colombo, quedà eliminada en segona ronda, igual que en la competició individual.
Als Jocs de 1924 va disputar dues proves del programa de tennis. En els dobles femenins, fent parella amb Giulia Perelli, quedà eliminada en quarts de final, mentre en la competició individual ho va ser en els vuitens de final.

## Referències

* 1 2 «Rosetta Gagliardi Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 3 de febrer 2012. [Consulta: 6 agost 2017].
# Lee So-hee

Lee So-hee (Hangul: 이소희) (n. 14 juny 1994) és una esportista sud-coreana que competeix en bàdminton en la categoria de dobles. Les seves sòcies actuals són Chang Ye-na en dobles femenins i Lee Yong-dae en dobles mixtos. Ara ocupa la posició #5 en dobles femení.

## Referències

* ↑ «LEE So Hee Player Profile». [Consulta: 21 maig 2016].
# Calderó de Gundestrup

El Calderó de Gundestrup és un artefacte arqueològic en forma de calderó o marmita de plata gairebé pura (97%), datada en el segle primer a.C., trobada a una torbera de Himmerland, Jutlàndia, Dinamarca, en 1891, i exposada com a peça principal al Museu Nacional de Dinamarca, a Copenhaguen. A més, n'existeixen tres còpies exposades en els museus francesos de Dijon, Autun (antiga Bibractis) i Lion.
El calderó, de 69 cm de diàmetre i 42 cm d'alt, està format per 12 peces que confegeixen la part lateral, i una altra de circular per al fons, totes elles de plata repujada a martell, que representen un ric conjunt d'imatges.
La importància d'aquest objecte arqueològic radica principalment en la seva iconografia.

## Iconografia

La decoració de la marmita ens mostra dos vessants diferents, dues fonts d'inspiració gairebé incompatibles: d'una banda, animals com el lleó o el dofí, de clara ambientació mediterrània, així com un espectacle de tauromàquia o taurocatàpsia (captura del brau) o taurobòlia representat per triplicat, sense comptar el toro ajagut del fons del calderó. D'altra banda, predominant amb diferència, figures típiques de la cultura i mitologia celtes. El déu Karnonos, posteriorment anomenat Cernunnos, representat amb banyes de cérvol, hi apareix una vegada amb tota seguretat, aguantant una serp amb la mà esquerra, i altres dues més dubtoses. També hi figura Taranis, déu del cel i de la tempestat, aguantant amb la mà dreta una roda de carro, la que fa el soroll dels trons. Probablement també hi figura Teutatès o Tutatis, una mena de Mart gal, déu de la guerra, potser identificat amb algun guerrer famós o amb algun règul. Una deïtat femenina envoltada d'animals fantàstics; una escena de sis guerrers armats, animats per quatre músics tocant càrnix i atacant un llebrer i un gegant que ja ha neutralitzat un onzè soldat. Totes aquestes, com les restants escenes representades, tenen un caràcter clarament diferent de les primeres que hem esmentat.

## Mitologia

En la mitologia cèltica les calderes "màgiques" complien tres funcions principals, tenir, saber o viure, és a dir, calderó de l'abundor, del coneixement o de la ressurrecció. Tant podien donar a menjar a un exèrcit de mil combatents, com inspirar una saviesa universal com ressuscitar uns guerrers morts, aquesta darrera funció representada en una de les escenes del calderó de Gundestrup.

## Referències

* Green, Miranda Jane. Mitos celtas. Akal, Madrid, 2001, pág. 15.
# Anacodon

Anacodon és un gènere extint de mamífers arctocions de la família dels arctociònids que visqueren a Nord-amèrica des del Paleocè inferior fins a l'Eocè inferior, fa entre 50,3 i 61,7 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils al Canadà i els Estats Units. La seva dentadura, plana i amb l'esmalt crenulat, fa pensar que tenien una dieta omnívora, tot i que amb una preponderància de matèria vegetal. Les espècies d'aquest grup es troben entre els mamífers de dents de sabre més antics coneguts. Haurien recordat els ossos d'avui en dia en el sentit que la seva grandària i corpulència probablement no els impedia enfilar-se als arbres amb facilitat.

## Referències

* 1 2 Entrada «Anacodon» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 2 novembre 2023].
* ↑ Rose, 2006, p. 216.

## Bibliografia

* Rose, K. The Beginning of the Age of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2006. ISBN 0801884721.
# Rozália Lelkes

Rozália Lelkes (Keszthely, 14 d'agost de 1950), de soltera Tomann, és una ex-jugadora d'handbol hongaresa que va competir entre les dècades de 1960 i 1980.
El 1971, 1975 i 1978 va guanyar la medalla de bronze al Campionat del món d'handbol. El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'handbol. El 1980 disputà els Jocs de Moscou, on fou quarta. Jugà 172 partits amb la selecció nacional.
A nivell de clubs jugà al Keszthelyi Haladás (1964–1968), Budapesti Spartacus SC (1968–1973) i Ferencvárosi TC (1974–1981). El 1977 guanyà la copa hongaresa i el 1978 la Copa d'Europa dels vencedors de Copa.

## Referències

* ↑ Women Handball World Championship 1971 in Netherlands 12-19.12 Champion East Germany a todor66.com
* ↑ Women Handball World Championship 1975 Soviet Union 03-13.12 Winner East Germany a todor66.com
* ↑ Women Handball World Championship 1978 in Czechoslovakia 30.11-10.12 Champion East Germany a todor66.com
* ↑ «Rozália Tomann-Lelkes Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 28 octubre 2019].
* ↑ Válogatott játékosok rangsora - női a kezitortenelem.hu
* ↑ Lelkesné-Tomann Rozália sporteredményei
# Eduard Sperling

Eduard Sperling (Dortmund, 29 de novembre de 1902 - Dortmund, 25 de febrer de 1985) va ser un lluitador alemany, especialista en lluita grecoromana, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on guanyà la medalla de plata en la competició del pes lleuger del programa lluita grecoromana. Quatre anys més tard, als Jocs de Los Angeles, guanyà la medalla de bronze en la mateixa prova.

## Referències

* 1 2 «Ede Sperling Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 4 octubre 2018].