OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nathaniel Cartmell

Nathaniel John "Nate" Cartmell, conegut com a "Bloody Neck" (Uniontown, Kentucky, 13 de gener de 1883 – Nova York, 23 d'agost de 1963) va ser un atleta estatunidenc que va competir a principis del segle xx.
El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on disputà tres proves del programa d'atletisme: els 60 metres, en què quedà eliminat en les sèries preliminars i els 100 i 200 metres, en què guanyà la medalla de plata.
Quatre anys més tard va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on disputà tres proves més del programa d'atletisme: els 100 metres, que finalitzà en quarta posició, els 200 metres, en què guanyà la medalla de bronze, i els relleus combinats, en què guanyà l'or formant equip amb William F. Hamilton, John Taylor i Mel Sheppard.
En deixar de córrer exercí d'entrenador d'atletisme i bàsquet en diverses universitats, posant punt final a la seva carrera com a entrenador el 1956.

## Referències

* 1 2 «Nate Cartmell Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 19 de febrer 2009. [Consulta: 29 octubre 2015].
* ↑ Nathaniel John Cartmell (1883–1967). archives.upenn.edu
* ↑ Penn State "Family" at the Olympics. psu.edu

## Bibliografia

* Powell, Adam. University of North Carolina Basketball. Arcadia Publishing, 2005. ISBN 0-7385-4150-8.
* Rappoport, Ken. Tales from the Tar Heel Locker Room. Sports Publishing LLC, 2002. ISBN 1-58261-489-X.
* «2007–08 North Carolina men's basketball media guide». UNC Athletic Communications. Arxivat de l'original el 2008-10-10. [Consulta: 29 octubre 2015].
* Cook, Theodore Andrea. The Fourth Olympiad, Being the Official Report. Londres: British Olympic Association, 1908.
* De Wael, Herman. «Athletics 1908». Herman's Full Olympians, 2001. Arxivat de l'original el 27 de setembre 2006. [Consulta: 14 juliol 2006].
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (en polonès), 1999. Arxivat de l'original el 16 de febrer 2009. [Consulta: 14 juliol 2006].
# Charles Clapper

Charles Ellis Clapper (Memphis, Tennessee, 20 de desembre de 1875 - Chicago, Illinois, 14 de setembre de 1937) va ser un lluitador estatunidenc que va competir a primers del segle xx. El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on va guanyar la medalla de bronze en la categoria de pes ploma, de fins a 61,2 kg, en imposar-se a Frederick Ferguson en la lluita per la tercera posició. En semifinals havia perdut contra Benjamin Bradshaw, futur vencedor de la prova.

## Referències

* ↑ «Charles Clapper Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 13 octubre 2015].
# Frank Dummerth

Frank Dummerth (Saint Louis, Missouri, 6 de gener de 1871 – Saint Louis, 7 d'agost de 1936) va ser un remer estatunidenc que va competir a primers del segle xx.
El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on va guanyar la medalla de bronze en la prova de quatre sense timoner del programa de rem, formant equip amb Gustav Voerg, John Freitag i Louis Heim.

## Referències

* ↑ «Frank Dummerth Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 18 octubre 2015].
# José Napoleón Duarte Fuentes

José Napoleón Duarte Fuentes (San Salvador, 23 de novembre de 1925 - 23 de febrer de 1990) fou president d'El Salvador entre 1980 i 1982, i entre 1984 i 1989. Fou alcalde de la ciutat de San Salvador durant tres períodes.
Fou el primer secretari general del Partit Demòcrata Cristià (1960-1964) i el seu president el 1972. Aquest mateix any es presenta a les eleccions i després d'aquestes s'exilia fins a 1974. Durant aquest temps representà a l'Organització Demòcrata Cristiana d'Amèrica.

## La Junta

El 15 d'octubre de 1979, una Junta de Govern Revolucionari (JRG) va prendre el control d'El Salvador, deposant el president Carlos Humberto Romero iniciant una guerra civil a gran escala. Duarte va tornar a El Salvador el 3 de març de 1980 i es va unir a la Junta, convertint-se en ministre d'Afers Exteriors d'El Salvador. Duarte es va convertit en cap d'estat el 22 de desembre de 1980 i l'FMLN va respondre llançant una important ofensiva militar el 10 de gener de 1981.
Entre 1980 i 1982 va liderar el govern revolucionari de la Junta civil-militar que va arribar al poder el 1979 amb un cop d'estat. Aquesta junta està formada per dos coronels (Adolfo Arnaldo Majano Ramo i Jaime Abdul Gutiérrez Avendaño) i tres civils (Guillermo Ungo, Mario Antonio Andino i Román Mayorga Quirós), i aparentment tenia un suport discret de la CIA.
El 10 de gener de 1981, el Frente Farabundo Martí de Liberación Nacional (FMLN) va llançar una ofensiva generalitzada contra el poder del govern. Això va fer que el règim rebés l'ajuda militar immediata del govern dels Estats Units d'Amèrica, incloent consellers militars.
El 26 de març de 1982 es van celebrar eleccions al Congrés nacional. Llavors el nou congrés va triar Álvaro Alfredo Magaña Borja per a ser el nou president d'El Salvador. Això va donar fi el 2 de maig a la Junta.

## La presidència

Dos anys més tard, Duarte obté la presidència en les eleccions de 1984. Durant la seva presidència (fins a 1989) va participar en reunions internacionals (Esquipulas) per a la consecució de la pau a la regió. Tot i acceptar algunes propostes de negociació amb el FMLN, molt pressionat per Estats Units es va negar a arribar a cap acord.
Amb acusacions de corrupció en el seu partit i molt afectat per un càncer d'estómac, va perdre les eleccions davant de la candidatura de la coalició d'extrema dreta ARENA, encapçalada per Alfredo Cristiani.

## Enllaços externs

* Biografia al CIDOB (castellà)
# Vara (riu)

El Vara és un riu de la província de La Spezia, a la Ligúria, al nord-oest d'Itàlia. És un afluent del riu Magra. Amb 58 km de longitud, és el riu més llarg de la Ligúria.

## Geografia

El riu discorre pels municipis de Varese Ligure, Brugnato, Borghetto di Vara i Castiglione di Vara.
La principal font del riu és a Monte Zatta; bona part del seu recorregut flueix en direcció sud-est, paral·lel a la Riviera de Llevant, a la vall que pren el seu nom: Val di Vara. El riu flueix cap al riu Magra, com a tributari dret, a Fornola, dins del municipi de Santo Stefano di Magra.

## Història

El Dipartimento del Vara de la República Lígur va prendre el seu nom del riu a finals del segle xviii.

## Referències

* ↑ Gazzetta universale (en italià), 1797.
# Andreas Thiel

Andreas Thiel (nascut el 3 de març de 1960 a Lünen, Rin del Nord-Westfàlia), és un exjugador d'handbol alemany que va competir als Jocs Olímpics d'Estiu de 1984, als Jocs Olímpics d'Estiu de 1992, i als Jocs Olímpics d'Estiu de 1996.
El 1984 va formar part de la selecció de la República Federal Alemanya que va guanyar la medalla d'argent a les Olimpíades de Los Angeles. Hi va jugar tots sis partits com a porter.
Vuit anys més tard formà part de la selecció alemanya que acabà vuitena a les Olimpíades de Barcelona 1992. Hi va jugar cinc partits com a porter.
El 1996 a les Olimpiades d'Atlanta 1996 hi va jugar tots sis partits, novament com a porter.

## Enllaços externs

* «Fitxa de Andreas Thiel» (en anglès). databaseolympics.com.
# Medicina tropical

La Medicina tropical és una branca de la medicina que s'ocupa dels problemes de la salut que ocorren únicament, estan més esteses, o són més difícils de controlar en regions tropicals o subtropicals. Moltes infeccions o infestacions que són classificades com "malalties tropicals" solien ser endèmiques en països localitzats en àrees temperades o fredes. Aquestes inclouen epidèmies molt esteses com la malària o l'anquilostoma, i també malalties extremadament rares com el lagochilascaris minor. Moltes d'aquestes malalties han sigut controlades o fins i tot eliminades dels països desenvolupats, com a resultat de les millores en els habitatges, alimentació, sanejament i hígiene personal. Des que el clima no és la principal raó per la qual aquestes infeccions continuen existint en les zones tropicals, hi ha una tendència a reanomenar aquest tipus d'especialitat com "Medicina geogràfica" o "Medicina del tercer món". A causa de la globalització i l'acceleració del transport de mercaderies i persones, s'estenen els agents patògens i els seus vectors.

## Entrenament

L'entrenament per Medicina Tropical depèn en gran manera del país. Molts metges són entrenats als Instituts de Medicina Tropical. Per exemple, l'entrenament dels metges holandesos per aquesta especialitat consisteix en 2 anys clínics (Obstetrícia i ginecologia, Pediatria o Cirurgia General i un curs de tres mesos a l'Institut Reial Tropical (KIT) a Amsterdam.

## Vegeu també

* Còlera
* Verola
* Malària
* Tifus
* Malaltia de la son
* Endocarditis
* Malaltia de Chagas
* Leishmaniosi
* Meningitis
* VIH i SIDA
# Riu de Saboredo

El Riu de Saboredo és un corrent fluvial de l'Alt Pirineu, que neix al circ de Saboredo, al nord del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici i baixa cap al nord passant pel refugi de Saboredo, rebent les aigües de diferents barrancs del municipi de Naut Aran fins a formar el riu de Ruda, que és el nom que rep el mateix riu més avall de Locampo.
Pràcticament des de la seva capçalera és un riu fronterer: el seu curs alt fa de límit de Catalunya i Occitània: a ponent va deixant el terme municipal de Naut Aran (antic terme de Tredòs), de la comarca occitana de tradició històrica catalana de la Vall d'Aran, mentre que a llevant queda el terme d'Alt Àneu (antic territori de la Mancomunitat dels Quatre Pobles).
A la capçalera del riu de Saboredo hi ha, segons molts experts, el naixement del riu Garona, ja que es tracta del punt de la conca de la Garona més distant de la desembocadura, seguint tots els possibles recorreguts de l'aigua. És a uns 54 km del punt on la Garona entra a França, i a uns 647 km de la desembocadura a l'Atlàntic.

## Referències

* ↑ Datos sobre la vegetación y bioclima del Valle de Arán. Salvador Rivas-Martínez (member of the Spanish Royal Academy of Sciences, Manuel Costa (Professor of the Universitat de Valencia). Acta Bot. Barcinon. 45:473-499, 1998
* ↑ Soler i Santaló; La Vall d'Aran. Guía monográfica de la comarca; pág. 12. Barcelona, 1916.
* 1 2 Faura i Sans (M.); Sobre hidrología subterránea en los Pirineos Centrales de Aragón y Cataluña. Bol. de la Real Soc. de Hist. Nat, vom. XVI, pgs. 353-354. Madrid, 1916.
* ↑ Boletín del Centro Excursionista de Cataluña

## Enllaços externs

* «Mapa Topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Copa Catalunya de futbol masculina 1996-1997

La Copa Catalunya de futbol masculina 1996-1997 fou la 8a edició de la Copa Catalunya.

## Fase Final
### Final

| CE Europa | 3 - 1 | FC Barcelona |
| Pacha 21' Sergio 74' Diego 83' | | Molist 41' |
| Europa | Barcelona |
| GK | 1 | Serafín |
| | 2 | Torras | | 72' |
| | 3 | Vázquez | 30', 86' | |
| | 4 | Miquel Carbajal | 40' | 56' |
| | 5 | Miquel Colomé |
| | 6 | Arturo Pérez | | 68' |
| | 7 | Luis |
| | 8 | Fernando | | |
| | 9 | Luis Pachá | | |
| | 10 | Gandoy | 85' | |
| | 11 | Raúl Verdú | | 61' |
| Substitutes: ||
| | 18 | Diego Pérez | | 61' |
| | 19 | Sergio | | 68' |
| | | Badia | | 56' |
| | | Pablo | | 72' |
| | | Amorós | | 89' |
| Manager: ||
| Josep Moratalla ||
| GK | 13 | Carles Busquets | | 46' |
| | 2 | Xavier Roca | | 66' |
| | 3 | Laurent Blanc |
| | 4 | Fernando Porto | | 66' |
| | 5 | Josep Setvalls | 15' | 46' |
| | 6 | Guillermo Amor | | |
| | 7 | Roger Garcia |
| | 8 | Albert Celades | 75' | |
| | 9 | Ángel Cuéllar |
| | 10 | Emmanuel Amunike |
| | 11 | Xavier Molist | | 75' |
| Substitutes: ||
| | 1 | Julen Lopetegui | | 46' |
| | | Genís Garcia | | 66' |
| | | Òscar Garcia | | 66' |
| | | Carles Puyol | 85' | 75' |
| | | Hristo Stoítxkov | | 46' |
| Manager: ||
| Bobby Robson ||

## Referències

* 1 2 3 «Edición del Wednesday 28 maig 1997, Página 13 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com».
* 1 2 3 «Edición del Friday 9 maig 1997, Página 55 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com».
* ↑ «Edición del Wednesday 18 juny 1997, Página 9 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com».
# Cezar Drăgăniță

Cezar Drăgăniță (Arad, 13 de febrer de 1954) és un jugador d'handbol romanès, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Monreal, on guanyà la medalla de plata en la competició d'handbol. Quatre anys més tard, als Jocs de Moscou, guanyà la medalla de bronze en la mateixa prova.
A nivell de clubs va jugar la major part de la seva carrera al Steaua Bucarest, guanyant amb ells 15 lligues nacionals. També va participar en set edicions de la Lliga de Campions de l'EHF , guanyant l'edició de 1977. Cap al final de la seva carrera va jugar i entrenar a Bèlgica i Portugal.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Cezar Drăgăniță». [Consulta: 24 desembre 2023].
* ↑ «Cezar Draganita - Comitetul Olimpic si Sportiv Roman». [Consulta: 24 desembre 2023].
# Claudiu Eugen Ionescu

Claudiu Eugen Ionescu (nascut el 24 d'agost de 1959 a Constanţa), és un exjugador d'handbol romanès que va competir als Jocs Olímpics d'Estiu de 1980.
Fou membre de la selecció de Romania que va guanyar la medalla de bronze a l'olimpíada de Moscou 1980. Hi va jugar cinc partits com a porter.

## Enllaços externs

* Fitxa a databaseolympics.com
# Daniel Narcisse

Daniel Narcisse (nascut el 16 de desembre de 1979 a Saint-Denis (illa de la Reunió)) és un jugador d'handbol francès.

## Biografia

La seva característica principal és la seva capacitat de saltar molt amunt, fins al punt que pot marcar gols per damunt de la defensa. Aquesta capacitat li ha valgut el renom de Air France, tant a França com a Alemanya, on va jugar pel THW Kiel (on va arribar en substitució de Nikola Karabatic).
Narcisse va ser internacional amb la selecció francesa d'handbol, amb la qual ha guanyat tots els títols importants: Campionat del món (dos cops, el 2001 i el 2009), Campionat d'Europa (dos cops, el 2006 i 2010) i els Jocs Olímpics (dos cops, el 2008 i 2012).
Va ser votat com a membre de l'All star team al Campionat d'Europa d'handbol masculí de 2008, en què França hi acabà tercera.
El 2012 fou nomenat Jugador de l'any de l'IHF.
En 2017 va guanyar el seu quart Campionat del món a França i poc després, el 6 de maig, va anunciar la seva retirada de l'equip nacional junt als seu company Thierry Omeyer.

## Referències

* ↑ «Biografia i resultats olímpics de Daniel Narcisse». Sports Reference. Arxivat de l'original el 6 de novembre 2012. [Consulta: 30 agost 2011]. (anglès)
* ↑ «"France"». European Handbal Federation (2008). Arxivat de l'original el 2008-02-05. [Consulta: 1r febrer 2008].
* ↑ «Alexandra do Nascimento and Daniel Narcisse are GRUNDFOS World Handball Players of the Year 2012». International Handball Federation, 08-01-2013. [Consulta: 8 gener 2013].
* ↑ «Il etait une derniere fois Narcisse et Omeyer». Le Parision, 05-05-2017. [Consulta: 3 juny 2017].
# Demetrio Lozano Jarque

Demetrio Lozano Jarque (Alcalá de Henares, Espanya 1975) és un jugador d'handbol internacional espanyol, guardonat amb tres medalles olímpiques. Demetrio és un jugador molt fort on destaca la seva increïble força a l'hora de llançar a porteria amb el seu braç dretà. És molt ràpid fent fintes a gir i en posició.

## Biografia

Va néixer el 23 de setembre de 1975 a la ciutat d'Alcalá de Henares, població situada a la Comunitat de Madrid.

## Carrera esportiva
### Trajectòria per clubs

| Temporades | Club | Lliga | País |
| 1992/1993 - 1994/1995 | Juventud Alcalá | - | Espanya |
| 1995/1996 - 1997/1998 | Caja España Ademar | ASOBAL | Espanya |
| 1998/1999 - 2000/2001 | FC Barcelona | ASOBAL | Espanya |
| 2000/2001 - 2003/2004 | THW Kiel | Bundelisga | Alemanya |
| 2005/2006 - 2006/2007 | Portland San Antonio | ASOBAL | Espanya |
| 2007/2008 - 2009/2010 | FC Barcelona | ASOBAL | Espanya |
| 2010/2011 - actualitat | CAI Aragón | ASOBAL | Espanya |

#### Títols

* 2 Lligues ASOBAL: 1999, 2000 (FC Barcelona) i 2005 (Portland Sant Antonio).
* 1 Copa del Rei: 2001 (FC Barcelona).
* 1 Supercopa d'Espanya d'handbol: 2001 (FC Barcelona).
* 1 Bundelisga: 2002 (THW Kiel).
* 2 Copa EHF: 2002 i 2004 (THW Kiel).

### Trajectòria amb la selecció

Va participar, als 20 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units), on va aconseguir guanyar la medalla de bronze amb la selecció espanyola d'handbol en la final pel tercer lloc al derrotar la selecció francesa, un metall que aconseguí revalidar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia) al derrotar a la selecció de Sèrbia i Montenegro. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia) guanyà un diploma olímpic en finalitzar setens, i en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (República Popular de la Xina) aconseguí una nova medalla de bronze en derrotar la selecció croata.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat una medalla d'or en el Campionat Mundial d'Handbol; quatre medalles en el Campionat d'Europa, tres d'elles de plata; i una medalla d'or en els Jocs del Mediterrani.
# Elisabeth Pinedo Sáenz

Elisabeth Pinedo Sáenz, coneguda esportivament com a Eli Pinedo, (Amurrio, Àlaba, 13 de maig de 1981) és una exjugadora d'handbol basca, guanyadora d'una medalla olímpica.
Va participar, als 31 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2012 celebrats a Londres (Regne Unit), on va guanyar la medalla de bronze en derrotar en el partit pel tercer lloc a la selecció de Corea del Sud.
Al llarg de la seva carrera ha obtingut una medalla de bronze al Campionat del Món d'handbol, dues medalles de plata als Campionats d'Europa. Es va retirar de la competició el 2016.

## Referències

* ↑ Villardón, Guzmán. «Eli Pinedo: La constructora de sueños» (en castellà). Diario Vasco, 08-03-2019. [Consulta: 19 març 2021].
* ↑ «Handball women - Olympic Handball» (en anglès). Olympic Games, 09-11-2020. [Consulta: 19 març 2021].
* ↑ «Eli Pinedo: "La Naturaleza nos ha dicho: 'Mando yo'"» (en castellà). Europa Press, 20-05-2020. [Consulta: 19 març 2021].
# Irfan Smajlagić

Irfan "Pipe" Smajlagić (nascut el 16 d'octubre de 1961 a Banja Luka, actualment a Bòsnia i Hercegovina), és un exjugador d'handbol iugoslau, que va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 representant la selecció iugoslava, i als Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 amb la selecció de Croàcia.
El 1988 va formar part de la selecció de Iugoslàvia que va guanyar la medalla de bronze a les Olimpíades de Seul. Hi va jugar cinc partits i hi marcà catorze gols. Vuit anys més tard, el 1996, formà part de la selecció croata que va guanyar la medalla d'or a les olimpíades d'Atlanta. Hi va jugar sis partits, inclosa la final, i va marcar-hi 31 gols.

## Referències

* ↑ «Three Croatians enter first-ever Hall of Fame of European Handball». Croatia Week, 27-06-2023. [Consulta: 29 juny 2023].
* ↑ «Smajlagic to coach Zamet Rijeka, club taken by Italian billionaire» (en anglès americà), 10-10-2012. [Consulta: 25 febrer 2024].
* ↑ «Sportske novosti - Zna se tko su najbolji rukometašica i rukometaš u Hrvatskoj - Ana Debelić i Luka Cindrić obranili titule» (en croat), 08-01-2023. [Consulta: 25 febrer 2024].

## Enllaços externs

* «Fitxa de Irfan Smajlagić» (en anglès). sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2009-02-26. [Consulta: 19 setembre 2012].
# Iztok Puc

Iztok Puc (14 de setembre de 1966 – 20 d'octubre de 2011), fou un jugador d'handbol eslovè, considerat un dels millors jugadors del món durant els 1980 i 1990.
Durant la seva carrera ha jugat professionalment pels equips RK Borac, RK Zagreb, RK Celje i RD Prule 67 i va guanyar un total de 18 trofeus locals. Fou també membre del RK Zagreb, equip amb el qual va guanyar la Copa d'Europa d'handbol el 1992 i 1993. És l'únic jugador d'handball que va representar tres països diferents als Jocs Olímpics d'Estiu (Iugoslàvia, Croàcia i Eslovènia), i va guanyar el bronze amb Iugoslàvia el 1988 i l'or amb Croàcia el 1996. El 2009, fou nomenat el millor jugador de la història de l'handbol eslovè. Després de la seva mort, s'atorga anualment un premi amb el seu nom a la millor promesa de l'handbol eslovè i croata, i que es dona alternativament un any al millor eslovè i un any al millor croata.

## Referències

* ↑ «Iztok Puc passes away». eurohandball.com. European Handball Federation, 20-10-2011. Arxivat de l'original el 2012-05-18. [Consulta: 24 octubre 2011].
* ↑ «Handball player Puc dies». Slovenian Press Agency, 21-10-2011 [Consulta: 18 novembre 2011]. Arxivat 3 de maig 2012 a Wayback Machine.
* ↑ M.L. «Slovo rokometne legende: Puc izgubil bitko z rakom» (en slovene). rtvslo.si. RTV Slovenija, 20-10-2011. [Consulta: 21 octubre 2011].
* ↑ «Iztok Puc izgubio bitku s teškom bolešću» (en croatian). Vjesnik, 20-10-2011 [Consulta: 21 octubre 2011].
* ↑ «Iztok Puc izgubil boj z zahrbtno boleznijo, humanitarni tekmi 5. novembra v Celju ostajata» (en slovene). rokometna-zveza.si. Handball Federation of Slovenia, 20-10-2011. [Consulta: 21 octubre 2011].
* ↑ Maja Mastnak «Spomenik Iztoku Pucu» (en eslovè). Siol, 06-11-2011 [Consulta: 20 novembre 2011].
* ↑ Zoran Vujić «Posljednji ispraćaj Iztoka Puca» (en croata). Federació Croata d'Handbol, 03-11-2011 [Consulta: 20 novembre 2011].
# Jordi Núñez i Carretero

Jordi Núñez i Carretero (Granollers, 19 de setembre de 1969) és un jugador d'handbol català, ja retirat, guanyador de dues medalles olímpiques.

## Carrera esportiva
### Trajectòria per clubs

| Temporades | Club | Lliga | País |
| 1986/1987 - 1994/1995 | CB Granollers | ASOBAL | Espanya |
| 1995/1996 - 1996/1997 | Bidasoa Irún | ASOBAL | Espanya |
| 1997/1998 - 2002/2003 | BM Ciudad Real | ASOBAL | Espanya |
| 2003/2004 - 2004/2005 | Balonmano Cantabria | ASOBAL | Espanya |
| 2005/2006 | BM Antequera | Divisió B | Espanya |
En el seu palmarès destaca una Copa EHF, una Copa ASOBAL, una Supercopa d'Espanya, dues Recopes d'Europa i dues Copes del Rei.

### Trajectòria amb la selecció

Va participar, als 27 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units), on va aconseguir guanyar la medalla de bronze amb la selecció espanyola d'handbol en derrotar en el partit pel tercer lloc a la selecció francesa. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia) revalidà aquesta medalla olímpica en derrotar la selecció de Sèrbia i Montenegro.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat tres medalles en el Campionat d'Europa d'handbol, dues d'elles de plata.

## Referències

* ↑ «Jordi Núñez Carretero | enciclopedia.cat». [Consulta: 25 febrer 2024].
* 1 2 3 «Entrevista a JORDI NUÑEZ» (en espanyol europeu), 27-11-2019. [Consulta: 25 febrer 2024].
* ↑ «Olympedia – Jordi Núñez». [Consulta: 25 febrer 2024].
# Ludovic Fàbregas

Ludovic Fàbregas (Perpinyà, 1 de juliol de 1996) és un jugador d'handbol català que juga com a pivot al FC Barcelona Lassa i la selecció francesa d'handbol.
El seu primer gran campionat amb la selecció va ser el Campionat d'Europa d'handbol masculí de 2016. Va guanyar la medalla d'or en el Campionat Mundial d'Handbol Masculí Júnior de 2015, la plata en els Jocs Olímpics de Rio de Janeiro 2016, ja amb la selecció absoluta, i la medalla d'or en el Campionat del món d'handbol masculí de 2017.
En els Jocs Olímpics de Tòquio 2020, celebrats en 2021 per la pandèmia de COVID-19, també hi participa en la mateixa modalitat.
Nascut a Perpinyà, Fàbregas va créixer a Banyuls de la Marenda, a la Catalunya del Nord, i és net d'empordanesos exiliats.

## Referències

* ↑ «El Barça presenta a Ludovic Fàbregas» (en castellà). Sport, 09-07-2018.
* ↑ «Selección de Francia - Europeo Balonmano 2016 - MARCA.com» (en castellà). MARCA.com.
* ↑ «Juegos Olímpicos Río 2016: Dinamarca acaba con el idilio olímpico de Francia - Marca.com» (en castellà). Marca.com.
* ↑ Fosbury, Redacció. «Catalunya Nord: radiografia d'esportistes olímpics a Tòquio», 21-07-2021. [Consulta: 1r agost 2021].
* ↑ «Entrevista MD a Ludovic Fàbregas: "Me siento catalán"». Mundo Deportivo.