# Romário de Souza Faria

Romário De Souza Faria (Rio de Janeiro, 29 de gener de 1966), és un futbolista, dirigent esportiu i polític brasiler.

## Carrera esportiva

Va debutar com professional al Vasco da Gama (1987-1988). Després va jugar al PSV Eindhoven neerlandès, amb el qual va guanyar quatre títols de lliga consecutius. L'estiu de 1993, va fitxar pel Futbol Club Barcelona, amb el qual va guanyar una lliga espanyola i va aconseguir el pichichi. El 1995 va retornar al Brasil, on va seguir triomfant, després d'una efímer estada al València CF a l'inici de la temporada 1996-97, va fitxar per l'Al Nasser de Qatar. Les limitacions físiques, i les seves habituals indisciplines que van provocar diverses controvèrsies amb el seu tècnic del Fluminense, Alexandre Gamma, van donar fer que fos acomiadat d'aquest club.
La seva primera convocatòria per a defensar al combinat de la canarinha va ser per un amistós davant Irlanda (0-1), el 23 d'abril de 1987. El primer gol, el va fer contra Finlàndia el 28 d'abril del mateix any (3-2), i la seva primera titularitat no va arribar fins al juny, i va marcar dos gols per a la victòria 4-0. A l'inici de la seva carrera, va assolir la medalla de plata als Jocs Olímpics de Seül l'any 1988, i el 1989 li va donar la Copa Amèrica a Brasil amb un gol en la final davant Uruguai a Maracaná.
Durant la Copa del Món Itàlia 1990 hagué de conformar-se a ser suplent del davanter Careca, a causa d'una fractura, però als Estats Units 1994 va tenir la seva revenja i va dur al Brasil cap al títol fent una temible dupla amb Bebeto. Llavors va marcar cinc dels onze gols de la Seleçao i va ser triat Pilota d'Or de la FIFA el 1995.
L'últim partit oficial del davanter amb la selecció del Brasil va ser al juny de 2001 i contra la selecció de l'Uruguai. El partit corresponia a un partit de les eliminatòries de classificació per a la Copa del Món 2002. Més tard, Romário va organitzar al novembre un partit homenatge al Coliseum de Los Angeles i va marcar els dos gols de la victòria de l'equip del Brasil contra una selecció de veterans de Mèxic (2-1). No obstant això no es va retirar del futbol i va retornar als camps.
Durant l'estiu del 2005, el jugador va poder participar en el qual era una de les seves aficions predilectes, el futbol platja, i va participar amb la selecció del seu país per disputar un torneig al Rio de Janeiro, on finalment va quedar en la tercera posició.
Polèmic per la seva vida amorosa, la seva afició a la vida nocturna, les absències i retards als entrenaments, baralles i privilegis, Romário sempre ha estat notícia a la premsa. Durant el 2005 va ser condemnat a pagar l'exfutbolista Zico, una indemnització de 22.200 dòlars per danys morals a l'utilitzar la seva imatge a les portes dels sanitaris d'un desaparegut bar que havia instal·lat a Rio. El mateix any, i als 39 anys, per tercera vegada, Romário va ser el màxim golejador del campionat de lliga brasiler, amb 22 gols, vestint la samarreta del Vasco da Gama.
El davanter, que va marcar 952 gols en poc més de 1.000 partits com professional, va posar fi a una de les carreres més reeixides en el futbol brasiler i mundial, el dia 27 d'abril del 2005, quan es va acomiadar de la selecció brasilera de futbol en el partit entre Brasil i Guatemala. Hi va marcar un gol i va ser ovacionat per l'afició present. Va realitzar una emocionant volta olímpica, al sortir del camp als 38 minuts. Al març de 2006 firma un acord amb el Miami FC, equip dels Estats Units per a jugar cinc mesos allà, fins a acabar la temporada, amb el compromís de tornar de nou al Vasco de Gama a l'acabar l'aventura. Però aquest desig es veu ajornat, ja que el brasiler fitxa a final de setembre per l'Adelaide United, un equip de la segona divisió australiana.

### Els mil gols

Romàrio va arribar a la xifra dels 1.000 gols als 41 anys jugant amb el Vasco de Gama al campionat brasiler. El 21 de maig del 2007 en el minut 47 del partit contra l'Sport Club en un camp ple a vessar, va marcar des del punt de penal, de la mateixa manera com va marcar el mític Pelé el seu gol 1.000.
Després d'encertar el penal el partit s'aturà uns minuts, una massa d'aficionats i periodistes van saltar al camp per celebrar-ho. El jugador entre llàgrimes va dir algunes paraules als periodistes presents vinguts d'arreu del món. Abans de reprendre el partit Romário va donar una volta d'honor a l'estadi acompanyat per aficionats i familiars. La pilota del partit com és tradició en aquesta mena d'ocasions especials, se la va emportar a casa el jugador.
Aquesta llarga llista de gols feta pel mateix jugador inclou partits oficials i amistosos. El seu primer gol com a professional va ser el 18 d'agost de 1985 amb el Vasco de Gama contra el Nova Venècia.
| Equip | Partits | Gols |
| Olaria | 6 | 7 |
| Vasco de Gama | 514 | 383 |
| PSV | 163 | 165 |
| Futbol Club Barcelona | 84 | 53 |
| Flamengo | 240 | 204 |
| València CF | 21 | 14 |
| Fluminense FC | 77 | 48 |
| Al-Saad | 3 | 0 |
| Miami FC | 29 | 22 |
| Adelaida United FC | 4 | 1 |
| Altres* | 11 | 19 |
| Selecció del Brasil* | 98 | 84 |
| | | 1000 |
* * Partits amistosos jugats amb diversos equips com ara partits de les estrelles, partits benèfics i altres.
* *56 gols amb la selecció absoluta en 74 partits, 15 amb la selecció olímpica en 11 partits, 11 amb l'equip juvenil del Brasil en 11 partits i 2 gols amb la selecció de Rio de Janeiro en 2 partits.

## Carrera política

Després de penjar les botes, Romário va afiliar-se al PSB i va presentar-se a les eleccions a la Cambra de Diputats del Brasil, aconseguint un escó de diputat federal per a la legislatura 2011-2014. A continuació, va presentar-se a les eleccions al Senat, ocupant un escó en la legislatura 2015-2022, que revalidaria per al període 2023-2030. Durant la seva etapa al senat, ha canviat de partit en dues ocasions, primer a Podemos i després al Partit Liberal.
El 2018 va intentar optar al càrrec de governador de Rio de Janeiro, però no va superar la primera volta de les eleccions.

## Dirigent esportiu

L'any 2023, el senador va anunciar que tenia intenció de presentar-se a la presidència de l'America Football Club. Aquest equip de Rio havia estat el club del cor del pare de l'exfutbolista i ell mateix va voler penjar les botes vestint la samarreta vermella del Mencão. Guanyador de les eleccions, va declararar que el seu repte és el d'eixugar el deute de l'entitat i fer-lo tornar a les categories nacionals del futbol brasiler.

## Palmarès
### Clubs

* Vasco de Gama Copa Guanabara: 1 Campionat Estadual (1987), 1 Copa João Havelange (2000) i 1 Copa Mercosur (2000)
* PSV Eindhoven: 3 Campionats de lliga (1989, 1991 i 1992) i 1 Copa d'Holanda (1990)
* FC Barcelona: 1 lliga espanyola (1994)
* Flamengo: 2 Copes Guanabara (1995 i 1996), 2 Campionats Estadual (1996 i 1999) i 1 Copa Mercosur (1999)

### Selecció del Brasil

* Medalla de plata als Jocs de Seúl-88
* 2 Copes América (Brasil 1989 i Bolívia 1997).
* 1 Copa del Món de futbol (Estats Units 1994).

### Individuals

* 7 cops màxim golejador al Campionat carioca (1986, 1987, 2000, 1996, 1997, 1998, 1999).
* 3 cops màxim golejador del campionat holandès (1989, 1990, 1991).
* 2 cops màxim golejador de la Lliga de Campions de la UEFA (1990, 1993).
* 2 cops màxim golejador a la Copa Mercosur (1999, 2000).
* 2 cops màxim golejador del Torneig Rio-São Paulo (1997, 2000).
* 2 cops màxim golejador al campionat brasiler (2001, 2005).
* 2 cops màxim golejador de la Copa de Brasil (1998, 1999).
* 1 cop màxim golejador de la Copa João Havelange (2000).
* 1 cop màxim golejador (Pitxitxi) de la lliga espanyola (1993-94 amb 30 gols).
* 1 cop màxim golejador a la Copa Confederaciones (1997).
* 1 cop màxim golejador al Mundial de clubs (2000).
* 1 cop màxim golejador dels Jocs Olímpics (1988).
* 1 cop màxim golejador de la Copa del Món de futbol (1994).

## Curiositats

* El seu rècord de gols en una temporada són 74 gols en 76 partits jugats. 67 marcats amb el Vasco de Gama i 7 amb la selecció del Brasil l'any 2000.

## Referències

* ↑ Appearances and goals for Brazil National Team. RSSSF. Consulta 12 juliol 2012.
* ↑ «Todos os brasileiros - 1990» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Todos os brasileiros - 1994» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Romário se afilia a partido político pero no dice si será candidato en 2010» (en castellà). El Confidencial, 22-09-2009. [Consulta: 10 novembre 2023].
* ↑ «Romário, Bebeto e ex-BBB são eleitos no Rio» (en portuguès brasiler). Gazeta do Povo, 03-10-2010. [Consulta: 10 novembre 2023].
* ↑ «Romário, do PSB, é eleito senador pelo Rio de Janeiro» (en portuguès brasiler). G1. Grupo Globo, 05-10-2014. [Consulta: 10 novembre 2023].
* ↑ «Romário é reeleito senador pelo Rio de Janeiro» (en portuguès brasiler). Senat del Brasil, 02-10-2022. [Consulta: 10 novembre 2023].
* ↑ «Wilson Witzel: quem é o candidato que atropelou Romário nas Eleições?» (en portuguès brasiler). Gazeta do Povo, 07-10-2018. [Consulta: 10 novembre 2023].
* ↑ «Artilheiro, senador e agora cartola: Romário é eleito presidente do America» (en portuguès brasiler). UOL, 09-11-2023. [Consulta: 10 novembre 2023].
Romário amb el Brasil - Caixes de navegació :
Selecció de futbol del Brasil – Copa del Món de futbol de 1990
1 Taffarel •
2 Jorginho •
3 Ricardo Gomes •
4 Dunga •
5 Alemão •
6 Branco •
7 Bismarck •
8 Valdo •
9 Careca •
10 Silas •
11 Romário •
12 Acácio •
13 Mozer •
14 Aldair •
15 Müller •
16 Bebeto •
17 Renato •
18 Mazinho •
19 Ricardo Rocha •
20 Tita •
21 Mauro Galvão •
22 Zé Carlos •
Seleccionador: Lazaroni
Selecció de futbol del Brasil – Copa del Món de futbol 1994
1 Taffarel •
2 Jorginho •
3 Ricardo Rocha •
4 Ronaldão •
5 Mauro Silva •
6 Branco •
7 Bebeto •
8 Dunga •
9 Zinho •
10 Raí •
11 Romário •
12 Zetti •
13 Aldair •
14 Cafu •
15 Márcio Santos •
16 Leonardo •
17 Mazinho •
18 Paulo Sérgio •
19 Müller •
20 Ronaldo •
21 Viola •
22 Gilmar •
Seleccionador: Parreira :
Romário - Premis i guardons :
FIFA World Player1991: Matthäus | 1992: van Basten | 1993: Baggio | 1994: Romário | 1995: Weah | 1996: Ronaldo | 1997: Ronaldo | 1998: Zidane | 1999: Rivaldo | 2000: Zidane | 2001: Figo | 2002: Ronaldo | 2003: Zidane | 2004: Ronaldinho | 2005: Ronaldinho | 2006: Cannavaro | 2007: Kaká | 2008: Cristiano Ronaldo | 2009: Lionel MessiPilota d'Or (1956–2009) | FIFA Pilota d'Or
Futbolista sud-americà de l'anyPremi El Mundo1971: Tostão  · 1972: Cubillas  · 1973: Pelé  · 1974: Figueroa  · 1975: Figueroa  · 1976: Figueroa  · 1977: Zico  · 1978: Kempes  · 1979: Maradona  · 1980: Maradona  · 1981: Zico  · 1982: Zico  · 1983: Sócrates  · 1984: Francescoli  · 1985: RomeritoPremi El País1986: Alzamendi  · 1987: Valderrama  · 1988: Paz  · 1989: Bebeto  · 1990: Amarilla  · 1991: Ruggeri  · 1992: Raí  · 1993: Valderrama  · 1994: Cafu  · 1995: Francescoli  · 1996: Chilavert  · 1997: Salas  · 1998: Palermo  · 1999: Saviola  · 2000: Romário  · 2001: Riquelme  · 2002: Cardozo  · 2003: Tévez  · 2004: Tévez  · 2005: Tévez  · 2006: Fernández  · 2007: Cabañas  · 2008: Verón  · 2009: Verón  · 2010: D'Alessandro  · 2011: Neymar  · 2012: Neymar  · 2013: Ronaldinho  · 2014: Gutiérrez  · 2015: Sánchez  · 2016: Borja  · 2017: Luan  · 2018: Martínez  · 2019: Gabriel  · 2020: Marinho
Màxims golejadors de l'Eredivisie
1957: Dillen
1958: Canjels
1959: Canjels
1960: Groot
1961: Groot
1962: Tol
1963: Kerkhoffs
1964: Geurtsen
1965: Geurtsen
1966: Van der Kuijlen/Kruiver
1967: Cruijff
1968: Kindvall
1969: Van Dijk/Kindvall
1970: Van der Kuijlen
1971: Kindvall
1972: Cruijff
1973: Janssens/Brokamp
1974: Van der Kuijlen
1975: Geels
1976: Geels
1977: Geels
1978: Geels
1979: Kist
1980: Kist
1981: Geels
1982: Kieft
1983: Houtman
1984: Van Basten
1985: Van Basten
1986: Van Basten
1987: Van Basten
1988: Kieft
1989: Romário
1990: Romário
1991: Romário/Bergkamp
1992: Bergkamp
1993: Bergkamp
1994: Litmanen
1995: Ronaldo
1996: Nilis
1997: Nilis
1998: Machlàs
1999: Van Nistelrooy
2000: Van Nistelrooy
2001: Kežman
2002: Van Hooijdonk
2003: Kežman
2004: Kežman
2005: Kuyt
2006: Huntelaar
2007: Alves
2008: Huntelaar
2009: El Hamdaoui
2010: Suárez
2011: Vleminckx
2012: Dost
2013: Bony
2014: Finnbogason
2015: Depay
2016: Janssen
2017: Jørgensen
2018: Jahanbakhsh
2019: De Jong & Tadić
2020: Berghuis & Dessers
2021: Giakoumakis
2022: Haller
2023: Douvikas & Simons
Màxims golejadors de la lliga espanyola de futbol
1929: Bienzobas
1930: Gorostiza
1931: Bata
1932: Bata
1933: Olivares
1934: Lángara
1935: Lángara
1936: Lángara
1940: Unamuno
1941: Pruden
1942: E. Suárez
1943: Martín
1944: E. Suárez
1945: Zarra
1946: Zarra
1947: Zarra
1948: Pahiño
1949: César
1950: Zarra
1951: Zarra
1952: Pahiño
1953: Zarra
1954: Di Stéfano
1955: Arza
1956: Di Stéfano
1957: Di Stéfano
1958: Badenes, Di Stéfano & Ricardo
1959: Di Stéfano
1960: Puskás
1961: Puskás
1962: Seminario
1963: Puskás
1964: Puskás
1965: Ré
1966: Aragonés & Vavá
1967: Waldo
1968: Uriarte
1969: Amancio & Gárate
1970: Amancio, Aragonés & Gárate
1971: Gárate & Rexach
1972: Porta
1973: Marianín
1974: Quini
1975: Carlos
1976: Quini
1977: Kempes
1978: Kempes
1979: Krankl
1980: Quini
1981: Quini
1982: Quini
1983: Rincón
1984: Da Silva & Juanito
1985: Sánchez
1986: Sánchez
1987: Sánchez
1988: Sánchez
1989: Baltazar
1990: Sánchez
1991: Butragueño
1992: Manolo
1993: Bebeto
1994: Romário
1995: Zamorano
1996: Pizzi
1997: Ronaldo
1998: Vieri
1999: Raúl
2000: Salva
2001: Raúl
2002: Tristán
2003: Makaay
2004: Ronaldo
2005: Forlán & Eto'o
2006: Eto'o
2007: Van Nistelrooy
2008: Güiza
2009: Forlán
2010: Messi
2011: C. Ronaldo
2012: Messi
2013: Messi
2014: C. Ronaldo
2015: C. Ronaldo
2016: L. Suárez
2017: Messi
2018: Messi
2019: Messi
2020: Messi
2021: Messi
2022: Benzema
2023: Lewandowski
2024: Dovbyk :