OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fiona Morrison

Fiona Morrison Porta (nascuda el 18 de maig de 1970) és una artista i esportista andorrana.
Com a windsurfista, va competir als Jocs Olímpics d'estiu de 1996. Morrison va competir a l'esdeveniment de windsurf femení Mistral One Design als Jocs Olímpics d'estiu de 1996, i després de les nou curses va acabar amb un total net de 153 punts i va acabar en el lloc 24 de 27 titulars.
Posteriorment es va dedicar al videoart, a l'escultura i a la pintura, com artista multidisciplinar. Viu entre l'Empordà, Barcelona i el seu país natal.

## Referències

* ↑ «Fiona Morrison». Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. [Consulta: 3 desembre 2017].
* ↑ «Sailing at the 1996 Atlanta Summer Games: Women's Windsurfer». Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. [Consulta: 3 desembre 2017].
* ↑ Vivas, Pietat Martin. «Els imprescindibles de Fiona Morrison», 21-02-2021. [Consulta: 5 abril 2024].
* ↑ «Fiona Morrison, la nostàlgia del vol i la fragilitat de totes les coses» Arxivat 2021-01-23 a Wayback Machine., Abel Figueres, El Temps de les Arts, 12-12-2020. (en català). [Consultat el 27-01-2021].
* ↑ [«»] (en català). [Consultat el 27-01-2021].
* ↑ [Fiona Morrison. El joc] (en català), catàleg d'exposició, Fundació Valvi, Girona, 2019. [Consultat el 27-01-2021].
* ↑ [«Tocats pel talent: Fiona Morrison. Pintura, fotografia i escultura»] (en català), Marta Galán, amb fotos de Andrea Ferrés, [ut] Essencial Empordà Guia. [Consultat el 27-01-2021].
* ↑ Participació en els Jocs Olímpics (en català), Federació Andorrana de Vela. [Consultat el 27-01-2021].
# Gretl

gretl és un paquet estadístic de codi obert, utilitzat principalment per a realitzar càlculs economètrics. El seu nom és un acrònim per Gnu Regression, Econometrics and Time-series Library. El programa té una interfície d'usuari gràfica i es pot utilitzar juntament amb X-12-ARIMA, TRAMO/SEATS, R, Octave i Ox. Està programant amb el llenguatge C, utilitza GTK com a widget toolkit per crear el seu GUI, i utilitza gnuplot per a generar gràfiques. Com a complement a GUI també disposa d'una interfície de línia d'ordres.
Pot imprimir models com fitxers de LaTeX. A més d'en anglès, gretl està també disponible en altres idiomes, com basc, txec, alemany, francès, italià, polonès, portuguès, rus, castellà i turc. El programa ha estat analitzat diverses vegades a la revista científica Journal of Applied Econometrics. També ha estat ressenyat a Journal of Statistical Software.

## Formats de dades

gretl ofereix el seu propi format de dades, plenament documentat, basat en XML. També pot importar fitxers en els formats ASCII, Comma Separated Values, databank, EViews, Microsoft Excel, Gnumeric, GNU Octave, JMulTi, Opendocument Spreadsheet, PcGive, RATS 4, SAS xport, SPSS i Stata. Pot exportar als formats GNU Octave, R, Comma Separated Values, JMulTi i PcGive.

## Referències

* ↑ GRETL: Econometric software for the GNU generation
* ↑ «GRETL: 1.6.0 and its numerical accuracy». Arxivat de l'original el 2012-12-16. [Consulta: 2 desembre 2010].
* ↑ Teaching undergraduate econometrics with GRETL
* ↑ «gretl 1.7.3». Arxivat de l'original el 2009-07-19. [Consulta: 2 desembre 2010].

## Enllaços externs

* Web de Gretl (anglès)
* GretlWeb (anglès)
# Sèrie Radeon 500

La sèrie Radeon 500 és una sèrie de processadors gràfics desenvolupats per AMD. Aquestes targetes es basen en la quarta iteració de l'arquitectura Graphics Core Next, amb GPU basades en xips Polaris 30, Polaris 20, Polaris 11 i Polaris 12. Així, la sèrie RX 500 utilitza la mateixa microarquitectura i conjunt d'instruccions que el seu predecessor, alhora que fa ús de millores en el procés de fabricació per permetre velocitats de rellotge més altes.
Els xips GCN de tercera generació es produeixen en un procés CMOS de 28 nm. Els xips Polaris (GCN de quarta generació) (excepte el Polaris 30) es produeixen amb un procés FinFET de 14 nm, desenvolupat per Samsung Electronics i amb llicència de GlobalFoundries. Els xips Polaris 30 es produeixen amb un procés FinFET de 12 nm, desenvolupat per Samsung i GlobalFoundries.

## Taula de xipset

* Els estàndards de visualització compatibles són: DisplayPort 1.4 HBR, HDMI 2.0b, color HDR10.
* També s'admeten DVI-D i DVI-I de doble enllaç amb resolucions de fins a 4096 × 2304, tot i que els ports no estan presents a les targetes de referència.
* També s'admeten ports VGA amb resolucions de fins a 2048x1536, tot i que els ports no estan presents a les targetes de referència, encara que els ports VGA es troben principalment a les targetes venudes exclusivament a l'Àsia oriental.

## Referències

* ↑ «AMD launches Radeon RX 500 series - VideoCardz.com» (en anglès), 18-04-2017.
* ↑ «AMD’s Radeon RX 500-series graphics cards are a faster, better Polaris for new PCs» (en anglès). [Consulta: 9 gener 2024].
* ↑ «Radeon Technologies Group - January 2016 - AMD Polaris Architecture» (en anglès). Guru3d.com.
* ↑ «XFX AMD Radeon™ RX 500 Series» (en anglès). [Consulta: 9 gener 2024].
# 3-(4-tert-butilfenil)-2-metilpropanal

El 3-(4-tert-butilfenil)-2-metilpropanal (comunament conegut pel nom comercial Lilial de Givaudan) és un aldehid d'origen sintètic molt utilitzat en perfumeria per la seva olor de muguet.

## Referències

* ↑ Divisió de Nomenclatura Química i Representació d'Estructures «[https://iupac.org/wp-content/uploads/2022/06/20220601_GuiaBreuNQO-IUPAC-Català.pdf Guia breu de la nomenclatura de química orgànica]» ( PDF). IUPAC, Fonaments del Llibre Blau 2020 [Consulta: 8 febrer 2024].
* ↑ Bauer, Kurt; Garbe, Dorothea; Surburg, Horst. Common fragrance and flavor materials: preparation, properties, and uses (en anglès). 4a edició. WILEY-VCH, 2001, p. 109. ISBN 3-527-30364-2.
# Agató

Agató és el nom dels següents personatges:
* Agató d'Atenes, poeta tràgic atenès (segle v aC
* Agató de Macedònia, germà de Asandre de Cària. Militar del segle iv aC
* Agató de Samos, escriptor grec
* Agató I, papa (678-681)
* Agató de Constantinoble, clergue i lector de Constantinoble (segles vii i viii).
* Agató d'Alexandria, patriarca Copte d'Alexandria (661-667)
# Banu Murra

«Banu Murra» té aquests significats:
* Banu Murra (tribu) moderna tribu d'Aràbia que al segle xix i la primera meitat del XX eren nòmades entre Najran i al-Ahsa passant pel desert de Rub al Kali
* Banu Murra b. Awf, tribu àrab del nord d'Hedjaz, preislàmics, convertits el 630, participants de la Ridda el 632 i reconvertits el 633
* Banu Murra b. Ubayd,tribu àrab del grup Tamim, vivien a Kufa al segle VIII
* Banu Murra b. Sasaa, tribu àrab encara avui dia a Aràbia Saudita
* Banu Murra de la tribu dels Djudham, tribu àrab als segles xiv i xv a Palestina
* Banu Murra de la tribu dels Djuhayna, tribu àrab a l'Hedjaz
* Banu Murra dels Kinda, tribu àrab a Kufa
* Banu Murra dels Awn, tribu àrab a Medina
* Banu Murra dels Abd al-Kays, tribu àrab de la qual va sortir el clan dels uyúnides que va governar al-Ahsa als segles xii i xiii.
* Banu Murra (xiban), tribu àrab fracció dels xiban a l'Iraq segles vii i viii
# Sinagoga de Sofia

La Sinagoga de Sofia (en búlgar: Софийска синагога) (transliterat: Sofiiska sinagoga) és la sinagoga més gran del sud-est d'Europa, una de les dues que funcionen a Bulgària (juntament amb la de Plòvdiv) i la tercera més gran d'Europa. Construïda per a les necessitats de la comunitat jueva principalment sefardita a la capital búlgara Sofia, basant-se en un projecte creat per l'arquitecte austríac Friedrich Grünanger, que s'assembla al vell temple d'estil morisc Leopoldstädter Tempel de Viena. Va ser inaugurada oficialment el 9 de setembre de 1909 en presència del Rei Ferran I de Bulgària.

## Referències

* ↑ www.dnes.bg
* ↑ www.sofiasynagogue.com
# Protocetus atavus

Protocetus atavus és una espècie extinta de cetaci arqueocet. Visqué durant l'Eocè mitjà, fa uns 45 milions d'anys.
L'animal, de 2,5 metres de longitud era molt primitiu, encara tènia aletes posteriors, i les aletes davanteres encara tenien els dits dels peus palmats. Les mandíbules eren llargues i tenia unes dents mortals. A diferència de les balenes d'avui en dia, no tenia espiracle (forat superior per a respirar), però els narius ja se li havien començat a desplaçar cap amunt i endarrere. A diferència del seu predecessor Pakicetus, Protocetus podia sentir-hi sota l'aigua.

## Bibliografia

* Palmer, D., ed. (1999). The Marshall Illustrated Encyclopedia of Dinosaurs and Prehistoric Animals. Londres: Marshall Editions. p. 230. ISBN 1-84028-152-9.
# Rodhocetus

Rodhocetus fou un gènere de cetaci prehistòric que visqué als mars del període Eocè. Era un parent molt distant dels dofins actuals que encara conservava quatre potes i dents diferenciades.
Com que no tenia aletes, aquest animal nedava impulsant-se amb les grans potes posteriors, igual que el seu parent americà Georgiacetus. Els fòssils de Rodhocetus foren descoberts al Pakistan i daten de fa 47 milions d'anys. Antigament es creia que l'estil de vida d'aquest animal era similar al de les llúdries, però recentment es descobrí que aquest i altres cetacis primitius també s'assemblaven a les almesqueres en alguns aspectes.
# Pantaleó de Bactriana

Pantaleó de Bactriana, grec antic: Πανταλέων, fou un rei grec que va regnar en algun moment entre el 190 aC i el 180 aC a Bactriana o potser del Regne Indogrec. Es compta amb poques dades precises de la seva vida. Va ser un contemporani més jove o successor del rei Demetri I de Bactriana, i es creu que podia haver estat el seu germà i/o virrei. Demetri va deixar el govern d'aquest territori al seu fill Eutidem II de Bactriana que va establir el seu poder als Paropamísades, Aracòsia, Gandhara i el Panjab (circa el 180-170 aC).
Després de la mort de Demetri, que havia conquistat alguns territoris de l'actual Pakistan i el nord-oest de l'Índia, el regne va ser aparentment dividit entre Pantaleó, Eutidem II i Agàtocles de Bactriana, ambdós suposats fills de Demetri. Mentre Agàtocles va quedar a càrrec del Parapamisos i Eutidem com a rei de Bactriana, Pantaleó va rebre Aracòsia i Gandhara, que s'interna fins a l'actual Caixmir.
Va ser el primer rei grec a encunyar monedes índies, bronzes peculiars de forma irregular que suggereixen que desitjava la integració de la població indígena al seu regne. Algunes de les seves monedes (tal com les d'Agàtocles i Eutidem II) tenen altra característica especial: Es van fer d'aliatge de coure-níquel, una tecnologia que no seria desenvolupada a Occident fins al segle xviii, però que era coneguda pels xinesos en aqueix llavors. Açò suggereix que es van produir intercanvis dels tècniques metal·lúrgiques entre Xina i el seu regne.
El seu regnat fou probablement curt, ja que s'han trobat poques monedes d'aquest rei i el va substituir Agàtocles de Bactriana, que podria ser el seu germà (o un fill). Durant el seu regnat el seu germà Antimac I de Bactriana va substituir el seu nebot Eutidem II, però va ser enderrocat per Eucràtides I de Bactriana.

## Referències

* ↑ Jakobsson, Jens «WHO FOUNDED THE INDO-GREEK ERA OF 186/5 B.C.E.?» (en anglès). The Classical Quarterly, 59, 2, 12-2009, pàg. 505–510. DOI: 10.1017/S0009838809990140. ISSN: 1471-6844.
* ↑ Baumer, Christoph. History of Central Asia, The: 4-volume set (en anglès). Bloomsbury Publishing, 2018-04-18, p. 44. ISBN 978-1-83860-868-2.
* ↑ Bopearachchi, Osmund. «INDO-GREEK DYNASTY». A: Encyclopaedia Iranica - Vol. XIII, Fasc. 1,, p. 96-97.
* ↑ Brown, C. J.. Coins of India (en anglès). Asian Educational Services, 1999, p. 24. ISBN 978-81-206-0345-5.
* ↑ Simonin, Antoine. «Greco-Bactrian and Indo-Greek Kingdoms in Ancient Texts» (en anglès). World History Encyclopaedia, 2011. [Consulta: 22 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Coins of Pantaleon
* Catalogue of coins of Pantaleon
# Filoxen Anicet

Filoxen Anicet (grec antic: Φιλόξενος ὁ Ἀνίκητος, 'Filoxen l'Invencible') fou un rei indogrec que va governar la regió que anava dels Paropamísades a Panjab. Filoxen sembla un rei força important que en algun moment va governar sobre tots els territoris indogrecs. Osmund Bopearachchi el data circa 100-95 aC i R.C. Senior circa 125-110 aC. Els historiadors no han pogut connectar Filoxen amb cap dinastia, però podria haver estat el pare de la princesa Cal·líope que es va casar amb el rei Hermeu.

## Monedes

Va batre diverses monedes bilingües de plata amb un rei a cavall al revers, utilitzat per Antímac II uns seixanta anys abans, i algunes vegades (poques) al revers de les monedes de Nícies. Si el cavaller era un emblema dinàstic o era una representació del rei a cavall, no es pot saber. Diversos reis saces van utilitzar cavallers similars a les seves monedes. Les seves dracmes eren quadrats, una altra característica estranya als reis grecs però comuna als reis saces; això sembla indicar que Filoxen tenia connexions amb els nòmades que havien conquerit Bactriana. A les monedes de bronze hi figura una deïtat femenina i un brau, o bé Heli i Nice. Va encunyar alguns tetradracmes àtics amb només inscripció grega, que vol dir que havien de circular només a Bactriana. L'única reutilització coneguda és la que va fer Epandre a les monedes de Filoxen.

## Referències

* ↑ Tarn, William Woodthorpe. The Greeks in Bactria and India. Cambridge: Cambridge University Press, 1951, p. 315f, 316.

## Enllaços externs

* Monedes de Filoxè
# Dolmen de Trullars

El dolmen del Pla de Trullars, el nom més apropiat per al qual fóra dolmen de Trullars, és una construcció feta amb grans pedres a l'època neolítica. És un megàlit del tipus de cambra simple, de mida força gran. Aquests tipus de sepulcres pertanyen a l'edat de bronze, entre el 2000 i el 1500 aC.
Es troba en el Pla de Trullars, dins el terme municipal de Monistrol de Calders, a l'extrem sud del Moianès, situat estructuralment en una posició dominant respecte l'entorn, a una altitud de 711,3 metres. S'hi pot accedir pel camí que surt de la Urbanització Masia del Solà.
La primera aproximació científica es produí l'any 1920, amb l'excavació del Centre Excursionista de Vic. Abans que fos afectat pels incendis de l'estiu del 2003, era envoltat per pins i sotabosc. Per la recuperació del dolmen s'efectuà una adequació de tot l'entorn. L'excavació es va fer a principis de 2003 amb la voluntat d'incloure'l dins una ruta turísticocultural. La restauració no es va acabar fins al 2006, i la ruta esmentada, que inclou un circuit per fer a peu per tot un seguit de barraques de vinya del terme, fins al 2008.
Es tracta d'un dolmen de cambra simple, diferenciat d'estructures megalítiques més complexes, amb una caixa de planta rectangular i amb grans lloses falcades a terra, amb una altra a sobre com a coberta de la cambra sepulcral, el lloc d'enterrament. Al voltant de la cambra hi havia un túmul de terres i pedra de planta circular.
L'excavació va afectar les restes del túmul que l'envoltava i l'interior de la cambra. Es coneixen detalls que indiquen que l'accés a l'interior era per una llosa que s'extreia en el moment de la sepultura.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
* Memòria de la consolidació i reconstrucció del Dolmen del Pla de Trullars
# Fil de Litz

El fil de Litz té l'origen del seu nom en la paraula alemanya Litzendraht, que vol dir literalment fil trenat. Consisteix en un conductor compost alhora per diversos fils, aïllats individualment i trenats entre ells. És un conductor elèctric utilitzat en electrònica per a transportar corrent altern d'alta freqüència.
La configuració multifilar ajuda a reduir l'afectació de l'efecte pel·licular i, també, a reduir les pèrdues que se'n deriven. Quan s'utilitza un fil de Litz, els conductors individuals es connecten conjuntament, i d'aquesta manera s'aconsegueix un únic conductor multifilar, és, de fet, una connexió de cables en paral·lel. L'aïllament individual de cada fil es garanteix amb un procés d'envernissat.
El fil de Litz pot tenir diferents acabats, o bé sense recobriment o bé amb recobriment. Té la funcionalitat de mantenir el fil distribuït de forma igual al llarg de tota la seua longitud, a més de mantenir l'estructura del trenat intacta. Els materials que proveeixen aquest recobriment poden ser diversos, tals com: la seda, el cotó, el niló, el Nomex, la fibra de vidre o fins i tot algun material ceràmic.
Entre els avantatges que té la seua utilització hi destaquen:
* Reducció del factor de qualitat.
* Reducció d'espai.
* Reducció de pes.
* Reducció de la temperatura.

## Aplicacions

Les aplicacions típiques d'aquest tipus de conductor inclouen entre d'altres:
* Xocs d'alta freqüència
* Transformadors
* Convertidors de potència
* Fonts d'alimentació

## Referències

* ↑ «Aplicacions del Fil de Litz». Web de Litz-Wire. Arxivat de l'original el 2014-02-28. [Consulta: 14 gener 2011]. (anglès)
# Pere de Bell-lloc i de Sentmenat

Pere de Bell-lloc i de Sentmenat (1415 $^{(Gregorià)}$ - 1485 $^{(Gregorià)}$) fou un militar català.

## Biografia

Fou Governador reial de Menorca el 1450. El 1861 fou un dels membres elegits pel Consell del Principat per a resoldre les disputes entre Carles de Viana i Joan II (1461). Essent diputat pel braç militar, durant la Guerra Civil catalana es va posar del costat de la Generalitat de Catalunya i el 1462 fou nomenat capità general de la Host del Consell del Principat, on fou fet presoner. Un cop alliberat, feu presoner Bernat Joan de Cabrera després del breu setge d'Hostalric.
L'octubre de 1463 va avortar la revolta de Ciutadella i contraatacà i assetjà Maó. Fou comandant suprem de l'Empordà (1464) i de Tortosa (1464-1465).

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Bell-lloc, Pere». Dades dels Països Catalans. Arxivat de l'original el 2008-11-22.
* ↑ Fernández Trabal, 2008, p. 5.
* 1 2 «El setge de la Força del 1462». Pedres de Girona.
* ↑ «Menorca». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Fernández Trabal, Josep «El Fons Llinatge Mercader, comtes de Bell-lloc». Butlletí de l'Arxiu Nacional de Catalunya. Arxiu Nacional de Catalunya, 19, 3-2008, pàg. 2-11. Arxivat de l'original el 16-07-2019.
# Michael Murach

Michael Murach (Gelsenkirchen, 1 de febrer de 1911 - Dubrovka, 16 d'agost de 1941) va ser un boxejador alemany que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on guanyà la medalla de plata de la categoria del pes wèlter del programa de boxa. Va perdre en la final contra el finlandès Sten Suvio. El 1937 es proclamà campió d'Europa del pes wèlter. També guanyà cinc campionats alemanys, el 1935 i de 1937 a 1940.
Va morir el 1941, al setge de Leningrad, durant la Segona Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Michael Murach». [Consulta: 16 octubre 2024].
* ↑ «Germany1920_1948». Amateur-boxing.strefa.pl, 21-07-2009. [Consulta: 7 novembre 2012].
* ↑ «European Championships1937». Amateur-boxing.strefa.pl. [Consulta: 7 novembre 2012].
* ↑ «Olympedia – Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». [Consulta: 16 octubre 2024].
# Gran Premi Ciclista de Montreal 2014

El Gran Premi Ciclista de Montreal 2014 fou la cinquena edició del Gran Premi Ciclista de Montreal. La cursa es disputà el 14 de setembre de 2014. Aquesta fou la 26a prova de l'UCI World Tour 2014.
El vencedor fou l'australià Simon Gerrans (Orica-GreenEDGE), vencedor dos dies abans del Gran Premi Ciclista de Quebec, que s'imposà a l'esprint a Rui Costa (Lampre-Merida) i Tony Gallopin (Lotto-Belisol), segon i tercer respectivament.

## Participants

El 18 equips UCI World Tour són presents en aquesta cursa, així com l'equip nacional del Canadà, per totalitzar un gran grup de 19 equips:
| AG2R La Mondiale Astana Qazaqstan Team Belkin Pro Cycling Team BMC Racing Team Selecció del Canadà Cannondale FDJ Garmin-Sharp Giant-Shimano Team Katusha | Lampre-Merida Lotto-Belisol Movistar Team Omega Pharma-Quick Step Orica-GreenEDGE Team Europcar Team Sky Team Tinkoff-Saxo Trek Factory Racing |

## Classificació final

| # | Ciclista | Equip | Temps | Punts UCI |
| 1 | Simon Gerrans (AUS) | Orica-GreenEDGE | 5h 24' 27" | 80 |
| 2 | Rui Costa (POR) | Lampre-Merida | m. t. | 60 |
| 3 | Tony Gallopin (FRA) | Lotto-Belisol | m. t. | 50 |
| 4 | Ramūnas Navardauskas (LTU) | Garmin-Sharp | m. t. | 40 |
| 5 | Romain Bardet (FRA) | AG2R La Mondiale | m. t. | 30 |
| 6 | Tom Dumoulin (NED) | Giant-Shimano | m. t. | 22 |
| 7 | Greg Van Avermaet (BEL) | BMC Racing Team | m. t. | 14 |
| 8 | Jonathan Hivert (FRA) | Belkin Pro Cycling Team | m. t. | 10 |
| 9 | Enrico Gasparotto (ITA) | Astana Qazaqstan Team | m. t. | 6 |
| 10 | Bauke Mollema (NED) | Belkin Pro Cycling Team | m. t. | 2 |

## Referències

* ↑ EFE «Simon Gerrans reina en Canadá y también gana el Gran Premio de Montreal». El Mundo Deportivo. EFE, 14-09-2014 [Consulta: 16 setembre 2014].
# Galaga

Galaga (japonès: ギャラガ, Hepburn: Gyaraga, pronunciació: /ɡælʌɡə/) és una màquina recreativa fabricada per Namco al Japó i per Midway a l'Amèrica del Nord el 1981. És una continuació del Galaxian de 1979. La jugabilitat de Galaga posa al jugador en control d'una nau espacial que es troba a la part inferior de la pantalla, amb extraterrestres enemics que arriben a la formació al principi d'un nivell, intentant destruir, col·lidir o capturar la nau espacial, amb el jugador progressant cada cop que les forces extraterrestres són vençudes.
Galaga és un dels jocs més comercials i amb èxit de l'edat d'or de les màquines recreatives. La seva versió recreativa ha estat portada a moltes consoles, i ha tingut diverses continuacions. El 2011, el joc va celebrar el seu 30è aniversari amb l'estrena de Galaga 30th Collection per a iOS.

## Referències

* ↑ «Galaga» (en anglès). imdb.com, 01-12-1981. [Consulta: 29 abril 2018].

## Per a més informació

* Sellers, John. Arcade Fever: The Fan's Guide to the Golden Age of Video Games. Running Press, 2001. ISBN 0-7624-0937-1.

## Enllaços externs

* Galaga al Killer List of Videogames
* Galaga at the Arcade History database
* Galaga a MobyGames (anglès)
# Gastronomia del Perú

La gastronomia del Perú és la pròpia d'aquest país andí. Té els seus arrels en la cuina dels molts pobles originaris de la regió, com ara les cultures inca, chincha, etc. Aquest origen precolombí, amb l'arribada dels conquistadors espanyols i la seva gastronomia primer (a més a més de la gastronomia dels africans duts a Amèrica com esclaus) i amb l'arribada dels diferents corrents migratòries després (fonamentalment de la comunitat xina i la seva gastronomia), va sofrir un important procés de mestissatge cultural fins a arribar, avui dia, a ser una de les cuines més variades del món.

## Referències

* ↑ «Peru: Just add spice» (en anglès). The Economist. Londres: The Economist Group, 2004.
* ↑ «Declaran a Lima capital gastronómica de América» (en castellà). Diario Oficial El Peruano. Empresa Peruana de Servicios Editoriales S.A., 2006.

## Bibliografia

* Peschiera, Emilio. Secretos de la cocina peruana (en castellà). Buenos Aires: Ediciones Granica S.A., 2004. ISBN 9568077138.

## Vegeu també

* Llista de plats típics de la gastronomia del Perú

## Galeria

* Benvinguda amb Pisco sour.
* Anticuchos.
* Causa a la limeña.
* Lomo saltado.
* Jamón del país.
* Butifarra del Perú.
* Alfajores peruans.

## Enllaços externs

* «Perú mucho gusto» (en castellà). Perú: Comisión de Promoción del Perú para la Exportación y el Turismo (Ministerio de Comercio Exterior y Turismo del Perú).