OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Middleborough

Middleborough és una població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts. Segons el cens del 2000 tenia 19.941 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Middleborough tenia 19.941 habitants, 6.981 habitatges, i 5.117 famílies. La densitat de població era de 110,7 habitants/km².
Dels 6.981 habitatges en un 38,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,4% hi vivien parelles casades, en un 12,2% dones solteres, i en un 26,7% no eren unitats familiars. En el 20,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,78 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 32,8% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 10,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.755 $ i la renda mediana per família de 59.173$. Els homes tenien una renda mediana de 40.854 $ mentre que les dones 28.570$. La renda per capita de la població era de 20.246$. Entorn del 3,5% de les famílies i el 5,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Middleborough». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Middleborough». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Middleburg

* No s'ha de confondre amb Middelburg.
«Middleburg» té aquests significats:
* Middleburg (Carolina del Nord), població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord
* Middleburg (Florida), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida
* Middleburg (Pennsilvània), població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
* Middleburg (Virgínia), població dels Estats Units a l'estat de Virgínia
* Middleburg Heights, població dels Estats Units a l'estat d'Ohio
# Mestressa de casa

La mestressa de casa és la persona que es dedica exclusivament a les feines que es deriven de la casa i de la família. Tot i que tradicionalment s'ha referit només a la dona, actualment, també es pot parlar de "mestre de casa". Així, avui en dia, es parla de "mestressa de casa" com de la dona que té per funció governar la seva llar, sense afegir-hi altres connotacions.
Tradicionalment, el terme ha servit per a referir-se a la dona que no té independència econòmica, car no té cap feina remunerada, i que dedica el seu temps a tenir cura de la família i la llar. Especialment a la cultura occidental tradicional la mestressa de casa és considerada la dona que té com a ocupació principal el treball no remunerat a la llar amb les tasques com ara la cura de nens i de grans, de malalts, de persones més o menys dependents, la neteja de la casa, la logística, la cuina, la gestió parcial o total del pressupost familiar i altres tasques diverses.
Normalment aquest lloc l'ocupa l'esposa d'un matrimoni convencional compost per l'home, la dona i els fills i filles. És normalment un treball no remunerat, almenys de manera directa. De la mestressa de casa s'esperen tradicionalment moltes coses, però sobretot abnegació, que significa literalment "negar-se a si mateixes" en nom de la família tradicional. Així doncs, no és sorprenent que el feminisme qüestioni fortament aquest rol tradicional de la mestressa de casa i busqui canviar-lo.

## Accepció moderna

Tot i el nom en femení, en els temps més recents és cada vegada més comú que l'home accepti prendre aquest rol. Recentment doncs es pot aplicar el terme als homes que adopten aquesta funció. Durant segles s'ha considerat que ser mestressa de casa era el rol natural per a la dona. El feminisme ha lluitat per permetre que els dones accedissin a treballs fora de la llar o per reconèixer el paper econòmic de les mestresses de casa.
Una de les demandes més habituals del col·lectiu és que fins i tot entre les dones amb professions remunerades, el pes de la feina domèstica continua caient sobre elles, per tant tenen una doble jornada laboral.
Altres arranjaments resulten ser intermedis als dos possibles extrems, en els quals la parella es reparteix de la manera més equitativa possible les tasques quotidianes de la llar.

## Vegeu també

* Divisió sexual del treball

## Referències

* ↑ «mestre de casa / mestressa de casa». TERMCAT, Centre de Terminologia. Cercaterm [Neoloteca]. [Consulta: 21 maig 2017].
* ↑ «Mestressa de casa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

Viccionari
* Homemaking Arxivat 2011-09-27 a Wayback Machine.
* Archive: Tradition, Research, History (HEARTH), Cornell University's Mann Library
# Maxïmo Park

Maximo Park és un grup anglès d'indie rock que va néixer l'any 2003.
El seu estil musical recorda a grups anglesos com Pulp o Franz Ferdinand. La veu del vocalista del grup, Paul Smith, és molt característica i ens recorda l'estil del vocalista del mític grup punk Bad Religion. Maximo Park pertanyen a l'escena Post-punk, amb grups com The Futureheads.

## Components

Els integrants de Maximo Park són:
* Paul Smith - Vocalista
* Duncan Lloyd - Guitarrista
* Archis Tiku - Al baix
* Lukas Wooller - Teclats
* Tom English - Bateria

## Discografia
### Àlbums

* A Certain Trigger (2005)
* Missing songs (2005)

### Singles

* The Coast is Always Changing / The night I lost My Head (2004)
* Apply Some Preassure (2005)
* Graffiti (2005)
* Going Missing (2005)
* Apply Some Preassure (reedició) (2005)
* I want to say (2006)

## DVD

* Found on film (2006)
# Miguel Arlegui y Bayonés

Miguel Arlegui y Bayonés (Madrid, 1858 - Madrid, 29 de gener de 1924) fou un militar que durant la dècada de 1920 era el cap de la policia espanyola de Barcelona.
Ja va lluitar a la tercera guerra carlina i es té constància que era present a la campanya de Puerto Rico.
Fou el cap de la Direcció General de Seguretat de Barcelona entre 1920 i 1922, a les ordres de qui també en aquelles mateixes dates fou el governador civil de la província Martínez Anido. Ambdós van dirigir una duríssima campanya de repressió contra el moviment obrer català amb el suport de la patronal, tot tolerant les accions criminals del pistolerisme i aplicant la cruel llei de fugues que va escandalitzar l'opinió pública. Poc després, ja amb la dictadura de Primo de Rivera, es va tornar a encarregar de la policia en ser nomenat Director General d'Ordre Públic el 1923, i també sota les ordres directes de Martínez Anido. Va morir el 29 de gener de 1924 d'un col·lapse cardíac. En morir tenia la graduació de general de brigada de la guàrdia civil.

## Referències

* ↑ «Imatge 608 de 2869; oficinas del ciudad, Puerto Rico». Puerto Rico, Registro Civil, 1805-2001. FamilySearch.
* 1 2 3 4 5 Diccionari d'Història de Catalunya; ed. 62; Barcelona; 1998; ISBN 84-297-3521-6; p. 59; entrada: "Arlegui y Bayonés, Miguel"
* ↑ Notícia de la seva mort al diari ABC el 30 de gener de 1924
# Megan Leavey (pel·lícula)

Megan Leavey és una pel·lícula estatunidenca de drama biogràfic del 2017 dirigida per Gabriela Cowperthwaite i escrita per Pamela Gray, Annie Mumolo i Tim Lovestedt, basada en els fets reals sobre una jove marine anomenada Megan Leavey i un gos de combat anomenat Rex. La pel·lícula és protagonitzada per Kate Mara com el personatge principal, amb Edie Falco, Common, Ramón Rodríguez i Tom Felton en papers secundaris. S'ha doblat i subtitulat al català.
La pel·lícula es va estrenar el 9 de juny de 2017 a càrrec de Bleecker Street, va rebre crítiques positives i va recaptar 14 milions de dòlars.

## Referències

* ↑ «'House of Cards' Star Kate Mara to Play Iraq War Hero Megan Leavey». variety.com, August 7, 2015.
* ↑ «Beloved Bomb-Sniffing Dog Who Retired To Live With Marine Handler Dies». CBS New York.
* ↑ «Megan Leavey». Goita què fan, ara!. [Consulta: 12 agost 2024].
* ↑ Lincoln, Ross A. «Kate Mara-Starring Iraq War Hero Biopic 'Megan Leavey' Gets Summer U.S. Release». Deadline. [Consulta: January 1, 2017].
* ↑ «Megan Leavey (2017)». Rotten Tomatoes. Fandango, 09-06-2017. [Consulta: October 25, 2017].
* ↑ «Megan Leavey reviews». Metacritic. [Consulta: June 14, 2017].
* ↑ «'Wonder Woman' Soars On Saturday; 'Mummy' Still Crummy – Sunday AM Box Office». Deadline Hollywood, June 11, 2017.
# Megan Guarnier

Megan Guarnier (Glens Falls, Nova York, 4 de maig de 1985) és una ciclista nord-americana. Professional des del 2010 fins al 2019. Guanyadora d'una medalla de bronze al Campionat del Món en Ruta, de tres Campionats nacionals en ruta i de la primera edició de l'UCI Women's WorldTour.

## Palmarès

* 2011
** 1a al Giro de Toscana-Memorial Michela Fanini
** Vencedora d'una etapa al Joe Martin Stage Race
* 2012
** Campiona dels Estats Units en ruta
** 1a al Redlands Bicycle Classic i vencedora d'una etapa
** Vencedora d'una etapa al Nature Valley Grand Prix
* 2015
** Campiona dels Estats Units en ruta
** 1a al Ladies Tour of Norway i vencedora d'una etapa
** 1a a la Strade Bianche
** Vencedora d'una etapa a l'Emakumeen Euskal Bira
** Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2016
** 1a a l'UCI Women's WorldTour
** Campiona dels Estats Units en ruta
** 1a a l'Emakumeen Saria
** 1a a la Volta a Califòrnia i vencedora d'una etapa
** 1a a la Philadelphia Cycling Classic
** 1a al Giro d'Itàlia
** Vencedora d'una etapa a l'Emakumeen Euskal Bira
* 2017
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Califòrnia
** Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedora d'una etapa al Ladies Tour of Norway
* 2018
** 1r al Tour de Yorkshire i vencedora d'una etapa

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Megan Donahue

Megan Donahue (5 de desembre de 1962) és una astrònoma estatunidenca que estudia galàxies i cúmuls de galàxies. És professora de física i astrofísica a la Universitat Estatal de Michigan i presidenta de l'American Astronomical Society (AAS) durant al període 2018-2020.

## Educació i carrera professional

Donahue es va graduar en física a l'Institut de Tecnologia de Massachusetts el 1985 i es va doctorar en astrofísica a la Universitat de Colorado a Boulder el 1990 sota la supervisió de J. Michael Shull i John T. Stocke. Després d'una investigació postdoctoral a la Carnegie Institution for Science, es va unir a l'Space Telescope Science Institute per a una segona visita postdoctoral el 1993, i hi va romandre fins que es va unir al professorat de la Universitat Estatal de Michigan el 2003.

## Llibres

És coautora de tres llibres de la sèrie «Perspectives Còsmiques de Pearson» de llibres de text d'astronomia: The Cosmic Perspective (8a ed., 2016, també publicat com a dos volums separats), The Essential Cosmic Perspective (7a ed., 2014), i The Cosmic Perspective Fundamentals (2a ed., 2015).

## Premis i honors

Donahue va ser la guanyadora el 1993 del Premi Robert J. Trumpler a la millor tesi doctoral recent en astronomia. El 2012, es va convertir en membre de l'Associació americana per l'avanç de la ciència (AAAS), i el 2016 va ser triada com a membre de la Societat Americana de Física (APS).

## Referències

* ↑ «MSU's Megan Donahue elected American Astronomical Society president» (en anglès). MSU Today [Michigan State University], 21-02-2017.
* 1 2 «Curriculum vitae» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-05-28. [Consulta: 1r juliol 2023].
* ↑ «Books by Megan Donahue» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-05-29. [Consulta: 1r juliol 2023].
* ↑ «Past Recipients of the Robert J. Trumpler Award» (en anglès). Astronomical Society of the Pacific.
# Monestir de San Pedro de Siresa

El monestir de San Pedro de Siresa es troba a la vall pirenaica d'Echo, a la població de Siresa i dins el terme de Valle de Hecho, província d'Osca (Aragó).
És una fundació molt antiga, possiblement visigòtica. La seva esplendor en època tan reculada segurament es va veure impulsat per la proximitat de la via romana que seguia la vall d'Echo, de Berdún fins a França, passant pel coll de Palo.
La primera notícia documental d'aquest centre es troba en una donació de terres efectuada el 833 per Galí I Garcés (comte d'Aragó entre el 833 i 844) i la seva esposa Guldegrut. Més endavant, en una visita del 852, hom esmenta l'esplendor del monestir i de la seva biblioteca. El 867, Galí I Asnar (successor de Galí I Garcés, comte d'Aragó entre el 844 i 867) li cedeix la vila d'Echo, cap de la vall.
El monestir també es va beneficiar de la restauració de l'antiga seu episcopal d'Osca, que havia desaparegut durant molt temps. Durant els anys següents (s. X) es van trobant donacions i confirmacions de propietats per part del poder.
L'expedició contra Pamplona d'Almansor (999) va despoblar, de retruc, el monestir de Siresa. El 1063 va passar a dependre de l'església de Jaca i més endavant, el 1077 s'hi va establir una comunitat de canonges que seguien la regla de sant Agustí. Llavors tenia la categoria de Capella Reial, independitzant-se en realitat de Jaca.
En aquest monestir es va educar Alfons I el Bataller (1073-1134), que un cop va esdevenir rei d'Aragó va confirmar (1113) els privilegis del monestir, a més d'atorgar-li altres propietats i beneficis.

## Arquitectura

És en aquesta època que, possiblement, s'aixeca bona part de l'església actual, reflex de l'època de bonança econòmica. L'edificació es reprèn a mitjans del mateix segle, però sembla que resta inacabada.
Es tracta d'una construcció de grans dimensions, de planta cruciforme i amb un únic absis. Aquesta església conserva restes de construccions preromàniques, als peus de la nau. En aquest sentit, cal destacar la massissa construcció que dona forma a la porta principal, exteriorment destaca un cos que s'avança del nivell de la façana, rematat amb una parella d'arcs de mig punt, i un petit campanar. Al timpà d'aquesta porta hi figura un crismó. Interiorment aquesta estructura suporta una tribuna elevada.
L'absis té tres obertures, que es combinen amb arcs cecs, interiorment i exterior. Conserva encara una part del seu mobiliari del qual cal destacar un Crist d'un davallament, possiblement del segle xii, una Mare de Déu del segle xiii i uns retaules gòtics dedicats a Sant Joan Evangelista, la Trinitat, Sant Esteve i Sant Jaume el Major.
Declarat Monument Nacional el 1931, des de llavors s'hi han dut a terme diverses campanyes de restauració. Ara és una església parroquial.
* Façana principal
* Interior
* El creuer
* Crist d'un davallament
* Retaule de Sant Jaume el Major
# Mill Spring

Mill Spring és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 219 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mill Spring tenia 219 habitants, 81 habitatges, i 55 famílies. La densitat de població era de 402,6 habitants per km².
Dels 81 habitatges en un 30,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,7% hi vivien parelles casades, en un 13,6% dones solteres, i en un 30,9% no eren unitats familiars. En el 24,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 16% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,8% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 24,2% entre 25 i 44, un 17,8% de 45 a 60 i un 20,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.750 $ i la renda mediana per família de 26.389 $. Els homes tenien una renda mediana de 18.125 $ mentre que les dones 14.063 $. La renda per capita de la població era de 9.723 $. Entorn del 13,5% de les famílies i el 22,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mill Spring». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mill Spring». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Gállego

El Gállego és un afluent del marge esquerre de l'Ebre. Naix al Pirineu, a la zona del coll de Portalet (pròxim a Sallent de Gállego i a les pistes d'esquí de Formigal), i acaba el seu curs a l'Ebre a la ciutat de Saragossa. El seu nom ve del llatí Gallicum ('de les Gàl·lies'), ja que naix a la mateixa frontera entre els estats espanyol i francès.

## Referències

* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, riu Gállego». Arxivat de l'original el 2016-09-13. [Consulta: 11 juliol 2016].
# Alina Kaixlínskaia

Alina Anatólievna Kaixlínskaia (en rus: Али́на Анато́льевна Кашли́нская, nascuda el 28 d'octubre de 1993) és una jugadora d'escacs russa, que té el títol de Gran Mestre Femení des de 2009, i el de Mestre Internacional des de 2014.
A la llista d'Elo de la FIDE del desembre de 2021, hi tenia un Elo de 2490 punts, cosa que en feia la jugadora número 3 (en actiu) de Rússia, i la número 17 del rànquing mundial femení. El seu màxim Elo va ser de 2494 punts, a la llista d'abril de 2020 (posició 13 al rànquing mundial femení).

## Resultats destacats en competició

El 2009 va assolir el títol de Gran Mestre Femení amb només 15 anys, i esdevingué la més jove GMF d'Europa del moment. Aquest fou el seu segon rècord semblant, ja que anteriorment el 2007 ja havia estat la més jove Mestre Internacional Femení d'Europa. El 2013 fou tercera al campionat del món juvenil femení, i participà en la final del campionat de Rússia femení del mateix any, en què acabà 9a (la campiona fou Valentina Gúnina). També el 2013, es proclamà campiona de Rússia femenina juvenil.
Es va classificar pel campionat del món d'escacs femení de 2014.
El 2015 fou tercera al campionat d'Europa femení disputat a Geòrgia (la campiona fou Natàlia Júkova).
L'abril de 2019, es proclamà Campiona d'Europa femenina a Antalya, en obtenir millor desempat que Marie Sebag, Elisabeth Pähtz, Inna Gaponenko i Antoaneta Stefanova.

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica d'Alina Kaixlínskaia» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 3 juliol 2015].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes femenines per federació: Rússia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 11 desembre 2021].
* ↑ «Evolució Elo de Alina Kaixlínskaia» (en anglès). FIDE consulta= 5 d'abril de 2020.
* ↑ «Alina Kashlinskaya becomes WGM at 15!» (en anglès). Chessdom, 11-02-2009. Arxivat de l'original el 3 de juliol 2015. [Consulta: 2 juliol 2015].
* ↑ «Lysyj & Gunina guanyadors del Campionat d'escacs de Rússia 2014» (en anglès). chess.com. [Consulta: 22 desembre 2014].
* ↑ «Artemiev and Kashlinskaya are 2013 Russian Junior champions» (en anglès). Chessdom, 25-04-2013. [Consulta: 2 juliol 2015].
* ↑ «Natalia Zhukova is 2015 European Women's Champion» (en anglès). Chessdom, 31-05-2015. [Consulta: 2 juliol 2015].
* ↑ Peterson, Macauley. «European Women's Ch: Kashlinskaya tops five-way tie». ChessBase, 22-04-2019.
# Transmissió en paral·lel

La transmissió en paral·lel consisteix a transmetre informacions sense haver-les tallades prèviament en diversos trossos. S'oposa a les transmissions en sèrie, en les quals les dades que s'han de comunicar han de ser tallades abans de ser enviades, puix que hi ha menys línies de comunicació disponibles que bits necessaris per a transmetre la informació.
Una sèrie de problemes sorgeixen amb la transmissió d'un gran nombre de bits en paral·lel, com diafonia o dessincronització, fet que pot conduir a preferir la comunicació en sèrie.
A la mateixa freqüència, la comunicació en paral·lel té un major rendiment. La comunicació en sèrie compensa aquesta debilitat per una freqüència més elevada.

## Exemples de protocols de comunicació en paral·lel

* PCI
* AGP
* IEEE 1284
* Port paral·lel

## Referències

* ↑ Mackenzie, Charles E. Coded Character Sets, History and Development. Addison-Wesley Publishing Company, Inc., 1980, p. 247–253. ISBN 978-0-201-14460-4. LCCN 77-90165.
* ↑ Manuel Jiménez Buendía. «Transmisión de bits» (PDF) (en castellà). Univ. Politécnica de Cartagena. Arxivat de l'original el 2004-09-28. [Consulta: 4 juliol 2010].
* ↑ Alexandre Amédéo, Étude des phénomènes de Réflexions, de Diaphonie et de Stabilité des alimentations sur les cartes à haute densité d'interconnexions : Dissertation doctorale, ENS Cachan, 2010

## Enllaços externs

* Rendimiento d'una transmisión en paralelo (castellà)
* Conexión y programación con el puerto paralelo Arxivat 2011-09-02 a Wayback Machine. PDF (castellà)
# Al-Jawharí

Al-Jawharí (àrab: العباس بن سعيد الجوهري) (Bagdad, c. 800 - Bagdad, c. 860), de nom complet: Al-Abbàs ibn Saïd al-Jawharí, va ser un matemàtic àrab del segle ix.
No es coneix res del cert de la seva vida. Tampoc es conserva cap de les seves obres que només coneixem a través de comentaris o referències d'altres autors. Se sap que va participar en observacions astronòmiques a Bagdad els anys 829-830 i a Damasc els anys 832-833 a partir de les quals va fer unes taules astronòmiques, avui perdudes, de les que només es tenen referències indirectes.
Dues són les referències directes conegudes:
   * Ibn an-Nadim llista dos dels seus llibres al seu catàleg Kitab al Fihrist (publicat el 938): Un Comentari dels Elements d'Euclides i unes Proposicions Afegides al Llibre I dels Elements d'Euclides.
   * Nassir-ad-Din at-Tussí diu d'ell que va ser el primer a intentar una demostració del 5é Postulat d'Euclides (el postulat de les paral·leles).
Aquest intent de demostració és important en la història de la geometria perquè parteix d'un altre intent no reeixit de Simplici i que no es basava en el concepte d'equidistància com molts altres intents de demostració, sinó en el de l'existència d'un triangle de mida arbitrària.

## Referències

* ↑ Selin, Helain (ed.). Encyclopaedia of the History of Science, Technology and Medicine in non-Western Cultures (en anglès). Dordrecht: Kluwer Academic Publishers, 1997. ISBN 0-7923-4066-3.
* ↑ Sabra, 2008, p. x.
* ↑ De Young, 1997, p. 153 i ss..
* ↑ Rosenfeld, Boris A. A History of non-Euclidean Geometry (en anglès). New York: Springer Verlag, 1988, p. 46-49. ISBN 0-387-96458-4. «conté una completa exposició del que Nassir-ad-Din at-Tussí diu d'aquesta demostració»
* ↑ Jaouiche, K. La Théorie des Parallèles en Pays D'islam (en francès). París: J.Vrin, 1986, p. 37-44. ISBN 2-7116-0920-0. «Aquest autor translitera el seu nom al francès com Al-Gauharí.»

## Bibliografia

* De Young, Gregg «Al-Jawharî's Additions to Book V of Euclid's Elements» (en anglès). Zeitschrift fur Geschichte der arabisch-islamischen Wissenschaften, Vol. 11, 1997, pàg. 153-178. ISSN: 0179-4639.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Al-Jawharí» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Sabra, A.I. «Al-Jawharī, Al-» (en anglès). Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 17 març 2024].
# Constantins

Constantins és un poble del municipi de Sant Gregori, al Gironès, a l'esquerra del Ter. El 2009 tenia 63 habitants. L'església parroquial de Sant Vicenç és esmentada el 1182. Dins el terme també hi ha el santuari de Santa Maria de Calders.
El 1800 era un ens local independent, però el 1846 va ser agregat al municipi de Sant Gregori per la política de reducció del número de municipis.

## Referències

* ↑ «Constantins». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Burgueño, Jesús; Gras, M. Mercè. Atles de la Catalunya Senyorial. Els ens locals en el canvi de règim (1800-1860). Barcelona: ICGC, 2014. ISBN 978-84-393-9138-8.