OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantons de la Vall del Marne

Els cantons de la Vall del Marne (Illa de França) són 25 i s'agrupen en tres districtes. Fins al 2015 hi havia 49.

## 1984 - 2015

* Districte de Créteil (25 cantons - prefectura: Créteil) : cantó d'Alfortville-Nord - cantó d'Alfortville-Sud - cantó de Boissy-Saint-Léger - cantó de Bonneuil-sur-Marne - cantó de Charenton-le-Pont - cantó de Choisy-le-Roi - cantó de Créteil-Nord - cantó de Créteil-Oest - cantó de Créteil-Sud - cantó d'Ivry-sur-Seine-Est - cantó d'Ivry-sur-Seine-Oest - cantó de Maisons-Alfort-Nord - cantó de Maisons-Alfort-Sud - cantó d'Orly - cantó de Saint-Maur-des-Fossés-Centre - cantó de Saint-Maur-des-Fossés-Oest - cantó de Saint-Maur-La Varenne - cantó de Sucy-en-Brie - cantó de Valenton - cantó de Villecresnes - cantó de Villeneuve-le-Roi - cantó de Villeneuve-Saint-Georges - cantó de Vitry-sur-Seine-Est - cantó de Vitry-sur-Seine-Nord - cantó de Vitry-sur-Seine-Oest
* Districte de L'Haÿ-les-Roses (9 cantons - sotsprefectura: L'Haÿ-les-Roses) : cantó d'Arcueil - cantó de Cachan - cantó de Chevilly-Larue - cantó de Fresnes - cantó de L'Haÿ-les-Roses - cantó de Le Kremlin-Bicêtre - cantó de Thiais - cantó de Villejuif-Est - cantó de Villejuif-Oest
* Districte de Nogent-sur-Marne (15 cantons - sotsprefectura: Nogent-sur-Marne) : cantó de Bry-sur-Marne - cantó de Champigny-sur-Marne-Centre - cantó de Champigny-sur-Marne-Est - cantó de Champigny-sur-Marne-Oest - cantó de Chennevières-sur-Marne - cantó de Fontenay-sous-Bois-Est - cantó de Fontenay-sous-Bois-Oest - cantó de Joinville-le-Pont - cantó de Nogent-sur-Marne - cantó d'Ormesson-sur-Marne - cantó de Le Perreux-sur-Marne - cantó de Saint-Mandé - cantó de Villiers-sur-Marne - cantó de Vincennes-Est - cantó de Vincennes-Oest

## 2015

Una nova redistribució territorial va ser definida per decret del 17 de febrer de 2014, per al departament de Val-de-Marne, que va entrar en vigor en el moment de la primera renovació general d'assemblearis departamentals després d'aquest decret, qüestió que va passar al març de 2015.
Es va reduir de 49 a 25 cantons.
* Alfortville
* Cachan
* Champigny-sur-Marne-1
* Champigny-sur-Marne-2
* Charenton-le-Pont
* Choisy-le-Roi
* Créteil-1
* Créteil-2
* Fontenay-sous-Bois
* L'Haÿ-les-Roses
* Ivry-sur-Seine
* Le Kremlin-Bicêtre
* Maisons-Alfort
* Nogent-sur-Marne
* Orly
* Plateau briard
* Saint-Maur-des-Fossés-1
* Saint-Maur-des-Fossés-2
* Thiais
* Villejuif
* Villeneuve-Saint-Georges
* Villiers-sur-Marne
* Vincennes
* Vitry-sur-Seine-1
* Vitry-sur-Seine-2

## Referències

* ↑ Décret n° 2014-171 du 17 février 2014 portant délimitation des cantons dans le département du Val-de-Marne
# Nils Täpp

Nils Täpp (Malung, 27 d'octubre de 1917 - Malung, 23 d'octubre de 2000) fou un esquiador de fons suec que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Sankt Moritz, on guanyà la medalla d'or en la prova del 4x10 quilòmetres del programa d'esquí de fons. Formà equip amb Nils Östensson, Gunnar Eriksson i Martin Lundström. Quatre anys més tard, als Jocs d'Oslo, va disputar dues proves del programa d'esquí de fons. Guanyà la medalla de bronze en la prova del 4x10 quilòmetres, formant equip amb Sigurd Andersson, Enar Josefsson i Martin Lundström, mentre en la dels 18 quilòmetres fou setè. En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al Campionat del Món d'esquí nòrdic i cinc campionats nacionals.

## Referències

* 1 2 «Nils Täpp Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 10 de novembre 2012. [Consulta: 5 gener 2020].
* ↑ Nils Täpp. Comitè Olímpic Suec
# Pseudolycopsis

Pseudolycopsis és un gènere de marsupial sud-americà extint que visqué durant el Miocè superior. Se n'han trobat restes fòssils a l'Argentina.

## Referències

* 1 2 The Paleobiology Database. Taxonomia i distribució de plantes i animals fòssils.
# Monika Kallies

Monika Kallies (Stralsund, 31 de juliol de 1956) és una ex-remadora alemanya que va competir durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on guanyà la medalla d'or en la competició del vuit amb timoner del programa de rem. En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al Campionat del món de rem de 1975.

## Referències

* ↑ «Monika Kallies Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 4 octubre 2019].
* ↑ Rudern – Weltmeisterschaften – Achter – Damen. sport-komplett.de
# Antonius Geurts

Antonius Geurts (Veldhoven, 29 de febrer de 1932 - Veldhoven, 5 d'octubre de 2017) fou un piragüista neerlandès que va competir durant la dècada de 1960 i que va disputar tres edicions dels Jocs Olímpics, el 1960, 1964 i 1968.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics de Tòquio on, fent parella amb Paulus Hoekstra, guanyà la medalla de plata en la competició del K-2, 1.000 metres del programa de piragüisme.

## Referències

* ↑ «Toon Geurts Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 14 maig 2019].
# Drymonia

Drymonia és un gènere de lepidòpters ditrisis de la família dels notodòntids (Notodontidae).

## Taxonomia

El gènere Drymonia inclou en les següents espècies:
* Drymonia dodonaea (Denis & Schiffermüller, 1775)
* Drymonia dodonides (Staudinger, 1887)
* Drymonia obliterata (Esper, 1785)
* Drymonia querna (Denis & Schiffermüller, 1775)
* Drymonia ruficornis (Hufnagel, 1766)
* Drymonia velitaris (Hufnagel, 1766)

## Referències

* ↑ Savela, Markku. «Drymonia Hübner, [1819]». [Consulta: 29 juliol 2019].
# Astana Bandara

Astana Bandara fou rei de Uda Rata, fill i successor de Vimaladharmasuriya I.
El rei Vimaladharmasuriya, sentint que s'acostava la seva mort, va cridar als seus ministres i els va presentar al seu cosí germà Senarat (Senevirat), que havia vestit els hàbits de monjo i acceptava abandonar-los, com a regent durant la minoria del seu fill Astana Bandara, i els va fer prometre a tots lleialtat al fill i al regent; els caps van assentir molt afectats per la imminent mort del rei; l'adigar va fer el jurament en nom de tots. La reina, encara jove, i el nen hereu, foren cridats llavors i solemnement entregats a la cura del regent. El rei va morir poc després.
Llavors Senarat es va casar amb Dona Catherina, la vídua del rei difunt. Quan va néixer el primer fill, que el Rajavaliya anomena Devirajasingha per assegurar el tron pel seu fill, Senarat va fer ofegar secretament al jove Astana Bandara al riu Mahaweli.

## Notes

* ↑ Segurament el fill Mahastane

## Referències

* King Wimala Dharma Suriya I
* Ceylon and the portuguese 1505 - 1658, per P.E. Pieris assistit per R.B. Naish, American Ceylon Mission Press, Tellipppalai, Ceylon.
# Calamiana mindora

Calamiana mindora és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central: Tailàndia, les Filipines, Indonèsia, Austràlia i Fiji.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Herre A. W. C. T., 1945. Notes on fishes in the Zoological Museum of Stanford University. XIX.--Two new Philippine gobies, with key to the genera of gobies with vomerine teeth. Proc. Biol. Soc. Wash. v. 58. 77-81.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Herre, A. W. C. T., 1945. Notes on fishes in the Zoological Museum of Stanford University. XIV.--A new genus and three new species of gobies from the Philippines. Proceedings of the Biological Society of Washington v. 58: 11-15.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 «Calamiana mindora» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.

## Bibliografia

* Larson, H.K., 2001. A revision of the gobiid fish genus Mugilogobius (Teleostei: Gobioidei), and its systematic placement. Rec. West. Aust. Mus. (Suppl. Núm. 62):1-233.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Nina Sàvina

Nina Sàvina (Sant Petersburg, 29 de setembre de 1915 - Sant Petersburg, 1965) fou una piragüista d'aigües tranquil·les russa que va competir sota bandera soviètica entre les dècades de 1930 i 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on guanyà la medalla de bronze en la prova del K-1, 500 metres del programa de piragüisme, rere Sylvi Saimo i Gertrude Liebhart.
En el seu palmarès també destaquen disset campionats soviètics entre 1936 i 1952. El 1947 es va graduar al Primer Institut Mèdic de Leningrad.

## Referències

* ↑ Nina Sàvina a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Saló de la Fama NSU Lesgaft. Савина Нина Васильевна (Savina Nina Vasil'evna)» (en rus). Arxivat de l'original el 2014-03-07. [Consulta: 31 octubre 2020].
* ↑ «Савина Нина Васильевна | Спорт-страна.ру» (en rus). [Consulta: 31 octubre 2020].
# Broiliellus

Broiliellus és un gènere d'amfibi prehistòric extint que visqué entre l'Artinskià i el Kungurià. Se n'han trobat restes fòssils a Nou Mèxic i Texas (Estats Units).

## Referències

* 1 2 Entrada «Broiliellus» de la Paleobiology Database (anglès)
# Natàlia Deriuguina

Natàlia Deriuguina (rus: Наталья Борисовна Дерюгина) (Moscou, 23 d'abril de 1971) és una exjugadora d'handbol russa que va competir durant les dècades de 1990 i 2000.
El 1992 va prendre part en els Jocs Olímpics de Barcelona, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'handbol. Va jugar amb la selecció nacional russa entre el 1993 i el 2005.
A nivell de clubs s'inicià al Luch Moscou, abans de traslladar-se a Dinamarca el 1994 per jugar al Viborg HK (1994-2003) i Aalborg DH (2003-2008). Amb el Viborg va guanyar set campionats danesos (1995, 1996, 1997, 1999, 2000, 2001 i 2002), dues copes daneses (1996 i 2003), la Copa EHF de 1997 i la Supercopa d'Europa de 2001, alhora que va perdre les finals de la Lliga de Campions de 1997 i 2001.

## Referències

* ↑ «Natalya Deryugina Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 28 novembre 2019].
* ↑ Fitxa de Natàlia Borissovna Deriuguina a rushandball.ru (rus)
* 1 2 «Englen på stregen». BT, 15-02-2003. [Consulta: 28 novembre 2019].
* ↑ Natalia Deriouguina profil a tablesleague.com
# Archie MacDonald

Archie MacDonald (Teangue, 23 de febrer de 1895 - Inverness, 1965) va ser un lluitador escocès, especialista en lluita lliure, que va competir en els anys posteriors a la Primera Guerra Mundial. Durant la guerra havia servit a la Royal Navy i en finalitzà entrà a treballar com a policia de Glasgow.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on fou cinquè en la competició del pes pesant del programa de lluita. Quatre anys més tard, als Jocs de París, guanyà la medalla de bronze en la competició del pes pesant del programa de lluita. Aquesta medalla fou guanyada tot i haver perdut tots els combats que disputà durant els Jocs.

## Referències

* 1 2 3 «Archie MacDonald Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 20 març 2018].
# Patxi Saez Beloki

Patxi Saez Beloki (Beasain, Guipúscoa, País Basc, 8 de març de 1964) és un sociolingüista basc membre de la Reial Acadèmia de la Llengua Basca-Euskaltzaindia. Llicenciat en Ciències Socials i de la Informació i especialista en Planificació Lingüística per la Universitat del País Basc.

## El Paradigma del Carro

El 12 de febrer de 2016, a Bilbao, a la seu oficial de la Reial Acadèmia de la Llengua Basca, davant més d'un centenar d'acadèmics, investigadors i especialistes en llengua basca, va presentar per primera vegada el Paradigma del Carro, també anomenat Paradigma de la Necessitat Natural.
El Paradigma del Carro proposa un nou paradigma sociolingüístic per a la revitalització de les llengües minoritzades. És un arquetip o patró teòric que articula el carro de la revitalització de les llengües sobre dues rodes motrius —la de l'adquisició de la llengua i la de la seva utilització— que giren simultàniament sobre un mateix eix retroalimentant-se mútuament. La tracció del carro de la revitalització lingüística s'origina per la necessitat vital i funcional d'utilitzar la llengua com a instrument de comunicació social per a satisfer les necessitats humanes. És així que el constructe teòric del Paradigma del Carro està interconnectat amb la Piràmide de Maslow o jerarquia de les necessitats humanes.
Segons determina aquest marc teòric, la revitalització lingüística de tota llengua ha de començar per atendre i satisfer, en un primer moment, les necessitats humanes de comunicació efectives i afectives més bàsiques i primitives de l'individu (com són les relacions materno-filials i familiars, així com les relacions més íntimes d'amistat i confraternitat). Després de satisfer les necessitats vitals de comunicació de la primera socialització de l'individu la revitalització lingüística ha de centrar-se en les necessitats naturals de comunicació de la segona socialització com l'educació i culturització de l'individu en la qual intervenen agents socialitzadors tan importants com l'escola i els mitjans de comunicació amb un paper molt rellevant per a internet i les xarxes socials. Finalment, segons el Paradigma del Carro, l'activitat humana per antonomàsia, vinculada estretament amb l'evolució social i que és transversal a totes les necessitats humanes, és el treball. Amb el treball se satisfà des de la necessitat humana més primigènia, com és la necessitat vital d'alimentació, fins a la més complexa o sofisticada, com és l'auto-realització de l'ésser humà, situada en la cúspide de la Piràmide de Maslow. Per tant, la recuperació efectiva de tota llengua, quant a instrument de comunicació social, es culmina amb la normalització de la llengua en l'àmbit laboral, activitat central de l'organització social de l'individu.

## Referències

* ↑ Euskaltzaindiako organigrama osoa-Jagon saila pàgina web de la Reial Academia de la Llengua Basca
* ↑ Saez Beloki, Patxi (2017) Beharra da giltza Euskera aldizkaria, Bilbo: Euskaltzaindia
* ↑ Euskaltzaindia liderará una nueva estrategia para el fomento del euskera Arxivat 2020-03-17 a Wayback Machine. Diari DEIA, 13-2-2016
# Alexandra Gjerpen

Alexandra Gjerpen (nascuda el 27 de gener de 1985 a Norwalk, Connecticut, EUA) és una actriu noruega llicenciada en interpretació pel William Esper Studio de Nova York, on també va treballar-hi com a actriu. Es va presentar a l'Acadèmia de Teatre (departament de l'Acadèmia de les Arts d'Oslo) quatre vegades, però va ser rebutjada cada vegada. Es va traslladar a Sandnes (Rogaland) als cinc anys, on va créixer.
Ha participat en anuncis publicitaris, obres de teatre, curtmetratges i vídeos musicals. Va interpretar el paper d’Alex a la sèrie "Young Promising" de l'NRK durant quatre temporades del 2015 al 2018. Per aquest paper, fou nominada als premis Gullruten de 2016 en la categoria de millor actriu femenina. Des del 2017 ha interpretat el paper de l'esclava Tina a la sèrie de televisió "Vikingane". Pel paper de la pel·lícula "When I Fall" del 2018, fou nominada als Premis Amanda de 2019 com a millor actriu secundària. Gjerpen va interpretar el personatge principal a la sèrie dramàtica 22 de juliol, Anine, la periodista del diari Aftenposten. Per aquest paper, fou nominada als Premis de la Crítica de Sèries de televisió de 2020 en la categoria de millor actriu de sèrie.

## Filmografia
### Pel·lícules

* 2012 – The Job Interview
* 2016 – Meglerne, en el paper de recepcionista.
* 2018 – Now It's Dark, fan
* 2018 – Når jeg faller, com a Maria
* 2019 – Askeladden – i Soria Moria slott, com a Solfrid
* 2021 – Prosjekt Z, com a Alex

### Sèries de televisió

* 2013 – High Maintenance, com a Rachel
* 2015-2018 - Unge lovende, com a Alex
* 2017-2020: Vikingane, com a Tina
* 2018: Neste sommer, en episode
* 2020: 22. juli, com Anine

## Referències

* ↑ Gravklev, Bente R. «Alexandra Gjerpen: – Mitt utseende var ikke på moten» (en noruec). Dagsavisen, 08-03-2016 [Consulta: 27 juliol 2021].
* ↑ de la Torre, Toni «22 de Juliol». El Món de la Tele [Consulta: 27 juliol 2021].
* ↑ Kifle, Mylena «Seriekritikerprisen: NRK-serie fikk gjeveste pris» (en noruec). Aftenposten, 25-09-2020 [Consulta: 27 juliol 2021].
* ↑ «Arxius de Alexandra Gjerpen». elmondelatele.cat. [Consulta: 3 octubre 2022].
# Cambra d'Horus

La Cambra d'Horus també anomenada Tomba-Illa és una suposada cambra de dimensions desconegudes que posseiria una «illa» al centre i un canal fins al Nil. Historiadors com el grec Heròdot van afirmar haver sentit parlar d'ella i altres com el romà Plini el Vell les recullen per altres fonts.
Excepte l'anomenada cambra subterrània, situada sota la Piràmide de Kheops, no ha estat trobada, tot i les investigacions portades a terme per diferents equips d'arqueòlegs i egiptòlegs. A més, Heròdot no va dir que estiguessin sota la Gran piràmide, sinó «al turó sobre la qual s'alcen les piràmides».
| « | Deu van ser, com dic, els anys que es van emprar en la construcció d'aquesta calçada (processional) i de les cambres subterrànies del turó sobre la qual s'alcen les piràmides, cambres que, perquè li servissin de sepultura, Keops es va fer construir-conduint fins a allí un canal amb aigua procedent del Nil-en una illa. | » |
| — Heròdot, Història (llibre II, 124, 4) |||

## Investigacions realitzades a la Gran Piràmide

El 1873 Howard Vyse va realitzar forats a la cambra subterrània i va explorar la Gran Piràmide emprant dinamita.
El 1963 J. Bruchet estudià el fenomen segons el qual converses mantingudes en una cambra són escoltades en una altra, per la qual cosa conclou que era possible el fet descrit per Heròdot i realitza la següent afirmació:
| « | Per què no serien autèntics passatges acústics, que acabessin en unes caixes de ressonància? Aquesta suposició implicaria l'existència, a l'interior de la piràmide, d'altres cambres encara desconegudes | » |
| — J. Bruchet, 1963 |||
| « | Els dites de Heròdot no s'haurien de descartar per endavant perquè l'excavació de la Cambra Subterrània no va trigar més de dos anys de treball, i l'estranya ressonància que s'observa en ella podria significar que hi ha una gran estança sota ella, desconeguda fins ara. | » |
| — Andrea Pochan, 1969 |||

## La cambra en la ficció

El dibuixant i guionista belga Edgar Pierre Jacobs en el seu doble àlbum «El secret de la Gran Piràmide», dins de les Aventures de Blake i Mortimer, col·loca a aquesta enigmàtica dependència al centre de la intriga i arriba a mostrar fidedignament segons les descripcions disponibles, incloent l'accés subterrani des del riu Nil

## Referències

* 1 2 3 Pablo de Jevenois, «El enigma de Keops», n.º 83 de La aventura de la Historia. Madrid: Arlanza Ediciones, julio de 2006. ISSN 1579-427X
* ↑ De La Torre Suárez, http://www.egiptomania.com/piramides/keops.htm, última visita 7/2/2012
* ↑ Antic col·laborador del dibuixant Hergé.
* ↑ La flama Cambra d'Horus
* ↑ Edgar Pierre Jacobs: El secret de la Gran Piràmide. Barcelona: Norma Editorial.

## Enllaços externs

* http://www.egypt.co.jp/index.html Arxivat 2012-01-05 a Wayback Machine. Lloc oficial de Sakuji Yoshimura.
* http://www.waseda.jp/top/index-e.html Pàgina de la Universitat de Waseda.
# Norma Croker

Norma Croker (Brisbane, 11 de setembre de 1934 - Brisbane, 21 d'agost de 2019), posteriorment de casada Fleming, va ser una atleta australiana, especialista en curses de velocitat i salt de llargada, que va competir durant la dècada de 1950.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. En els 4x100 metres, formant equip amb Shirley Strickland, Fleur Mellor i Betty Cuthbert, va guanyar la medalla d'or i va establir dos rècords mundials, mentre en els 200 metres finalitzà en quarta posició. Quatre anys més tard, als Jocs de Roma, disputà tres proves del programa d'atletisme. Fou quinzena en la prova del salt de llargada, mentre en les altres dues proves quedà eliminada en sèries.
Durant la seva carrera esportiva no guanyà cap campionat nacional. El 2009 fou incorporada al Queensland Sport Hall of Fame.

## Millors marques

* 100 metres. 11,6" (1956)
* 200 metres. 23,5" (1956)
* Salt de llargada. 6.06 metres (19609

## Referències

* ↑ «Queensland’s first Olympic gold medallist dies» (en anglès), 22-08-2019. [Consulta: 26 febrer 2021].
* 1 2 Norma Croker a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Athletics Australia historical results». Arxivat de l'original el 26 juliol 2008. [Consulta: 15 febrer 2010].
* ↑ «Ms Norma Croker». Queensland Sport Hall of Fame. qsport.org.au. Arxivat de l'original el 26 de gener 2014. [Consulta: 26 gener 2014].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Lambertocyon

Lambertocyon és un gènere de mamífer extint de la família dels arctociònids que visqué durant el Paleocè. Se n'han trobat restes fòssils als Estats Units.

## Referències

* 1 2 The Paleobiology Database. Taxonomia i distribució de plantes i animals fòssils.
* P. D. Gingerich. 1979. Journal of Paleontology 53(3)
# Nils Karlsson

Nils Karlsson (Mora, 25 de juny de 1917 - Mora, 16 de juny de 2012), també conegut com a Mora-Nisse, fou un esquiador de fons suec que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Sankt Moritz, on disputà dues proves del programa d'esquí de fons. Guanyà la medalla d'or en la prova dels 50 quilòmetres, mentre en la dels 18 quilòmetres fou cinquè. Quatre anys més tard, als Jocs d'Oslo, va disputar novament les dues mateixes proves del programa d'esquí de fons. Fou cinquè en els 18 quilòmetres i sisè en els 50 quilòmetres.
En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat del Món d'esquí nòrdic i trenta-set campionats nacionals, disset d'ells en categoria individual. També guanyà nou edicions de la Vasaloppet (1943, 1945, 1946, 1947, 1948, 1949, 1950, 1951 i 1953) i dues edicions de la cursa de 50 quilòmetres al Festival d'esquí de Holmenkollen (1947 i 1951). Durant la seva carrera va participar en 256 curses, situant-se en les sis primeres posicions en 246 d'elles. El 1944 va rebre la medalla d'or Svenska Dagbladet i el 1952 la medalla Holmenkollen.
Un cop retirat passà a gestionar la Vasaloppet i entre 1954 i 1966 va entrenar l'equip nacional d'esquí de fons.

## Referències

* ↑ «Mora-Nisse har avlidit» (en swedish). Svenska Dagbladet, 16-06-2012 [Consulta: 16 juny 2012].
* 1 2 3 4 «Nils Karlsson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 6 gener 2020].
* 1 2 «Nils "Mora-Nisse" Karlsson». A: Nationalencyklopedin (en swedish) [Consulta: 3 setembre 2010].
* ↑ Nils Karlsson a Federació Internacional d'Esquí. Consulta 6 gener 2020
# Arne Borg

Arne Borg (Sankt Nikolai församling, 18 d'agost de 1901 - Vallentuna, 6 de novembre de 1987) va ser un nedador suec que va disputar tres edicions dels Jocs Olímpics durant la dècada de 1920. Era el germà bessó d'Åke Borg.
El 1920, a Anvers, va disputar tres proves del programa de natació. Destaca la quarta posició en el 4x200 metres lliures, mentre en les altres dues quedà eliminat en sèries. El 1924, a París, va disputar quatre proves del programa de natació. Va guanyar la de plata en els 400 metres lliures i 1.500 metres lliures i la de bronze en els 4x200 metres lliures, on va fer equip amb Åke Borg, Thor Henning, Gösta Persson, Orvar Trolle i Orvar Trolle. En els 100 metres lliures fou quart. El 1928, a Amsterdam, va disputar tres proves del programa de natació. Guanyà la medalla d'or en els 1.500 metres lliures i la de bronze en els 400 metres lliures, mentre en els 4x200 metres lliures fou cinquè.
En el seu palmarès també destaquen vuit medalles als Campionats d'Europa de natació, cinc d'or, dues de plata i una de bronze entre les edicions de 1926 i 1927.

## Referències

* 1 2 3 «Arne Borg Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 27 juliol 2018].
* ↑ Arne Borg Comitè Olímpic Suec