OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Péter Kusztor

Péter Kusztor (Budapest, 27 de desembre de 1984) és un ciclista hongarès. Professional des del 2006 fins al 2024. Del seu palmarès destaquen els campionats nacionals tant en ruta com en contrarellotge.

## Palmarès

* 2005
** Campió d'Hongria sub-23 en contrarellotge
* 2007
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi ciclista de Gemenc
** Vencedor d'una etapa del Tour de Szeklerland
* 2008
** 1r al Gran Premi Hydraulika Mikolasek
** 1r al Gran Premi Bradlo
** 1r al Gran Premi Betonexpressz 2000
* 2010
** Campionat d'Hongria en ruta
** Campionat d'Hongria en contrarellotge
* 2011
** 1r al Tour de Bretanya
* 2012
** Campionat d'Hongria en ruta
* 2018
** 1r a la V4 Special Series Debrecen - Ibrany

## Referències

* ↑ «Visszavonul Kusztor Péter magyar bajnok, olimpikon kerékpáros» (en hongarès). m4sport, 01-10-2024. [Consulta: 1r novembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Louis Bastien

Louis Bastien (París, 26 d'octubre de 1881 - Châteauroux, 13 d'agost de 1963) va ser un ciclista i tirador francès que va prendre part en els Jocs Olímpics de París de 1900.
En ciclisme va prendre part en la prova dels 25 quilòmetres masculins, aconseguint la medalla d'or, per davant dels també francesos Louis Hildebrand i Auguste Daumain.
En esgrima ho feu en la prova d'espasa, quedant eliminat en la ronda preliminar.

## Palmarès

* 1900
** Medalla d'or en els 25 quilòmetres als Jocs Olímpics
** Campió del món de mig fons amateur

## Referències

* Fitxa de Louis Bastien a museociclismo.it
# Maria Josep Picó i Garcés

Maria Josep Picó i Garcés (Sagunt, Camp de Morvedre, 1973) és una periodista i política valenciana.
Ha col·laborat en diversos mitjans de comunicació, com ara Televisió Valenciana, Ràdio Nou, El Temps o Mètode, la revista de divulgació científica de la Universitat de València. Des del 1998 és col·laboradora del diari Levante-EMV. El 2004 per posar en marxa i dirigir la revista de natura i ciència Nat, de l'editorial Sàpiens Publicacions. El 2005 va rebre el Premi Nacional de Periodisme Mediambiental. Imparteix classes al Màster de Comunicació Científica, Sanitària i Ambiental de la Universitat Pompeu Fabra de Barcelona, al Grau en Periodisme de la Universitat Jaume I (UJI) de Castelló i publica articles d'opinió, ecologia i meteorologia en diversos diaris de l'àrea mediterrània del grup Editorial Premsa Ibèrica. També ha publicat El canvi climàtic a casa nostra (2007) i El planeta i tu. Idees per a cuidar el medi ambient (2008).
Per a les eleccions estatals del 10 de novembre de 2019, fou convidada per la coalició de Compromís i Més País com a número 2 de la circumscripció de València com a independent i va substituir al diputat Joan Baldoví els darrers mesos de la legislatura quan aquest va dimitir per ser candidat a la presidència de la Generalitat a les eleccions a les Corts Valencianes.
El 2023 també va ocupar el segon lloc de les llistes de Compromís a les eleccions locals de Sagunt aconseguint l'acta de regidora. Un any després s'integrà en l'executiva del partit Més-Compromís liderada per la secretària general Amparo Piquer, triada al 9è Congrés Nacional del partit.

## Referències

* ↑ «Maria Josep Picó y Arturo Larena Larena, Premio Nacional de Periodismo Medioambiental 2005» (en castellà). El Mundo. EFE, 07-06-2005 [Consulta: 14 juny 2013].
* ↑ «Maria Josep Picó i Garcés». Andana Editorial, 2011. [Consulta: 14 juny 2013].
* ↑ València, Sergi Pitarch-. «Més Compromís-Més País situa la periodista Maria Josep Picó de segona per València i l'ex de Podemos Llum Quiñonero al Senat per Alacant» (en castellà). [Consulta: 7 octubre 2019].
* ↑ NTC, À Punt. «Maria Josep Picó pren possessió com a diputada al Congrés en substitució de Joan Baldoví», 18-05-2023. [Consulta: 26 setembre 2023].
* ↑ «Hui ha quedat constituïda la Corporació Municipal 2023-2027 i investit alcalde el socialista Darío Moreno Lerga». [Consulta: 26 setembre 2023].
* ↑ Press, Europa. «Amparo Piquer incorpora a su candidatura de Més a Toni Gisbert, Maria Josep Picó y Marta Murciano» (en castellà), 15-10-2024. [Consulta: 26 octubre 2024].
* ↑ «Amparo Piquer revalida com a secretària general de Més Compromís amb el 53,06% dels vots». [Consulta: 26 octubre 2024].
# Letizia Bertoni

Letizia Bertoni (Milà, 5 de març de 1937) és una atleta italiana, ja retirada, especialista en curses de velocitat i tanques, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on disputà dues proves del programa d'atletisme. Fou cinquena en els 4x100 metres, mentre en els 200 metres quedà eliminada en sèries. Quatre anys més tard, als Jocs de Roma, tornà a disputar dues proves del programa d'atletisme. Fou cinquena en els 4x100 metres, mentre en els 80 metres tanques quedà eliminada en sèries.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en la prova dels 4x100 metres del Campionat d'Europa d'atletisme de 1954, formant equip amb Maria Musso, Giuseppina Leone i Milena Greppi. Guanyà deu campionats nacionals, un dels 200 metres (1962), set dels 80 metres tanques (1958, 1959, 1960, 1961, 1962, 1963 i 1964) i dos dels 4x100 metres (1957 i 1963). Va millorar dues vegades el rècord italià dels 80 metres tanques i dels 4x100 metres.

## Millors marques

* 100 metres. 11.9" (1960)
* 200 metres. 24.6" (1961)
* 80 metres tanques. 11.0" (1963)

## Referències

* ↑ Letizia Bertoni a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ «"CAMPIONATI "ASSOLUTI" ITALIANE SUL PODIO TRICOLORE – 1923 2012». sportolimpico.it. Arxivat de l'original el 24 desembre 2012. [Consulta: 23 juny 2013].
* ↑ Waśko, Janusz (1953-). Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. GreenArt Jacek Kardasz, 2013, p. 265 i 363. ISBN 978-83-62033-30-0.
# Guy Nosbaum

Guy Nosbaum (Corbeil-Essonnes, 10 de maig de 1930 - Bagnolet, 12 d'agost de 1996) fou un remer francès que va competir durant la dècada de 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on quedà eliminat en sèries en la prova del quatre amb timoner del programa de rem. Als Jocs de Roma de 1960 guanyà la medalla de plata en la prova del quatre amb timoner, formant equip amb Robert Dumontois, Jacques Morel, Claude Martin i Jean Klein.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al Campionat d'Europa de rem de 1953.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Guy Nosbaum». [Consulta: 2 juny 2022].
* ↑ «Rudern - Europameisterschaften (Herren - Zweier m. Stm.)». [Consulta: 2 juny 2022].
* ↑ «NOSBAUM-MARTIN CHAMPIONS D'EUROPE en " deux barré "» (en francès), 18-08-1953. [Consulta: 2 juny 2022].
# Pa de pessic

El pa de pessic, bescuit (com es diu al País Valencià i a altres llocs) o pa d'En Pou (com s'anomena a Mallorca) és un tipus de coca de pasta fina, lleugera i esponjosa, feta de farina, ous, sucre i amb freqüència rent. Moltes vegades es perfuma amb ratlladura de llimona o de taronja, i de vegades amb una mica de canyella o d'algun licor. S'anomena sovint genovesa el bescuit bàsic que només conté ous, sucre i farina (per cada 100g de farina conté 4 ous i 100g de sucre) i és la base de molts pastissos farcits.
La seva lleugeresa i esponjositat es deu precisament al fet de no contenir greixos, a part dels provinents de l'ou. No és sec perquè aquesta característica depèn de la cocció (temps i temperatura). S'associa amb l'esmorzar i el berenar, tot i que pot servir de base per a pastissos d'aniversari, nupcials, etc. S'acostuma a empolvorar pel damunt amb sucre fi, però en versions més de festa se'l pot cobrir amb crema, nata, rovell d'ou cremat, trufa, etc. També es pot partir per la meitat i farcir-lo amb melmelada, figat o crema, per exemple.
Se'n poden fer versions diferents si es perfuma la massa amb algun ingredient, com fruita seca o fruita confitada. Un de molt popular és el pa de pessic de xocolata, que és igual excepte que conté cacau o xocolata en comptes de part de la farina. En forma petita, serveix de base per a fer cupcakes.

## Referències

* ↑ «Bescuit». [Consulta: 1r novembre 2024].
* 1 2 «Pa de pessic». [Consulta: 1r novembre 2024].
* ↑ «Pa de pessic». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «PA DE PESSIC “GENOVÉS”», 03-07-2017. [Consulta: 1r novembre 2024].
* 1 2 «Vuit receptes amb pa de pessic». [Consulta: 1r novembre 2024].

## Vegeu també

* Pa d'espècies
* Melindro
* Llengua de gat
* Coulant

## Enllaços externs

* Recepta senzilla i tradicional del pa de pessic (català)
* Recepta del pa de pessic @ gastroteca.cat (català)
# Jetse Bol

Jetse Bol (Avenhorn, Koggenland, 8 de setembre de 1989) és un ciclista neerlandès, professional des del 2010 fins al 2024. En el seu palmarès destaquen les tres victòries a l'Olympia's Tour.

## Palmarès

* 2009
** 1r a l'Olympia's Tour
** 1r a la Parel van de Veluwe
* 2010
** 1r al Triptyque des Monts et Châteaux i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa del Tour de Normandia
** Vencedor d'una etapa del Tour de Bretanya
* 2011
** 1r a l'Olympia's Tour i vencedor de 2 etapes
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Bretanya
* 2015
** 1r a l'Olympia's Tour i vencedor d'una etapa

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2014. 156è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2017. 69è de la classificació general
* 2018. 101è de la classificació general
* 2019. 104è de la classificació general
* 2020. 80è de la classificació general
* 2021. 71è de la classificació general
* 2022. 89è de la classificació general
* 2023. 110è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Jetse Bol se retira y se unirá a la dirección deportiva del Burgos-BH» (en castellà). ciclismoafondo, 17-10-2024. [Consulta: 1r novembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Jetse Bol a ProCyclingStats
# Mare de Déu del Montgoi

Mare de Déu del Montgoi és un santuari del municipi de Vilaverd (Conca de Barberà) protegit com a bé cultural d'interès local. El primer esment d'una capella en aquest lloc data del 1214.

## Descripció

El santuari està situat a la part de ponent de la vila, sobre un turonet al costat de l'estació. El culte en aquest indret és documentat des del segle xiii, malgrat que l'edifici actual és del segle xv, amb diverses modificacions en els segles posteriors fins al segle xviii. S'hi accedeix per dues portes situades ambdues en el seu costat meridional, una en els peus de la nau i l'altre en el braç del creuer.
L'edifici té planta de creu llatina i la coberta amb voltes de canó, construïdes amb guix, mentre que al creuer són d'aresta amb els nervis de pedra. Darrere l'altar hi ha el cambril, on es venera la imatge de la verge, còpia de l'existent abans de 1936, talla de fusta d'uns 80cm, probablement del segle xvi. Al damunt de la porta hi ha sengles ulls de bou i sobre el mur meridional de la nau, un campanar d'espadanya molt senzill.
Als peus de la construcció hi ha una casa adossada, probablement del mateix temps en què es construí l'ampliació de la capçalera on es troba el cambril, que probablement i per la seva forma podria tractar-se d'un afegit del segle xviii.
En aquest indret se celebrava un important romeria l'endemà de Sant Cristòfor i la seva festa és el Dilluns de Pasqua. Hi acudia gent dels pobles de Lilla, la Riba i Rojals en temps de pestes i secades.

## Referències

* ↑ «Santuari de la Mare de Déu del Montgoi». Consell Comarcal de la Conca de Barberà, 2016. Arxivat de l'original el 2021-12-27. [Consulta: 27 juny 2022].
* 1 2 3 4 «Mare de Déu del Montgoi». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 maig 2012].

## Enllaços externs

* «Mare de Déu del Montgoi». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Lauri Kalima

Lauri Kalima (Hèlsinki, 29 de setembre de 1916 - Jyväskylä, 24 de juliol de 2004) va ser un atleta finlandès, especialista en el salt d'alçada, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre als Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on fou sisè en el salt d'alçada del programa d'atletisme.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en la prova del salt d'alçada al Campionat d'Europa d'atletisme de 1938, rere Kurt Lundqvist i Kalevi Kotkas. A nivell nacional guanyà el campionat finlandès de salt d'alçada de 1939 i 1942.

## Millors marques

* Salt d'alçada. 2,01 metres (1936)

## Referències

* ↑ «Lauri Kalima Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 30 abril 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 30 abril 2020].
* ↑ Hannus, Matti.. Yleisurheilu : tuhat tähteä. Porvoo: WSOY, 1983, p. 410. ISBN 951-0-11900-8.
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 30 abril 2020].
# Dorothy Jeakins

Dorothy Jeakins (San Diego, Estats Units 1914 - Santa Bàrbara 1995) fou una dissenyadora de roba estatunidenca de pel·lícules i obres de teatre, i guanyadora de tres premis Oscar.

## Vida personal

Va néixer l'11 de gener de 1914 a la ciutat de San Diego, població situada a l'estat nord-americà de Califòrnia. Va estudiar a la Fairfax High School i posteriorment al Otis Art Institute (actualment conegut com a Otis College of Art and Design).
Es retirà l'any 1990 i morí el 21 de novembre de 1995 a la seva residència de Santa Bàrbara.

## Carrera artística

Inicià la seva carrera a la Works Progress Administration i posteriorment a la dècada del 1930 entrà a treballar per The Walt Disney Company. En la seva estada a la companyia de moda "I. Magnin & Company" el director Victor Fleming es fixà amb ella i la contractà per realitzar el vestuari a color de la seva pel·lícula Joan of Arc (1948) juntament amb Barbara Karinska, pel qual ambdues guanyaren el premi Oscar a millor vestuari en la primera edició que es convocà aquest premi.
Jeakins es considerà una dissenyadora freelance i no signà cap contracte en exclusivitat per cap estudi cinematogràfic. Durant 39 anys estigué en actiu, aconseguint guanyar dos Oscar més per Samson and Delilah (1950) (juntament amb Edith Head, Elois Jenssen, Gile Steele i Gwen Wakeling) i La nit de la iguana (1964). També és coneguda per les seves creacions a Niagara, Els Deu Manaments (1956), Somriures i llàgrimes (1965), Petit gran home (1970), The Way We Were (1973), El jove Frankenstein (1974), On Golden Pond (1981) o Els dublinesos (1987).
Al llarg de la seva carrera participà en diverses produccions teatrals de Broadway, entre elles South Pacific, El Rei Lear o The World of Suzie Wong.

## Premis
### Premi Oscar

| Any | Premi | Categoria | Nominat |
| 1948 | Millor vestuari color | Joan of Arc (juntament amb Barbara Karinska) | Guanyador |
| 1950 | Millor vestuari color | Samson and Delilah (juntament amb Edith Head, Elois Jenssen, Gile Steele i Gwen Wakeling) | Guanyador |
| 1952 | Millor vestuari color | L'espectacle més gran del món (juntament amb Edith Head i Miles White) | Nominat |
| 1952 | Millor vestuari blanc i negre | My cousin Rachel (juntament amb Charles Le Maire) | Nominat |
| 1956 | Millor vestuari color | Els Deu Manaments (juntament amb Edith Head, Ralph Jester, John Jensen i Arnold Friberg) | Nominat |
| 1961 | Millor vestuari blanc i negre | La calúmnia | Nominat |
| 1962 | Millor vestuari color | The Music Man | Nominat |
| 1964 | Millor vestuari blanc i negre | La nit de la iguana | Guanyador |
| 1965 | Millor vestuari color | The Sound of Music | Nominat |
| 1966 | Millor vestuari color | Hawai | Nominat |
| 1973 | Millor vestuari color | The Way We Were (juntament amb Moss Mabry ) | Nominat |
| 1987 | Millor vestuari color | Els dublinesos | Nominat |

### Premi Tony

| Any | Premi | Categoria | Nominat | Resultat | Ref |
| 1957 | Millor vestuari | Major Barbara i Too Late the Phalarope | Nominat |
| 1959 | Millor vestuari | The World of Suzie Wong | Nominat |

## Enllaços externs

* (anglès) IMDB - Dorothy Jeakins
# Li Ronghua

Li Ronghua (xinès: 李榮華) (valor desconegut, 21 de setembre de 1956) és una exremadora xinesa que va competir sota bandera durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics de Seül, on disputà dues proves del programa de rem. Guanyà la medalla de plata en la competició del quatre amb timoner, formant equip amb Hu Yadong, Yang Xiao, Zhang Xianghua i Zhou Shouying; i la de bronze en la prova del vuit amb timoner. Quatre anys més tard, als Jocs de Barcelona, fou cinquena en la prova del vuit amb timoner del programa de rem. En el seu palmarès també destaca una medalla d'or als Jocs Asiàtics de 1986. En totes les ocasions n'era la timoner.

## Referències

* ↑ «Hu Yadong Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 25 d'octubre 2012. [Consulta: 22 octubre 2019].
* ↑ Fitxa a worldrowing.com Arxivat 2021-01-12 a Wayback Machine. FISA
# Albin Vidović

Albin Vidović (Zagreb, 11 de febrer de 1943 - Bjelovar, 7 de març de 2018) fou un jugador d'handbol iugoslau d'origen croat, que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics de Múnic, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol.
Com a jugador també guanyà la medalla d'or al Campionat del món d'handbol de 1964; la Copa d'Europa d'Handbol de 1972, la lliga iugoslava de 1961, 1967, 1968, 1970, 1971 i 1972 i la copa iugoslava de 1968.

## Referències

* ↑ «Albin Vidović Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 23 de setembre 2011. [Consulta: 14 juliol 2019].
* ↑ Preminuo 'zlatni' rukometni olimpijac Albin Vidović Arxivat 2019-01-26 a Wayback Machine. a hoo.hr (croat)
# Antigen oncofetal

Els antigen oncofetal és una proteïna que s'expressa en els teixits d'un organisme en la fase de desenvolupament fetal però no en l'individu adult normal. No obstant això apareix en concentracions elevades en les cèl·lules canceroses, pel que pot utilitzar-se com marcador tumoral per a detectar l'existència d'un tumor maligne.
La seva detecció no implica necessàriament el diagnòstic de càncer, ja que poden aparèixer en petites quantitats en les cèl·lules normals i també en diferents processos que ocasionen inflamació.
Els antígens oncofetals que més s'utilitzen en medicina són l'antigen carcinoembrionari i l'alfa-fetoproteïna. Es creu que els gens que codifiquen aquestes proteïnes es silencien a partir del desenvolupament fetal, però deixen d'estar reprimits quan en la cèl·lula es produeix una transformació que origina un càncer.

## Referències

* ↑ Robbins i cotra: Patologia estructural i funcional , 7a edició, Elsevier España SA, 2005, ISBN 84-8174-841-2. Consultat el 2010.08.01
# Aitor Etxaburu Castro

Aitor Etxaburu Castro (Eibar, País Basc 1966) és un jugador d'handbol basc, ja retirat, guanyador d'una medalla olímpica.

## Biografia

Va néixer el 17 de juny de 1966 a la ciutat d'Eibar, població situada a la província de Guipúscoa.

## Carrera esportiva

Va participar, als 26 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a Barcelona (Catalunya), on va aconseguir guanyar un diploma olímpic en finalitzar cinquè en la competició olímpica d'handbol masculí per equips. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units) aconseguí guanyar la medalla de bronze amb la selecció espanyola d'handbol en derrotar en el partit pel tercer lloc a la selecció francesa.
Ha estat membre del FC Barcelona, Club Balonmano Cantabria, Club Balonmano Granollers i Club Deportivo Bidasoa. Una vegada retirat passà a exercir d'entrenador.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Aitor Etxaburu». [Consulta: 11 febrer 2023].
* ↑ «Comité Olímpico Español», 03-03-2016. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 11 febrer 2023].
* ↑ «Aitor Etxaburu Castro | enciclopedia.cat». [Consulta: 11 febrer 2023].
* ↑ «El Anaitasuna arranca la pretemporada con Etxaburu en el banquillo pamplonés. Diario de Noticias de Navarra», 22-10-2012. Arxivat de l'original el 2012-10-22. [Consulta: 11 febrer 2023].
# Lawrence Shields

Marion Lawrence "Larry" Shields (West Chester, Pennsilvània, 5 de març de 1895 - Rochester, Minnesota, 19 de febrer de 1976) va ser un atleta nord-americà que corregué sobretot a la categoria dels 1.500 metres.
Va participar, representant-hi els Estats Units, a la categoria dels 1.500 metres, als Jocs Olímpics d'Estiu de 1920, que se celebraren a Anvers (Bèlgica). Hi guanyà la medalla de bronze i tot i que formà part de l'equip estatunidenc que s'endugué la medalla d'or a la cursa dels 3.000 metres no va ser premiat amb una medalla per ser un dels corredors més febles de l'equip.

## Referències

* ↑ «Marion Lawrence "Larry" Shields Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 6 juliol 2016].
# Lilies Handayani

Lilies Handayani (Surabaya, 15 d'abril de 1965) és una ex-tiradora amb arc indonèsia que va competir entre la dècada de 1980 i la del 2000. Junt amb les seves companyes Nurfitriyana Saiman i Kusuma Wardhani, guanyà la primera medalla olímpica per Indonèsia.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics de Seül, on va disputar dues proves del programa de tir amb arc. Va guanyar la medalla de plata en la competició per equips, mentre en la prova individual finalitzà en trentena posició.

## Referències

* ↑ «Lilies Handayani Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 3 desembre 2019].
* ↑ Lilies Handayani a worldarchery.org