OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pterygotrigla macrolepidota

Pterygotrigla macrolepidota és una espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids.

## Descripció

* Fa 15 cm de llargària màxima.
* Escates laterals grans.
* El cap és, sobretot, rogenc, mentre que el dors, els flancs i el ventre són blancs.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat que viu fins als 500 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: badia de Tosa (el Japó) i Nova Caledònia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Waite E. R., 1899. Scientific results of the trawling expedition of H. M. C. S. "Thetis." Mem. Aust. Mus. v. 4 (pt 1). 2-132.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Kamohara, T., 1938. On the offshore bottom-fishes of Prov. Tosa, Shikoku, Japan. Maruzen Kobushiki Kaisha, Tokyo. Fishes Prov. Tosa: 1-86.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Richards, W.J., 1999. Triglidae. Gurnards, sea robins, armored gurnards, and armored sea robins. p. 2359-2363. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.). FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 4. Bony fishes part 2 (Mugilidae to Carangidae). FAO, Roma.
* ↑ Del Cerro, L. i D. Lloris, 1997. Gurnard fishes (Scorpaeniformes, Triglidae) from off New Caledonia, with description of five new species. p.91-124. A: B. Séret (ed.) Résultats des Campagnes MUSORSTOM. Mem. Mus. Natl. Hist. Nat. (MMNHN), 17(174), París.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Puig de la Cometa

El Puig de la Cometa, o de la Cometa d'Espanya és una muntanya de 2.763 m d'altitud situada al massís del Carlit, concretament al límit entre l'Alta Cerdanya, i el Sabartès, al País de Foix, del Llenguadoc (Occitània) al nord, concretament entre els termes comunals d'Angostrina i Vilanova de les Escaldes, i Orlun.
Està situat a l'extrem nord del terme comunal d'Angostrina i Vilanova de les Escaldes i al sud-oest del d'Orlun. És a prop al sud-oest del Puig de la Portella Gran
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC

## Referències

* ↑ El Puig de la Cometa en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].

## Bibliografia

* Becat, Joan. «5 - Angostrina i Vilanova de les Escaldes». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Angostrina i Vilanova de les Escaldes». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Cyprinella lutrensis

Cyprinella lutrensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Estats Units i nord de Mèxic.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Baird, S. F. & C. F. Girard. 1853. Descriptions of new species of fishes, collected by captains R. B. Marcy, and Geo. B. M'Clellan, in Arkansas. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 6: 390-392.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L.M. i B.M. Burr, 1991. A field guide to freshwater fishes of North America north of Mexico. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Vall Wright

La Vall 'Wright és la vall central de les Valls Seques dins les Muntanyes Transantàrtiques, està situada a les coordenades aproximades de 77° 10′ S, 161° 50′ E﻿ / ﻿77.167°S,161.833°E﻿ / -77.167; 161.833. Dins la vall Wright hi ha el riu Onyx, que és el més gran de l'Antàrtida, el Llac Brownworth, que és l'origen del riu Onyx i el Llac Vanda,que és omplert pel riu Onyx. A la seva part sud-oest hi ha l'Estany Don Juan que és hipersalí.
Encara que parts del sistema de la vall van ser descobertes el 1903 per l'expedició dirigida per Scott, la part del centre de la vall no es va veure fins a les fotografies aèries preses el 1947.
Cap a la dècada de 1960 els científics es van interessar pel fet que aquesta ia ltres valls romanguessin lliures de gel com a mínim des de fa milers d'anys. També el Llac Vanda presenta unes característiques tèrmiques inusuals.

## Referències

* ↑ Harrowfield, David L., 2005: Vanda Station, History of an Antarctic Outpost. New Zealand Antarctic Society. ISBN 0-473-06467-7
* ↑ McKelvey, B. C., and P. N. Webb, 1962: "Geological investigations in southern Victoria Land, Antarctica, 3, Geology of the Wright Valley." New Zealand Journal of Geology and Geophys. 5, 143-162.

## Enllaços externs

* Wright Valley panoramic picture, view from Dais intrusion
# Mont Katmai

El mont Katmai (en anglès mount Katmai) és un gran estratovolcà que s'eleva fins als 2.047 msnm i que es troba a la península d'Alaska, dins el Parc i Reserva Nacionals de Katmai. El volcà fa uns 10 quilòmetres de diàmetre i està coronat per una caldera de 4,5 per 3 quilòmetres, que conté un llac de cràter format durant l'erupció del Novarupta de 1912.

## Activitat volcànica

Com a mínim el mont Katmai ha tingut dues grans erupcions des del Plistocè, però se'n desconeix la data exacte. Abans del 1912 el volcà es presentava com una muntanya composta per quatre estratovolcans, dos d'ells datats durant el Plistocè, alineats segons un eix nord-est-sud-oest. La majoria d'aquests cims van ser destruïts durant l'erupció del 6 juny al 21 juliol de 1912, l'única coneguga amb certesa del Mont Katmai1.
L'erupció de 1912 va tenir un Índex d'explosibilitat volcànica de grau 3 i va emetre 23 milions de metres cúbics de tefra durant les erupcions freatomagmàtique que van expulsar lava i cendres. En un mes i mig la pressió a la cambra magmàtica del volcà va disminuir prou com per causar el col·lapse del cim de la muntanya, creant l'actual caldera. Cap a la fi de l'erupció es va crear un dom de lava a la part inferior de la caldera, el qual passa a ser una illa en omplir-se el cràter d'aigua i formar l'actual llac de cràter. Les precipitacions que alimenten el llac també donen com a resultat les glaceres que cobreixen els vessants del cim i les valls del voltant.
Els dipòsits piroclàstics, principalment les cendres, que cobrint, des de 1912 la vall de les Deu Mil Fumaroles, s'estenen cap al nord-oest del volcà no procedeixen de l'erupció del mont Katmai, sinó per la del Novarupta, la més important del segle xx, que va tenir lloc simultàniament, del 6 de juny a octubre de 1912. A més, la creació de la caldera del mont Katmai no s'atribueix exclusivament a la seva erupció sinó també la de Novarupta.
Altres possibles cinc erupcions entre 1912 i 1931 foren finalment descartades.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 (anglès) Global Volcanism Program - Katmai Arxivat 2013-05-14 a Wayback Machine.
* 1 2 3 (anglès) Global Volcanism Program - Histoire éruptive Arxivat 2012-10-23 a Wayback Machine.
* 1 2 (anglès) Geology.com - Novarupta : The Most Powerful Volcanic Eruption of the 20th Century

## Enllaços externs

* (anglès) Global Volcanism Program - Katmai Arxivat 2013-05-14 a Wayback Machine.
# Matavíus

Es diu matavíus una peça de secció triangular, habitualment fabricada en fusta, col·locada dins un encofrat per tal d'aixamfranar la peça resultant. D'aquesta manera les cantonades de la peça (normalment, de formigó) desapareixen, dificultant l'aparició d'esquerdes en aquestes zones i el dany a les persones per contacte violent (cops, rasponazos). També s'utilitzen per a crear juntes de dilatació-contracció i per crear trencaaigües en peces de formigó.

## Referències

* ↑ Páez, Alfredo. «Formigó armat» p. 939, 1986.
* ↑ Medina Sánchez, Eduardo. «Construcció d'estructures de formigó armat: edificació» p. 57, 2007.
* ↑ Somavilla, Joan. «Encofrats» p. 56, 2005.
* ↑ Palaia Pérez, Liliana. «Vocabulari bàsic de construcció arquitectònica» p. 48, 2005.
# Matxa-Rodnikí

Matxa-Rodnikí - Мача-Родники (rus) és un poble de l'óblast de Penza. Rússia. El 2010 tenia 233 habitants.

## Referències

* ↑ «Закон Пензенской области от 9 марта 2005 года № 774-ЗПО «Об административно-территориальном устройстве Пензенской области»». Arxivat de l'original el 2013-10-29. [Consulta: 20 octubre 2019].
# Maznuní

Els Maznuní van ser una família de nakharark d'Armènia amb feu hereditari al districte de Mazas, a la província de l'Airarat.

## Referències

* ↑ «-Armenian Princely Families-». Arxivat de l'original el 2020-07-31. [Consulta: 2 ndesembre 2021].
# Medicus Mundi

Medicus Mundi Internacional (MMI) és una organització no governamental internacional, fundada el 8 de desembre de 1962 per Francesc Abel i Fabre, entre d'altres. L'organització s'ocupa del desenvolupament de la cura mèdica i de la promoció de la salut i dels serveis mèdics als més empobrits, particularment de països en vies de desenvolupament. El MMI és una organització que té relacions oficials amb l'Organització Mundial de la Salut.
És una organització repartida arreu d'Europa, amb diferents organitzacions nacionals. El 1991 fou guardonada amb el Premi Príncep d'Astúries de la Concòrdia juntament amb l'organització Metges Sense Fronteres.

## Enllaços externs

* (anglès) Pàgina Oficial de Medicus Mundi Internacional
* (castellà) Fundació Príncep d'Astúries, Príncep d'Astúries de la Concòrdia 1991 Arxivat 2010-03-23 a Wayback Machine.
# Melrose (Escòcia)

Melrose (gaèlic escocès: Maolros, "bald moor")és una localitat que està situada al consell dels Scottish Borders, a Escòcia (Regne Unit), amb una població estimada a mitjan 2016 de 2510 habitants.
Està situada al sud-est d'Escòcia, prop de la costa de la mar del Nord i de la frontera amb Anglaterra.
Hi podem trobar l'abadia de Melrose, una abadia parcialment en ruïnes de l'orde del Cister fundada l'any 1136 per monjos cistercencs a petició del rei David I d'Escòcia '. El 2019 el lloc va rebre 61.325 visitants.
Melrose és el lloc de naixement del Rugby a 7 i també té un equip de rugbi, el Melrose RFC. El rugbi sempre ha estat l'esport més popular a Melrose.

## Galeria

* Abadia de Melrose
* Eildon Hills
* Abbotsford
* Market Square
* The Roman Heritage Centre

## Referències

* ↑ «Gaelic Placenames collected by Iain Mac an Tailleir (2003)». Scottish.parliament.uk. [Consulta: 2 març 2019].
* ↑ «Database: Melrose». Gaelic Place-names of Scotland. Ainmean-Àite na h-Alba. Arxivat de l'original el 27 March 2016. [Consulta: 31 octubre 2011].
* ↑ Citypopulation.de Estadísticas del concejo de Scottish Borders. Consultado el 21 de juliol de 2018.
* ↑ «, ALVA - Association of Leading Visitor Attractions». www.alva.org.uk. [Consulta: 18 novembre 2020].

## Enllaços externs

* Community council (anglès)
# Melquita

Un melquita és un membre de les comunitats cristianes del Pròxim Orient que, davant de les lluites cristològiques entorn del monofisisme, seguiren les indicacions del concili de Calcedònia i el mateix emperador. Precisament, el nom melquita prové del siríac ‘mlek’, ‘malko’, "rei". Més endavant, aquests cristians adoptaren també el ritu bizantí, primer en llengua siríaca –a Síria i a Palestina–, després en grec i, al final, majoritàriament, en àrab. Generalment s'anomena melquites els catòlics d'aquesta tradició, més que no pas els cristians ortodoxos.
El segle xviii l'església melquita es va dividir entre l'Església Ortodoxa d'Antioquia, ortodoxos grecs que continuaren sota l'autoritat del patriarca de Constantinoble fins finals del segle xix i l'Església Catòlica Melquita, catòlics grecs que van reconèixer l'autoritat del Papa de Roma. Amb tot, foren només els catòlics els qui continuaren usant el nom de melquites, així que en un ús modern, el terme fa referència exclusivament a aquests catòlics grecs de llengua àrab del Llevant.

## Referències

* ↑ «.xml Melquita». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Melrand

Melrand (en bretó Mêlrant) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 1.558 habitants. Limita al nord-oest amb Persquen, al nord amb Guern, al nord-est amb Le Sourn, a l'oest amb Inguiniel, a l'est amb Bieuzy, al sud-oest amb Bubry, al sud amb Quistinic i al sud-est amb Saint-Barthélemy. A l'inici del curs 2007 el 24% dels alumnes del municipi eren matriculats a la primària bilingüe.

## Demografia

Evolució de la població Cassini i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 2 635 | 2 714 | - | 2 761 | 2 887 | 2 907 | 2 705 | 3 109 | 3 128 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 3 053 | 3 040 | 3 212 | 3 032 | 3 181 | 3 241 | 3 295 | 3 421 | 3 535 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 3 600 | 3 570 | 3 666 | 3 712 | 3 658 | 3 637 | 3 526 | 3 005 | 2 575 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 2 149 | 2 031 | 1 883 | 1 771 | 1 584 | 1 525 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1900-1935 | François Robic |
| 1935-1959 | Louis Robic |
| 1959-1965 | Roger Bellec |
| 1965-1983 | Léon Pennober |
| 1983-2008 | Louis André |
| 2008- | Jean-Paul Pasco |

## Referències

* ↑ (francès) Ofis ar Brezhoneg: Enseignement bilingue
* ↑ http://cassini.ehess.fr/ Població abans del cens de 1962
* ↑ Melrand al web de l'Insee
# Metro d'Estocolm

El metro d'Estocolm (Stockholms tunnelbana) és el metro del comtat d'Estocolm a Suècia. El sistema té 100 estacions, 47 de les quals són subterrànies i la resta a l'aire lliure.
Hi ha set línies, amb una enumeració del 10 al 19, amb les línies agrupades en tres grups identificats per tres colors: línies verdes, vermelles i blaves. Cada color té dues o tres línies que comparteixen seccions al centre d'Estocolm.
El sistema de metro és propietat del Consell del Comtat d'Estocolm a través del Storstockholms Lokaltrafik.
El metro es va començar a planificar i construir l'any 1941 i la primera part del metro comença a funcionar l'any 1950 quan una línia de tramvia subterrani es reconverteix en metro.

## Tarifes

A gener del 2012 el preu del bitllet senzill és de 36 corones (uns 4 euros). Hi ha abonaments que permeten fer 8 viatges per 200 corones

## Referències

* ↑ http://sl.se/sv/Resenar/Valja-biljett/Vara-biljetter/Korta-eller-enstaka-resor/ Arxivat 2011-12-28 a Wayback Machine.
# Metro de Tel-Aviv

El metro de Tel-Aviv és un sistema de metro pesat previst per a l’àrea metropolitana de Tel-Aviv. Complementarà les línies de ferrocarril suburbà de Tel-Aviv i Israel per proporcionar una solució de transport ràpid per a la ciutat.

## Història

La idea del metro pesat va néixer el 2015 al ministeri israelià de finances, passant per alt el ministeri de transports. La justificació del ministeri era que la idea del ferrocarril lleuger no seria suficient per satisfer les necessitats de transport de Tel-Aviv per a la dècada del 2020, quan es van completar les primeres línies. S'han proposat moltes alternatives en els debats interns. Aleshores, al Ministeri de Transports va sorprendre la idea.
A principis de 2016, els dos ministeris van acordar un pla general que comprenia tres de les set línies de metro lleuger previstes, a més de tres noves línies de metro. El setembre de 2016, l'empresa governamental NTA (acrònim en hebreu de Urban Transportation Lines) va llançar una convocatòria per a un estudi de viabilitat de les línies de metro. S’estima que el cost final de totes les línies oscil·larà entre els 130 i el 150 mil milions de NIS.
El juliol de 2018, NTA va publicar una convocatòria per a la planificació de les tres línies de metro. El juliol de 2018, McKinsey va presentar al govern israelià un informe sobre els aspectes financers del projecte.
El 15 d'abril de 2019, el Comitè Nacional d'Infraestructures aprova el traçat de les tres línies de metro.

## Línies planificades

Es preveu que la construcció comenci cap al 2024-2026.
| Línia | Distància | Trajecte |
| M1 | 73 | Ra'anana – Herzliya – Ramat HaSharon – Northern Tel Aviv – Tel Aviv University – Bavli – Ayalon Highway (Tel Aviv) – Yigal Allon Street – Kiryat Shalom – Central Holon – Central Rishon LeZion – Ness Ziona – Rehovot – Bilu Junction ou Kfar Saba – Hod HaSharon – IWI Ramat HaSharon – Kiryat Atidim and Ramat HaHayal – Tel Aviv University – Bavli – Ayalon Highway (Tel Aviv) – Yigal Allon Street – Kiryat Shalom – Central Holon – Rishon LeZion Old Industrial Zone – Tzrifin – Be'er Ya'akov – Ramla – Lod |
| M2 | 32 | Bat Yam – Southern Holon – Holon Industrial Zone – Azor – Or Yehuda – Sheba Medical Center – Kiryat Ono – Ramat Siv and Kiryat Aryeh – Northeast Tel Aviv – Glilot – Herzliya Pitu'ah |
| M3 | 25 | Wolfson Medical Center – Central Tel Aviv – HaKirya – Nahalat Yitzhak – Giv'atayim – South Bnei Brak – Bar Ilan University – Giv'at Shmu'el – Petah Tikva – Giv'at HaShlosha – Rosh HaAyin |

## Referències

* ↑ «בלעדי: תוכנית האוצר לביטול הרכבת הקלה» (en hebreu). ynet, 01-10-2015. [Consulta: 2 juny 2019].
* ↑ «תוכנית: הקמת שלושה קווי מטרו במרכז» (en hebreu). ynet, 22-02-2016. [Consulta: 2 juny 2019].
* 1 2 דורי, אורן «לא רק רכבת קלה: רשת קווי מטרו במרכז הארץ ב-140 מיליארד שקל». TheMarker, 05-09-2016 [Consulta: 2 juny 2019].
* 1 2 «Tender published for planning Tel Aviv subway lines» (en hebreu). Globes. [Consulta: 2 juny 2019].
* ↑ «McKinsey: State can't afford Tel Aviv metro» (en hebreu). Globes. [Consulta: 2 juny 2019].
* ↑ «המטרו בגוש דן - צעד נוסף לקראת תחילת עבודות» (en hebreu). ynet, 15-04-2019. [Consulta: 2 juny 2019].
# Mato Kósyk

Mato Kósyk (Werben, aleshores Prússia, 18 de juny de 1853 - Albion, Oklahoma, 22 de novembre de 1940) fou un escriptor sòrab. El 1867 es matriculà al gymnasium de Cottbus amb la intenció d'estudiar teologia, però el deixà el 1873 per a posar-se a treballar en el ferrocarril de Leipzig i començà a compondre els seus primers poemes en baix sòrab. El 1877 deixà la feina per problemes de salut i tornà al seu poble, on treballà com a escriptor i publicà articles a Bramborske nowiny des de 1881. Va mantenir contactes amb Kito Šwjela, Hajndrich Jordan, Bjarnat Krušwica, Juro Surowin, Alfons Parczewski, Michał Hórnik i Jan Arnošt Smoler, i juntament amb ells fou un dels fundadors de la secció de Maćica Serbska a la Baixa Lusàcia.
El 1883 marxà a Hamburg i d'allí s'embarcà a Nova York. Va viatjar en tren des de Buffalo cap a Springfield (Illinois), on intentà estudiar teologia, però el 1884 fou enviat al seminari alemany de Chicago. El 1885 acabà els estudis i fou ordenat a Wellsburg (Iowa), treballant aleshores amb immigrants alemanys i frisons. El 1886 va tornar temporalment a Lusàcia a la mort del seu germà Kito. Va estar un temps a Drachhausen i Peitz, i com que no aconseguí que reconeguessin el seu nomenament, el 1887 va tornar als Estats Units per a no tornar. Fou enviat com a pastor a diverses congregacions de Nebraska: Ridgeley a Dodge County (1887-1889), Princeton a Lancaster County (1889-1895), Stamford a Harlan County (1896-1899) i Ohiowa a Fillmore County (1899-1907). El 1890 es casà amb Anna Wher, originària de Poznań (aleshores Posen) i fou envia a El Reno (Oklahoma) fins que es retirà el 1913. Aleshores es va establir a Albion.
Des de 1892 tornà a escriure un altre cop i tornà a mantenir contactes amb escriptors sòrabs. Fins al 1898 va enviar els seus poemes a Bogumił Šwjela per tal que pogués publicar-los. Després de la mort del seu únic fill Juro (1924) i de la seva esposa el 1929 va romandre aïllat. En els darrers anys va mantenir alguns contactes amb Mina Witkojc.

## Obres

* Serbska swajźba w Błotach, 1880
* Pśerada markgroby Gera, 1881
* Branibora Pad, 1882
* Zběrka dolnoserbskich pěsnjow, 1893
* Zhromadźene spisy
* Pěsni, dues parts, 1929-1930, publicades per Bogumił Šwela

## Enllaços externs

* (alemany) Biografia de Mato Kosyk al municipi de Burg Arxivat 2005-12-16 a Wayback Machine.
* (alemany) Web sobre Mato Kosyk
# Mesquita Taza Pir

La mesquita Taza Pir (també Tazapir, Teze Pir, Teze-Pir, Tezepir) és una mesquita a Bakú, Azerbaidjan. La seva construcció va començar el 1905 i es va acabar el 1914. La idea de la mesquita així com el seu finançament va ser proporcionada per la filantropa de l'Azerbaidjan, Nabat Khanum Ashurbeyov (Ashurbeyli)
La construcció de la mesquita es va iniciar el 1905 per l'arquitecte Zivar bey Ahmadbeyov sota el mecenatge de Nabat Khanum Ashurbeyova. Després de la mort de la mecenes, la construcció es va suspendre. Aviat, però, es va reprendre amb el suport del seu fill i es va completar el 1914.
Només tres anys després d'obrir la mesquita es va tancar degut a la Revolució d'Octubre de 1917. Amb els anys la mesquita va funcionar com a cinema i graner, i des de 1943 fins a l'actualitat com a mesquita. L'akhund de la mesquita és el Gran Muftí del Caucas, Allahshukur Pashazadeh.

## Fonts

Taza Pir Mosque in Baku - Azerbaijan Arxivat 2017-12-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Meritxell Mateu i Pi

Meritxell Mateu i Pi, nascuda el 19 de gener de 1966, és una política andorrana, que ha estat ministra d'Afers Exteriors, d'Habitatge, Ensenyament Superior i Recerca i Consellera General del Principat d'Andorra.
És llicenciada en Història per la Universitat Paul Valéry de Montpeller i en Relacions Internacional per l'Institut Lliure d'Estudi de les Relacions Internacionals de París.
Va ser membre de l'Assemblea Parlamentària del Consell d'Europa des de 2011 fins al 2016. El 2016 es va donar a conèixer la relació laboral remunerada que havia tingut amb la BPA els anys 2012 i 2013 a través d'una societat panamenya i va presentar la renúncia a la seva acta de consellera general.

## Càrrecs

* 2011 -Presidenta Consellera General
* 2007-2009 Ministra d'Afers Exteriors.
* 2005-2007: Ministra d'Habitatge, Ensenyament Superior i Recerca.
* 2001: Ambaixadora d'Andorra a Eslovènia.
* 1999-2004: Ambaixadora d'Andorra a Alemanya.
* 1999: Ambaixadora d'Andora a Dinamarca.
* 1998: Ambaixadora d'Andorra als Països Baixos.
* 1997: Ambaixadora d'Andorra a la Unió Europea, a Bèlgica i a Luxemburg.
* 1995-1999: Ambaixadora d'Andorra a França.
* 1995-1999: Representant permanent d'Andorra al Consell d'Europa.
* 1995-1999: Delegada permanent d'Andorra a la UNESCO.

## Referències

* 1 2 «Meritxell Mateu Pi. Consellera general». Consell General. Principat d'Andorra. [Consulta: 1r desembre 2020].
* ↑ «Ms Meritxell MATEU». Consell d'Europa. [Consulta: novembre 2020].
* ↑ «Meritxell Mateu dimiteix». Diari d'Andorra, 04-10-2016. [Consulta: 1r desembre 2020].