OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joseph Hunter

Joseph Garvin "Lou" Hunter (Louisville, Kentucky, 4 d'octubre de 1899 - Santa Barbara, Califòrnia, 10 de setembre de 1984) va ser un jugador de rugbi a 15 estatunidenc que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va ser seleccionat per jugar amb la selecció dels Estats Units de rugbi a 15 que va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla d'or. Quatre anys més tard va formar part de l'equip olímpic estatunidenc que guanyà la medalla d'or en la competició de rugbi, però en no jugar cap partit no va rebre la medalla.

## Referències

* ↑ «Lou Hunter Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de novembre 2012. [Consulta: 21 setembre 2017].
* ↑ «Liste des médaillés américains aux JO de 1924». www.olympic.org: COI. [Consulta: 15 maig 2012].
# Illa Graham (Nunavut)

L'illa Graham és una illa deshabitada a la regió de Qikiqtaaluk, Nunavut, Canadà. Membre de les Illes de la Reina Elisabet i de l'arxipèlag àrtic, es troba a la badia de Noruega davant de la costa de l'illa d'Ellesmere. Situada a 77°25'N 90°30'W té una superfície de 1378 km², 55 km de llarg i 40 km d'ample. Va ser batejada l'any 1910.

## Variant

Hi ha una segona, molt més petita (uns 2,0 × 0,5 km), illa Graham, també a Nunavut, davant de la Península de Boothia. Va ser batejada així el 1966.

## Referències

* ↑ «The Atlas of Canada - Sea Islands». Natural Resources Canada. Arxivat de l'original el 2010-07-02. [Consulta: 5 maig 2011].
# Monyo

Un monyo, una trossa, una castanya o tannara, és un tipus de pentinat popular. La trossa s'elabora generalment fixant els cabells en un nus al clatell, però hi ha moltes variacions diferents de l'estil. S'usen sovint per a les ocasions especials, com en casaments (especialment, per la núvia) i balls formals, però el monyo bàsic també s'empra per a fer esport.

## Història

La història de la tannara remunta a l'antiga Grècia, on les dones ateneses empraven comunament aquest estil de pentinat subjectant els cabells amb forquilles d'or o ivori fetes a mà. Els homes atenesos van usar també el monyo, però el lligaven amb una mena de llagosta d'or segons la història de la guerra de Peloponès per Tucídides. El monyo era específic d'Atenes, ja que altres ciutats estat, com ara Esparta i Xipre, tenien el seu propi estil de perruqueria. El monyo era també popular a la Xina antiga, on les dones casades van usar el pentinat baix de punt.
El monyo va obtenir renom durant l'època victoriana, durant aquest temps, les trosses eren sovint construccions enormes que incloïen cabells o coixins falsos. El renom de les trosses es va recuperar de nou en els anys 40 en què moltes dones van usar la trossa amb un mocador de cap mentre que treballaven en fàbriques per a recolzar l'esforç de la guerra durant la Segona Guerra Mundial. Actualment, la trossa roman popular per la seva associació amb l'elegància francesa, i la facilitat amb la qual una trossa pot ser feta; i fins i tot l'artista pop Lady Gaga ha inventat un pentinat una mica estrany amb les seves perruques el qual consisteix a tenir una castanya al cap.

## Vegeu també

* Permanent
* Perruqueria
* Saló de bellesa

## Referències

* 1 2 3 Monyo al DIEC
* ↑ «DCVB/tannara». Arxivat de l'original el 2017-01-16. [Consulta: 13 gener 2017].
* ↑ Caroline Cox i Jean Marie LeGuen. "Chignon". 8 setembre 2003. BBC Ràdio 4, Woman 's Hour. British Broadcasting Company. Accessed 29 April 2007. (Anglès)
* ↑ Martin, Kiley . "Early Hairstyling of the Hellenistic Period in Ancient Greece". Morbid Outlook. Consultat el 29 Abril 2007. (Anglès)
* ↑ DeBrohun, Jeri. "Power Dressing in Ancient Greece and Rome". National Center for History Education-Commonwealth History Project. Consultat 29 abril 2007. (Anglès)
* ↑ 20of% 20hair.asp "History of Hair ". 2004. UKHairdressers. Accessed 29 April 2007. (Anglès)

## Enllaços externs

* Monyos de núvia Arxivat 2012-05-31 a Wayback Machine.
# Patinatge artístic als Jocs Olímpics d'hivern de 1964 - Individual femení

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1964 celebrats a la ciutat d'Innsbruck (Àustria) es disputà una prova de patinatge artístic sobre gel en categoria femenina que formà part del programa oficial dels Jocs.
La competició se celebrà entre els dies 30 de gener i 2 de febrer de 1964 a l'Olympia Eisstadion.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 30 patinadores de 14 comitès nacionals diferents.
| Alemanya (4) Àustria (3) Canadà (3) Estats Units (3) França (2) Hongria (1) Itàlia (1) | Japó (3) Noruega (2) Països Baixos (1) Regne Unit (3) Suècia (1)  Suïssa (1) Txecoslovàquia (2) |

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Sjoukje Dijkstra | Regine Heitzer | Petra Burka |

## Resultats

FO: Figures obligatòries FL: Figures lliures
| Posició | Nom | CON | FO | FL | Punts | Pl. |
| 1 | Sjoukje Dijkstra | Països Baixos | 1 | 1 | 2018.5 | 9 |
| 2 | Regine Heitzer | Àustria | 2 | 5 | 1945.5 | 22 |
| 3 | Petra Burka | Canadà | 3 | 2 | 1940.0 | 25 |
| 4 | Nicole Hassler | França | 5 | 4 | 1887.7 | 38 |
| 5 | Miwa Fukuhara | Japó | 4 | 9 | 1845.1 | 50 |
| 6 | Peggy Fleming | Estats Units | 8 | 6 | 1819.6 | 59 |
| 7 | Christine Haigler | Estats Units | 6 | 15 | 1803.8 | 74 |
| 8 | Albertina Noyes | Estats Units | 9 | 7 | 1798.9 | 73 |
| 9 | Helli Sengtschmid | Àustria | 18 | 3 | 1782.1 | 85 |
| 10 | Wendy Griner | Canadà | 13 | 8 | 1775.3 | 91 |
| 11 | Sally-Anne Stapleford | Regne Unit | 7 | 19 | 1757.9 | 108 |
| 12 | Shirra Kenworthy | Canadà | 10 | 16 | 1756.3 | 104 |
| 13 | Kumiko Okawa | Japó | 15 | 11 | 1725.4 | 136 |
| 14 | Inge Paul | Alemanya | 17 | 12 | 1720.3 | 139 |
| 15 | Hana Mašková | Txecoslovàquia | 19 | 10 | 1714.8 | 142 |
| 16 | Carol-Ann Warner | Regne Unit | 12 | 22 | 1692.9 | 162 |
| 17 | Zsuzsa Almássy | Hongria | 20 | 14 | 1702.2 | 159 |
| 18 | Diane Clifton-Peach | Regne Unit | 11 | 25 | 1711.7 | 152 |
| 19 | Gabriele Seyfert | Alemanya | 21 | 17 | 1685.1 | 177 |
| 20 | Ingrid Ostler | Àustria | 16 | 20 | 1684.8 | 171 |
| 21 | Ann Margret Frei-Käck | Suècia | 26 | 13 | 1661.1 | 191 |
| 22 | Junko Ueno | Japó | 14 | 26 | 1685.0 | 170 |
| 23 | Franziska Schmidt | Alemanya | 22 | 21 | 1662.8 | 193 |
| 24 | Uschi Keszler | Alemanya | 25 | 18 | 1642.3 | 213 |
| 25 | Jana Mrázková | Txecoslovàquia | 23 | 24 | 1646.4 | 205 |
| 26 | Sandra Brugnera | Itàlia | 27 | 23 | 1612.5 | 221 |
| 27 | Monika Zingg | Suïssa | 28 | 28 | 1568.9 | 248 |
| 28 | Anne Karin Dehle | Noruega | 24 | 30 | 1571.9 | 248 |
| 29 | Genevieve Burdel | França | 29 | 27 | 1542.0 | 255 |
| 30 | Berit Unn Johansen | Noruega | 30 | 29 | 1524.9 | 265 |
# Dragoljub Čirić

Dragoljub Miladin Čirić (Novi Sad, 12 novembre 1935 – 17 agost 2014) era un jugador d'escacs Gran Mestre serbi i exjugoslau. Va obtenir el títol de Mestre Internacional el 1961 i va esdevenir Gran Mestre el 1965.

## Resultats notables per equips

Čirić va jugar representant Iugoslàvia les Olimpíades del 1966 i 1968. Els seus resultats varen ser:
* Olimpíada d'escacs de 1966 a L'Havana – Čirić va puntuar un perfecte 8/8 jugant com a segon tauler, i Iugoslàvia va acabar quarta.
* Olimpíada d'escacs de 1968 a Lugano – Čirić va puntuar 5/7 i Iugoslàvia va acabar segona, rebent la medalla de plata.
Čirić també va jugar al Campionat d'Europa d'escacs per equips dues vegades, els anys 1961 i 1965. Els seus resultats foren els següents:
* 2n del Campionat Europeu per equips 1961 Oberhausen – Čirić va puntuar 6½/9 en el tauler 7, rebent la medalla individual d'or. Iugoslàvia va acabar segona (darrere de l'URSS) rebent la medalla de plata.
* 3r del Campionat Europeu per equips 1965 Hamburg – Čirić va puntuar 4/8 en el tauler 9, rebent la medalla de bronze individual. Iugoslàvia altre cop va acabar segona darrera de l'URSS per la medalla de plata per equips.

## Resultats individuals notables

* Memorial Txigorin 1965: 3r (els guanyadors foren Wolfgang Unzicker i Borís Spasski)
* Sarajevo 1966: 1r= 11/15 (amb Mikhail Tal)
* Hoogovens Beverwijk 1967: 3r (el guanyador fou Spassky)
* Sarajevo 1968: 1r= 10/15 (amb Anatoli Lein)

## Mort

La seva mort als 78 anys va ser anunciada per la Federació d'Escacs de Belgrad el 17 d'agost 2014.

## Notes i referències

* ↑ «Informació de Ciric per la FIDE». [Consulta: 2 novembre 2014].
* ↑ «Olimpíada del 1966, Havana». [Consulta: 3 novembre 2009].
* ↑ «Olimpíada del 1968, Lugano». [Consulta: 3 novembre 2009].
* ↑ «Campionat Europeu per equips del 1961, Oberhausen». [Consulta: 3 novembre 2009].
* ↑ «Campionat Europeu per equips del 1965, Hamburg». [Consulta: 3 novembre 2009].
* ↑ «Chigorin mem 1965». Arxivat de l'original el 27 octubre 2009. [Consulta: 6 desembre 2021].
* ↑ «Sarajevo 1966». [Consulta: 3 novembre 2009].
* ↑ «Sarajevo 1968». [Consulta: 3 novembre 2009].
* ↑ «In memoriam». Belgrade Chess Federation, 17-08-2014. Arxivat de l'original el 22 d’agost 2014. [Consulta: 21 agost 2014].
# Josep Maria Juncadella Salisachs

Josep Maria Juncadella Salisachs (Barcelona, 20 d'abril de 1936) és un antic pilot d'automobilisme català. Fou el principal impulsor i fundador de l'Escuderia Montjuïc, gràcies a la qual pogué disposar de cotxes de gran qualitat. Amb l'equip Montjuïc-Tergal participà en tota mena de curses de turismes i sports-prototips i aconseguí dos Campionats d'Espanya de cotxes sport (1971 i 1972). És germà de Xavier Juncadella, oncle de Daniel Juncadella i cunyat d'Àlex Soler-Roig, tots ells pilots d'automobilisme de renom.

## Trajectòria esportiva

El 1963 guanyà la classe D del primer Trofeu Juan Jover amb un Mini Cooper. Al volant d'un Mini participà en ral·lis i obtingué els seus èxits inicials: guanyà el Vasco-Navarro, el Barcelona-Andorra i, el 1965, la pujada a la Rabassada i dues proves a Montjuïc (el Trofeu RACC-RACE i la 3a edició del Trofeu Juan Jover). Amb el mateix model, en diferents versions, participà en el Ral·li de Montecarlo (1967) i en curses en circuit, com les 6 Hores de Barcelona.
El 1968 es passà a les curses en circuit i corregué en Fórmula 3 a Montjuïc i a Mònaco l'any següent. El mateix 1969 guanyà al Jarama i acabà tercer del Campionat d'Espanya amb un Ford GT40 (llavors ja havia fundat l'Escuderia Montjuïc). El 1970 participà en les 24 Hores de Le Mans amb un Porsche 908 i amb Joan Fernández de company d'equip. L'any següent, 1971, hi pilotà un Ferrari 512, acompanyat de l'italià Nino Vacarrella. Amb el mateix cotxe i fent equip amb el pilot francès de Fórmula 1 Jean Pierre Jabouille, acabà segon als 1.000 km de París i al Tour de França Automobilístic, on guanyà la prova de velocitat del circuit de Montjuïc. Amb un Chevron quedà tercer als 1.000 km de Barcelona i segon a les 2 Hores del Jarama, cosa que li valgué el títol estatal de cotxes sport. El 1972 participà en el Campionat d'Europa de sport-prototips de 2 litres i revalidà el Campionat d'Espanya. El 1973 es retirà amb una victòria a la pujada a la Rabassada.

## Referències

* 1 2 «Josep Maria Juncadella Salisachs». enciclopedia.cat. GEC - Enciclopèdia de l'esport català. [Consulta: 9 febrer 2016].
* ↑ Del Arco, Javier; Arderiu, Miquel; Montero, Xavier; Camp, Jordi. «Noms propis». A: Història de l'automobilisme a Catalunya. Barcelona: Planeta, 1990, p. 261. ISBN 84-320-6249-9.
# Marius Sabaliauskas

Marius Sabaliauskas (Kaunas, 15 de novembre de 1978) va ser un ciclista lituà, que fou professional entre 2001 i 2006.

## Palmarès

Palmarès de Marius Sabaliauskas.
* 1999
** 1r a la Clàssica Memorial Txuma
** 1r al Gran Premi Colli Rovescalesi
** 1r al Piccolo Giro dell'Emilia
* 2000
** 1r al Giro del Canavese
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Navarra

### Resultats al Tour de França

* 2004. 42è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2002. Abandona (12a etapa)
* 2003. 48è de la classificació general
* 2005. 66è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2004. 67è de la classificació general

## Referències

* 1 2 «Marius Sabaliauskas». [Consulta: 28 octubre 2024].
# Amicleu

Amicleu (grec antic: Ἀμυκλαῖος, llatí: Amyclaeus) fou un escultor grec nascut a Corint que, juntament a Diïl·los, va esculpir en bronze un grup que els focis van dedicar com ofrena a Delfos després de la seva victòria sobre els tessalis al començament de les guerres mèdiques l'any 480 aC, segons Pausànies.
El grup escultòric representava el combat entre Apol·lo i Hèracles per aconseguir el trípode sagrat. Els dos combatents agafaven el trípode un per cada costat, i mentre Leto i Àrtemis recolzaven Apol·lo, Hèracles era ajudat per Atena. Pausànies explica el significat de l'obra. Diu que els focis, com a guardians de l'Oracle de Delfos, s'identificaven amb Apol·lo, mentre que els tessalis eren heraclides i el seu crit de guerra invocava Atena.

## Referències

* ↑ Amyclaeus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 153
# Gilbert Bougnol

Gilbert Bougnol, també anomenat Émile Bougnol en algunes fonts, (Saint-Myon, Puèi Domat, 31 d'agost de 1866 – Rueil-Malmaison, Hauts-de-Seine, 20 d'octubre de 1947) va ser un tirador d'esgrima francès que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, en què guanyà la medalla de plata en la prova d'espasa professional. En la prova d'espasa amateur-professional acabà en cinquena posició, empatat amb tres tiradors més.

## Referències

* ↑ «Olympics Statistics: Émile Bougnol». databaseolympics.com. [Consulta: 11 setembre 2015].
* ↑ «Gilbert Bougnol Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 8 d’octubre 2011. [Consulta: 11 setembre 2015].
# Moviment d'Alliberament de Djibouti

El Moviment d'Alliberament de Djibouti (Mouvement de Libération de Djibouti) és un partit polític de Djibouti format el 1967 per l'antic ministre de sanitat del govern autònom, Ahmed Bourhan Omar, a Addis Abeba. Basat en els danakils àfars. La seva seu es va establir a Dire-Dawa i va tenir el suport d'Etiòpia.
La bandera fou verda amb triangle vermell i estel groc (potser realment blanc) al pal, i dos estretes franges horitzontals blanques que simbolitzaven a Etiòpia (avui Eritrea) i Djibouti on viuen els danakil. El vermell era per l'alliberament, el triangle per la justícia i l'estel per la unitat. El verd és el color de la prosperitat dels danakil; el blanc simbolitzava la independència. Posteriorment es va informar d'una variant o modificació en la que l'estel era substituït per una mitja lluna blanca per la religió musulmana; un document parlava del color blau com a representant dels somalis i probablement el color de les dues franges superior i inferior va passar a blau.

## Referències

* ↑ vexillinfo 122
# Esquí alpí als Jocs Olímpics d'hivern de 1980

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1980 celebrats a la ciutat de Lake Placid (Estats Units) es disputaren sis proves d'esquí alpí, tres en categoria masculina i tres més en categoria femenina. Les proves es realitzaren entre els dies 14 i 21 de febrer de 1980 a les instal·lacions de Whiteface Mountain.
Hi participaren un total de 174 esquiadors, entre ells 108 homes i 66 dones, de 30 comitès nacionals diferents.
Els resultats d'aquestes proves són considerats, així mateix i per última vegada, vàlids per al Campionat del Món d'esquí alpí.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Descens Detalls | Leonhard Stock | Peter Wirnsberger | Steve Podborski |
| Eslàlom gegant Detalls | Ingemar Stenmark | Andreas Wenzel | Hans Enn |
| Eslàlom Detalls | Ingemar Stenmark | Phil Mahre | Jacques Lüthy |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Descens Detalls | Annemarie Moser-Pröll | Hanni Wenzel | Marie-Theres Nadig |
| Eslàlom gegant Detalls | Hanni Wenzel | Irene Epple | Perrine Pelen |
| Eslàlom Detalls | Hanni Wenzel | Christa Kinshofer | Erika Hess |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Liechtenstein | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 2 | Àustria | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 3 | Suècia | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 4 | RFA | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 5 | Estats Units | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Suïssa | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 7 | Canadà | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 | França | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 6 | 6 | 6 | 18 |

## Enllaços externs

* (anglès) www.fis-ski.com Arxivat 2010-02-20 a Wayback Machine.
# Jules Bonvalet

Jules Joseph Bonvalet (Saint-Jean-Geest, Jodoigne, 18 de juny de 1888 – ?) va ser un genet belga que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va disputar tres proves del programa d'hípica. En la competició del concurs complet per equips guanyà la medalla de bronze, mentre en el concurs complet individual fou dotzè i en el salts d'obstacles individual quinzè.
Quatre anys més tard, als Jocs de París, va disputar dues noves proves del programa d'hípica. En el concurs complet per equips fou cinquè, mentre en el concurs complet individual fou setzè.

## Referències

* 1 2 «Jules Bonvalet Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 13 octubre 2017].
# Guntars Antoms

Guntars Antoms (Riga, 24 de juliol de 1960) és un advocat i jugador d'escacs letó, que té el títol de Mestre Internacional des de 2001.
A la llista d'Elo de la FIDE de l'agost de 2020, hi tenia un Elo de 2331 punts, cosa que en feia el jugador número 17 (en actiu) de Letònia. El seu màxim Elo va ser de 2486 punts, a la llista de juliol de 2001 (posició 681 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

El primer èxit de Guntars Antoms va arribar a 14 anys quan va obtenir el 4t lloc al campionat juvenil de Letònia. Tres anys més tard va empatar al primer lloc amb Edvīns Ķeņģis al mateix campionat. Antoms va participar regularment a les finals del campionat absolut de Letònia, i el guanyà el 2001 (per davant dels Grans Mestres Viesturs Meijers, Arturs Neikšāns, Jānis Klovāns, Zigurds Lanka, i Ilmārs Starostīts). El mateix any va obtenir el títol de Mestre Internacional.
Antoms és membre del consell directiu i vicepresident de la Federació Letona d'Escacs.

### Participació en competicions per equips

Guntars Antoms ha participat, representant Letònia, a les olimpíades d'escacs:
* El 2004, com a segon tauler suplent a la 36a Olimpíada a Calvià (+1 −2 =1).
També ha representat Letònia al Campionat d'Europa per equips:
* El 2001, al quart tauler, a Lleó (+0 −2 =2).

## Carrera com a advocat

Guntars Antoms es va graduar a la Facultat de Dret de la Universitat de Letònia. És advocat a la cort d'arbitratge del Bàltic i membre del presidium i de l'associació d'advocats criminalístics de Letònia.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Guntars Antoms» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 3 abril 2015].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Letònia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 9 agost 2020].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Guntars Antoms «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2015-04-08. [Consulta: 3 abril 2015].
* ↑ «Historial del Campionat d'escacs de Lètònia (fins a 2006)» (en castellà). ajedrezdeataque.com. [Consulta: 3 abril 2015].
* ↑ autors: egons.lavendelis. «kontakti Kontakti » Latvijas Šaha Federācija». Sahafederacija.lv. [Consulta: 10 desembre 2011].
* ↑ Wojciech Bartelski. «Olimpíades d'escacs: Guntars Antoms». OlimpBase. [Consulta: 10 desembre 2011].
* ↑ Wojciech Bartelski. «Campionat d'Europa d'escacs per equips: Guntars Antoms». OlimpBase. [Consulta: 10 desembre 2011].
* ↑ «Baltijas Starptautiskā Šķīrējtiesa». Arbitration.lv. [Consulta: 10 novembre 2011].
* ↑ «Biedri: Latvijas Krimināllietu advokātu biedrība». Lkab.lv. Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 10 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Fitxa a chesstempo.com
# Nirun

Els nirun foren les tribus mongoles que derivaven de la tribu (ulus) de qiyat, el ulus de Genguis Kan.
Entre els ulus o tribus nirun cal esmentar als tadjigot, tayitchi'out (o taidji'out), uru'ud, mangqud, djadjirat (djuirat), barulas o barlas, ba'arin, dörban (modernament dörböt), saldjigut (saldji'ut) i qadagin o qatagin (també qatäqin). D'aquestes tribus els taidji'ut sembla que van viure un xic separades de la resta de la nació mongola, una mica més al nord, a l'est del llac Baikal.

## Bibliografia

La llista completa de les tribus dels nirun, i també dels dürlüqin o durlugin, apareix a Erdmann a "Temudschin", pàgines 168 i 194 a 230, basat en la transcripció del persa segons l'obra de Rashid al-Din.

## Referències

* ↑ taiyitchi'ut o taiyiych'iut segons la transcripció de Haenisch a la 'Història secreta"
# Patinatge artístic als Jocs Olímpics d'hivern de 1988

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1988 celebrats a la ciutat de Calgary (Canadà) es disputaren quatre proves de patinatge artístic sobre gel, una en categoria masculina, una altra en categoria femenina i dues en categoria mixta per parelles.
Les proves es disputaren entre els dies 14 i 27 de febrer de 1988 a l'Olympic Saddledome. Hi participaren un total de 129 patindors, entre ells 63 homes i 66 dones, de 26 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Individual Detalls | Brian Boitano | Brian Orser | Viktor Petrenko |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Individual Detalls | Katarina Witt | Elizabeth Manley | Debi Thomas |

### Categoria mixta

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Parelles Detalls | Unió Soviètica Ekaterina Gordeeva Sergei Grinkov | Unió Soviètica Elena Valova Oleg Vasiliev | Estats Units Jill Watson Peter Oppegard |
| Dansa Detalls | Unió Soviètica Natalia Bestemianova Andrei Bukin | Unió Soviètica Marina Klimova Sergei Ponomarenko | Canadà Tracy Wilson Robert McCall |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Unió Soviètica | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 2 | Estats Units | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 3 | RDA | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | Canadà | 0 | 2 | 1 | 3 |
| Total | Total | 4 | 4 | 4 | 12 |
# Julian Creus

Julian Creus (Liverpool, 30 de juny de 1917 - Granville, 9 de setembre de 1992) fou un aixecador anglès que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de plata en la categoria del pes gall del programa d'halterofília. També disputà els Jocs de Hèlsinki de 1952 i Melbourne de 1956 en la categoria del pes ploma, on finalitzà en novena i onzena posició respectivament.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles de plata al Campionat del Món d'halterofília, el 1950 i 1951, tres al Campionat d'Europa d'halterofília, i una als Jocs de l'Imperi Britànic.

## Referències

* 1 2 «Julian Creus Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 27 març 2019].
* ↑ Julian Creus. chidlovski.net
# Haganà

La Haganà (en hebreu: ההגנה) (transliterat: ha-Haganà) (en català: "la defensa") fou una organització paramilitar d'autodefensa jueva durant l'època del Mandat Britànic de Palestina, entre 1920 i 1948.
Els seus membres eren els propis integrants dels quibuts i els moixav que van crear l'organització com a conseqüència de la batalla de Tel Hai i el Pogrom de Jerusalem de 1920 realitzats per part de la població àrab i la permissivitat de les autoritats del mandat britànic. La Haganà, amb altres organitzacions, fou el predecessor de l'actual exèrcit israelià (conegut com a Tsahal) i va servir de base a aquest últim. En l'any 1927, va tenir lloc una de les primeres accions del grup, amb l'assassinat d'un dels seus adversaris polítics, l'escriptor i jurista Jacob Israël de Haan, membre prominent del moviment religiós Edah Haredi que defensava la convivència pacífica entre jueus i àrabs.

## Membres famosos

* Yitshaq ben Tseví
* Isaac Rabin
* Ariel Xaron
* Moixé Dayyan
* Ximon Peres
* Yuval Ne'emann
* Yaakov Dori

## Referències

* ↑ Segev, Tom. «Nebi Musa, 1920». A: One Palestine, Complete (en anglès). First Holt Paperbacks Editions, 2001, p. 128-139.
* ↑ Levine, Daniel. The Birth of the Irgun Zvai Leumi - A Jewish Liberation Movement (en anglès). Gefen Publishing house, 1991, p. 27-29. ISBN 965-229-071-8.