OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ruggero Maregatti

Ruggero Maregatti (Milà, 14 de juliol de 1905 - 20 d'octubre de 1963) va ser un atleta italià, especialista en curses de velocitat, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla de bronze en els 4x100 metres relleus del programa d'atletisme formant equip amb Giuseppe Castelli, Gabriele Salviati i Edgardo Toetti.
En el seu palmarès també destaquen 18 campionats nacionals: 100 metres (1924 i 1925), 200 metres (1924, 1929-1931) i uns altres 12 en diferents relleus (4x100, 4x200, relleu suec i relleu olímpic).

## Millors marques

* 100 metres llisos. 10.6" (1930)
* 200 metres llisos. 21.6" (1931)

## Referències

* 1 2 3 «Ruggero Maregatti Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 5 gener 2019].
* ↑ ERuggero Maregatti a trackfield.brinkster.net
# Mauro Da Dalto

Mauro Da Dalto (Conegliano, 8 d'abril de 1981) és un ciclista italià, professional des del 2004 fins al 2013.
La seua màxima fita ha estat haver guanyat una etapa, la quarta, al Giro delle Valli Cuneesi nelle Alpi del Mare del 2004.

## Palmarès

Palmarès de Mauro Da Dalto.
* 2004
** Vencedor d'una etapa del Giro delle Valli Cuneesi nelle Alpi del Mare

### Resultats al Tour de França

* 2010. 123è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2007. 101è de la classificació general
* 2011. 147è de la classificació general
* 2012. 130è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2009. 120è de la classificació general

## Referències

* 1 2 «Mauro Da Dalto». [Consulta: 29 octubre 2024].
# Teclat HCESAR

El teclat HCESAR (o, segons la pronunciació, Cèsar) va ser un teclat creat pel primer ministre i dictador portuguès Oliveira Salazar mitjançant un decret l'any 1937.
Era comú en aquests teclats ometre el zero substituint aquesta tecla per la lletra "O".
Aquest teclat va ser l'únic acceptat oficialment a Portugal fins mitjans dels anys setanta, quan gradualment es va començar a usar el teclat AZERTY. Durant els anys vuitanta es denominava el teclat HCESAR, com a "teclat nacional" i l'AZERTY com "internacional", després d'un temps els teclats HCESAR van ser eliminats del mercat. En l'actualitat els portuguesos fan servir el teclat QWERTY adaptat al seu idioma. Aquest teclat està disponible per a Windows, macOS i Linux.

## Referències

* ↑ Regulamento da organização da Mocidade portuguesa, Diário do Governo nº 284, i sèrie de 4 de Dezembro de 1936 i os Decretos nº 27.882 i número 27.868 de 21 de Julho de 1937
* ↑ Article by Sérgio Lira from Fernando Pessoa University slira/artigos/osmuseuseoconceitodepatrimonioamarante.htm
* ↑ Fernando Pessoa University: http://www.ufp.pt/
* ↑ «Hcesar (Portugal) keyboard».

## Vegeu també

* AZERTY
* QWERTZ
* QWERTY
* Teclat Dvorak
# Cascades Fulmer

Les cascades Fulmen són les segones cascades situada al lloc de recreació George W. Childs en Dingmans Ferry, comtat de Pike, Pennsilvània, Estats Units d'Amèrica. Les cascades es troben aigües avall de les cascades Factory i aigües amunt de les cascades Deer Leap, al Dingmans Creek. Amb 17 metres, és la més gran de les tres cascades.
Es pot arribar a les cascades des de Childs Park Road, a l'oest del Lake Road (Ruta Estatal 2004), a 2,6 km al nord de la Ruta 739 de Pennsilvània.

## Galeria d'imatges

* Vista de les cascades riu avall
* Fotografia de la part superior de les cascades
* Altra fotografia de la part superior de les cascades

## Referències

* ↑ Brown, Scott. Pennsylvania waterfalls: a guide for hikers and photographers. Mechanicsburg, PA: Stackpole Books, 2004, p. 14–16. ISBN 0-8117-3184-7.

## Vegeu també

* Llista de cascades

## Enllaços externs

* Delaware Water Gap Visitor Centers (anglès)
# Kiril Stupak

Kiril Stupak (belarús: Кірыл Сяргеевіч Ступак; 16 de març de 1990) és un jugador d'escacs belarús que té el títol de Gran Mestre des del 2011.
A la llista d'Elo de la FIDE del gener de 2022, hi tenia un Elo de 2478 punts, cosa que en feia el jugador número 7 (en actiu) de Belarús. El seu màxim Elo va ser de 2568 punts, a la llista del febrer de 2015.

## Resultats destacats en competició

El 2013 guanyà el Memorial Lublin Union jugat a Polònia. El 2014 guanyà el Memorial Mohamed Slama a Tunísia amb 6½ de 9, els mateixos punts que Mohamed Haddouche però amb millor desempat. El 2014 fou campió de Belarús per primer cop amb 9 punts de 13. El 2015 fou per segon cop campió amb 8½ punts d'11, amb els mateixos punts que Aleksei Aleksàndrov però amb millor desempat. També el 2015, fou sost-campió a l'Obert de Beirut.

## Referències

* 1 2 3 «Nota biogràfica de Kiril Stupak» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 10 març 2016].
* ↑ «Rànquing d'escaquistes per federació: Turquia» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Kiril Stupak «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2016-03-11. [Consulta: 10 març 2016].
* ↑ «GM Kirill Stupak tops Mohamed Slama Memorial in Tunisia». chessdom.com. [Consulta: 10 març 2016].
* ↑ «Classificació Campionat de Belarús de 2014». [Consulta: 10 març 2016]. (bielorús)
* ↑ «Belarus Chess Championships 2015». chessdom.com. [Consulta: 10 març 2016].
# Taques de Fordyce

Les taques de Fordyce (més conegudes pel seu nom descriptiu grans de Fordyce ) són grans diminuts, indolors i en relleu de color blanc, groc o crema, de mides d'1 a 3 mm de diàmetre, que poden aparèixer en el tronc del penis, a l'escrot, a la vulva, a la comissura dels llavis facials, dins de la boca o en la cresta coronal del penis, aquestes últimes anomenades pàpules perlades. Són comunes en homes i dones de totes les edats. Aquests paquets blanquinosos són anomenats taques de Fordyce en honor del dermatòleg nord-americà John Addison Fordyce, qui va ser la primera persona a investigar-les. El nom de taques li va ser incorrectament donat en espanyol en traduir erròniament el terme en anglès " Fordyce's spot ", atès que "spot" pot significar taca, gra o barb depenent del context.
Els grans de Fordyce són una forma de glàndules sebàcies ectòpiques. No són malignes i no són infeccioses, molts joves van al metge preocupats per la possibilitat d'haver contret alguna malaltia o infeccions de transmissió sexual, però els grans de Fordyce no tenen cap relació ni afecten les activitats sexuals, tenint només una repercussió estètica.

## Histopatologia

Els lòbuls de les glàndules sebàcies localitzats superficialment es reuneixen al voltant o adjacents als conductes excretoris. Aquests últims contenen deixalles sebacis i queratinosos. Les glàndules heterotòpiques estan ben formades i pel que sembla són funcionals. Les cèl·lules individuals mostren un citoplasma granular relativament clar amb nuclis de naturalesa alguna cosa picnòtica. Excepte per la relació de les glàndules sebàcies amb els borrissols de la pell, les glàndules bucals i les cutànies són pràcticament idèntiques.

## Tractament

Encara que el tractament no és imprescindible, la persona pot optar per aplicar el gel o crema de tretinoïna a les zones afectades cada dia. Això pot revertir els grans amb el temps i evitar que s'agreugin. Per obtenir els millors resultats amb la tretinoïna es pot utilitzar juntament amb agents alfahidroxiàcids que s'utilitzen normalment per tractar l'Acne. L'oli de jojoba, Tocoferol i Argania extracte també han estat relacionats amb l'èxit del tractament dels grans de Fordyce.
Tractaments amb vaporitzadors com el làser de CO2 [7] o la Electro-dessecació s'han utilitzat amb cert èxit en la disminució de l'aparició d'aquesta condició si són de preocupació estètica. No obstant això, la majoria dels metges consideren que aquest és un fenomen fisiològic normal i desaconsellen el tractament.
De vegades el metge pot prescriure les exfoliacions químiques amb TCA, encara que tan aviat com s'interromp el tractament la condició de Fordyce tornarà. Diatermia o congelació amb nitrogen líquid de vegades també poden ser utilitzats per remoure temporalment la condició.

## Vegeu també

* Glàndula uretral
* Glàndules de Tyson
* Pàpules perlades

## Referències

* ↑ Regezi, Sciubba - Patologia Bucal, Correlacions clinicopatològiques
* Imatge: Taques de Fordyce a la boca
* Imatge: Taques de Fordyce en genitals masculins
# Nikolai Zúbarev

Nikolai (Nikolay) Mikhàilovitx Zubarev (10 de gener de 1894 – gener de 1951) fou un jugador d'escacs rus. Obtingué el títol de Mestre Internacional el 1950, i el d'Àrbitre Internacional el 1951.

## Resultats destacats en competició

Durant la I Guerra Mundial va guanyar, per davant de Piotr Iurdanski a Moscou 1915, va participar en el Torneig del Club de Moscou de 1915, on hi jugaven, entre d'altres, Aleksandr Alekhin i Nikolai Grigóriev i empatà als llocs 4t-5è a Moscou 1916. Després de la guerra, va guanyar dos cops el Campionat d'escacs de la ciutat de Moscou, els anys 1927 i 1930. Hi fou 5è el 1919/20 (campió: Aleksandr Alekhin), 10è el 1921 (campió: Nikolai Grigóriev) 30è el 1920 (campió: Josef Cukierman), fou 6è el 1922/23 (campió: Nikolai Grigóriev), empatà als llocs 12è-13è el 1925 (campió: Aleksandr Serguéiev), fou segon rere Abram Rabinovitx el 1926, empatà als llocs 5è-6è el 1928 (campió: Borís Verlinski), fou 6è el 1929 (campió: Vassili Panov); tots els resultats anteriors es refereixen al campionat de Moscou; i fou 21è al Torneig d'escacs de Moscou 1925 (campió: Iefim Bogoliúbov). Va participar al 3r Campionat de Sindicats de 1928 a Moscou, on acabà en segon lloc, rere Grigóriev.
Va participar diversos cops al Campionat d'escacs de la Unió Soviètica; empatà als llocs 11è-12è a la primera edició, a Moscou 1920 (campió: Alekhin), fou 10è a Petrograd 1923 (campió: Piotr Romanovski) empatà als llocs 11è-13è a Leningrad 1925 (campió: Bogoljubov), fou 4t a Odessa 1929 (quarts de final), i fou 18è a Leningrad 1933 (campió: Mikhaïl Botvínnik).

### Rànquing mundial

El seu millor rànquing Elo s'ha estimat en 2438 punts, el setembre de 1927, moment en què tenia 33 anys, cosa que el situaria en 87è lloc mundial en aquella data. Segons chessmetrics, va ser el 73è millor jugador mundial el març de 1926.

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica de Nikolai Zúbarev» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 14 gener 2011].
* ↑ «Qui és qui en escacs» (en anglès). Bill Wall. Arxivat de l'original el 2008-09-15. [Consulta: 14 gener 2011].
* ↑ «Torneig del Club de Moscou de 1915». 365Chess. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ http://www.anders.thulin.name/SUBJECTS/CHESS/CTCIndex.pdf Name Index to Jeremy Gaige's Chess Tournament Crosstables, An Electronic Edition, Anders Thulin, Malmö, 01/09/2004
* ↑ «Quadre de classificació de l'11è Campionat de la Ciutat de Moscou, 1930». [Consulta: 14 gener 2011].
* ↑ «Campionat de Moscou de 1921». Narod.ru. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ «Torneig de Moscou de 1922». Narod.ru. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ «3r. Campionat de Sindicats, Moscou 1928». Narod.ru. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ «I Campionat Nacional de l'URSS, Moscou 1920». Narod.ru. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ El sistema de classificació Elo no es va instituir oficialment fins al 1971, però s'han fet estimacions de la classificació Elo per a èpoques anteriors
* ↑ Fitxa de Nikolai Zúbarev a Chessmetrics (anglès)

## Enllaços externs

* Estimació Elo de Nikolai Zubarev a «chessmetrics.com». [Consulta: 14 gener 2011]. (anglès)
* «Fitxa de Nikolai Zúbarev a Edo Historical Ratings» (en anglès). edochess.ca. [Consulta: 12 maig 2020].
# Lygarina

Lygarina és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
Fou descrit per primera vegada per Eugène Louis Simon l'any 1894.
Es pot trobar a Sud-amèrica: Argentina, Brasil, Perú, i Veneçuela.

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Lygarina aurantiaca (Simon, 1905)
* Lygarina caracasana Simon, 1894
* Lygarina finitima Millidge, 1991
* Lygarina nitida Simon, 1894 (Espècie tipus)
* Lygarina silvicola Millidge, 1991

## Referències

* ↑ Simon, E. Histoire naturelle des araignées. Paris: Roret, 1894. DOI 10.5962/bhl.title.51973.
* ↑ Gloor, Daniel; Nentwig, Wolfgang; Blick, Theo; Kropf, Christian «Gen. Lygarina Simon, 1894». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2 [Consulta: 15 juny 2019].
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog (American Museum of Natural History).
# Russell Vis

Russell Vis (Grand Rapids, 22 de juny de 1900 - San Diego, 1 d'abril de 1990) va ser un lluitador estatunidenc, especialista en lluita lliure, que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla d'or en la competició del pes lleuger del programa de lluita.

## Referències

* ↑ «Russell Vis Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 20 març 2018].
# Mark Bluvshtein

Mark Bluvshtein (nascut Марк Ильич Блювштейн, Mark Ilitx Bliuvxtein, a Iaroslavl, Rússia, el 20 d'abril de 1988) és un jugador d'escacs jueu canadenc d'origen rus, que té el títol de Gran Mestre des de 2004, quan el va obtenir a l'edat de 16 anys, essent així el més jove canadenc en fer-ho en tota la història. Anteriorment, havia obtingut el títol de Mestre Internacional als 13 anys.
Tot i que roman inactiu des de novembre de 2011, a la llista d'Elo de la FIDE de desembre de 2014, hi tenia un Elo de 2590 punts, cosa que en feia el jugador número 2 del Canadà. El seu màxim Elo va ser de 2611 punts, a la llista de juliol de 2011 (posició 198 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

El 2005, a Edmonton, amb 17 anys, Bluvshtein va ser el campió més jove del Canadian Open. El 2011 va empatar al primer lloc (amb Lázaro Bruzón, Yuniesky Quezada i Giovanni Vescovi) al Torneig Continental Americà a Toluca.
Entre l'agost i el setembre de 2011 participà en la Copa del món de 2011, a Khanti-Mansisk, un torneig del cicle classificatori pel Campionat del món de 2013, i hi tingué una mala actuació; fou eliminat en primera ronda per Aleksandr Riazàntsev (½-1½).

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica de Mark Bluvshtein» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 26 octubre 2011].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Canadà"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 29 desembre 2014].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Mark Bluvshtein «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-11-29. [Consulta: 26 octubre 2011].
* ↑ «Campions del Canadian Open» (en anglès). compilat per Jonathan Berry. [Consulta: 27 octubre 2011].
* ↑ «Nota biogràfica de Yuniesky Quezada» (en anglès). [Consulta: 26 octubre 2011].
* ↑ FIDE has announced qualifiers for the World Cup 2011, Chessbase, 15 de juliol de 2011 (en anglès). Consultat el dia 26 de novembre de 2011 (anglès)
* ↑ «FIDE World Cup 2011» (en anglès). chess.com, 27-08-2011. [Consulta: 26 novembre 2011].
* ↑ «Resultats de la Copa del món de 2011» (en anglès). ugrasport.com. Arxivat de l'original el 2011-11-22. [Consulta: 26 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Cohen, David. «Nota biogràfica de Mark Bluvshtein» (en anglès). canadianchess.info. [Consulta: 26 octubre 2011].
* Goldberg, Steve. «Heraklio, Hershey, and Toronto: Nota biogràfica de Mark Bluvshtein» (en anglès). Chess Cafe, 12-06-2004. [Consulta: 26 octubre 2011].
# Catedral de Bafatá

La Catedral de Bafatá (en portuguès: Sé Catedral de Nossa Senhora da Graça) és el nom que rep un edifici religiós de l'Església catòlica i està situat a la localitat de Bafatá a la regió de Bafatá una de les quals conformen el país africà de Guinea Bissau. Es tracta d'una de les dues catedrals que existeixen en aquesta nació sent l'altra la dedicada a La Mare de Déu de la Candelera que es troba a la capital, Bissau. L'edifici més que una catedral s'assembla més a una església parroquial d'estil colonial portuguès.
El nom de Mare de Déu de la Gràcia (Nossa Senhora da Graça) per a catedrals és comuna en diverses de la excolònies portugueses, sent exemples d'això la Catedral de Nostra Senyora de la Gràcia a São Tomé i Príncipe i la Procatedral de Nostra Senyora de la Gràcia en Cap Verd.
Es tracta d'un temple que segueix el ritu romà o llatí i funciona com la seu del bisbat de Bafatá (Dioecesis Bafatanus) que cobreix més de la meitat del país i va ser creada en 2001 mitjançant la butlla "Cum ad fovendam" del papa Joan Pau II.

## Referències

* ↑ «Información sobre el sitio» (en anglès). [Consulta: 10 maig 2016].
* ↑ Martinuz, Ervino. «Missionários do Paraná são apresentados na Guiné Bissau». Arxivat de l'original el 2016-06-11. [Consulta: 10 maig 2016].

## Vegeu també

* Sé Catedral de Nossa Senhora da Graça de São Tomé
* Procatedral de Nostra Senyora de Gràcia
# Ilia Hurevitx

Ilia Hurevitx (Kíiv, 8 de febrer de 1972) és un jugador d'escacs estatunidenc d'origen soviètic, que té el títol de Gran Mestre.
Va estudiar a l'Acadèmia Yeshiva a Worcester, Massachusetts. Va esdevenir mestre d'escacs a 12 anys, i 3 mesos.

## Resultats destacats en competició

El 1983 va guanyar el campionat National Scholastic Elementary School Chess Championship dels Estats Units; i l'any següent, a dotze anys, va guanyar el campionat del món sub-14 a Lomas de Zamora, Argentina.
El 1990, a 18 anys, va guanyar el campionat del món juvenil. Empatà al primer lloc amb Aleksei Xírov però va obtenir la victòria a causa del seu millor desempat.
Posteriorment va esdevenir agent de borsa.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica d'Ilya Gurevich» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 2 gener 2017].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2007-07-05. [Consulta: 13 març 2021].
* ↑ «National Scholastic Chess Champions». Al Williams. Arxivat de l'original el 9 de novembre 1999. [Consulta: 3 març 2014].
* ↑ Byrne, Robert. «Pastimes; Chess». New York Times, 30-09-1990. [Consulta: 3 març 2014].
* ↑ Bill Wall. «Chess and other Occupations». Bill Walls' Wonderful World of Chess. Chessville. Arxivat de l'original el 2006-01-01. [Consulta: 3 març 2014].
# Ilona Madary

Ilona Madary (Budapest, 23 de juny de 1916 - 11 de juny de 2003) va ser una gimnasta artística hongaresa que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla de bronze en la competició del concurs complet per equips del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Ilona Madary Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 8 gener 2019].
# Cairn terrier

El Cairn Terrier és una raça de gos Terrier originària d'Escòcia i l'illa de Skye. Aquests gossos de potes curtes tenen un breu i ample semblant d'aspecte escabellat. El seu gruixut pelatge és generalment de color grisenc, marró clar o sorra, encara que es permeten tots els colors a excepció del blanc. Generalment actius, resistents, en estat d'alerta i alegres, són apreciats com a mascotes, ja que són relativament fàcils d'ensinistrar i s'adapten bé als habitatges petits o als apartaments.

## Història

És un dels terriers més antics. Els cairn terriers es van originar a les Terres altes escoceses i l'illa de Skye. Abans de 1873, els terriers d'Escòcia s'anomenaven col·lectivament 'Scottish Terrier'. En els primers dies de l'establiment de la raça, s'utilitzava el nom de "Skye Terrier de pèl curt". Després de les preocupacions plantejades pel Club Skye Terrier, es va donar a la raça el nom 'Cairn Terrier'. El nom " Cairn Terrier' prové de Cairn, on els terriers sovint eliminaven els animals.
D'origen escocès, va aconseguir popularitat cap als anys 1920, mentre que al segle passat estava destinat a la caça d'animals petits i de cau, com la guineu, el conill o la llúdriga. La seva classificació prové del segle xvi, quan va ser emprat per guardar monuments i evitar que entressin en ells animals salvatges.
Les característiques de la raça actual són acuradament modelades d'acord amb les quals posseïa el seu avantpassat, un terrier de l'illa de Skye del segle xvii. Es creu que aquest gos va ser la base per desenvolupar races com el Westie i el Scottie.
El Kennel Club del Regne Unit va donar al Cairn Terrier un registre separat el 1912; el primer any de reconeixement, se'n van registrar 134 i la raça va rebre l'estatus de Campionat.

## Referències

* ↑ «Cairn Terrier History». American Kennel Club. [Consulta: 26 octubre 2014].
* 1 2 «History of the Cairn Terrier». Kennel Club of Canada. [Consulta: 30 agost 2024].
* ↑ «Cairn Terrier». The Kennel Club. [Consulta: 30 agost 2024].
* ↑ «About the Cairn Terrier». Cairn Terrier Club of America. [Consulta: 30 agost 2024].
* ↑ «7 Facts about the Cairn Terrier». 7 Facts about the Cairn Terrier. [Consulta: 30 agost 2024].
* ↑ «swwectc- cairn history». www.swwectc.freeuk.com. Arxivat de l'original el 2018-10-18. [Consulta: 26 novembre 2016].

## Enllaços externs

* "Health Related Concerns". Cairn Terrier Club of America Inc.. Arxivat 2011-09-11 a Wayback Machine.
# Ruth Svedberg

Ruth Svedberg (Gällivare, 14 d'abril de 1903 - Göteborg, 27 de desembre de 2002) va ser una atleta sueca, que va competir durant les dècades de 1920, 1930 i 1940.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va disputar tres proves del programa d'atletisme. Guanyà la medalla de bronze en la prova del llançament de disc, mentre en les curses dels 100 metres i 4x100 metres relleus quedà eliminada en sèries. El 1930 guanyà la medalla de bronze en els tercers Jocs Mundials Femenins.
Durant la seva carrera esportiva va establir nombrosos rècords nacionals i guanyà 30 campionats nacionals en diferents modalitats. En el darrer campionat nacional que guanyà, el 1949 amb 46 anys, va aconseguir millorar la seva millor marca del llançament de disc.

## Millors marques

* 100 metres. 12.8" (1928)
* Salt de llargada. 5m 10cm (1925)
* Llançament de pes. 12,09 m (1946)
* Llançament de javelina. 38,68 m (1934)
* Llançament de disc. 38,98 m (1949)

## Referències

* 1 2 «Ruth Svedberg Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 22 novembre 2018].
* ↑ Ruth Svedberg 1903–2002. storagrabbar.se
* ↑ Ruth Svedberg. Comitè Olímpic Suec
* ↑ Ruth Svedberg a trackfield.brinkster.net
# Llacuna del Samaruc

La Llacuna del Samaruc és una llacuna del País Valencià, que pertany al Parc Natural de l'Albufera de València i està situada a l'extrem nord-est del municipi d'Algemesí. Ha estat declarada Àrea de Reserva del Samaruc, i també microreserva de flora per part de la Generalitat Valenciana (DOGV -butlletí oficial- amb data 02-12-2002). Les microreserves d'elevat valor botànic són parcel·les d'espai reduït destinades al seguiment i conservació de les espècies vegetals endèmiques. S'hi poden trobar a l'aiguamoll espècies amenaçades com el nenúfar blanc (Nymphaea alba); el trèvol de quatre fulles o agret d'aigua (Marsilea quadrifolia) i la trencadalla o trencadella (Lythrum salicaria).
Des que en 1996 es creara la reserva, s'han alliberat un total de 46.000 samarucs punxosets (Cobitis paludica) i 150 bavoses de riu (Blennius fluviatilis). L'administració també col·labora amb la solta del fartet (Aphanius iberus), una espècie autòctona en perill d'extinció.
La llacuna va ser visitada per més de 700 persones durant l'any 2016, xifra que va duplicar les visites de l'any anterior.

## Vegeu també

* Samaruc
* Museu Valencià de la Festa

## Referències

* ↑ Universitat de València, L'Albufera. Guia de Descoberta del Parc Natural
* ↑ «Generalitat Valenciana, Llista de microreserves de flora». Arxivat de l'original el 2019-01-02. [Consulta: 21 novembre 2017].
* ↑ Generalitat Valenciana Conselleria de Territori i Habitatge, Informe de la Xarxa de microreserves de flora
* 1 2 Ajuntament d'Algemesí, La Llacuna del Samaruc
* ↑ «Valencia Económica, La Llacuna del Samaruc d'Algemesí rep per primera vegada 3.000 exemplars de fartets en una prova pilot, 19-02-2015». Arxivat de l'original el 2017-12-01. [Consulta: 21 novembre 2017].
* ↑ La Veu d'Algemesí, La Llacuna del Samaruc rep 2.000 nous exemplars de fartet, 01-03-2017
* ↑ Levante, La Llacuna del Samaruc d'Algemesí duplica les visites, 18-01-2017

## Enllaços externs

* Ribera Televisió, Tornen les visites guiades a la Llacuna del Samaruc, 11-03-2014
* Ribera Televisió, La Llacuna del Samaruc rep 3.000 exemplars de fartets, 19-04-2015