OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Violet Walrond

Violet Ethel Mary Walrond (Auckland, 27 de febrer de 1905 - Taupo, Waikato, 17 de desembre de 1996) va ser un nedadora neozelandesa que va competir a començaments del segle xx.
Fou la primera dona neozelandesa que disputà uns Jocs Olímpics, i amb 15 anys i 178 dies fou la nedadora més jove dels Jocs Olímpics de 1920. A Anvers va disputar dues proves del programa de natació. En els 100 metres lliures fou cinquena, mentre en els 300 metres lliures fou setena. Es va retirar de la natació de competició el 1923.

## Referències

* ↑ Swimming at the 1920 Antwerpen Summer Games Arxivat 2009-02-12 a Wayback Machine.. Sports Reference. Consulta 20 novembre 2017.
* ↑ «Violet Walrond Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 20 novembre 2017].
* ↑ Our Olympic Century per Joseph Romanos pages 26–27 (2008, Trio Books, Wellington) ISBN 978-0-9582839-3-9
# Vittorio Tamagnini

Vittorio Tamagnini (Civitavecchia, 28 d'octubre de 1910 - Civitavecchia, 20 de gener de 1981) va ser un boxejador italià que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on guanyà la medalla d'or de la categoria del pes gall, en guanyar la final contra John Daley.
Com a professional, entre 1929 i 1945, va disputar 66 combats, amb un balanç de 50 victòries, 10 derrotes i 6 combats nuls. En el seu palmarès destaquen els campionats nacionals del pes ploma de 1930, 1934 i 1936 i el Campionat Europeu del pes lleuger de 1936 i 1937.

## Referències

* ↑ «Vittorio Tamagnini Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 21 de setembre 2011. [Consulta: 11 setembre 2018].
* ↑ Vittorio Tamagnini a BoxRec
# Vladimír Jarý

Vladimír Jarý (Litvínov, 2 de gener de 1947) fou un jugador d'handbol txecoslovac que va competir durant la dècada de 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics de Múnic, on guanyà la medalla de plata en la competició d'handbol. Quatre anys més tard, als Jocs de Mont-real, fou setè en la mateixa competició.

## Referències

* 1 2 «Vladimír Jarý Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 de gener 2012. [Consulta: 4 juny 2019].
# Vladimír Syrovátka

Vladimír Syrovátka (Zdolbúniv, 19 de juny de 1908 - Praga, 14 de setembre de 1973) fou un piragüista txecoslovac que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín on, fent parella amb Jan Brzák-Felix, guanyà la medalla d'or en la competició del C-2, 1.000 metres del programa de piragüisme.

## Referències

* ↑ «Vladimír Syrovátka Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 18 juny 2019].
# Václav Mottl

Václav Mottl (Praga, 19 de maig de 1914 - Praga, 16 de juny de 1982) fou un piragüista txecoslovac que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín on, fent parella amb Zdeněk Škrland, guanyà la medalla d'or en la competició del C-2 10.000 metres del programa de piragüisme.
En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat del món en aigües tranquil·les de 1938.

## Referències

* 1 2 «Václav Mottl Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 28 desembre 2018].
* ↑ Václav Mottl a olympic.cz
# Walter Beck

Walter Beck (20 de novembre de 1907 - 1992) va ser un gimnasta artístic suís que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on disputà vuit proves del programa de gimnàstica. Guanyà la medalla de plata en la prova del concurs complet per equips. En el salt sobre cavall fou cinquè, mentre en les sis proves restants finalitzà més enllà de la desena posició.

## Referències

* ↑ «Walter Beck Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 d’agost 2011. [Consulta: 21 setembre 2019].
# Barış Esen

Barış Esen (Antalya, 3 de novembre de 1986) és un jugador d'escacs turc que té el títol de Gran Mestre des del 2010.
Tot i que roman inactiu des de desembre de 2019, a la llista d'Elo de la FIDE del desembre de 2021, hi tenia un Elo de 2476 punts, cosa que en feia el jugador número 10 de Turquia. El seu màxim Elo va ser de 2593 punts, a la llista de setembre de 2014.

## Resultats destacats en competició

Fou segon a l'Obert de Tessalònica (Grècia) el 2009, 7è al Campionat Mediterrani (Croàcia) el juliol de 2009, 4t al II Turbo GM (Sèrbia) al novembre de 2009, 1r al Torneig Angora (Turquia) el desembre de 2009 aconseguint una norma de GM, i 2n a l'Obert de Tessalònica de 2010.
El bon resultat al Campionat d'Europa que tingué lloc el 2011 a Aix-les-Bains (França) amb 7½ punts d'11 partides, Barış Esen fou l'únic classificat del seu país per a participar en la Copa del Món d'escacs de 2011 a Khanti-Mansisk (Rússia), on fou eliminat a la primera ronda per Oleksandr Moissèienko amb ½–1½.

## Referències

* ↑ «Yeni büyükusta Barış Esen» (en turc), 18-07-2010. [Consulta: 30 desembre 2020].
* 1 2 «Nota biogràfica de Barış Esen» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 8 juny 2016].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Turquia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 7 desembre 2021].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Barış Esen «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2016-08-08. [Consulta: 8 juny 2016].
* ↑ «12th European Individual Championship Tournament». [Consulta: 13 juliol 2013]. (anglès)
* ↑ «Barış Esen, bir ilke imza attı» (en turc). [Consulta: 13 juliol 2013].
# Isaac Berger

Isaac Berger (Jerusalem, Mandat Britànic de Palestina 1936 – 4 de juny de 2022) va ser un aixecador nord-americà, guanyador de tres medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 16 de novembre de 1936 a la ciutat de Jerusalem, població situada en aquells moments en el Mandat Britànic de Palestina.
El 1955 aconseguí la nacionalitat nord-americana.

## Carrera esportiva

Va participar, als 20 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1956 realitzats a Melbourne (Austràlia), on aconseguí guanyar la medalla d'or en la prova masculina de pes ploma (-60 kg.), establint un nou rècord del món a l'aixecar 352.5 quilos. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 realitzats a Roma (Itàlia) aconseguí guanyar la medalla de plata en aquesta mateixa prova, un metall que repetí en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1964 realitzats a Tòquio (Japó).
Al llarg de la seva carrera ha guanyat sis medalles en el Campionat del Món d'halterofília, dues d'elles d'or; dues medalles d'or en els Jocs Panamericans; i dotze vegades campió dels Estats Units.

## Referències

* 1 2 3 Siegman, Joseph M. The International Jewish Sports Hall of Fame (en anglès). SP Books, 1992, p.179. ISBN 1561710288.
* 1 2 Slater, Robert. Great Jews in sports (en anglès). J. David Publishers, 2000, p.37.
* ↑ Wallechinsky, David. The complete book of the Olympics (en anglès). Viking, 1988. ISBN 0670821101.

## Enllaços externs

* (anglès) weightliftingexchange.com - Isaac Berger
# Serrat de Bellero

El Serrat de Bellero és una serra situada del terme municipal de la Guingueta d'Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà, dins del territori de l'antic terme d'Unarre.
Assoleix una elevació màxima de 1.850 metres, i s'estén a l'est-sud-est del poble de Llavorre, que es troba als peus del seu extrem de ponent. En el seu vessant meridional s'estén la Solana d'Escrita, i separa les valls del Barranc de Bellero (nord) i del Barranc d'Escrita (sud), afluent del primer.

## Enllaços externs

* El Serrat de Bellero en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Punta del Beneïdor

La Punta del Beneïdor és una muntanya de 615 metres que es troba al municipi de Santa Margarida de Montbui, a la comarca de l'Anoia.
# Lajos Szűcs (aixecador)

Lajos Szűcs (Budapest, 13 de febrer de 1946 - Miskolc, 2 de setembre de 1999) fou un aixecador hongarès que va competir durant la dècada de 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Múnic, on va guanyar la medalla de plata en la prova del pes mosca del programa d'halterofília. Quatre anys més tard, als Jocs de Mont-real, va disputar, sense sort, la mateixa prova En el seu palmarès també destaquen dues medalles de plata i una de bronze al Campionat del món d'halterofília i una d'or, una de plata i tres de bronze al Campionat d'Europa d'halterofília. El el 1973 i 1975 fou escollit aixecador hongarès de l'any. Es va retirar de la competició el 1977 per passar a exercir d'entrenador d'halterofília.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Lajos Szűcs». [Consulta: 18 abril 2022].
* ↑ Új magyar életrajzi lexikon. Budapest: Magyar Könyvklub, 2001-2007, p. 549. ISBN 963-547-414-8.
* ↑ «• Szűcs Lajos (1942-1999)», 10-08-2009. Arxivat de l'original el 2009-08-10. [Consulta: 18 abril 2022].
# Mont Blackburn

El mont Blackburn és el pic més alt de les muntanyes Wrangell, a Alaska, Estats Units. És la cinquena muntanya més alta dels Estats Units i la dotzena d'Amèrica del Nord. És un erosionat volcà en escut, el segon més alt dels Estats Units, rere el mont Bona i el cinquè d'Amèrica del Nord. Fou batejat amb aquest nom el 1885 pel tinent Henry T. Allen, de l'exèrcit dels Estats Units, en honor de Joseph Clay Stiles Blackburn, senador per Kentucky. Es troba al bell mig del Parc Nacional Wrangell-St. Elias.
Gairebé tota la muntanya es troba coberta per camps de gel i glaceres, i és la principal font de gel de la glacera de Kennicott, que discorre cap al sud-est durant uns 32 km fins a la ciutat de McCarthy. La muntanya també aporta un gran volum de gel cap a la glacera Nabesna i el sistema de la glacera Kuskulana.
El mont Blackburn és un pic amb una gran desnivell respecte a la seva base. La cara oest té 3.350 metres de desnivell en menys de 6 km. Les altres cares no es queden gaire enrere, amb una mitjana de 2.440 a 3.050 metres en poc menys de 13 km. La base, a la glacera Kuskulana, està a 730 msnm i en menys de 12 quilòmetres hi ha el cim, cosa que suposa un desnivell de 4.270 metres. Tot plegat situa aquesta muntanya com la 50a amb més prominència del món.

## Primera ascensió

El mont Blackburn té dos cims quasi bessons que en són el punt culminant. Fins a la dècada de 1960, es va creure que el punt culminant era el cim est, anomenat Kennedy Peal o East Blackburn, amb 4.964 m. La primera ascensió a aquest pic, la feren el 1912 Dora Keen i George Handy a partir de la glacera Kennicott (a la cara sud de la muntanya) i la cara est. Amb tot, la primera ascensió al cim real, el pic oest, no es farà fins al 30 de maig de 1958 per Bruce Gilbert, Dick Wahlstrom, Hans Gmoser, Adolf Bitterlich i Leon Blumer per la cara nord. Quan van fer el cim, desconeixien que havien estat els primers a aconseguir-ho i no fou fins uns anys més tard que el Servei Geològic dels Estats Units va detectar l'error en la identificació del punt culminant d'aquesta muntanya.

## Referències

* ↑ Llista dels 50 cims més priminents del món

## Enllaços externs

* Mont Blackburn a USGS (anglès).
* Richter, Donald H.; Danny S. Rosenkrans and Margaret J. Steigerwald (1995). Guide to the Volcanoes of the Western Wrangell Mountains, Alaska. USGS Bulletin 2072. (anglès)
* Richter, Donald H.; Cindi C. Preller, Keith A. Labay, and Nora B. Shew (2006). Geologic Map of the Wrangell-Saint Elias National Park and Preserve, Alaska. USGS Scientific Investigations Map 2877. (anglès)
# Li Wenwen

Li Wenwen (xinès (Xina): 李雯雯) (Anshan, República Popular de la Xina, 5 de març de 2000) és una aixecadora de peses xinesa que competeix en la categoria de +87 Kg. Ha participat en dues Olimpíades, guanyant la medalla d'or en ambdues (Tòquio 2020 i París 2024). El 25 d'abril de 2021, en el Campionat d'Àsia de Taixkent, va aconseguir els 3 rècords del món vigents en la categoria, aixecant 148 Kg en l'arrencada, 187 Kg en els dos temps i amb un total de 335 Kg. A més, ha guanyat 2 medalles d'or en els Campionats del Món i 3 medalles d'or en els Campionats d'Àsia.

## Trajectòria professional

Jocs Olímpics :
| Any | Seu | Posició | Categoria |
| 2020 | Tòquio | 1 | +87 Kg |
| 2024 | París | 1 | +81 Kg |
| Campionat del Món ||||
| 2019 | Pattaya | 1 | +87 Kg |
| 2022 | Bogotà | 1 | +87 Kg |
| 2023 | Riad | DNF | +87 Kg |
| Campionat d'Àsia ||||
| 2019 | Ningbo | 1 | +87 Kg |
| 2020 | Taixkent | 1 | +87 Kg |
| 2023 | Jinju | 1 | +87 Kg |

## Referències

* ↑ «Perfil d'atleta» (en anglès). IWF. [Consulta: 18 abril 2024].
* ↑ «Perfil olímpic» (en anglès). olympics.com. [Consulta: 28 abril 2023].
* ↑ «Taula de rècords oficials» (en anglès). IWF. [Consulta: 28 abril 2023].
* ↑ «Li world records make her hottest favourite for weightlifting gold at Tokyo 2020» (en anglès). Inside the games, 25-04-2021.
# Pic Bolívar

El Pic Bolívar és una muntanya de 4.978 metres que es troba a Sierra Nevada als Andes, i està situat dins el Parc Nacional Sierra Nevada a la Serralada de Mérida. És el punt més alt de Veneçuela, juntament amb els pics germans Humboldt i Bonpland.
Rep el nom en honor de Simón Bolívar, pare de la pàtria veneçolana. Al seu cim s'hi troba una de les tres glaceres del país andí, motiu pel qual està cobert de neus perpètues. Això no obstant, i gràcies al procés d'escalfament global, la glacera podria eventualment acabar fonent-se i deixar el cim sense neus.

## Altura

El 2002, amb motiu de la declaració per part de les Nacions Unides com l'any internacional de les muntanyes, l'Institut de Geografia de Veneçuela Arxivat 2016-06-22 a Wayback Machine. va decidir verificar l'altura exacta del pic. Fins aleshores al cim se li assignava un rang d'altitud entre els 4.976 i els 5.007 msnm. Els resultats de la campanya de 2002 van establir que el pic Bolívar feia 4978,4 m, amb un marge d'error de ±0,4 msnm.
El mesurament va ser realitzat pels geocientífics Diego Deiros i Carlos Rodríguez, de la USB; José Napoleón Hernández, de l'IGVSB Arxivat 2016-06-22 a Wayback Machine.; i dos escaladors guies de INPARQUES. Per als mesuraments GPS es va dissenyar una xarxa geodèsica conformada pels vèrtexs Pic Bolívar, El Toro, Pedres Blanques, Mucuñuque i Observatori, pertanyent aquest últim a la Xarxa geocèntrica Veneçolana REGVEN. Es van emprar cinc receptors GPS, de doble freqüència; igualment els mesuraments van ser temporalment prolongats i continus per aconseguir un major volum de dades en el temps, per fer més consistent i fiable la informació.

## Escalada

Tot i ser el cim més alt de Veneçuela, el pic Bolívar no fou el principal interès dels escaladors fins ben entrat el segle xx. Això fou degut al fet que vist des de Mérida es considerava que el Pic Toro, a la mateixa serralada, era més alt.
El primer intent d'ascensió documentat al pic Bolívar data de 1897, quan José Trinidad Nieto, Víctor Moreno, Pedro Moreno, J. Eladio Altuve o Medardo Nieto, entre d'altres, van intentar fer el cim sense sort. El 1922 el geòleg suís Moritz Blumenthal fou el primer a arribar a la glacera de Timoncitos, al sud del cim.
El primer ascens amb èxit l'aconseguiren Enrique Bourgoin, Heriberto Márquez i el guia Domingo Guzman Peña Saavedra el 15 de gener de 1935 a través de la gorja de l'extinta glacera de Timoncito.

## Referències

* (ES) Determinan altura exacta del pico Bolívar. Boletín geográfico IGVSB-BG N° 14. Instituto Geográfico de Venezuela Simón Bolívar. 2003. Caracas, Venezuela.
* (ES) Pérez O, Hoyer M, Hernández J, Rodríguez C, Márques V, Sué N, Velandia J, Deiros D. (2005). "Alturas del Pico Bolívar y otras cimas andinas venezolanas a partir de observaciones GPS" Interciencia. 30 (4).
* ↑ Alturas del Pico Bolívar y otras cimas andinas venezolanas a partir de observaciones Gps
* ↑ Butlletí geogràfic IGVSB-BG N ° 14
# Sebastiano Mannironi

Sebastiano Mannironi (Nùgoro, 22 de juliol de 1930 - Bracciano, 12 de juny de 2015) fou un aixecador italià que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 1956, 1960 i 1964. Als Jocs de Roma, el 1960, guanyà la medalla de bronze en la categoria del pes ploma del programa d'halterofília, mentre el 1964, a Tòquio, fou cinquè en la mateixa categoria.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles de plata i dues de bronze al Campionat del món d'halterofília entre 1957 i 1961; una medalla d'or, cinc de plates i quatre de bronzes al Campionat d'Europa, entre 1953 i 1966, i dues medalles d'or als Jocs del Mediterrani, el 1955 i 1967. Guanyà 15 campionats nacionals italians. El 1958 va establir el rècord del món d'arrancada en el pes ploma.

## Referències

* 1 2 «E' morto il grande Sebastiano Mannironi», 03-03-2016. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 3 agost 2021].
* ↑ «Olympedia – Sebastiano Mannironi». [Consulta: 3 agost 2021].
# Stefan Dimitrov (aixecador)

Stefan Dimitrov (búlgar: Стефан Димитров) (Travnik, 9 de desembre de 1957 - Alemanya, juny 2011) fou un aixecador de peses búlgar que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on va guanyar la medalla de plata en la categoria del pes ploma del programa d'halterofília.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat del món d'halterofília de 1980, així com dues medalles al Campionat d'Europa d'halterofília, una d'or i una de bronze, el 1980 i 1978 respectivament.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Stefan Dimitrov». [Consulta: 12 juny 2024].
* ↑ «Стефан Димитров - Център Спорт». [Consulta: 12 juny 2024].
# Sándor Holczreiter

Sándor Holczreiter (Füzesabony, 18 de juliol de 1946 - Tatabánya, 14 de desembre de 1999) fou un aixecador hongarès que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Múnic, on va guanyar la medalla de bronze en la prova del pes mosca del programa d'halterofília. En el seu palmarès també destaquen una medalla de plata i una de bronze al Campionat del món d'halterofília i dues de plata al Campionat d'Europa d'halterofília. Als Campionats del món de 1970 guanyà la medalla d'or en el pes mosca, però pocs dies després de la competició va donar positiu per dopatge i va perdre la medalla. Durant la seva carrera va establir dos rècords mundials.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Sándor Holczreiter». [Consulta: 17 abril 2022].
* ↑ Barnabás, Nagy. «HEOL - Holczreiter félholtan is hozta a bronzérmet», 21-07-2012. [Consulta: 17 abril 2022].
* ↑ «Sandor Holczreiter, Top Olympic Lifters of the 20th Century @ Lift Up». [Consulta: 17 abril 2022].
# Waldemar Baszanowski

Waldemar Romuald Baszanowski (Grudziądz, Polònia 1935 - 29 d'abril de 2011) fou un aixecador polonès, ja retirat, guanyador de dues medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 15 d'agost de 1935 a la ciutat de Grudziądz, població situada al voivodat de Cuiàvia i Pomerània.

## Carrera esportiva

Va participar, als 25 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 realitzats a Roma (Itàlia), on va aconseguir finalitzar cinquè en la prova masculina de pes lleuger (-67.5 kg.), aconseguint guanyar així un diploma olímpic. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1964 realitzats a Tòquio (Japó) guanyà la medalla d'or en aquesta disciplina, establint un nou rècord del món a l'aixecar 432.5 quilos. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1968 celebrats a Ciutat de Mèxic (Mèxic) revalidà la seva medalla d'or, establint així mateix un nou rècord olímipc a l'aixecar 440 quilos. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 realitzats a Múnic (Alemanya Occidental), la seva última participació olímpica, finalitzà quart en aquesta prova, aconseguint així un nou diploma olímpic.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat deu medalles en el Campionat del Món d'halterofília, entre elles cinc medalles d'or; i nou medalles en el Campionat d'Europa, sis d'elles també d'or.
Entre 1999 i 2008 fou president de la Federació Europea d'Halterofilia.

## Referències

* ↑ «Grudziądz» (en polonès). kujawsko-pomorskie.pl. [Consulta: 16 maig 2012].
* 1 2 «Waldemar Baszanowski passed away» (en anglès). MNBBC, 29-04-2011. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 29 maig 2012].
* ↑ Chronicle of the Olympics, 1896-1996 (en anglès). DK Pub., 1996, p.261. ISBN 078940608X.
* ↑ Wallechinsky, David. The complete book of the Olympics (en anglès). Viking, 1988, p.521. ISBN 0670821101.
* 1 2 «Fallece el ex campeón de halterofilia polaco Waldemar Baszanowski» (en castellà). Terra, 29-04-2011. [Consulta: 16 maig 2012].
# Yoshinobu Miyake

Yoshinobu Miyake (en japonès: 三宅 義信) (Murata, Japó 1939) és un aixecador japonès, ja retirat, guanyador de tres medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 26 de desembre de 1939 a la ciutat de Murata, població situada a la prefectura de Miyagi.

## Carrera esportiva

Va participar, als 20 anys, als Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 realitzats a Roma (Itàlia), on va aconseguir guanyar la medalla de plata en la prova masculina de pes gall (-56 kg.). En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1964 realitzats a Tòquio (Japó) aconseguí guanyar la medalla d'or en la prova de pes ploma (-60 kg.), un metall que aconseguí revalidar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1968 celebrats a Ciutat de Mèxic (Mèxic).

## Referències

* ↑ "1960 Summer Olympics - Rome, Italy - Weightlifting" - databaseOlympics.com (Consultat el febrer 24, 2008).
* ↑ "1964 Summer Olympics - Tokyo, Japan - Weightlifting" - databaseOlympics.com (Consultat el febrer 24, 2008).
* ↑ "1968 Summer Olympics - Mexico City, Mexico - Weightlifting" - databaseOlympics.com (Consultat el febrer 24, 2008).
# Tossal de la Cabana dels Caçadors

El Tossal de la Cabana dels Caçadors és una muntanya de 1.943 metres que es troba en el terme municipal d'Alt Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà.
Antigament marcava la separació entre els antics termes de Son i València d'Àneu.
# Serrat de Cabanerto

El Serrat de Cabanerto és una serra situada entre els municipis de Llavorsí i de Rialp a la comarca del Pallars Sobirà, amb una elevació màxima de 1.450 metres.
# Turó de Can Calopa

El Turó de Can Calopa és una muntanya de 126 metres que es troba al municipi de Rubí, a la comarca del Vallès Occidental.
# Carena de Cantacorbs

La Carena de Cantacorbs és una serra situada entre els municipis de Sant Bartomeu del Grau (Osona) i de Sobremunt (Lluçanès), amb una elevació màxima de 842 metres.
# Mount Cabot

Mount Cabot és una muntanya situada al Comtat de Coos, a Nou Hampshire, Estats Units. És el pic més alt de la serralada Pilot Range de les White Mountains. Està flanquejada al nord per The Bulge, i al sud de Bunnell Notch per Terrace Mountain.
Drena, pel costat occidental, al Riu Israel mitjançant diversos rierols i pel costat oriental, a la branca oriental de l'Upper Ammonoosuc River, i d'allí al riu Connecticut i Long Island Sound.
Cabot és un dels pics majors de quatre mil peus (1219 metres) de l'Appalachian Mountain Club, la més septentrional de Nova Hampshire. També es troba a la llista New Hampshire Fifty Finest dels pics més prominents. El relatiu aïllament de Cabot li atorga la cinquena prominència més alta de Nou Hampshire, i la 14a de Nova Anglaterra.

## Referències

* ↑ «Mount Cabot». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* PeakBagger.com: Mt. Cabot
* Summitpost.org: Mt. Cabot
# Roca del Caragol

La Roca del Caragol és una muntanya de 1.660 metres que es troba al municipi de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça.
# Puig Cardener

El Puig Cardener és una muntanya de 232 metres que es troba al municipi de Manresa, a la comarca catalana del Bages.
# Mola Castellona

La Mola Castellona és una muntanya de 1.034 metres que es troba al municipi de Roquetes, a la comarca catalana del Baix Ebre.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC

## Referències

* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].