OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bisenti

Bisenti és un poble i una comune a la provínica de Teramo a la regió sud dels Abruços, Itàlia.

## Església

L'antiga cara de Bisenti encara es conserva als carrers i places del centre històric, que manté l'ambient colorit propi d'un poble medieval.
La Piazza Vittorio Emanuele té vistes a l'església parroquial de Santa Maria degli Angeli, que acull un majestuós campanar i la casa badiale. Segons la tradició, l'església està relacionada amb l'orde franciscà. Va ser considerada una de les principals basíliques d'Abruços durant els segles XV-XVI. També es pot veure en un racó del sòl de mosaics de la basílica de Sant Pere a Roma.

### Llegenda

Hi ha ruïnes d'una casa romana coneguda com la casa de Pilat. Angelo Paratico va escriure un capítol on es descrivia la seva ciutat natal i la reunió de Pilat amb Longino cada setmana.

## Galeria

| Municipi de Bisenti | Església de Santa Maria degli Angeli |

## Demografia

* Gràfica d'evolució de Bisenti entre 1861 i 2001
Evolució demogràfica :
| 1r gener 2017 | 1r gener 2018 | 1r gener 2023 |
| 1.925 | 1.885 | 1.677 |

## Referències

* ↑ Angelo Paratico 'The Karma Killers' New York 2009
# Lennart Back

Lennart Back (Färgelanda Municipality, 28 de maig de 1933 - 1 d'agost de 2022) fou un atleta suec, especialista en marxa atlètica, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on fou sisè en els 20 quilòmetres marxa del programa d'atletisme.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en els 20 quilòmetres marxa del Campionat d'Europa d'atletisme de 1958, rere Stan Vickers i Leonid Spirin. El 1961 guanyà la medalla de plata a la Copa del Món de marxa atlètica. Va ser campió de Suècia dels 10 quilòmetres marxa el 1960 i dels 20 quilòmetres el 1961, 1962, 1963 i 1965.

## Millors marques

* 20 quilòmetres marxa. 1h 31' 13" (1962)

## Referències

* ↑ Lennart Back a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «Berlin 2018 Statistics Handbook». european-athletics.org [Consulta: 20 juny 2020].
* ↑ IAAF World Race Walking Cup. Taicang 2014. Facts & Figures. IAAF, 2014, p. 31 [Consulta: 8 febrer 2021].
* ↑ «Swedish Championships». [Consulta: 8 febrer 2021].
* ↑ «Olympedia – Lennart Back». [Consulta: 8 febrer 2021].
# Lamya Essemlali

Lamya Essemlali (Gennevilliers, 1979) és una activista ecologista i mediambiental francesa d'origen marroquí, presidenta de Sea Shepherd Conservation Society i coordinadora de campanya per Sea Shepherd Global. Té un Màster en Ciències Ambientals i un grau associat en Comunicació Empresarial.
En una conferència a París el 2005, conegué Paul Watson, fundador de la Sea Shepherd Conservation Society. El 2006 tots dos van fundar Sea Shepherd France i el 2008 Essemlali va assumir la presidència de l'associació. Des d'aleshores, ha dirigit diverses campanyes de Sea Shepherd Global al mar Mediterrani, a les Illes Fèroe (campanya "GrindStop") i a l'oceà Índic (illa de la Reunió) per defensar la tonyina vermella, dofins i balenes, i taurons.
El 2021, va publicar el llibre Capitaine Paul Watson, entretien avec un pirate.

## Referències

* ↑ «Lamya Essemlali, Sea Shepherd». onegreenplanet.org. [Consulta: 9 febrer 2015].
* ↑ «SSCS France». Sea Shepherd Conservation Society. Arxivat de l'original el 6 febrer 2015. [Consulta: 2 abril 2015].
* ↑ Essemlali, Lamya. Captain Paul Watson: Interview with a Pirate, 2013. ISBN 9781770851733.
* ↑ «Captain Paul Watson: Interview With a Pirate tells it like it is». straight.com, 18-04-2013. [Consulta: 20 maig 2015].

## Enllaços externs

* Sea Shepherd France
# HE0107-5240

HE0107-5240 és una estrella gegant aproximadament a 36.000 anys llum de la Terra amb un 80% de la massa del Sol.
És una estrella gairebé lliure de metalls, només té un 1/200.000 dels metalls que té el Sol. És una de les estrelles més velles que s'han trobat (hom creu que té una edat de 13 mil milions d'anys) i s'hauria format just després del big-bang. Això significa que aquesta estrella era una de les que formaven la primera població d'estrelles II. A causa del fet que l'estrella té una petita part d'elements pesants, no pertany a la primera generació d'estrelles (la hipotètica població III). Aquestes estrelles convertiren l'hidrogen, heli, i liti primordials formats en el big-bang en elements més pesants, com el carboni, oxigen, i metalls.
La seva metal·licitat és: [Fe/H] = -5.4 +/- 0.2.
Aquesta estrella és relativament petita per ser una estrella de l'univers primitiu, motiu pel qual es considera vella: les estrelles massives moren aviat. Per explicar perquè aquesta estrella és tan petita, s'ha formulat la hipòtesi segons la qual era part d'un sistema estel·lar binari.
HE0107-5240 va ser trobada per Norbert Christlieb i els seus col·legues de la Universitat d'Hamburg (Alemanya) en una investigació d'Hamburg que cercava quàsars febles amb el telescopi Schmidt de 1m de l'ESO. Les observacions següents es van fer amb el telescopi de 2,3m de l'Observatori de Siding Spring i els espectres d'alta resolució es van fer a l'Observatori Europeu Austral (ESO) de Xile, que van fer servir una de les unitats del Very Large Telescope.

## Vegeu

* HE1327-2326

## Referències

* 1 2 3 Daniela Carollo «Observational constraints on first-star nucleosynthesis. I. Evidence for multiple progenitors of CEMP-no stars» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2016, pàg. 20–20. DOI: 10.3847/0004-637X/833/1/20.
* ↑ Afirmat a: VizieR Online Data Catalog: UCAC4 Catalogue (Zacharias+, 2012). Autor: Arne Henden. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: juliol 2012.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Wako Aoki «The origin of carbon enhancement and the initial mass function of extremely metal-poor stars in the Galactic halo» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2007, pàg. 367–390. DOI: 10.1086/510826.

## Bibliografia

* CHRISTLIEB N., BESSELL M.S., GUSTAFSSON B., KORN A., BARKLEM P.S., KARISSON T., MIZUNO-WIEDNER M., ROSSI S., A stellar relic from the early Milky Way, Nature, 419, 904-906 (2002)

## Enllaços externs

* SIMBAD (SIMBAD)
* Estrelles Velles (Space.com)
* Estrelles amb poca metal·licitat Arxivat 2005-12-12 a Wayback Machine. (Observatori Europeu Austral)
# Francis Mourey

Francis Mourey (Chazot, Doubs, 8 de desembre de 1980) és un ciclista professional francès retirat. Estigué en actiu des del 2004 al 2017.Va competir en ruta i en ciclocròs, on va aconseguir els seus èxits principals, entre els quals destaquen nou victòries al Campionat Nacional francès, competició que va guanyar en nou ocasions (el rècord històric).

## Palmarès en ruta

* 2002
** 1r al Tour de Còrsega
** Vencedor d'una etapa al Tour de Moselle
* 2003
** 1r al Tour de Còrsega
* 2004
** Vencedor d'una etapa a la Ruta del Sud
* 2013
** 1r a la Tro Bro Leon
** Vencedor d'una etapa al Circuit de La Sarthe

### Resultats al Tour de França

* 2005. 94è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2004. 104è de la classificació general
* 2007. 43è de la classificació general
* 2012. 78è de la classificació general
* 2013. 20è de la classificació general
* 2014. 33è de la classificació general
* 2015. 43è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2008. 96è de la classificació general

## Palmarès en ciclocròs

* 2000-2001
** Campió de França sub-23 en ciclocròs
* 2001-2002
** Campió de França sub-23 en ciclocròs
** 1r a la Challenge de França sub-23 de ciclocròs
* 2004-2005
** Campió de França en ciclocròs
** 1r a la Challenge de França de ciclocròs
* 2005-2006
** 1r a la Challenge de França de ciclocròs
* 2006-2007
** Campió de França en ciclocròs
** 1r a la Challenge de França de ciclocròs
* 2007-2008
** Campió de França en ciclocròs
** 1r a la Challenge de França de ciclocròs
* 2008-2009
** Campió de França en ciclocròs
** 1r a la Challenge de França de ciclocròs
* 2009-2010
** Campió de França en ciclocròs
** 1r a la Challenge de França de ciclocròs
* 2010-2011
** Campió de França en ciclocròs
** 1r a la Challenge de França de ciclocròs
* 2011-2012
** 1r a la Challenge de França de ciclocròs
* 2012-2013
** Campió de França en ciclocròs
** 1r a la Challenge de França de ciclocròs
* 2013-2014
** Campió de França en ciclocròs
** 1r a la Challenge de França de ciclocròs
* 2014-2015
** 1r a la Copa de França
* 2015-2016
** Campió de França en ciclocròs
** 1r a l'EKZ CrossTour

## Referències

* ↑ «Cyclo-cross : 8e titre pour Mourey» (en francès). L'Équipe. [Consulta: 5 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Gasterúptids

Els gasterúptids (Gasteruptiidae) són una família d'himenòpters, una de les més distintives d'entre les vespes apòcrites, amb una variació d'aspecte sorprenentment reduïda en un grup que conté al voltant de 500 espècies i 9 gèneres a tot el món. El propleura forma un «coll» estirat, el pecíol concedeix un lloc prioritari en el propodeum, i les potes estan inflades i amb forma de maça. Les femelles normalment presenten un oviscapte llarg, i ponen els seus ous en nius d'abelles i vespes solitàries, on les seves larvalarves poden alimentar-se de les larves de l'hoste i llurs provisions.
L'absència de «dents» a la corona del cap i les antenes una mica engrossides fan fàcil diferenciar aquestes vespes de les de la família dels estefànids, on també hi ha vespes primes de colls llargs.

## Taxonomia

Aquesta família conté els gèneres següents, repartits entre dues subfamílies:
* Gasteruptiinae
** Gasteruption7
** Plutofoenus
** Spinolafoenus
** Trilobitofoenus
* Hyptiogastrinae
** Hyptiogaster
** Pseudofoenus

## Referències

* ↑ Entrada «Gasteruptiidae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ «Hymenoptera Online Database» (en anglès). Arxivat de l'original el 21 octubre 2010.
* ↑ Jennings, J. T.; Austin, A. D. 2002, «Systematics and distribution of world hyptiogastrine wasps (Hymenoptera: Gasteruptiidae)». Invertebrate Systematics, 16, 735-811.
* ↑ Macedo, A. C. C. 2009, «Generic classification for the Gasteruptiinae (Hymenoptera: Gasteruptiidae) based on a cladistic analysis, with the description of two new Neotropical genera and the revalidation of Plutofoenus Kieffer». Zootaxa, 2.075, 1-32.

## Enllaços externs

* Gasteruption sp. Informació i fotografies sobre les diferències entre els mascles i les femelles de l'espècie. (anglès)
* Gasteruptiinae Article extens sobre les característiques físiques de l'espècie. (anglès)
# Leslie Southwood

Leslie Southwood (Londres, 18 de gener de 1906 - Long Wittenham, 7 de febrer de 1986), també conegut com a Dick Southwood, fou un remer anglès que va competir durant la dècada de 1930.
Estudià a la Latymer Upper School. Inicialment formà part de l'Auriol Rowing Club, però Jack Beresford va veure en ell un gran potencial i el va convèncer perquè passés al Thames Rowing Club. El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on fou quart en la prova del scull individual del programa de rem. Quatre anys més tard, als Jocs de Berlín, formant parella amb Jack Beresford, guanyà la medalla d'or en la prova del doble scull del programa de rem.

## Referències

* ↑ «Dick Southwood Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 29 juliol 2019].
# Time Jam: Valerian and Laureline

Time Jam: Valerian and Laureline (títol original Valérian et Laureline) és una sèrie d'aventures i ciència-ficció representada mitjançant tècniques d'animació d'imatges generades per ordinador i imatges en 2D. Està basat en uns còmics dels autors Pierre Christin i Jean-Claude Mezieres. L'estil d'animació és el típic japonès, conegut com a anime. Fou produïda per empreses nipones i franceses. La història tracta sobre dos protagonistes que viatgen pel temps. És distribuïda per Mediatoon International. Fou emesa per K3, France 3, Club RTL i el lloc web Crunchyroll.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «Valérian y Laureline (Serie de TV)». FilmAffinity. [Consulta: 27 febrer 2016].
* 1 2 «Valerian And Laureline Blasts Off Today on Crunchyroll». AnimeNewsNetwork, 24-09-2014 [Consulta: 27 febrer 2016].
* 1 2 3 «Valerian and Laureline Trailer». AnimeNewsNetwork, 22-05-2006 [Consulta: 27 febrer 2016].
* 1 2 3 White, Peter «TV3 acquires Time Jam». TBIvision, 03-07-2007 [Consulta: 27 febrer 2016].
* ↑ «Time Jam: Valerian and Laureline». Tv.com. CBS Interactive. Arxivat de l'original el 21 de febrer 2016. [Consulta: 27 febrer 2016].
* ↑ «El K3 estrena quatre sèries». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, SA, 15-10-2007. [Consulta: 10 octubre 2024].
# Piraloïdeus

Els piraloïdeus (Pyraloidea) són una superfamília de lepidòpters glossats del clade Ditrysia. S'han descrit 15.576 espècies i possiblement queden moltes d'altres sense descriure. Són arnes petites amb una gran diversitat d'hàbits; algunes son plagues temibles per a l'agricultura.

## Taxonomia

La superfamília dels piraloïdeus inclou dues grans famílies:
* Família Crambidae Latreille, 1810 (9.655 espècies)
* Famíla Pyralidae Latreille, 1802 (5.921 espècies)

## Referències

* ↑ «BioLib - Pyraloidea» (en anglès). [Consulta: 5 novembre 2024].
* 1 2 van Nieukerken et al. «Order Lepidoptera Linnaeus, 1758. In: Zhang, Z.-Q. (Ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness». Zootaxa, 2011, pàg. 212–221.
# Simocyon

Simocyon és un mamífer carnívor extint emparentat amb el panda vermell. Visqué durant el Miocè. Se n'han trobat restes a Europa, Àsia i, en menor mesura, Nord-amèrica.
De mida similar a la d'un puma, aquest animal tenia el cos àgil i fort, potes llargues i un musell relativament curt amb dents afilades, que indiquen una dieta carnívora. El caràcter més rellevant de Simocyon és la presència d'un «fals polze» a les potes anteriors, similars al que tenen el panda vermell i el panda gegant. Aquesta estructura és el resultat d'un allargament radial de l'os sesamoide i formava una superfície gairebé immòbil contra la qual s'oposaven els altres dits, permetant a l'animal agafar o urpar les preses. Altres característiques insòlites d'aquest animal inclouen ossos del canell particularment mòbils i una escàpula considerablement desenvolupada, que molt probablement era un punt d'ancoratge per grans músculs de les espatlles. La columna vertebral s'assembla molt a la dels mustèlids actuals.

## Referències

* ↑ Entrada «Simocyon» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 11 juliol 2023].
# Bistecca alla Fiorentina

El bistec a la florentina és un filet típic de la cuina italiana molt tradicional a la comarca de la Toscana. Consisteix en un tall de filet de vedella o bou (de raça generalment Chianina) i que té un gran gruix a més de contenir l'os. El nom d'aquest filet prové de la tradició antiga de la ciutat de Florència de celebrar la festa de Sant Llorenç que tenia per costum fer la família dels Mèdici tots els 10 d'agost, en la qual s'il·luminava la ciutat i se servia gran quantitat de carn de boví a la població.

## Característiques

El bistec a la florentina s'elabora generalment a la graella amb brases de carbó que van assecant la carn durant la seva cocció. S'empra a cada cara del filet entre uns 3 i 5 minuts. Solen ser porcions de més de mig quilo de pes, i pot arribar als 800 grams. Se sol ruixar amb una mica d'oli d'oliva (per a proporcionar aroma), molt pebre negre i amanit amb unes herbes. S'acompanya generalment d'un vi Chianti i també se sol acompanyar al servir-lo de rodanxes de llimona o de faves Toscana.

## Vegeu també

* T-bone steak - Variant nord-americana d'aquest filet

## Bibliografia

* (italià) La scienza in cucina e l'art di Mangia bene , P. Artusi, Idea Libri ISBN 88-7082-851-4

## Referències

* ↑ Waverly Root, The Food of Italy , 1971, ISBN 0-394-72429-1.

## Enllaços externs

* About.com page sobre La Fiorentina Arxivat 2010-06-25 a Wayback Machine.
# Li Lan

Li Lan (12 de juliol de 1961) fou una jugadora d'handbol xinesa que va competir durant la dècada de 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'handbol.

## Referències

* ↑ «Li Lan Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de setembre 2011. [Consulta: 3 agost 2019].
# Epàrits

Els epàrits (grec antic: ἐπάριτοι) eren un cos de tropes elegides creat per la defensa de les ciutats d'Arcàdia quan es van unir com un estat. Es va formar després de la victòria sobre els espartans a la batalla de Leuctra.
El formava un contingent de 5.000 homes, que rebien la paga de l'estat, segons diu Xenofont, que no explica l'origen del nom, encara que probablement era un mot arcadi.

## Referències

* ↑ Smit, William (ed.). «Epareiti». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 4-XII-2020].
# IM de la Vela

IM de la Vela (IM Velorum) és un estel variable en la constel·lació de Vela, la vela de l'Argo Navis. De magnitud aparent mitjana +6,23, es troba a 235 anys llum de distància del sistema solar.
IM de la Vela és un estel blanc de la seqüència principal de tipus espectral Ap, on la «p» indica que és un estel peculiar, en el sentit que el seu contingut superficial en metalls és anòmala. Té una temperatura efectiva de 7535 K i una lluminositat 13 vegades major que la lluminositat solar. Amb una massa de 1,76 masses solars, la seva edat s'estima en 1050 milions d'anys.
IM de la Vela és una variable Alfa² Canum Venaticorum la lluentor de la qual oscil·la 0,04 magnituds ràpidament al llarg d'un període de 2,85 dies,; en aquests estels les variacions degudes a pulsacions no radials se superposen a les produïdes per la rotació de l'estel. IM Velorum mostra pulsacions cada 11,67 minuts.
Catalogada com a estel binari, la companya estel·lar de IM Velorum té magnitud 9.

## Referències

* ↑ Christopher J. Corbally «Close visual binaries. I. MK classifications». The Astrophysical Journal Supplement Series, 8-1984, pàg. 657–677. DOI: 10.1086/190973.
* ↑ Oleg Kochukhov «Interferometry of chemically peculiar stars: theoretical predictions versus modern observing facilities» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2, 23-07-2014, pàg. 1629–1642. DOI: 10.1093/MNRAS/STU1259.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* 1 2 IM Velorum (SIMBAD)
* ↑ Kochukhov, O.; Bagnulo, S. «Evolutionary state of magnetic chemically peculiar stars». SAO/NASA ADS Astronomy Abstract Service. pp. 763-775.
* ↑ IM Velorum (General Catalogue of Variable Stars)
* 1 2 IM Velorum Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (General Catalogue of Variable Stars)
# Crex

Crex és un gènere d'ocells de la família dels ràl·lids (Rallidae) que habiten el Vell Món.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per dues espècies:
* guatlla maresa eurasiàtica (Crex crex).
* guatlla maresa africana (Crex egregia).
Molts autors inclouen Crex egregia al gènere Crecopsis, deixant així el gènere Crex amb una única espècie.

## Referències

* ↑ Entrada «Crex» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Jobling, 2010, «Crex».

## Bibliografia

* Jobling, J. A. Helm Dictionary of Scientific Bird Names (en anglès). Christopher Helm, 2010. ISBN 9781408133262.
# Bombina maxima

Bombina maxima és una espècie d'amfibi anur de la família Bombinatoridae. Es considera l'espècie més grossa del seu gènere arribant a aconseguir 7,5 cm de longitud. És un endemisme de Sichuan, Yunnan i Guizhou (Xina) i el Vietnam. Habita aiguamolls d'aigua dolça, pantans, zones d'aigua dolça temporals, rierols, terra agrícola, canals i rases. No hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, a més es compta amb moltes reserves protegides amb exemplars d'aquesta espècie. És una espècie terrestre que habita entorns d'aigua dolça.

## Farmacopea

Bombina maxima s'utilitza en la farmacopea de la medicina xinesa per al tractament de molts símptomes. La medicina occidental ha demostrat que aquest verí d'aquest amfibi conté una quinina més eficaç per dilatar les artèries de la molècula de mamífer. Era capaç de detectar també una altra molècula que pren el relleu de la primera que redueix la gana i més de 56 pèptids de propietats antibiòtiques capaç de matar als bacteris resistents als medicaments, com ara el Staphylococcus aureus resistent a la meticil·lina.

## Referències

* ↑ Bombina màxima: Arca de Noè
* ↑ Wen-Hui Lee. «Variety of antimicrobial peptides in the Bombina maxima toad and evidence of their rapid diversification» (en anglès) p. 1220-1229. European Journal of Immunology, 2005. [Consulta: 22 agost 2014].
* Shunqing, L., Datong, Y. & Ohler, A. 2004. Bombina maxima. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006.Arxivat 2008-09-26 a Wayback Machine. Accés 15 d'abril de 2008.

## Enllaços externs

* Amphibian Species of the World
* Foto, Informationen (Engl.) und Verbreitungskarte bei Amphibiaweb.org
* Fotos Arxivat 2011-11-06 a Wayback Machine.
* Boulenger, 1905 : Description of a new batrachian of the genus Bombinator from Yunnan. Annals and Magazine of Natural History, ser. 7, vol. 15, p. 188-190. (texto integral).
# Li Zhuo

Li Zhuo (Tieling, 4 de desembre de 1981) és una aixecadora xinesa, ja retirada, que va competir a començaments del segle XX.
El 2004 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu d'Atenes, on va guanyar la medalla de plata en la prova del pes mosca del programa d'halterofília.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or als Jocs Asiàtics de 2002 i dues medalles d'or a les Universíades.

## Referències

* ↑ Li Zhuo a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Olympedia – Li Zhuo». [Consulta: 15 novembre 2020].
* ↑ «Results and Rankings - 2002. WOMEN 14th Asian Games», 17-02-2004. Arxivat de l'original el 2004-02-17. [Consulta: 15 novembre 2020].
* ↑ «Athletes» (en anglès). [Consulta: 15 novembre 2020].