OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hennie Keetelaar

Hennie Keetelaar (Hilversum, 23 de gener de 1927 - Alphen aan den Rijn, 28 de gener de 2002) va ser un waterpolista neerlandès que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla de bronze en la competició de waterpolo. En el seu palmarès també destaca el Campionat d'Europa de waterpolo de 1950.

## Referències

* ↑ «Hennie Keetelaar Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 10 de febrer 2009. [Consulta: 25 maig 2019].
* ↑ Men Water Polo European Championship 1950 Wien (AUT) – 20–26.08 Winner Netherlands. todor66.com
# Seguer

Seguer és un agregat de Pontils, a la Conca de Barberà.
Es troba entre Querol, Esblada i Santa Perpètua de Gaià, al peu de la carretera de Santa Coloma de Queralt a Esblada (T-201).
L'antic castell, bastit al cim del turó que domina el poble, conserva bona part dels murs. L'església, dedicada a Sant Bartomeu, és al costat. A la seva part més meridional, hi destaca la urbanització Querol.
En destaca el Molí de Seguer.

## Referències

* 1 2 Planas, Ignasi; Martí, Ignasi Planas de. L'Alt Gaià, entre la Segarra i el Camp: els millors itineraris a peu i en bicicleta per les serres de Ancosa, Brufaganya, Miralles, Montclar, Montmell, Queralt, Selmella. Cossetània Edicions, 1999, p. 15. ISBN 978-84-89890-40-4.
* ↑ Pere, Català i Roca. Els Castells catalans. R. Dalmau, 1967, p. 392. ISBN 978-84-232-0289-8.
# Boonie Bears

Boonie Bears (xinès simplificat: 熊出没, pinyin: Xióng chūmò) és una sèrie de dibuixos animats de la República Popular de la Xina, que s'emet en la Televisió Central de la Xina (CCTV) i Beijing Television Network (BTV). La sèrie presenta a dos óssos, Briar i Bramble, que intenten evitar que el llenyataire Qiang destrosse la seua llar en el bosc.
Boonie Bears es va presentar per primera vegada a la Gala de l'Any Nou Xinés del gener de 2012, i es va convertir en el programa infantil més popular de la Xina. Fins a la data s'han produït més de 200 episodis de 13 minuts cadascun. Després de l'èxit obtingut per la sèrie, s'han llançat diverses pel·lícules que han estat exhibides en cinemes a nivell mundial i s'han convertit en èxits de taquilla al país asiàtic.
Bàsicament tracta el conflicte entre l'animal i l'ésser humà per la protecció del bosc.
Aquests dibuixos expliquen la confrontació dels propietaris del bosc, els ossos i un representant de la despreocupació de l'ésser humà. Per evitar la tal·la d'arbres i que "el calb Qiang" destrosse la natura, els animals despleguen diverses enginyoses i valentes estratègies com a confrontació.

## Referències

* ↑ Fantawild Holdings Inc. Página oficial. Consultado el 12 de junio de 2018.
* ↑ Chinese 3D Animation Film 'Boonie Bears' to Hit Screens Arxivat 2014-05-12 a Wayback Machine. CriEnglish. Consultado el 12 de junio de 2018.
* ↑ «动画深军：《熊出没》收视冠神州，《甜心格格》热播» (en xinès). 中国动漫产业网. Arxivat de l'original el 2014-02-20. [Consulta: 27 novembre 2012].
# André Parmentier

André Joseph Parmentier (Sauvatèrra de Guiana, Gironda, 29 de maig de 1876 – 1937) va ser un tirador francès que va competir a començament del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar una medalla de bronze en la prova de rifle lliure, 300 metres per equips, mentre la de rifle militar per equips fou quart.
El 1920 disputà els seus segons i darrers Jocs Olímpics. En ells va guanyar la medalla de plata en la prova de rifle militar, 300 metres per equips, bocaterrosa. En aquests mateixos Jocs va disputar set proves més del programa de tir, destacant una quarta posició en rifle militar, 300 i 600 me. per equips, bocaterrosa i una cinquena en rifle militar, 600 m. per equips, bocaterrosa, rifle militar, 300 m. per equips, dret i carrabina, 50 m. per equips.

## Referències

* 1 2 «André Parmentier Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de novembre 2012. [Consulta: 10 abril 2017].
# Frans Van Looy

Frans Van Looy (Merksem, 26 d'agost de 1950 - Merksem, 19 de setembre de 2019) va ser un ciclista belga, que fou professional entre 1972 i 1982. Destacà en curses d'un sol dia com la Nokere Koerse o el Premi Nacional de Clausura. També guanyà una etapa de la Volta a Catalunya i del Critèrium del Dauphiné Libéré.
El 1972, com a ciclista amateur, a participar en la prova en ruta dels Jocs Olímpics de Múnic. Un cop retirat dirigí diversos equips com el TeVe Blad, l'Histor-Sigma o el Team Deutsche Telekom, equip on es retirà el 2006.
Se suïcidà el setembre de 2019, després d'una disputa legal per la granja familiar de Merksem i que el govern local l'obligués a abandonar-la.

## Palmarès

* 1972
** Vencedor de 2 etapes al Tour d'Algèria
* 1973
** 1r a la Gullegem Koerse
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Llevant
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Mallorca
** Vencedor d'una etapa al Tour del Nord
* 1974
** 1r a la Copa Sels
** 1r al Premi Nacional de Clausura
** Vencedor d'una etapa al Critèrium del Dauphiné Libéré
* 1976
** 1r a la Volta a Limburg
** 1r al GP Stadt-Sint-Niklaas
* 1977
** 1r a la Nokere Koerse
** 1r al Premi Nacional de Clausura
** Vencedor d'una etapa a l'Omloop Mandel-Leie-Schelde
* 1978
** 1r al Omloop van het Waasland
** 1r al Gran Premi Jef Scherens
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
** Vencedor d'una etapa dels Tres dies de De Panne-Koksijde
* 1979
** 1r al Premi Nacional de Clausura
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Aragó
* 1980
** 1r a la Brussel·les-Ingooigem
** 1r al Gran Premi del 1r de maig

### Resultats al Tour de França

* 1974. 99è de la classificació general
* 1979. Abandona (5a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1976. 71è de la classificació general

## Referències

* 1 2 «Frans Van Looy, oud-renner en ploegleider, is overleden». [Consulta: 21 setembre 2019].
* 1 2 «VAN LOOY Frans (François)». [Consulta: 12 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Francois VAN LOOY» (en italià). [Consulta: 12 desembre 2022].
* ↑ «Olympedia – Frans Van Looy». [Consulta: 12 desembre 2022].
* ↑ «Former T-Mobile sports director Frans Van Looy dies, aged 69». [Consulta: 25 setembre 2019].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Walter Tysall

Walter Tysall (Birmingham, West Midlands, 3 d'abril de 1880 – Ashton-on-Ribble, Lancashire, 1955) va ser un gimnasta anglès que va competir durant els primers anys del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla de plata en la prova del concurs complet individual, en quedar per darrere Alberto Braglia.

## Referències

* ↑ «Walter Tysall Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 14 novembre 2015].
# Henri Cohen

Henri Cohen (? - 1930) va ser un waterpolista belga que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on va guanyar la medalla de plata en la competició de waterpolo, tot formant part del Brussels Swimming and Water Polo Club.

## Referències

* ↑ «Henri Cohen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2012. [Consulta: 20 octubre 2015].
# Estació de Requena-Utiel

LAV Madrid - Castella - País Valencià - Múrcia :
Requena-Utiel és una estació de ferrocarril propietat d'Adif, situada al municipi valencià de Requena, a la comarca de Requena-Utiel.
L'estació te per nom Requena-Utiel però es troba molt més a prop de Requena a uns sis quilòmetres, que d'Utiel, a uns 13. El nucli de població més proper és Sant Antoni de Requena. S'hi accedeix per un vial d'accés d'uns sis quilòmetres que surt de Requena. L'estació ocupa 1.200 m² en una sola planta de 62 m de llargada per 20 m d'amplada en tres volums interconnectats de diferents alçades, dues andanes de 400 m de llarg i 8 m d'amplada, amb 100 m de marquesines. Des de l'edifici de viatgers s'accedeix a les andanes per un pas inferior amb escales i ascensors. Disposa d'un aparcament públic amb capacitat per a 250 vehicles, arribades i sortides de taxis i parada d'autobusos. L'estació va ser inaugurada l'any 2010 quan es va obrir la línia d'alta velocitat a Albacete i València. L'obra va costar 12,4 milions d'euros. Els primers mesos d'ús van confirmar les baixes previsions d'utilització, amb una mitjana de cinquanta passatgers diaris.
El tren va arribar a la comarca amb la inauguració el 1885 del línia ferroviària València–Utiel, que va revolucionar el sector vinícola de la zona pel fet que la producció es podia transportar al port de València per exportar-la a tot Europa, el que va generar un increment de l'activitat econòmica i de la població.

## Referències

* ↑ «José Blanco presenta la estación de alta velocidad de Requena-Utiel» (en castellà). Ministerio de Transportes, Movilidad y Agenda Urbana, 26-11-2010. [Consulta: 31 juliol 2022].
* 1 2 Sierra, José. «La nueva estación de Requena-Utiel ya ha vendido 322 billetes para viajeros de Madrid» (en castellà). Levante, 27-11-2010. [Consulta: 31 juliol 2022].
* ↑ S, J. «Requena anhela la liberalización del trazado» (en castellà). Las Provincias, 10-12-2020. [Consulta: 31 juliol 2022].
# Arvid Knöppel

Johan Arvid Konstantin Knöppel (Estocolm, 7 de març de 1967 - Bad Nauheim, Hessen, 8 de març de 1925) va ser un tirador suec que va competir a començaments del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà una medalla d'or en la prova de tir al cérvol per equips.

## Referències

* ↑ «Arvid Knöppel Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 de febrer 2014. [Consulta: 5 maig 2016].
# Jim Ochowicz

Jim Ochowicz (Milwaukee, 23 de desembre del 1951) és un exciclista i dirigent d'equips estatunidenc.
Com a ciclista no va passar mai a professional. Va participar en els Jocs Olímpics de 1972 en la prova de persecució per equips.
El 1981 va fundar l'equip 7-Eleven. Aquest va passar a professional el 1985 i va participar en el Tour de França i el Giro d'Itàlia, competició que va guanyar el 1988 mitjançant Andrew Hampsten. A partir de 1991 l'equip passà anomenar-se "Motorola", fins a la seva desaparició el 1996.
El 2007 va crear l'equip BMC Racing Team del qual és propietari i mànager general.
Està casat amb la també ciclista i patinadora, guanyadora olímpica, Sheila Young.

## Enllaços externs

* Fitxa a cyclingarchives.com
* Fitxa a memoire-du-cyclisme.eu
# Hans Eicke

Hans Eicke (Berlín, 1 de desembre de 1884 – Berlín, 22 d'agost de 1947) va ser un atleta alemany que va competir a principis del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de plata en la cursa dels relleus combinats, formant equip amb Otto Trieloff, Arthur Hoffmann i Hanns Braun.
Eicke va córrer el segon relleu de 200 metres. L'equip va superar fàcilment la primera ronda eliminant l'equip neerlandès. En la final, tot i que ho intentaren, no pogueren superar a l'equip estatunidenc i van guanyar la medalla de plata. També disputà els 100 metres, acabant tercer en la seva sèrie de la primera ronda i quedant eliminat.

## Referències

* 1 2 «Hans Eicke Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 10 d'agost 2011. [Consulta: 25 novembre 2015].
# Henri De Pauw

Henri De Pauw (Anvers, 26 de febrer de 1911 - 6 de juny de 1973) va ser un waterpolista belga que va competir entre les dècades de 1920 i 1940.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on fou cinquè en la competició de waterpolo. Vuit anys més tard, als Jocs de Berlín, va guanyar la medalla de bronze en la competició de waterpolo. La tercera i darrera participació en uns Jocs fou el 1948, a Londres, on fou quart en la competició de waterpolo.

## Referències

* ↑ «Henri De Pauw Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 11 d’octubre 2012. [Consulta: 15 gener 2019].
# Malcolm McLaren

Malcolm Robert Andrew Edwards (Londres, Anglaterra, 22 de gener del 1946 - Suïssa, 8 d'abril de 2010), més conegut com a Malcolm McLaren, fou un músic, manager i productor britànic que va assolir la fama com a agent del famós grup de punk Sex Pistols.

## Biografia

McLaren va assistir a diversos col·legis d'art britànics encara que no va acabar els estudis, ja que es va dedicar a dissenyar roba juntament amb la seva companya Vivienne Westwood. El 1974 va ser breument agent del grup musical proto-punk New York Dolls encara que sense massa èxit. El 1975, no obstant això, va complir un rol important en la formació de Sex Pistols, banda punk que va tenir una curta però intensa carrera durant la qual van gravar clàssics com "Anarchy in the U.K." i "God Save the Queen". Després va manejar a altres artistes com Adam Ant i el grup Bow Wow Wow. Ja en els anys 80 McLaren va gravar els seus propis discos els quals van tenir bona acollida, especialment al Regne Unit. El seu últim enregistrament que va aparèixer en les llistes d'èxits va ser "Buffalo Gals Stampede" el 1998.

## Referències

* ↑ (anglès) Sex Pistols' former manager McLaren has died at 64, Yahoo, consultat el 08/04/2010
* ↑ (anglès) Malcolm McClaren dies aged 64 - The Independent, 08/04/2010

## Enllaços externs

* Web oficial
# Dennis Fenton

Dennis Fenton (Ceann Trá, 20 de novembre de 1888 - Denver, 29 de març de 1954) va ser un tirador, irlandès de naixement, però estatunidenc d'adopció, que va competir a començaments del segle xx. El 1906 emigrà a Boston per treballar en una fàbrica de cuir, però el 1908 s'allistà a l'exèrcit dels Estats Units. La formació la va fer a Arkansas, però el 1911 fou enviat a les Filipines, on començà a destacar com a tirador.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on disputà cinc proves del programa de tir. Guanyà tres medalles d'or, en carrabina, 50 metres per equips, rifle lliure 300 metres, 3 posicions per equips i rifle militar 600 metres per equips; i una de bronze en carrabina, 50 metres.
Quatre anys més tard, als Jocs de París, disputà novament cinc proves del programa de tir. En aquesta ocasió els resultats foren més discrets, però aconseguir sumar una medalla de bronze en tir al cérvol, tret simple equips al seu palmarès.
Es retirà de l'exèrcit el 1937 com a sergent en cap.

## Referències

* 1 2 3 4 «Dennis Fenton Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 15 desembre 2017].
# Harry Kent

Harry Dale Kent (Upper Hutt, Regió de Wellington, 11 de març de 1947 – 24 d'agost de 2021) va ser un ciclista de Nova Zelanda, especialista en pista. Va participar en els Jocs Olimpics de 1972.

## Palmarès

* 1970
** Medalla d'or als Jocs de la Commonwealth en Quilòmetre contrarellotge

## Referències

* ↑ Boyack, Nicholas «Harry Kent, pioneering track cyclist, dies aged 74». Stuff, 28-08-2021.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Bernhard von Gaza

Bernhard von Gaza (Usedom, Mecklemburg-Pomerània Occidental, 6 de maig de 1881 – Langemark, Flandes Occidental, 25 de setembre de 1917) va ser un remer alemany que va competir a començaments del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de bronze en la prova de scull individual del programa de rem.
Morí en acció durant la Primera Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ «Bernhard von Gaza Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 5 desembre 2015].
* ↑ «Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». Sports Reference. Arxivat de l'original el 27 de febrer 2017. [Consulta: 5 desembre 2015].
# Henri Disy

Henri Disy (6 de setembre de 1913 - setembre 1989) va ser un waterpolista belga que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on va guanyar la medalla de bronze en la competició de waterpolo.

## Referències

* ↑ «Henri Disy Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 11 d’octubre 2012. [Consulta: 15 gener 2019].
# Dorothy Allison

Dorothy Allison (Greenville, 11 d'abril de 1949 - Guerneville, 6 de novembre de 2024) fou una escriptora estatunidenca que tractà temes com l'abús sexual, l'abús infantil, l'assetjament escolar, el feminisme i ellesbianisme.

## Carrera

De petita va patir abusos sexuals del seu padrastre durant set anys; com a conseqüència, contragué gonorrea i hagué de sotmetre's a un tractament que la privà de poder tenir fills. Aquesta experiència la dugué a dedicar-se de ple a l'activisme en benefici del sexe segur i contra l'abús i l'explotació sexual de menors.
Allison va manifestar públicament el seu lesbianisme i va participar en tota mena d'activitats de suport a la comunitat LGBT. Va guanyat molts premis per la seua obra escrita, com ara el Premi Literari Lambda. Va ser membre de la Comunitat d'Escriptors Meridionals.
Dorothy va ser una de les fundadores del moviment "Lesbian Sex Màfia", junt a Kirstie Friddle de Quincy, Illinois. Aquest grup dona suport a totes les dones, sense importar la seua orientació sexual.

## Obres
### Literatura

* The Women Who Hate Em: Poems by Dorothy Allison (1983)
* Trash: Short Stories (1988)
* The Women Who Hate Em: Poetry 1980-1990 (1991)
* Bastard Out of Carolina (1992)
* Skin: Talking About Sex, Class & Literature (1994)
* Two or Three Things I Know for Sure (1995)
* Cavedweller (1998)

### Filmografia

* Bastard Out of Carolina (1996)
* 2 or 3 Things But Nothing for Sure (1997)
* After Stonewall (1999)
* Cavedweller (2004)

## Referències

* ↑ Contemporary Authors Online. Detroit, Michigan: Gale, 2004.
* ↑ Ed. Burke, Jennifer Clare. Visible: A Femmethology Vol. 2. Homofactus Press, 2009, p. 44.
* ↑ «Dorothy Allison». The Fellowship of Southern Writers. Arxivat de l'original el 28 d'agost de 2015. [Consulta: 2014].
* ↑ Queer Culture Center: "Owen Keehnen: Interviews, Dorothy Allison" Arxivat 2020-01-28 a Wayback Machine. 2010.
# Miguel Ángel Bossio Bastianni

Miguel Bossio és un exfutbolista uruguaià, que ocupava la posició de migcampista. Va néixer a Montevideo el 10 de febrer de 1960.
Va militar a diferents clubs del seu país natal, com el Racing de Montevideo o el Peñarol. El 1986 fa el salt a la competició espanyola, primer formant al València CF. Posteriorment va jugar al CE Sabadell i a l'Albacete Balompié.
Bossio va ser internacional amb l'Uruguai en 30 ocasions, tot marcant un gol. Va participar en el Mundial de 1986 amb la seua selecció.

## Enllaços externs

* (castellà) Fitxa del jugador
* Miguel Ángel Bossio Bastianni a National-Football-Teams.com (anglès)
# Josep Puigbó i Valeri

Josep Puigbó i Valeri (Olot, 17 de febrer de 1958) és un periodista català.

## Biografia

Nascut el 17 de febrer de 1958 a Olot, la Garrotxa, es va iniciar en el món de la comunicació el 1973, amb només catorze anys col·laborant amb l'emissora Ràdio Olot, de la qual anys després acabaria sent director. Posteriorment, es llicencià en Ciències de la Informació per la Universitat Autònoma de Barcelona.
El 1983 fou nomenat director de Ràdio Costa Brava, càrrec que ocupà fins al 1989, any en què ingressà a Televisió Espanyola.
Al circuit català de TVE, primer va presentar L'informatiu matí l'estiu del 1989. A la tardor del mateix any, va presentar L'informatiu vespre. El setembre del 1990, es va incorporar a TV3 on va presentar el Telenotícies nit. Poc més tard, va passar al Telenotícies cap de setmana i després, el 1992, al Telenotícies migdia, fins al 1999. També va presentar el programa d'informació econòmica Diners el 1990. Va compaginar la seva tasca a TV3 amb diferents programes a Catalunya Ràdio. El 1999 va presentar el programa de debat polític del Canal 33 Àgora.
Entre 1999 i 2003 va ser director de la cadena de ràdio Ona Catalana.
Va retornar a TVE l'any 2001 per conduir la tertúlia política del programa "El debate" de La 2, tasca que desenvolupà fins a l'agost de 2003, moment en què substituí, juntament amb Letizia Ortiz, a Ana Blanco en la presentació de la primera edició del "Telediario", romanent en el lloc al setembre tot i la reincorporació de Blanco. Puigbó va continuar a TVE fins a la remodelació dels informatius operada per Fran Llorente l'agost de 2004.
El 2006 estrenà el programa Amics, coneguts i saludats a 8tv, la televisió privada del Grupo Godó a Catalunya. L'espai va ser retirat de la graella a finals de 2007 coincidint amb un canvi a la cúpula de la cadena. D'aleshores ençà, col·labora a la televisió privada Canal Català.
Des de 2001 formà part del patronat de la Fundació Catalunya Oberta, think tank català d'ideologia liberal, proper als postulats de Convergència i Unió. El seu darrer treball per a Televisió de Catalunya és (S)avis.

## Obra publicada

* Savis. Lluny del silenci i de la queixa (Meteora, 2014)

## Referències

* ↑ «Puigbó deja el “TN Migdia” de TV3» (en castellà). Vivir. La Vanguardia, 03-07-1999, pàg. 12.
* ↑ «Josep Puigbó i Valeri». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Avui. 6/12/1990.». [Consulta: 22 agost 2023].
* ↑ «TV3 no renova l''Àgora'». Ara, 03-06-2013 [Consulta: 17 juny 2013].
* ↑ «Qui som?». CatalunyaOberta.cat. Arxivat de l'original el 2013-07-03. [Consulta: 30 desembre 2012].
* ↑ «Una fundació propera a CiU coincideix amb Maragall: L'Estatut ha estat un "desastre"». Directe.cat, 03-05-2007. Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 29 desembre 2012].
* ↑ LLORT, Lluís, Entrevista a Josep Puigbó, 27/3/2014, El Punt Avui

## Enllaços externs

* Biografia a CatalunyaOberta.cat Arxivat 2013-03-29 a Wayback Machine.
# Dugald McInnes

Dugald McInnes (Ballachulish, Highland, Escòcia, 2 de juny de 1877 – Edmonton, Alberta, 11 de setembre de 1929) va ser un tirador escocès de naixement i canadenc d'adopció que va competir a començaments del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà una medalla de bronze en la prova de rifle militar per equips. En aquests mateixos Jocs fou setzè en la prova de rifle militar, 1000 iardes.

## Referències

* ↑ «Dugald McInnes Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 21 de febrer 2014. [Consulta: 14 abril 2016].
# Rudolf Katzer

Richard Katzer o Rudolf Katzer (Praga, 22 d'octubre de 1888 - segle XX) va ser un ciclista alemany, que va competir a començaments del segle XX.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla de plata en la prova de persecució per equips. Formà equip amb Karl Neumer, Max Götze i Hermann Martens. També va prendre part en la cursa de les 660 iardes, dels 5000 metres i dels 20 km, però fou eliminat en la primera ronda. En la cursa dels 100 km no finalitzà la cursa.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Richard Katzer». [Consulta: 6 agost 2024].
* ↑ Kluge, Volker. Athen 1896 - Berlin 1936, 1997. ISBN 978-3-328-00715-9.

## Enllaços externs

* Fitxa de Rudolf Katzer a sitiodeciclismo.net
# Museu de l'Or

El Museu de l'Or del Banc de la República de Colòmbia és una institució pública que té com a finalitat l'adquisició, conservació i exposició de peces d'orfebreria i terrisseria de cultures indígenes del període precolombí de l'actual Colòmbia, compta amb més de 30.000 peces fetes d'or, 20.000 d'objectes lítics, ceràmics, pedres i tèxtils pertanyents a les cultures Quimbaya, Calima, Tairona, Zenú, Muisca, Tolima, Tumaco entre d'altres.
Aquest museu està situat al centre històric de Bogotà a prop de l'estació de TransMilenio Museo del Oro.
Disposa de la col·lecció d'orfebreria prehispànica més gran del món, amb aproximadament 34000 peces d'or i tumbaga, prop de 25.000 objectes de ceràmica, pedra, petxina, pinyol i tèxtils. Exposa peces de diferents cultures indígenes assentades a l'actual Colòmbia abans de l'arribada dels europeus, entre les quals destaquen la calima, els muisques, el nariño, la quimbaya, la zenú, la tairona, la sant agustí, la tierradentro, la tumaco, entre altres coses.

## Referències

* ↑ Plaza de Nieto, Clemencia y Falchetti, de Sáenz, Ana María (1981): El Oro de Colombia. Banco Central de Venezuela Caracas. 78p.
* ↑ «Museo del Oro Banco de la República». Arxivat de l'original el 2016-01-25. [Consulta: 8 febrer 2022].

## Enllaços externs

* Museu de l'Or - Lloc web oficial