OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alfred Staar

Alfred Staar (Viena (Àustria), 2 de juny de 1938 - Trenta, Goriška (Eslovènia), 28 d'abril, 2000.)
Alfred Staar ha estat una icona de la música clàssica a Viena, i tots els músics que volien entrar a l'Orquestra Filharmònica van prendre lliçons d'ell. (si eren acceptats). La influència d'Alfred Staar continua sentint-se encara avui dia: no menys de 22 dels seus antics alumnes actualment ocupen càrrecs a la Filharmònica de Viena. A més hi d'altres a intèrprets actuant de solistes, com Mario Gheorghiu, Milan Šetena, o Daniel Froschauer.
Com a intèrpret va actuar amb el "El Quintet" de la Filharmònica de Viena, el "Weller-Quartett", la "Filharmònica de Viena" i l'"Orquestra Wiener Kantaten".

## Enregistraments

Enregistraments d'Alfred Staar i el "Weller Quartet" del segell DECCA
* Joseph Haydn: String Quartet, Op. 33 No. 1 in B minor
* Joseph Haydn: String Quartet, Op. 33 No. 2 in E flat major 'The Joke'
* Joseph Haydn: String Quartet, Op. 33 No. 3 in C major ‘The Bird'
* Joseph Haydn: String Quartet, Op. 1 No. 3 in D major
* Joseph Haydn: String Quartet, Op. 33 No. 4 in B flat major
* Joseph Haydn: String Quartet, Op. 33 No. 5 in G major
* Joseph Haydn: String Quartet, Op. 33 No. 6 in D major
* Joseph Haydn: String Quartet, Op. 103 in D minor
* Ludwig van Beethoven: String Quartet No. 10 in E flat major, Op. 74 'Harp
* Ludwig van Beethoven: String Quartet No. 11 in F minor Op. 95 'Serioso,
* Ludwig van Beethoven: String Quartet No. 12 in E flat major, Op. 127
* Carl Ditters von Dittersdorf: String Quartet No. 5 in E flat major
* Johann Baptist Wanhal: String Quartet in F major
* Wolfgang Amadeus Mozart: Mozart: String Quartet No. 21 in D major, K575 'Prussian No. 1
* Wolfgang Amadeus Mozart: String Quartet No. 23 in F Major, K590 'Prussian No. 3
* Wolfgang Amadeus Mozart: String Quartet No. 3 in G major, K156
* Johannes Brahms: String Quartet No. 1 in C minor, Op. 51 No. 1
* Johannes Brahms: String Quartet No. 2 in A minor, Op. 51 No. 2
* Franz Schubert: String Quintet in C major, D956
* Franz Schubert: String Quartet No. 12 In C Minor, D.703 - "Quartettsatz"
* Alban Berg: String Quartet, Op. 3
* Dmitri Xostakovitx: String Quartet No. 10 in A flat major, Op. 118

## Referències

* 1 2 https://www.discogs.com/artist/1336424-Alfred-Staar
* ↑ https://www.violincellomaker.com/products/copy-of-edgar-russ-copy-of-stradivari-cremona-2013
* ↑ https://music.metason.net/artistinfo?name=Alfred%20Staar
* ↑ https://www.salzburgerfestspiele.at/en/a/milan-setena
* ↑ https://music.metason.net/artistinfo?name=Alfred%20Staar
# Can Quesi

Can Quesi és una obra de Sant Feliu de Pallerols (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil format per diferents cossos de proporció petita, el més antic dels quals té un portal amb llinda de pedra i un balcó a sobre, amb les cantonades també de pedra.
Al costat dret hi ha una eixida amb un pou i a sota hi ha una font.
La casa té diferents detalls de pedra adossats per Ramon Quesi (contractista).
El material emprat és pobre.

## Història

És una de les cases més antigues del poble.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Can Quesi». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 març 2019].
# Kulsi

Kulsi és un riu de Meghalaya a les muntanyes Khasi format per la unió del Khri i el Um-gin, a l'oest de Shillong. El riu unit corre al nord i entra a Assam durant uns 193 km, desaiguant al Brahmaputra a prop de la muntanya Nagarbera a la riba sud del riu. És navegable per bots durant bona part de l'any. Llocs destacats al seu curs són Kulsi i Chaygaon.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India. Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Kulotunga Cinkaiariyan

Kulotunga Cinkaiariyan (tàmil குலோத்துங்க சிங்கையாரியன்) fou el segon rei dels Aryacakravarti del regne de Jaffna, successor del seu pare Kulasekara Cinkaiariyan.
L'autor del llibre “Ancien Jaffna”, C. Rasanayagam, calcula que hauria governat Jaffna de 1256 a 1279 (23 anys), però altres cronologies el situen entre 1284 i 1292. Yalpana Vaipava Malai diu que va seguir el seu ancestre en la promoció de l'agricultura i va convertir terra inculta en terra d'agricultura. També el llibre afegeix que el seu regnat fou pacífic i prosper.
El va succeir el seu fill Vickrama Cinkaiariyan.

## Notes

* ↑ யாழ்ப்பாண வைபவமாலை

## Referències

* Yalpana Vaipava Malai Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine.
# Kim Darroch

Sir Nigel Kim Darroch (South Stanley, Anglaterra, 30 d'abril de 1954) és un diplomàtic britànic. D'ençà el gener del 2016 ha estat ambaixador del Regne Unit als Estats Units. Esdevingué famós al juliol del 2019 arran de filtracions de correus electrònics seus en els quals criticava la "ineptitud, la inestabilitat i la incompetència" del president estatunidenc Donald Trump.
# Kim Chaek

Kim Chaek (en hangul: 김책; en hanja: 金策; Sŏngjin, 14 d'agost de 1903 – 31 de gener de 1951) va ser un activista de la resistència, general i polític nord-coreà. El seu nom real era Kim Hong-gye(김홍계, 金洪啓).

## Biografia

Nascut a Sŏngjin, actualment Kimch'aek, de jove Kim ja es va unir als guerrillers que combatien la ocupació japonesa del país, abans del 1927. Posteriorment, lluitaria conjuntament amb Kim Il-sung a Manxúria. El 1932 es va unir a l'Exèrcit Unit Antijaponès del Nord-est per combatre l'Imperi japonès i aconseguir l'alliberament de Corea. El 1940, no obstant, va fugir a la Unió Soviètica per escapar de les conquestes japoneses. Va viure a Khabàrovsk, on es va trobar amb Kim Il-Sung, amb qui va formar la 88a Brigada Especial. Va tornar a Corea juntament amb l'exèrcit soviètic. Va ser nomenat vicepresident segon del Comitè del Partit del Treball de Corea. Kim Chaek es va convertir en ministre d'indústria i primer ministre sota la presidència de Kim Il-Sung el 1948. Durant la Guerra de Corea, va ser comandant en cap de les tropes nord-coreanes a la línia del front.
Kim va ser purgat quan va ser trobat responsable del desastre del desembarcament d'Inchon. Va morir el gener de 1951 després d'un atac aeri estatunidenc. Alguns acadèmics, no obstant, creuen que la seva mort va ser un assassinat després d'una lluita pel poder, i vausada per enverinament mitjançant gas, no pas com a conseqüència d'un bombardeig enemic.

## Honors pòstums

Després de la seva mort, el comtat de Haksong, on havia nascut, juntament amb la ciutat veïna de Sŏngjin, van passar a dir-se formalment ciutat de Kim Chaek, per commemorar la seva vida i els seus èxits. La Universitat de Tecnologia Kim Chaek, el Complex de Ferro i Acer Kim Chaek i l'Estadi del Poble Kim Chaek també van ser batejats en el seu honor.
Va rebre, pòstumament, el Premi de la Reunificació Nacional, el 1998.

## Obres

* "Cançó del General Kim Il-sung" 《김일성장군의 노래》
* Poema èpic "Mt. Paektu" 《장편 대서사시 백두산》

## Referències

* ↑ Lim Un. {{{títol}}} (en japonès). 自由社, 1982. OCLC 674262502.
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2008-10-11. [Consulta: 17 abril 2009].
* ↑ «Kim Chaek People's Stadium - Kimchaek (formerly Sŏngjin)» (en anglès). [Consulta: 16 gener 2021].
* ↑ «National Reunification Prize Winners». Korean Central News Agency, 07-05-1998. Arxivat de l'original el 2013-06-02 [Consulta: 13 setembre 2012].

## Bibliografia

* Korea, a century of change by Jürgen Kleiner page 275
* Korea Web Weekly Remembering Kim Chaik
* Kim Jong Il Biography. Pyongyang: Foreign Languages Publishing House for Literature, 2005.
# Kagerplassen

Els Kagerplassen són un sistema d'estanys de torbera situats al nord de la província neerlandesa d'Holanda Meridional, que s'utilitza com a zona d'esbarjo i de pesca. Es troben entre Warmond, Oud Ade, Haarlemmermeer i Sassenheim, en gran part al municipi de Teylingen. Formen part de la zona de prats de torbera d'Holanda-Utrecht. Als Kagerplassen hi ha moltes illes relativament grans.
# Korop

El korop és la llengua dels korops. Es parla al sud-est de Nigèria i al sud-oest del Camerun. A Nigèria es parla a les LGAs d'Odukpani i d'Akampka, a l'estat de Cross River. Al Camerun es parla a la frontera amb Nigèria, al nord-oest de Mundemba, a la divisió de Ndian.
El korop és una llengua de la sub-família de les llengües kiong-korop, que formen part de les llengües de l'Alt Cross. Les altres llengües de la mateixa subfamília són el kiong i l'odut. És una llengua molt propera al kiong. Totes elles es parlen a Nigèria.

## Ús

El korop és una llengua que gaudeix d'un ús vigorós (6a); tot i no estar estandarditzada, és parlada per a persones de totes les generacions als dos estats en els quals es parla. L'efik és la llengua que ha esdevingut llengua dominant entre els korops.

## Població i religió

El 80% dels 15.000 korops de Nigèria són cristians; d'aquests, el 70% són protestants, el 20% participen en esglésies cristianes independents i el 10% són catòlics. El 20% dels parlants de korop restants creuen en religions tradicionals africanes.
El 74% dels 10.000 korop-parlants del Camerun són cristians; el 62% dels quals són catòlics, el 30% pertanyen a altres esglésies cristianes, el 5% són protestants i el 3% són d'esglésies cristianes independents. El 26% dels korops restants creuen en religions tradicionals africanes.

## Referències

* ↑ korop al joshuaproject
* 1 2 korop a l'ethnologue
* ↑ família lingüística kiong-korop a l'ethnologue
* ↑ korops a Nigèria al Joshuaproject
* ↑ korop al Camerun al joshuaproject
# Kathiwara

Kathiwara fou un estat tributari protegit del tipus thakurat garantit a l'agència de Bhopawar a l'Índia central governat per una nissaga del clan jadon dels rajputs. Està situat a la part occidental de la que fou l'Agencia de l'Índia Central tocant a Rewa Kantha, a la presidència de Bombai i limitava al nord amb Ratanmal, a l'est i sud amb Ali Rajpur i a l'oest amb Chhota Udaipur. La població, menys de mil habitants, la formaven bhils i bhilales, que eren uns 500. Els rages originals eren bhils però foren expulsats pels ancestres de la següent dinastia que havia estat expulsada de Rajputana i Malwa i es van refugiar a la zona on van establir el seu poder dominant als natius. Del 1865 a 1903 fou thakur Bahadur Singh. Del 1903 en endavant fou Rana Thakur Sahib Onkar Singh fins al 1948 (va morir el 1969).

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Krut'aïta

La krut'aïta és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de la pirita. Rep el nom en honor de Tomáš Josef Kruťa (14 de febrer de 1906 - 18 de gener de 1998), mineralogista i col·leccionista de minerals txec. Va ser director del laboratori de mineralogia del Museu de Moràvia, a Brno (República Txeca) i va escriure un parell de llibres sobre minerals de la zona.

## Característiques

La krut'aïta és un selenur de fórmula química CuSe₂. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la krut'aïta pertany a «02.EA: Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:2, amb Fe, Co, Ni, PGE, etc.» juntament amb els següents minerals: aurostibita, bambollaïta, cattierita, erlichmanita, fukuchilita, geversita, hauerita, insizwaïta, laurita, penroseïta, pirita, sperrylita, trogtalita, vaesita, villamaninita, dzharkenita, gaotaiïta, al·loclasita, costibita, ferroselita, frohbergita, glaucodot, kullerudita, marcassita, mattagamita, paracostibita, pararammelsbergita, oenita, anduoïta, clinosafflorita, löllingita, nisbita, omeiïta, paxita, rammelsbergita, safflorita, seinäjokita, arsenopirita, gudmundita, osarsita, ruarsita, cobaltita, gersdorffita, hol·lingworthita, irarsita, jol·liffeïta, krutovita, maslovita, michenerita, padmaïta, platarsita, testibiopal·ladita, tolovkita, ullmannita, wil·lyamita, changchengita, mayingita, hollingsworthita, kalungaïta, milotaïta, urvantsevita i reniïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la localitat de Petrovice, a la Regió de Vysočina (República Txeca). També ha estat descrita al dipòsit de Předbořice, a la Regió de Bohèmia Central (República Txeca). A fora del país en el qual es troba la seva localitat tipus, també ha estat descrita a Bolívia, l'Argentina, el Brasil, els Estats Units, Alemanya, Jordània i la República Popular de la Xina.

## Referències

* ↑ «Krut'aite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 juliol 2019].
# Krutets

«Krutets» té aquests significats:
* Krutets (Petrovsk), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
* Krutets (Arkadak), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
* Krutets (Saràtov), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
# Krustpils

Krustpils fou ciutat independent de Letònia des de 1920 fins a 1962 quan es va incorporar a Jēkabpils, com un districte d'aquesta ciutat situat a la riba nord de riu Daugava.

## Història

Les primeres dates de referència escrites apareixen des de 1237, quan el bisbe de Riga va construir el castell de Krustpils. El rei de Polònia Esteve Bathory I va viure allà el 1585. De 1561 a 1772 Krustpils va pertànyer a la Confederació de Polònia i Lituània, mentre que la part contrària de Jēkabpils va pertànyer al Ducat de Curlàndia i Semigàlia. La diferència entre el latgalià i el selià als dos costats del riu encara persisteix en l'actualitat. Durant la guerra russoturca (1877-1878) hi va haver un campament per a presoners de guerra turcs, molts d'ells es van establir permanentment a Krustpils, el cementiri turc es pot visitar avui dia. L'obertura de la línia fèrria Riga - Daugavpils el 1861 va permetre el seu desenvolupament econòmic. El 1935 tenia 3.658 habitants, dels quals el 53% eren letons, 35% jueus i 12% d'altres ètnies. El 1962 Krustpils va ser finalment incorporada a la ciutat de Jēkabpils.

## Referències

* ↑ «Village of My Ancestors: Krustpils» (en anglès). [Consulta: 18 juny 2015].
* ↑ «Vesture» (en letó). [Consulta: 18 juny 2015].

## Vegeu també

* Localitats de Letònia

## Enllaços externs

* «Cimetière de Krustpils». balticgen.com.
# L'Indiot

L'Indiot és una dansa ballada a Solsona. Aquest ball de parelles, de caràcter senyorívol, és usat com a ritus de passatge. Les parelles no es donen mai la mà sinó que van unides amb un mocador o una cinta i han d'anar passant per sota dels ponts formats per la resta de parelles. Ser el capdancer era equivalent a ser el més important i corresponia a qui més pagava.
Els indiots, presenten una tipologia comuna en què els participants s'agrupen en una filera de parelles realitzant dues parts del ball. Responen a aquesta estructura els indiots de la Seu d'Urgell, Ripoll, Sant Feliu de Torelló, Solsona i Sort i els balls de la Ratolinesa de Sant Julià de Vilatorta i Viladrau.
El nom d'indiot és enigmàtic i suggestiu alhora. Enigmàtic perquè no se sap del cert d'on li ve, però molt suggeridor, ja que indiot és una forma habitual d'anomenar els galls d'indi en català. És possible doncs que "indiot" hagués estat una forma col·loquial d'anomenar el ball de la pavana. La introducció de mocador i cintes en molts balls correspondria al zel que mostrava l'Església per tal d'evitar el contacte físic entre homes i dones cap al segle xviii. Aspecte que està ben estudiat en la dansa basca.

## Referències

* ↑ AMADES J. PUJOL F. diccionari de la dansa 1936 p.295 i 402
* ↑ FUNDACIÓ ENCICLOPÈDIA CATALANA : Diccionari de la llengua catalana 1982 p.878
* ↑ SANCHEZ C. "Del danbolín al silbo" 1999 pp.64-70
# L'Hemisfèric

L'Hemisfèric és un planetari i cinema IMAX de la ciutat de València que forma part del conjunt de la Ciutat de les Arts i les Ciències.
El seu disseny, com el de la resta del conjunt, és de l'arquitecte valencià Santiago Calatrava i fou el primer edifici del conjunt inaugurat, el 16 d'abril de 1998.

## Espais

L'Hemisfèric compta amb el hall, entrada principal, la mateixa sala de projeccions, i el denominat Anell Perimetral.
En el vestíbul, es troben els serveis principals d'atenció al públic (finestretes, cafeteria, botiga, informació, taulell de reserves, etc.) i a més disposa d'un espai central en el qual se situen exposicions temporals.
La sala de projeccions, amb capacitat per a més de 300 persones, té una pantalla còncava de 900 metres quadrats de superfície i 24 metres de diàmetre.
I ja en la zona exterior, es troba l'Anell Perimetral "Carl Sagan", batejat així en honor del gran divulgador nord-americà; aquest espai està dedicat a la celebració d'actes de tota classe. Es tracta d'una zona ovalada o el·líptica que envolta la cúpula de la sala de projecció, protegida per la gran coberta de l'edifici. Un estany de 24.000 metres quadrats envolta tota aquesta estructura.

## Arquitectura

L'Hemisfèric és un singular edifici, dissenyat per Santiago Calatrava, que representa un gran ull humà, l'ull de la saviesa. Aquest element simbolitza la mirada i observació del món que els visitants descobrixen a través de les projeccions audiovisuals.
Amb una superfície de 14.000 m², compta amb una coberta ovoide de més de 100 metres de longitud, dintre de la qual es troba una gran esfera que alberga la sala de projeccions. L'altura màxima de l'edifici és de 26 metres.

## Enllaços externs

* Web oficial de l'Hemisfèric
# Kuchen

Kuchen és una denominació d'origen alemanya d'un pastís de la rebosteria centroeuropa. Existeixen múltiples varietats de kuchen. Generalment es diferencia de la coca per no tenir farciments ni cobertures. Predominen varietats dolces, encara que també hi ha kuchen salat.

## El kuchen a Argentina

A Argentina, els alemanys del Volga han fet bastant popular diverses varietats de kuchen especialment a la província d'Entre Ríos.

## El kuchen a Xile

A Xile, va ser introduït pels colons germans de la zona sud i es va convertir en una tradició molt arrelada. En aquest país, es diu usualment «kuchen» al obstkuchen ('kuchen de fruita'), on destaca el apfelkuchen ('kuchen de poma'). També n'hi ha de plàtan, fruites procedents d'una infructescència, murtes, cirera i altres fruites. El kuchen és un dels pastissos favorits que acompanya «les onze», nom que rep el berenar xilè, sobretot en el sud del país.

## Curiositats

El nom del pastís francès quiche, típic de la Lorena, deriva de la paraula alemanya Kuchen que significa pastís. En anglès, aquesta paraula va ingressar des del francès i per això la seva pronunciació resulta diferent.

## Referències

* ↑ The Oxford Companion to Sugar and Sweets. Oxford University Press, p. 387. ISBN 9780199313617 [Consulta: 21 juliol 2015].
* ↑ Cupboard Love 2: A Dictionary of Culinary Curiosities. Insomniac Press, 2004, p. 249. ISBN 9781897415931 [Consulta: 21 juliol 2015].
# Kliutxí (Volsk)

* Per a altres significats, vegeu «Kliutxí».
Kliutxí (en rus: Ключи) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 655 habitants. Pertany al districte municipal de Volsk.

## Referències

* ↑ «Регионы России → Саратовская обл. → Вольский р-н → Александровка с.». Arxivat de l'original el 2015-04-05. [Consulta: 22 febrer 2018].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2018-03-24. [Consulta: 22 febrer 2018].
# Kutalmix

Kutalmix (el nom apareix com Kutulmish, Kutlumish, Kutalmish, Kutlamish, Kutulmush, Kutlumush i altres variacions) fou un príncep seljúcida, origen de la branca que va fundar el Soldanat de Rum. Era fill d'Arslan Israil, net de Seljuk, i nebot de Mikhail ibn Saldjuk, el pare de Toghril Beg i de Çağrı Beg Dawud dels que per tant era cosí germà.
Kutalmix es va revoltar a les muntanyes al sud de la mar Càspia durant el govern de Toghril Beg, i al front d'un exèrcit de turcmans es va enfrontar al visir del sultà, Amid al-Mulk al-Kunduri, a Rayy, la rodalia de la qual va devastar. Però la situació va canviar quan va pujar al tron Alp Arslan (fill de Çağrı Beg Dawud. El novembre/desembre de 1063 aquest sultà va creuar per unes maresmes perilloses (el lloc pel que menys se l'esperava) i va sorprendre a Kutlumush que, derrotat, va haver fugir cap a l'oest, però va morir al caure de cavall (1064); no obstant quatre dels seus fills almenys van poder arribar a les muntanyes del Taure i probablement el més gran o el més capacitat, Sulayman ibn Kutalmix va establir al cap d'uns anys el Soldanat de Rum.

## Referències

* Cambridge History of Islam, Cambridge, 1970
Beilicats d'Anatòlia :
# Kutakanna Tissa

Kutakanna Tissa o Kalakannie Tissa (Makalan Tissa) fou rei de Sri Lanka, segon fill de Maha Chula.
El príncep va guanyar el suport popular contra la vida llicenciosa que portava la reina Anula i finalment la va fer cremar viva i es va proclamar rei. Va regnar uns vint anys del 42 al 21 aC.
Va construir una Uposathasala (una sala agregada a una vihara) en un lloc especialment consagrat i dedicat només a l'ús dels sacerdots de la ordre superior (Upasampada) a Mihintale i va construir una dagoba (Ambastalladagoba) al front, que encara es conserva. Un gran canal anomenat Vannakanna i dos tancs d'aigua anomenats Amadugga i Bhayoluppa, van ser construïts durant el seu regnat. Va posar cura a l'agricultura i va construir una muralla defensiva de tres metres d'altura i un fossat excavat al voltant de la capital tancant una àrea de 632 km². Algunes restes de la muralla encara es poden veure a Aliaparte, un lloc a 7 km d'Anuradhapura; Mihintale estava a la part oriental de la muralla.
Kalakannie Tissa no va residir al palau dels seus predecessors perquè el considerava contaminat per la mort d'Anula. Va residir a un palau nou que es va fer construir prop de l'antic. Com esteta va fer construir un parc a la capital amb el nom de Padumassara; també va construir un monestir anomenat Dantageha prop de palau, per a la seva mare, que havia esdevingut monja.
A la seva mort el va succeir el seu fill Bathikabeya o Bhatikabhaya Abhaya (Bhattika Raja).

## Referències

* Obeyesekere, Donald. Outlines of Ceylon history (en anglès). Colombo: Times of Ceylon, 1911.