OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Rosich Rubiera

Josep Rosich Rubiera (Barcelona, 14 de febrer de 1884 - 23 de setembre de 1960) va ser un dirigent esportiu català que va presidir la Federació Catalana de Futbol en dues etapes (1919–20 i 1926–29) i també un entrenador de futbol que va codirigir un partit de la selecció espanyola el 1924. A la dècada de 1920 també va ser tresorer de la Reial Federació Espanyola de Futbol i va formar part de la junta directiva del FC Barcelona el 1923–24. Era germà del dirigent esportiu en l'àmbit de la natació, Joaquim Rosich Rubiera.

## Biografia

Nascut el 14 de febrer de 1884 a Barcelona, Catalunya, Rosich va presidir la Federació Catalana de Futbol entre 1919 i 1920, i de nou entre 1926 i 1929, i en fou el representant a la federació espanyola als anys trenta. El 22 de gener de 1929, l'assemblea de la Federació Catalana, presidida per Rosich, es va reunir i va acordar sol·licitar a la Federació Espanyola que, amb motiu de l'Exposició Internacional de Barcelona de 1929, el partit de futbol Espanya-Anglaterra i el Congrés de la FIFA també se celebressin a Barcelona; només van aconseguir el segon objectiu. El Congrés va comptar amb la presència natural d'una delegació espanyola, que estava formada per Rosich, Julián Olave i Ricard Cabot, i el seu punt més important va ser la discussió del reglament de la propera inauguració de la Copa del Món de la FIFA, i Espanya va ser la primera a retirar el seu candidatura per donar suport a Montevideo, la "ciutat més espanyola entre totes les capitals espanyoles de l'Amèrica del Sud".
A la dècada de 1920, Rosich també va ser tresorer de la federació espanyola de futbol i, com a membre del seu comitè nacional, triumvirat format per ell mateix, Olave, i Luis Colina, va fer provisionalment de seleccionador espanyol en un partit contra Àustria celebrat a la Camp de Les Corts el 21 de desembre de 1924, que va acabar amb una victòria per 2-1 gràcies als gols d'Antonio Juantegui i Josep Samitier.
Rosich també va formar part de la junta directiva del FC Barcelona el 1923–24, sota la presidència d'Enric Cardona.
El 1932, Rosich va ser un dels membres patrons efectius de les entitats patronals del gas.

## Mort

Rosich va morir el 23 de setembre de 1960, a l'edat de 76 anys.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Josep Rosich Rubiera». www.enciclopedia.cat. [Consulta: 13 maig 2024].
* 1 2 «José Rosich Rubiera, football manager». eu-football.info. [Consulta: 13 maig 2024].
* 1 2 3 «Rosich, José Rosich Rubiera - Manager». www.bdfutbol.com. [Consulta: 13 maig 2024].
* ↑ «Joaquim Rosich Rubiera». www.enciclopedia.cat. [Consulta: 13 maig 2024].
* 1 2 «Congrés FIFA Barcelona – 1929». barcelonasportiva.blogspot.com, 17-09-2015. [Consulta: 14 maig 2024].
* ↑ «José Rosich». rfef.es. [Consulta: 14 maig 2024].
* ↑ «Spain vs Austria, 21 desembre 1924». eu-football.info. [Consulta: 14 maig 2024].
* ↑ «Entidades patronales de Gas y sus empleados adm inistrativos y técnicos» (en castellà). www.boe.es. Boletín Oficial del Estado, 06-09-1932. [Consulta: 14 maig 2024].
# La Creu del Rabadà

La Creu del Rabadà és una muntanya de 1.262 metres que es troba al municipi de la Vall d'en Bas, a la comarca catalana de la Garrotxa.
# Serrat dels Cugots

El Serrat dels Cugots és una serra situada al municipi de Lles de Cerdanya, a la comarca de la Baixa Cerdanya, amb una elevació màxima de 2.500 metres.
# Doña Juana

El Doña Juana és un estratovolcà que es troba al Parc Nacional Natural Complejo Volcánico Doña Juana–Cascabel, al Departament de Nariño, Colòmbia. El seu cim es troba a 4.150 msnm.
Amb un índex d'explosibilitat volcànica de 4, Doña Juana està classificat com un vocà amb un gran poder destructiu. Durant la seva darrera erupció, el 1906, més de 100 persones van morir i moltes cases foren destruïdes.
La seva major erupció en període històric coneguda ocorregué el 13 de novembre de 1899.
El nom del volcà procedeix d'una llegenda dels indis Chincha: Mama Juana, una bella Quiteña, s'enamorà de Pedro, un plebeu, però en oposar-se la família al matrimoni van fugir, sent víctimes d'una maledicció que els convertí en volcans.
Està envoltat per una àrea d'extraordinària biodiversitat, que inclou 471 espècies d'aus, entre elles el Còndor dels Andes, ossos, cérvols i pumes.
El cim del Doña Juana està compost per nombrosos pics que ofereixen vistes espectaculars, inclosa la vista a la Laguna del Silencio, un dels 42 llacs del parc nacional.

## Vegeu també

* Llista de volcans a Colòmbia

## Referències

* 1 2 «Doña Juana» (en anglès). Global Volcanism Program. Smithsonian Institution. Arxivat de l'original el 2009-08-01. [Consulta: 18 novembre 2011].
* ↑ «Large Volcano Explocivity Index» (en anglès). geograpic.org. [Consulta: 18 novembre 2011].
* 1 2 3 «De visita por el complejo volcánico de Doña Juana y Cascabel» (en castellà). eltiempo.com. [Consulta: 18 novembre 2011].
# Lo Dos

Lo Dos és una muntanya de 402 metres que es troba al municipi de Foradada, a la comarca catalana de la Noguera.
# Raróg

En la mitologia eslava, el Raróg (rus: Рарог) és un dimoni de foc, sovint descrit com un falcó ferotge.
Una caldera volcànica de Io (un satèl·lit de Júpiter) ha estat anomenada Raróg Patera, una erupció massiva que fou enregistrada per l'observatori W. M. Keck (Estats Units) i l'aeronau HISAKI (Japó) el 15 d'agost de 2013.

## Analogies mitològiques

* Bennu, ocell de foc de la mitologia egípcia.
* Zhar-Ptitsa, au de foc de la mitologia russa (Жар-Птица).
* Homa, ocell de foc de la mitologia persa.
* Fènix, au de foc en diverses cultures.
* Simurgh, au llegendària persa.

## Referències

* ↑ Дубровская. «Мифология». ОЛМА Медиа Групп, 27-08-2018.
* ↑ «A hellacious two weeks on Jupiter’s moon Io», 04-08-2014.
# Desaparició inquietant

Desaparició inquietant (títol original en francès, Disparition inquiétante) és una sèrie de televisió francesa escrita per Johanne Rigoulot, dirigida per Arnauld Mercadier i produïda per Stéphane Strano. Es va estrenar el 27 de febrer de 2019 a France 2. S'ha doblat al valencià per a À Punt.

## Episodis

| Núm. | Títol | Direcció | Guió | Data d'emissió original | Data d'emissió a À Punt |
| 1 | "Assassinat a Alsàcia" | Arnauld Mercadier | Johanne Rigoulot | 27 de febrer de 2019 (2019-02-27) | 7 de maig de 2023 (2023-05-07) |
| 2 | "Instints maternals" | Arnauld Mercadier | Johanne Rigoulot i Catherine Hoffmann | 13 de gener de 2021 (2021-01-13) | 21 de maig de 2023 (2023-05-21) |
| 3 | "Un cas personal" | Arnauld Mercadier | Johanne Rigoulot | 27 de gener de 2021 (2021-01-27) | 14 de maig de 2023 (2023-05-14) |
| 4 | "Sota pressió" | Arnauld Mercadier | Johanne Rigoulot | 13 d'abril de 2022 (2022-04-13) | 4 de juny de 2023 (2023-06-04) |
| 5 | "Retour aux Sources" | Stéphanie Pillonca | Johanne Rigoulot | 17 de maig de 2023 (2023-05-17) | TBA |

## Referències

* ↑ Florian Haby. «L’actrice Sara Forestier enquête à la Petite-France», 19-10-2018. [Consulta: 16 abril 2022].
* ↑ Florian Haby. «Un polar tourné à Strasbourg sera diffusé sur France 2 mercredi», 21-02-2019. [Consulta: 14 abril 2022].
* 1 2 «Desaparició inquietant: Assassinat a Alsàcia». À Punt, 08-05-2023. [Consulta: 9 maig 2023].
* ↑ «Desaparició Inquietant | Instints maternals». À Punt, 22-05-2023. [Consulta: 24 maig 2023].
* ↑ «Desaparició Inquietant: Un cas personal», 15-05-2023. [Consulta: 18 maig 2023].
# Terminal de contenidors

Una terminal de contenidors és una instal·lació on els contenidors de càrrega es transborden entre diferents vehicles per al seu transport posterior. El transbordament pot ser entre vaixells portacontenidors i vehicles terrestres, per exemple trens o camions.

## Història

El novembre de 1932, l'empresa Pennsylvania Railroad va obrir la primera terminal de contenidors interior del món a Enola (Pennsilvània).
Port Newark-Elizabeth a la badia de Newark és considerada la primera terminal de contenidors marítims del món. El 26 d'abril de 1956, el vaixell Ideal X va ser equipat per a un experiment per utilitzar contenidors de càrrega estandarditzats que es van apilar i després es van descarregar a un xassís de camions compatible a Port Newark. La idea havia estat desenvolupada per la McLean Trucking Company. El 15 d'agost de 1962, l'Autoritat Portuària de Nova York i Nova Jersey va obrir el primer port de contenidors del món, l'Elizabeth Marine Terminal.
La terminal de contenidors marítims solen formar part d'un port més gran i tendeixen a estar situats a les grans ciutats o a prop, amb bones connexions ferroviàries amb les terminals marítimes de contenidors. És habitual que la càrrega que arriba a una terminal de contenidors en un sol portacontenidors es distribueixi en diversos modes de transport per a ser lliurada als clients. Segons un gerent del port de Rotterdam, pot ser una manera força típica que la càrrega d'un gran vaixell de contenidors de 18.000 TEU es distribueixi en 19 trens de contenidors (74 TEU cadascun), 32 barcasses (97 TEU cadascuna) i 1.560 camions ( 1,6 TEU cadascun, de mitjana).
Tant els ports marítims com les terminals interiors de contenidors solen oferir instal·lacions d'emmagatzematge tant de contenidors carregats com de buits. Els contenidors carregats s'emmagatzemen durant períodes relativament curts, mentre esperen el seu transport posterior, mentre que els contenidors descarregats es poden emmagatzemar durant períodes més llargs a l'espera del seu proper ús. Normalment, els contenidors s'apilen per a l'emmagatzematge.

## Referències

* ↑ «terminal de contenidors - Diccionari d'enginyeria civil». TERMCAT. [Consulta: 21 octubre 2024].
* ↑ Krzysztof Lewandowski (PDF) Acta Logistica, 1, 4, 2014, pàg. 1–7. DOI: 10.22306/al.v1i4.25. ISSN: 1339-5629 [Consulta: free].
* ↑ «History». Port Authority of New York and New Jersey.
* ↑ Rodríguez, Bea. «Així funciona la terminal més gran del Port de Barcelona». Betevé, 03-03-2022. [Consulta: 21 octubre 2024].
* ↑ Port of Rotterdam senior business manager Arwin Stehouwer, quoted in Rail port shuttles growing trend in Europe, Rail Express, July 24, 2015
* ↑ «APM Opens Most Advanced Container Terminal». [Consulta: 21 setembre 2016].
* ↑ Dirk Steenken; Stefan Voß; Robert Stahlbock OR Spectrum [Berlin / Heidelberg], 26, 1, 01-01-2004, pàg. 3–49. DOI: 10.1007/s00291-003-0157-z.
* ↑ Robert Stahlbock; Stefan Voß OR Spectrum, 30, 1, 01-01-2007, pàg. 1–52. DOI: 10.1007/s00291-007-0100-9.
# Mont Bryce

El Mont Bryce (en anglès mount Bryce) és una muntanya de 3.507 m que es troba a l'extrem sud-oest del Camp de gel Columbia, dins la província de la Colúmbia Britànica, Canadà, i molt a prop de la frontera amb Alberta. El cim es pot observar des de la propera Icefields Parkway, la carretera que recorre els parcs nacionals de Banff i Jasper.
El cim va rebre el seu nom el 1898 per part de J. Norman Collie, primer a descriure la zona, en record al vescomte James Bryce, President de l'Alpine Club de Londres en aquells anys.
El mont Bryce és el quinzè cim més alt de la Colúmbia Britànica. Amb tot, el més notable és el gran desnivell que hi ha sobre les properes valls del sud, est i oest. Cap al nord es connecta mitjançant crestes amb el Camp de gel Columbia. Va ser escalada per primera vegada el 1902 per James Outram i Christian Kaufmann, però són poques les ascensions que s'hi fan degut al difícil accés.

## Referències

* ↑ «Mount Bryce». Geographical Names Data Base. Natural Resources Canada. [Consulta: 13 novembre 2014].
* ↑ «Mount Bryce». Bivouac.com. [Consulta: 13 novembre 2014].
# Dufourspitze

El Dufourspitze o punta Dufour és una muntanya de 4.634 metres snm que es troba al cantó del Valais a Suïssa. És el cim més alt d'aquest país, punt culminant del Mont Rosa i dels Alps Penins, i el segon cim més alt dels Alps i de l'Europa Occidental, després del Mont Blanc. Va ser batejada en honor del general Guillaume-Henri Dufour.

## Enllaços externs

* «Camptocamp.org». [Consulta: 17 novembre 2010].
* «Summitpost.com» (en anglès). [Consulta: 17 novembre 2010].
Quatremils dels Alps :
Alps
Quatremils
categoria :
# Dürrenhorn

El Dürrenhorn o Dirruhorn és una muntanya de 4.035 metres que es troba a la regió del Valais a Suïssa. La primera ascensió es va fer el 7 de setembre de 1879 per Albert F. Mummery i William Penhall acompanyats pels guies Alexander Burgener i Ferdinand Imseng.

## Enllaços externs

* «Camptocamp.org». [Consulta: 25 agost 2011].
* «Summitpost.com» (en anglès). [Consulta: 25 agost 2011].
Quatremils dels Alps :
Alps
Quatremils
categoria :
# Era Roqueta

Era Roqueta és una muntanya de 1.975 metres que es troba al municipi de Naut Aran, a la comarca de la Vall d'Aran.
# Escarpament Mau

Escarpament Mau és un escarpament d'una falla al llarg de la vora occidental de la Gran Vall del Rift de Kenya. La part superior de l'escarpament arriba aproximadament fins a uns 3.000 m sobre el nivell del mar, i té més de 1000 m des de sòl de la Vall del Rift.
La seva cresta està coberta per un gran bosc (Mau Forest). Al sud, els boscos són més oberts, i l'altiplà baixa cap a un terreny obert, cap a les planes de Dogilani.

## Referències

* ↑ «Enciclopèdia Britànica. Mau Escarpament». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 4 agost 2015].

## Vegeu també

* Enkapune Ya Muto
# Muntanya d'Escart

La Muntanya d'Escart és una serra situada a cavall dels termes municipals de la Guingueta d'Àneu, a l'àmbit de l'antic terme d'Escaló, i de Llavorsí, a la comarca del Pallars Sobirà.
Assoleix una elevació màxima de 1.947 metres, i està situada a migdia del poble d'Escart i al nord-oest del de Baiasca. En el seu extrem de ponent hi ha el Cap de Campmaior, i en el de llevant, el Bony de Santa Bàrbara. Separa la vall del Riu d'Escart, al nord, de la capçalera del Riu de Baiasca, al sud.
# Captain Cold

Captain Cold (Leonard Snart) és un superdolent de DC Còmics que apareix als còmics nord-americans publicats per DC Comics. És el líder dels Rogues, una associació de criminals, així com el germà gran de Golden Glider. Adversari dels diversos superherois coneguts com a Flash, ha servit com un dels arxienemics de Barry Allen, tant adversari com aliat a contracor de Wally West, i un dels assassins de Bart Allen. Com a part del reinici de The New 52 del 2011, el Capità Cold i el seu equip viuen amb un codi per no matar mai.
El personatge s'ha adaptat substancialment dels còmics a diverses formes de mitjans, incloses sèries de televisió i videojocs. L'actor Wentworth Miller va interpretar el capità Cold a la sèrie de televisió Arrowverse de The CW The Flash i Legends of Tomorrow. El 2009, Captain Cold va ser classificat com el 27è millor malvat de còmics de tots els temps d'IGN. Creat per John Broome i Carmine Infantino, el personatge va fer la seva primera aparició a Showcase numero 8 el juny de 1957.
Va ser víctima d'abús sexual infantil per part de son pare.

## Referències

* ↑ Rovin, Jeff. The Encyclopedia of Supervillains. Nova York: Facts on File, 1987, p. 49. ISBN 0-8160-1356-X.
* ↑ Wallace, Dan. The DC Comics Encyclopedia. Dorling Kindersley, 2008, p. 67. ISBN 978-0-7566-4119-1. OCLC 213309017. «Captain Cold»
* ↑ «Captain Cold is Number 27». Comics.ign.com. Arxivat de l'original el 2011-02-06.
* ↑ «Tricksters and Rogues: Captain Cold» (en anglès). PopOptiq, 02-05-2016. [Consulta: 11 novembre 2022].
# Centre Mèdic Teknon

El Centre Mèdic Teknon, també conegut com Clínica Teknon, és un centre hospitalari situat a la Torre Vilana de Barcelona. L'any 2019, va registrar un volum de 19.500 altes hospitalàries, i un total d'unes 75.500 estades i 235.000 proves diagnòstiques.

## Història

La clínica Teknon té els seus orígens en un antic reformatori (Asil Duran) adquirit el 1990 per l'empresari Javier de la Rosa a instàncies de la seva esposa, Mercedes Misol. Les obres, que van implicar l’enderrocament de gairebé tot el complex, van començar el 1991 i la clínica va obrir les portes el 18 de febrer del 1994.
L'any 2000, va obrir un centre de tractament oncològic, l'anomenat Institut Oncològic Teknon (IOT), afiliat al Memorial Sloan-Kettering Cancer Center de Nova York, centre de referència mundial en la prevenció i el tractament del càncer. Les seves instal·lacions ocupen 3.000 m², dedicats a una àrea de consultes externes, un hospital de dia oncològic i un centre de radioteràpia, que disposa de dos acceleradors lineals d'última generació. En aquesta època també es va construir un heliport, al costat de les consultes de Vilana (construïdes el 1998), per al trasllat dels malats.
El 2004, Tenet Healthcare Corporation (que l'havia adquirit el 1994) la va vendre al fons britànic BC Partners per 70 milions, que al seu torn la va vendre el 2010 al fons privat Magnum per 140 milions d'euros. Finalment, el 2013 va ser adquirida pel Grup Hospitalari Quirón (Quirónsalud).

## Referències

* 1 2 3 «La Torre Vilana: finca per a famílies il·lustres, reformatori i hospital». Betevé, 11-10-2016 [Consulta: 16 maig 2020].
* 1 2 «Centro Médico Teknon celebra sus 25 años en Barcelona». La Vanguardia, 19-02-2019 [Consulta: 3 novembre 2019].
* 1 2 Sala, Agustí «Magnum compra a BC Partners la clínica Teknon per 140 milions Corcóstegui i 3 vocals més del fons comprador entren en el consell». El Periódico, 03-07-2010 [Consulta: 3 novembre 2019].
* ↑ Martínez, Félix; Oliveres, Jordi. Jordi Pujol: en nombre de Cataluña. Random House Mondadori, 2005, p. 353. ISBN 84-8306-599-1.
* ↑ Picon, Pedro «La clínica Teknon abre un centro de tratamiento oncológico». El País, 19-10-2000 [Consulta: 3 novembre 2019].
* ↑ Pujol Gebelli, Xavier «El principal hospital del cáncer de Nueva York abre un centro privado de oncología en Barcelona». El País, 26-05-1999 [Consulta: 3 novembre 2019].
* ↑ «Un grupo inversor británico compra la clínica Teknon por 90 millones». El País, 29-05-2004 [Consulta: 3 novembre 2019].
* ↑ Marco, Agustín «Quirón compra Teknon y se convierte en el primer grupo hospitalario privado». El Confidencial, 04-10-2013 [Consulta: 3 novembre 2019].
* ↑ Cordero, Dani «Quirón se refuerza en Barcelona con la adquisición de la clínica Teknon». El País, 05-10-2013 [Consulta: 3 novembre 2019].

## Enllaços externs

* Centre Mèdic Teknon - Lloc web oficial
# Serra de l'Estela (Llançà)

La Serra de l'Estela és una serra situada al municipi de Llançà a la comarca de l'Alt Empordà, amb una elevació màxima de 467 metres.
# Rafael Madueño i Sedano

Rafael Madueño i Sedano (Còrdova, 21 de març de 1949) és un polític català d'origen andalús. Tiana (Barcelona) 1 de maig de 2024.

## Biografia

Fill d'un pastor de cabres, el 1959 s'establí amb la seva família a Badalona. El 1964 començà a treballar en la Banca Industrial de Barcelona i començà a militar a la Unió Sindical Obrera (USO), de la que en fou dirigent de 1968 a 1977, i participant en les lluites sindicals d'aquells anys. Alhora es llicencià en història moderna i contemporània a la Universitat de Barcelona. Posteriorment treballà al Banco de Santander i a la Caixa de Pensions per a la Vellesa i d'Estalvis.
El 1975 s'integrà en Convergència Socialista de Catalunya, fou impulsor de l'Assemblea de Catalunya a Badalona i de la primera manifestació legal a favor de l'Amnistia en 1976. El 1977 s'integrà en la UGT de Catalunya (de la que en fou secretari d'acció sindical el 1978-1980) i el 1978 participà en la fundació del PSC-PSOE. En 1979 fou membre del primer consell de treball de la Generalitat provisional. Fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1988 i 1992. Ha estat vicepresident de la Comissió d'Indústria, Energia, Comerç i Turisme del Parlament de Catalunya de 1988 a 1992 i vicepresident de la Comissió d'Investigació sobre el Cas Casinos. El 1987 fou membre del Consell Econòmic i Social de l'Ajuntament de Badalona.
Ha estat membre de Depana, Aigua Viva i Besòs Viu. Després fou secretari general de MED Forum i membre de la Comissió Mediterrània de Desenvolupament Sostenible. Actualment és president de la Fundació EcoMediterrània.

## Referències

* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la III Legislatura p. 117
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la IV Legislatura p. 120
* ↑ Congrés MED Forum, 1998
* ↑ Web de la fundació

## Enllaços externs

* Diputats al Parlament de Catalunya a La Vanguardia, 31 de maig de 1988
* Entrevista Arxivat 2010-07-03 a Wayback Machine. a Memòria Històrica de la UGT
# Estació de la Catalana

Mapa TramBesòs T4, T5 i T6 :
La Catalana és una estació de tramvia la línia T5 de la xarxa del Trambesòs situada sobre el carrer de Cristòfol de Moura entre l'Avinguda de la Catalana i la Ronda Litoral al barri de la Catalana de Sant Adrià de Besòs. Aquesta es va inaugurar el 6 de maig de 2007 amb la prolongació de la T5 entre Besòs i Sant Joan Baptista.
El traçat de tramvia pel carrer Cristòfol de Moura s'aprova el 2002 i els operaris i màquines hi comencen a treballar durant el 2003. El 19 de marc de 2007 es va iniciar el periode de proves amb la circulació per l'estació de combois sense passatgers. Passats 2 mesos, la parada s'obria al públic, perllongant-se la línia T5 un total de 2,2 km i 4 nous punts d'aturada des l'estació de Besòs fins l'estació de Sant Joan Baptista.
El 15 de juny del 2008, l'estació quedava enllaçada amb un nou traçat de tramvia per la Rambla de la Mina, abans de la parada del Parc del Besòs. Aquest fet suposà d'ençà la circulació de la línia T6 per la parada i que hi circulà fins al 19 de febrer del 2012.
Trambesòs :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Ciutadella - Vila Olímpica | Parc del Besòs | | Sant Joan Baptista | Gorg |

## Referències

* ↑ «la Catalana». trenscat. [Consulta: 11 abril 2022].
* ↑ «Tramvia del Besòs». Territori. Arxivat de l'original el 2023-02-20. [Consulta: 11 abril 2022].
* ↑ «Comença el periode de prova dels nous trams del Trambaix i Trambesòs». CCMA. [Consulta: 11 abril 2022].
* ↑ «El Tram allarga el servei de la T5 fins a Sant Adrià de Besòs». FCAT. [Consulta: 11 abril 2022].
* ↑ «El Trambesòs canvia el recorregut de la T6 per estalviar». BTV. [Consulta: 11 abril 2022].

## Vegeu també

* Llista d'estacions de tramvia de la regió metropolitana de Barcelona
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Alcanís

Alcanís (antic topònim Al-Kanís) és una unitat de població del municipi de Rosselló a la comarca del Segrià (Lleida). El nucli està situat al nord-est del poble de Rosselló, entre la Séquia Major i el Canal de Pinyana. La unitat de població integra cases i masies en disseminat que es disposen al voltant de l'antiga colònia i del polígon industrial d'Al-Kanís.
El terme de Rosselló comprèn la colònia tèxtil del Canís [...] Aquest municipi és travessat de S a N per la carretera N-230 de Lleida a la Vall d’Aran. Una pista enllaça aquesta carretera amb la Colònia Alcanís (colònia del Canís).
Població: Alcanís (Colònia). Nucli: la Colònia Alcanís, 36 habitants. Disseminat: Disseminat de la Colònia Alcanís, 10 habitants.

## Referències

* ↑ «mapa tipogràfic, base 1:5.000». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, ICGC, 2021. [Consulta: 27 juliol 2021].
* ↑ «Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya». ICGC, 2017. Arxivat de l'original el 2021-07-27. [Consulta: 27 juliol 2021].
* ↑ «Rosselló (Rossellò de Segrià)». enciclopèdia.cat, GEC, 2021. [Consulta: 27 juliol 2021].
* ↑ «Nomenclàtor estadístic d'entitats de població de Catalunya (a 01-01-2020)». Idescat, 2020. [Consulta: 27 juliol 2021].