OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Am Abend

Am Abend ("per la nit") és una stag film alemanya de principis del segle XX que es va fer l'any 1910. Junt amb la pel·lícula argentina El Sartorio (c. 1907–1915) i l'estatunidenca A Free Ride o A Grass Sandwich (c. 1915–1917), és una de les pel·lícules pornogràfiques dura més antigues, produïdes entre els anys 1907 i 1915, que s'han recollit al Kinsey Institute for Research in Sex, Gender, and Reproduction.

## Descripció

Com les altres dues pel·lícules, "Am Abend" comença amb una seqüència de fotogrames de narrativa primitiva, després mostra signes d'un cinema més convencional durant un curt període i, finalment, mostra escenes de hard-core d'una manera fragmentada. L'erudita Linda Williams, va suggerir que les primeres pel·lícules pornogràfiques, com "Am Abend", com les vídeos pornogràfics diaris, mostraven primers plans de genitals i plans mitjans d'sexe. Per tant, hi havia similituds estructurals entre les primeres "stag films" i els actuals vídeos pornogràfics.
La durada d' Am Abend és de 10 minuts. La pel·lícula comença amb un acte de voyeurisme, que representa un home mirant a través d'un forat del pany del dormitori de dona. A l'habitació, la dona s'estira sola en un llit i es masturba durant uns minuts. Aleshores, l'home entra al dormitori de la dona, es despulla, la dona li dona un bany i les dues parelles realitzen diferents activitats sexuals en múltiples posicions sexuals. Les activitats sexuals inclouen l'home que penetra des de dalt, fel·lació, més masturbació per part de la dona i sexe a la postura del gosset. El sexe, però, s'atura prematurament quan l'home pateix disfunció erèctil. L'escena dura d'aquesta pel·lícula es mostra en una escena mestra de l'home i la dona al seu llit amb primers plans inserits dels genitals, penetració, etc.

## Referències

* ↑ Thompson, Dave. Black and white and blue. Toronto: ECW Press, 2007, p. 30–31. ISBN 978-1-55022-791-8.
* 1 2 3 4 Lewis, Jon. Hollywood v. Hard Core. Nova York: NYU Press, 2002, p. 196. ISBN 978-0-8147-5143-5.
* 1 2 Phillips, Kendall R. Controversial cinema. Westport, Conn.: ABC-CLIO, 2008, p. 22. ISBN 978-0-275-99464-8.
* ↑ Staiger, Janet. Bad women: regulating sexuality in early American cinema. Minneapolis: U of Minnesota Press, 1995, p. 15. ISBN 978-0-8166-2625-0.
* 1 2 3 Williams, Linda. Hard Core: Power, Pleasure and the Frenzy of the Visible. Berkeley: University of California Press, 1989, p. 61. ISBN 978-0-520-06652-6.
* ↑ Krzywinska, Tanya. Sex and the Cinema. Londres: Wallflower Press, 2006, p. 97. ISBN 978-1-904764-73-1.

## Enllaços externs

* 7 Important Historical Breakthroughs (In Masturbation), Cracked.com
# Diferent de la resta

Diferent de la resta (títol original en alemany Anders als die Andern) és una pel·lícula muda sota la direcció de Richard Oswald del 1919. En la història del cinema, és una de les primeres pel·lícules que presenta un gai amb un paper simpàtic. La projecció en públic del film va ser prohibida el 18 d'agost del 1920, excepte «en medis professionals de metges, personal medical i instituts científics».
El guió, en la redacció del qual va col·laborar el sexòleg Magnus Hirschfeld, tenia com a objectiu generar un estat d'opinió favorable a l'eliminació del paràgraf 175 de la legislació alemanya, que convertia l'homosexualitat en delicte. L'escàndol que va generar l'estrena d'Anders als die Andern va ser una de les raons per la qual el 1920 es va reintroduir la censura a Alemanya. Per la censura durant la república de Weimar i la subseqüent repressió durant el nazisme les còpies del film van ser destruïdes. A partir de fragments conservats i redescoberts, el museu del cinema de Múnic el 2006 va editar una reconstrucció. Va ser traduïda per la Filmoteca de Catalunya amb rètols dels títols intermediaris en català.

## Argument

El violonista virtuós Paul Körner pateix xantatge pel bagasser Franz Bollek. El dia que Körner refusa continuar pagar-li sempre més, Bollek lo denuncia per a infracció del paràgraf 175. Al plet que segueix, Magnus Hirschfeld que es representa el mateix, fa un pledeig vehement per a l'acceptància i la tolerància vers els homosexuals. Bollek és condemnat per delicte de xantatge, tanmateix, Körner és condemnat per infracció del paràgraf 175. Es troba difamat, marginat per la societat, i en no trobar cap solució, se suïcida.

## Referències

* ↑ «Anders als die Anderen» (en alemany). transgender.net. Arxivat de l'original el 2018-11-07. [Consulta: 23 abril 2017].
* 1 2 «Anders als die Andern» (en alemany). Múnic: Edition Filmmuseum, 2006. [Consulta: 23 abril 2017].
* ↑ Gasperi, Walter. «Anders als die Andern» (en alemany). Kultur Online. Verein zur Förderung von Online-Kulturberichterstattung und Kunstpräsentationen im Internet, 16-04-2009. Arxivat de l'original el 2017-04-24. [Consulta: 23 abril 2017].
* ↑ «"Polizeibericht Überfall" i "Anders als die Andern"». Filmoteca de Catalunya, 19-12-2012. Arxivat de l'original el 2017-04-24. [Consulta: 23 abril 2017].
* ↑ Belach, Helga; Jacobsen, Wolfgang. «Anders als die Andern (1919), Dokument zu einer Kontroverse». A: Richard Oswald. Regisseur und Produzent (en alemany).

## Bibliografia

* Steakley, James. „Anders als die Andern“. Ein Film und seine Geschichte (en alemany). Hamburg: Männerschwarm-Verlag, 2007. ISBN 978-3-939542-43-8.
* Heeres, Anouk «Anders als die Andern» (en alemany). Historische Filmkritik, 01-04-2015. ISSN: 2366-3081.

## Enllaços externs

* Tràiler: «Anders als die Andern» (vídeo).
# Temporada 2004-2005 de la Unió Esportiva Sant Andreu

Dades de la Temporada 2004-2005 de la UE Sant Andreu.

## Partits
### Lliga (Tercera)

* Tercera Divisió, grup 5è: tercera posició. Classificat per a la promoció d'ascens a Segona B.

#### Segona volta
### Promoció d'ascens a Segona B
#### Final

El Sant Andreu va aconseguir l'ascens a Segona Divisió B.

## Bibliografia

* Unió Esportiva Sant Andreu 1909-2009. Autors: Xavier Araguz, Joan Esteve, Àngel Domingo, Jordi Petit, Eduardo Quintana, Quim Terrè i Vicenç Martínez. Editorial: Ajuntament de Barcelona. ISBN 978-84-9850-175-9.
# Catalunya – Argentina (29-12-2004)

La selecció catalana de futbol disputà un partit amistós contra la selecció de l'Argentina el 29 de desembre del 2004 al Camp Nou de Barcelona, davant de 65.300 espectadors, que acabà amb victòria de Catalunya per 4-2.

## Fitxa tècnica

| Catalunya | 0 - 3 | Argentina |
| | Mundo Deportivo L'Esportiu | 1' Lionel Scaloni 52' Maxi Rodríguez 75' Luciano Galletti |
| Catalunya | Argentina |
CATALUNYA: :
| PO | Víctor Valdés | 64' |
| DF | Alberto Lopo | 64' |
| DF | Oleguer Presas | 72' |
| DF | David Garcia | 46' |
| DF | Curro Torres |
| CC | Quique Álvarez (c) | |
| CC | Sergio González | |
| CC | Damià Abella | 69' |
| CC | Òscar Serrano | 46' |
| DV | Sergio García |
| DV | Ferran Corominas | |
| Banqueta: |||
| PO | José Miguel Morales | 64' |
| DF | Gerard Piqué | 72' |
| DF | Joan Capdevila | 46' |
| CC | Àngel Morales | 64' |
| CC | Jofre Mateu | 46' |
| DV | Jonathan Soriano | 69' |
| Seleccionadors: |||
| Pitxi Alonso ||||
ARGENTINA: :
| PO | Leo Franco | |
| DF | Nicolás Burdisso | |
| DF | Gabi Milito (c) | |
| DF | Diego Placente | |
| DF | Leandro Cufré | 46' |
| CC | Santiago Solari | 46' |
| CC | Lionel Scaloni | 76' |
| CC | Aldo Duscher | 76' |
| CC | Ariel Ibagaza | 82' |
| DV | Diego Milito | 46' |
| DV | Luciano Galletti | |
| Banqueta: |||
| DF | Fabricio Coloccini | 46' |
| DF | Clemente Rodríguez | 76' |
| CC | Pablo Barrientos | 82' |
| CC | Leonardo Ponzio | 76' |
| DV | Maxi Rodríguez | 46' |
| DV | Fernando Cavenaghi | 46' |
| Seleccionador: |||
| José Pékerman ||||

## Referències

* ↑ Colomé, Jordi «Catalunya cau davant una Argentina amb més ofici» (PDF). Avui, 30-12-2004, pàg. 50 [Consulta: 17 maig 2024].
* ↑ Chica, Javi «L’Argentina refreda la passió» (PDF). L'Esportiu, 30-12-2004, pàg. 2-3 [Consulta: 17 maig 2024].
* ↑ Astruells, Andrés «El partido más infortunado de la joven selección de Catalunya» (PDF) (en castellà). Mundo Deportivo, 30-12-2004, pàg. 4 [Consulta: 17 maig 2024].
# Copa Catalunya de futbol masculina 2002-2003

La Copa Catalunya de futbol masculina 2002-2003 fou la 14a edició de la Copa Catalunya.

## Fase Final
### Final

| Terrassa FC | 3 - 0 | CF Gavà |
| Keko 37' 58' Besora 83' | | |
| Terrassa | Gavà |
| GK | Fernando Maestro |
| | David Sánchez |
| | Raül Capó | |
| | Rubén López |
| | Jordi Dot |
| | Jordi Navas | |
| | Santiago Asensio |
| | Juan Carlos Moreno | 76' |
| | Fernando López | 76' |
| | Gerard Bordas | 81' |
| | Francisco Martínez "Keko" | 79' |
| Substitutes: ||
| | Héctor Besora | 76' |
| | Pier Luigi Cherobino | 79' |
| | Xavier Monty | 76' |
| | Javier Recio | 81' |
| Manager: ||
| Miguel Álvarez ||
| GK | Joan Suriñach |
| | Luis Carrión | |
| | Sebastián Herrera |
| | Javier Matito |
| | Luis Pachá |
| | Andreu Coromina | 59' |
| | Àlex Garcia |
| | Pau Clavero | 79' |
| | Xavier Gallart | 73' |
| | Víctor Cardona | 74' |
| | Roger Cànovas | 62' |
| Substitutes: ||
| | Joel Álvarez | 59' |
| | Colo | 79' |
| | José Ochoa | 73' |
| | José Rial | 74' |
| | Isi Vila | 41' |
| Manager: ||
| Antoni Llebaria ||

## Referències

* ↑ «Edición del Thursday 8 May 2003, Página 29 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com».
* ↑ «Edición del Friday 9 May 2003, Página 14 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com».
* ↑ «Edición del Thursday 19 June 2003, Página 32 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com».
# Polona Batagelj

Polona Batagelj (Šempeter pri Gorici, Šempeter-Vrtojba, 7 de juny de 1989) és una ciclista eslovena professional des del 2008 i actualment a l'equip BTC City Ljubljana. S'ha proclamat nombrosos cops campiona nacional en ruta i en contrarellotge, i ha participat en dos Jocs Olímpics.

## Palmarès

* 2010
** Campiona d'Eslovènia en ruta
* 2011
** Campiona d'Eslovènia en ruta
* 2012
** Campiona d'Eslovènia en ruta
* 2013
** Campiona d'Eslovènia en ruta
* 2014
** Campiona d'Eslovènia en ruta
** Campiona d'Eslovènia en contrarellotge
* 2015
** Campiona d'Eslovènia en ruta
** Campiona d'Eslovènia en contrarellotge
* 2016
** Campiona d'Eslovènia en ruta
* 2017
** Campiona d'Eslovènia en ruta
* 2018
** Campiona d'Eslovènia en ruta

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
* Fitxa a museociclismo.it
# Blaža Klemenčič

Blaža Klemenčič (Kranj, 11 de març de 1980) és una esportista eslovena que competeix en ciclisme de muntanya en la disciplina de camp a través, guanyadora de dues medalles en el Campionat Europeu de Ciclisme de Muntanya, plata en 2014 i bronze en 2015.

## Palmarès

* 2004
** Campiona d'Europa en Marató

## Referències

* ↑ «Blaža Klemenčič» Arxivat 2012-12-14 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Blaža Klemenčič» en The-sports.org (anglès)

## Enllaços externs

* Perfil a Cycling archives
# John Boswell

John Boswell (anglès: John Eastburn Boswell) (Boston, 20 de març de 1947 - New Haven, 24 de desembre de 1994) fou un historiador i filòleg estatunidenc.
Boswell nasqué al si d'una família conservadora i militar, es graduà al Col·legi de William and Mary, un col·legi catòlic. Fou un medievalista i filòleg que parlava fluidament diverses llengües, entre d'altres el català. Es doctorà a la Universitat Harvard el 1975 i ingressà a la facultat d'història de la Universitat Yale, on es convertí en professor el 1982. El 1987 Boswell ajudà a organitzar i a fundar el Centre d'Estudis Gai i Lèsbics de la Universitat Yale. Rebé la distinció de Professor d'Història Whitney Griswold el 1990 mentre era designat per a la càtedra d'història per a un període de dos anys al departament d'història a la Universitat Yale. Recorregué totes les grans biblioteques d'Europa. Els seus treballs i estudis sobre la història medieval foren reconeguts per la seva organització i mètodes. Morí a causa de la sida el 1994 quan tenia 47 anys.

## Referències

* ↑ Cisneros, J. «John Boswell: Posting Historical Landmarks at the Leading Edge of the Culture Wars» (en anglès). Universitat de Texas a San Antonio, 2013. [Consulta: 20 octubre 2024].
* ↑ «Queer History at Yale: John Boswell–Not a Tame Lion» (en anglès). Universitat Yale, 04-10-2023. [Consulta: 20 octubre 2024].
* ↑ «About John Boswell» (en anglès). William & Mary. [Consulta: 20 octubre 2024].

## Enllaços externs

* http://www.fordham.edu/halsall/pwh/index-bos.html Arxivat 2000-08-16 a Wayback Machine.
* http://libro.uca.edu/boswell/contents.htm
# Paolo Salvati

Paolo Salvati (Roma, 22 de febrer de 1939 - Roma 24 de juny de 2014) va ser un pintor italià.
Pintor expressionista, va pintar temes de la imaginació, com Pietra blu 1973 i 1974, Sogno de primavera 1974 i estiu de 1975, pintures Albero blu 1980, Montagna gialla 1991, després va crear una sèrie anomenada Fronde rosse 1993, 1994 i 2000, Unica 2010, paisatges, mars, retrats, utilitza les tècniques de l'oli sobre tela, temperatura, pastel, acrílic, llenços i marcs preparats personalment, que s'utilitzen en les seves obres.
La seva primera obra va ser l'anomenada Sogna l'amore al 1972.

## Galeria

* Paolo Salvati - Piazza Navona, 1962
* Paolo Salvati - Albero blu, 1980
* Paolo Salvati - Vaso di fiori, 1986
* Paolo Salvati - Ritratto, 1990
* Paolo Salvati - Subjects figment of the imagination

## Referències

* ↑ Unitat arxivística, Archivio Bioiconografico GNAM, Roma, pintures Salvati Paolo.

## Bibliografia

* Catalog of Modern Art No. 45, Paul Levi, Daniela Brignone; Mario Guderzo; Lea Mattarella, "The Italian Astist from the early twentieth century to today” (Gli Artisti Italiani dal Primo Novecento ad Oggi), Giorgio Mondadori, Milan, 2009, pp. 176–358. ISBN 978-88-6052-245-0.
* Catalog of Modern Art No. 46, Paul Levi, Daniela Brignone; Mario Guderzo; Lea Mattarella, "The Italian Artist from the early twentieth century to today" (Gli Artisti Italiani dal Primo Novecento ad Oggi), Giorgio Mondadori, Milan, 2010, pp. 192, 352–353. ISBN 978-88-6052-321-1.
* Catalog of Modern Art No. 47, in Paul Levi, Daniela Brignone; Mario Guderzo; Lea Mattarella, "The Italian Astist from the early twentieth century to today"(Gli Artisti Italiani dal Primo Novecento ad Oggi) Giorgio Mondadori, Milan, 2011, pp. 192–379. ISBN 978-88-6052-389-1.
* Catalog of Modern Art No 48, in Paul Levi Young Faccenda; Daniela Brignone; Mario Guderzo; Lea Mattarella, "The Italian Artist from the early twentieth century to today"(Gli Artisti Italiani dal Primo Novecento ad Oggi), Giorgio Mondadori, Milan, 2012, pp. 27, 392, 401–404. ISBN 978-88-6052-459-1.
* Catalog, (Paolo Salvati 1939-2014 : geniale creazione visiva) Eredi Salvati, Roma, 2016.

## Enllaços externs

* Paolo Salvati - Lloc web oficial
* Paolo Salvati, biography on Artprice.com
* Paolo Salvati, biography on Mutualart.com
* Paolo Salvati, biography on Askart.com
# Retrat del papa Juli II

Retrat del papa Juli II és una pintura a l'oli datada de 1511-12 del pintor italià de l'Alt Renaixement Rafael. El retrat del papa Juli II era poc usual per l'època i tingué una llarga influència en els retrats posteriors del papat. Pràcticament des que fou pintat estigué penjat a les columnes de l'església de Santa Maria del Popolo, a la ruta principal d'entrada a Roma des del nord, en dies festius i de celebració religiosa. Giorgio Vasari en digué que «era tan vívida i real que atemoria tot aquell qui el veia, com si fos el mateix home viu».
La pintura existeix en moltes versions i còpies i, durant molts anys, es cregué que una versió que actualment es pot veure a la Galeria dels Uffizi de Florència era l'original; el 1970, però, l'opinió canvià, i actualment es creu que la versió original és la que es troba a la National Gallery de Londres.

## Referències

* ↑ Langmuir, 146

## Bibliografia

* Beck, James «The Portrait of Julius II in London's National Gallery. The Goose That Turned into a Gander». Artibus et Historiae, 17, 33, 1996, pàg. 69–95. DOI: 10.2307/1483552.
* Chilvers, Ian. The Oxford Dictionary of Art. Oxford University Press US, 2004. ISBN 978-0-19-860476-1 [Consulta: 29 juny 2010].
* Dunkerton, Jill; Roy, Ashok «The Altered Background of Raphael's 'Portrait of Pope Julius II' in the National Gallery». The Burlington Magazine, 146, 1220, 11-2004, pàg. 757–759. JSTOR: 20073750.
* Gould, Cecil «A Raphael Goose Turns into a Swan». Apollo, 10-2004 [Consulta: 29 juny 2010].
* Gould, Cecil. The Sixteenth Century Italian Schools. Londres: ?National Gallery Catalogues, 1975. ISBN 0-947645-22-5.
* Jones, Roger; Nicholas Penny. Raphael. Yale, 1983. ISBN 0-300-03061-4.
* Langmuir, Erica. The National Gallery companion guide. Londres: National Gallery, 1997. ISBN 185709218X.
* National Gallery (Great Britain). Descriptive and Historical Catalogue of the Pictures in the National Gallery, 1901 [Consulta: 3 maig 2013].
* «Portrait of Julius II – a Raphael case study», 14-12-2011. [Consulta: 15 novembre 2014].
# Raphael (cràter)

Raphael és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 342 km de diàmetre. Porta el nom del pintor italià Raffaello Sanzio (1483-1520), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.
A diferència d'altres cràters de Mercuri de mida similar, Raphael no té un anell múltiple.

## Referències

* ↑ «Raphael». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 12-10-2016. [Consulta: 21 juny 2017].
* ↑ Trask, N.J., 1976, History of basin development on Mercury: Conference on Comparisons of Mercury and The Moon: Lunar Science Institute Contribution no. 262, p.36.

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Dawn Staley

Dawn Staley (Filadèlfia, Estats Units 1970) és una jugadora de bàsquet estatunidenca, ja retirada, guanyadora de tres medalles olímpiques d'or. Actualment exerceix d'entrenadora.

## Biografia

Va néixer el 4 de maig de 1970 a la ciutat de Filadèlfia, població situada a l'estat de Pennsilvània.

## Carrera esportiva

Va iniciar la seva carrera a la Universitat de Virgínia i posteriorment ha jugat en els Charlotte Sting (1999-2005) i Houston Comets (2005-2006). El maig de 2008 fou nomenada entrenadora de l'equip femení de la Universitat de Carolina del Sud.
Va participar, als 25 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la competició femenina de bàsquet al derrotar el Brasil. Posteriorment va aconseguir revalidar aquest metall en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia) i en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia) al derrotar la selecció d'Austràlia i Rússia respectivament. En els Jocs Olímpics d'estiu de 2004 fou l'abanderada del seu país en la cerimònia inaugural dels Jocs.
Al llarg de la seva carrera ha aconseguit guanyar tres medalles en el Campionat del Món de bàsquet femení, entre elles dues d'or.

## Enllaços externs

* (anglès) www.wnba.com - Dawn Saley
# Medma

Medma o Mesma (en grec antic Μέδμη o Μέδμα o Μέσμα) era una ciutat grega del sud d'Itàlia o Magna Grècia, a la península de Brútium, entre Hipponion i la desembocadura del Metaure.
Va ser una colònia fundada per la ciutat de Locres Epizefiris. El seu nom derivada suposadament d'una font propera, segons Estrabó. Encara que era una ciutat coneguda d'aquesta part d'Itàlia sembla que mai no va tenir gaire importància, i el seu nom no apareix a la història, encara que probablement un cos de colons de Medma va anar a Messana per la repoblació de la ciutat el 396 aC, en temps de Dionís el vell de Siracusa, segons es pot entendre d'un text de Diodor de Sicília.
De la ciutat, que devia sobreviure a la destrucció d'altres ciutats a la Magna Grècia, encara en parlen Estrabó i Plini el Vell, però Claudi Ptolemeu ja no la menciona i segurament va desaparèixer durant l'Imperi Romà en circumstàncies desconegudes.
Segons Estrabó estava situada una mica cap a l'interior i tenia un port vora el mar. No s'ha trobat el lloc exacte, però com que hi ha un riu que porta encara el nom de Mesima una mica per sota de Nicotera s'ha pensat que aquesta ciutat probablement va sorgir de la ruïna de Mesma. Nicotera es menciona a l'Itinerari d'Antoní.

## Notes

* ↑ Segons Esteve de Bizanci i Estrabó
* ↑ Segons les monedes trobades de la ciutat

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Medma». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 17 gener 2021].
# Marc Tucci

Marc Tucci (en llatí Marcus Tuccius) va ser un magistrat romà del segle ii aC.
Va ser edil curul l'any 192 aC i pretor el 190 aC, i va rebre les províncies de la Pulla i Brútium. Hi va romandre els dos següents anys amb títol de propretor. El 185 aC era un dels Triumviri coloniae deducendae nomenats per fundar colònies a Sipontum i Buxentum.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/1189?rgn=full+text;view=image;q1=TucciusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 1181. ]
# Émile Demangel

Émile Demangel (La Chapelle-aux-Bois, 20 de juny de 1882 - Xertigny, 20 d'octubre de 1968) va ser un ciclista francès. Es dedicà al ciclisme en pista i va córrer en els anys previs a la Primera Guerra Mundial.
El 1906 va prendre part en els Jocs Intercalats, on disputà dues proves del programa de ciclisme. Dos anys més tard, als Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, fou l'abanderat francès i va disputar quatre proves del programa de ciclisme. Guanyà la medalla de plata en la prova de 660 iardes, per darrere de Victor Johnson i per davant de Karl Neumer. No tingué tanta sort en les altres proves que disputà. El mateix any va establir un rècord mundial en la contrarellotge de 500 metres i va guanyar una medalla de bronze en velocitat individual al Campionat del Món de ciclisme en pista.
Un carrer de Xertigny, on va morir l'any 1968, porta el seu nom.

## Palmarès

* 1908
** 1r al Gran Premi de París en velocitat amateur
** Plata en la prova de 660 iardes dels Jocs Olímpics

## Referències

* ↑ «Emile DEMANGEL - Olympic Cycling Track | France» (en anglès). International Olympic Committee, 14-06-2016. [Consulta: 19 maig 2020].
* 1 2 3 «Olympedia – Émile Demangel». [Consulta: 6 agost 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Émile Demangel a sitiodeciclismo.net
# Thisbemys

Thisbemys és un gènere de rosegador extint de la família dels isquiròmids que visqué durant l'Eocè. Se n'han trobat restes fòssils a Colorado, Wyoming i Texas (Estats Units).

## Bibliografia

* A. E. Wood. 1959. American Museum Novitates 1978

## Referències

* 1 2 The Paleobiology Database. Taxonomia i distribució de plantes i animals fòssils.
* ↑ «Fossilworks: Thisbemys». Arxivat de l'original el 2016-03-16. [Consulta: 7 abril 2019].