OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Melgosa (Biosca)

La Melgosa és una masia del municipi de Biosca (Solsonès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. S'hi arriba per la carretera que porta a Lloberola, a un 1,5 km s'agafa un trencall a l'esquerra, on es veu un gran dipòsit d'aigua. Se segueix aquell camí i en 3 km s'hi arriba. En un portal de la casa apareix la data 1718.

## Descripció

És un edifici de tres principals d'habitatge, i d'altres amb funció ramadera. L'entrada principal, es troba al cos que s'orienta més a la dreta. És una gran entrada amb arc adovellat de mig punt, a la dovella central, hi ha la data de 1787.
Té porta de fusta. A la seva dreta, hi ha una finestra. Al pis següent, a la part esquerra, hi ha una finestra dins d'una obertura amb arc carpanell, amb petites pilastres a les parts inferiors. A la seva dreta, hi ha una petita finestra, i un balcó amb barana de ferro. Al darrer pis a la part esquerra, hi ha el mateix arc carpanell, però sense finestra. A la seva dreta, hi ha una petita finestra. A la façana est d'aquest cos, hi ha dues finestres, al primer i segon pis. La façana nord, en gran part està coberta per un altre edifici amb funcions ramaderes. I la façana oest, està ocupada per l'altre cos destinat a l'habitatge.
Aquest altre cos, a la façana principal, té una finestra amb ampit a la primera planta, i dues finestres amb ampit a la segona. La façana est, gran part ocupada pel primer cos destinat a l'habitatge. Hi ha unes quantes obertures repartides per les diferents plantes. La façana nord, està quasi coberta pel darrer cos destinat a l'habitatge. No hi ha obertures. La façana est, a la part de baix, està ocupada per una petita ermita. A les plantes superiors, hi ha unes quantes finestres amb ampit.
El darrer cos destinat a l'habitatge, és el més petit dels tres.
Totes les cobertes són de dos vessants.
Els altres edificis tenen funcions ramaderes.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* 1 2 3 4 5 6 7 «Mas Melgosa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 febrer 2015].
# Esgrima als Jocs Olímpics d'estiu de 2012

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 2012, realitzats a la ciutat de Londres (Anglaterra, Regne Unit), es disputaren deu proves d'esgrima, les mateixes que en l'edició anterior, cinc en categoria masculina i cinc més en categoria femenina, en les modalitats d'espasa, floret i sabre.
La competició se celebrà entre els dies 28 de juliol i 5 d'agost a les instal·lacions de l'ExCeL London.

## Calendari

Esgrima als Jocs Olímpics d'estiu de 2012 :
| juliol/agost | 28 | 29 | 30 | 31 | 01 | 02 | 03 | 04 | 05 | Total |
| Homes | | Sabre | | Floret | Espasa | | Sabre per equips | | Floret per equips | 5 |
| Dones | Floret | | Espasa | | Sabre | Floret per equips | | Espasa per equips | | 5 |
| Total | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | 10 |
| Qualificacions | Final |

## Resum medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Espasa individual detalls | Gascón Rubén Limardo (VEN) | Bartosz Piasecki (NOR) | Jinsun Jung (KOR) |
| Floret individual detalls | Sheng Lei (CHN) | Alaaeldin Abouelkassem (EGY) | Byungchul Choi (KOR) |
| Floret per equips detalls | Itàlia Valerio Aspromonte Giorgio Avola Andrea Baldini Andrea Cassarà | Japó Suguru Awaji Kenta Chida Ryo Miyake Yuki Ota | Alemanya Peter Joppich Sebastian Bachmann Benjamin Kleibrink |
| Sabre individual detalls | Aron Szilagyi (HUN) | Diego Occhiuzzi (ITA) | Nikolay Kovalev (RUS) |
| Sabre per equips detalls | Corea del Sud Gu Bon-Gil Won Woo-Young Kim Jung-Hwan Oh Eun-Seok | Romania Rares Dumitrescu Tiberiu Dolniceanu Florin Zalomir Alexandru Siriteanu | Itàlia Aldo Montano Diego Occhiuzzi Luigi Samele Luigi Tarantino |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Espasa individual detalls | Yana Shemyakina (UKR) | Britta Heidemann (GER) | Yujie Sun (CHN) |
| Espasa per equips detalls | Xina Sun Yujie Xu Anqi Li Na Luo Xiaojuan | Corea del Sud Shin A-Lam Choi In-Jeong Jung Hyo-Jung Choi Eun-Sook | Estats Units Courtney Hurley Kelley Hurley Maya Lawrence Susie Scanlan |
| Floret individual detalls | Elisa Di Francesca (ITA) | Arianna Errigo (ITA) | Valentina Vezzali (ITA) |
| Floret per equips detalls | Itàlia Arianna Errigo Elisa Di Francisca Ilaria Salvatori Valentina Vezzali | Rússia Inna Deriglazova Larisa Korobeynikova Aida Shanaeva Kamilla Gafurzianova | Corea del Sud Nam Hyun-Hee Jeon Hee-Sook Jung Gil-Ok Oh Ha-Na |
| Sabre individual detalls | Jiyeon Kim (KOR) | Sofya Velikaya (RUS) | Olga Kharlan (UKR) |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Itàlia | 3 | 2 | 2 | 7 |
| 2 | Corea del Sud | 2 | 1 | 3 | 6 |
| 3 | R.P. de la Xina | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 4 | Ucraïna | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 5 | Hongria | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | Veneçuela | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7 | Rússia | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 8 | Alemanya | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 9 | Egipte | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 | Japó | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 | Noruega | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 | Romania | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13 | Estats Units | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 10 | 10 | 10 | 30 |

## Referències

* ↑ (anglès) Portal olímpic - Esgrima
* ↑ (anglès) Schedule
# Jocs Mediterranis de 1955

Els Jocs Mediterranis de 1955 foren una competició esportiva celebrada a Barcelona del 16 al 25 de juliol de 1955.
Sota l'impuls Epifanio de Fortuny, baró d'Esponella i tinent d'alcalde de Transports i Esport de l'Ajuntament de Barcelona, el 31 de gener de 1951 s'aprovà per unanimitat la presentació de la candidatura de Barcelona per acollir els II Jocs del Mediterrani de 1955. Amb el vist-i-plau del general Franco i el suport de les federacions esportives, va presentar-se la candidatura de Barcelona a la sessió del COI al maig de 1951. Aquesta fou defensada pel baró de Güell Santiago Güell i López, únic representant espanyol en el COI, que va tenir un paper clau en la nominació de Barcelona als Jocs Mediterranis, Per altra banda, també va destacar la figura de Joan Antoni Samaranch, seleccionador nacional de hoquei patins, com a membre del comitè organitzador. Durant la celebració dels Jocs Mediterranis d'Alexandria 1951, el Comitè Internacional dels Jocs del Mediterrani va reunir-se per decidir nominació de la seu, on s'acordà de forma unànime concedir els Jocs de Barcelona.
Hi participaren un total de 1.135 esportistes, sense participació femenina, d'un total de 9 estats mediterranis. Es disputaren 102 competicions d'un total de 20 esports. La gran estrella dels jocs fou el gimnasta català Joaquim Blume, que aconseguí sis medalles d'or i una de bronze, també destacaren els atletes Tomàs Barris i Antonio Amorós, el ciclista José Pérez Francés i els germans Eduard i Joaquín Dualde en hoquei sobre herba.

## Medaller

| Pos. | Estat | | | | Total |
| 1 | França | 39 | 29 | 32 | 100 |
| 2 | Itàlia | 33 | 27 | 24 | 84 |
| 3 | Espanya | 12 | 15 | 18 | 45 |
| 4 | Egipte | 9 | 21 | 16 | 46 |
| 5 | Turquia | 8 | 3 | 3 | 14 |
| 6 | Grècia | 1 | 7 | 7 | 15 |
| 7 | Líban | 1 | 1 | 4 | 6 |
| 8 | Síria | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Referències

* 1 2 «Jocs Mediterranis de Barcelona». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Pernas López, 2012, p. 43.
* ↑ Pernas López, 2012, p. 46-47.
* ↑ Pernas López, 2012, p. 48-49.
* ↑ Pernas López, 2012, p. 51-52.
* ↑ Pernas López, 2012, p. 28-29.

## Bibliografia

* Pernas López, Juli. Barcelona 1955 : els Jocs Mediterranis. Barcelona: Fundació Barcelona Olímpica; Ajuntament de Barcelona, 2012 [Consulta: 24 juny 2018]. Arxivat 2016-04-26 a Wayback Machine.
# Jocs Mediterranis de 1983

Els novens Jocs Mediterranis es van celebrar a Casablanca (Marroc), del 3 al 7 de setembre de 1983.
Hi participaren un total de 2.180 esportistes (1.845 homes i 335 dones) en representació de 16 estats mediterranis. Es disputaren un total de 162 competicions de 20 esports.

## Medaller

| Pos. | Estat | | | | Total |
| 1 | Itàlia | 52 | 44 | 47 | 143 |
| 2 | França | 38 | 41 | 29 | 108 |
| 3 | Espanya | 18 | 23 | 28 | 69 |
| 4 | Iugoslàvia | 16 | 18 | 20 | 54 |
| 5 | Grècia | 11 | 10 | 12 | 33 |
| 6 | Turquia | 11 | 5 | 15 | 31 |
| 7 | Marroc | 8 | 5 | 7 | 20 |
| 8 | Algèria | 4 | 3 | 7 | 14 |
| 9 | Tunísia | 4 | 1 | 4 | 9 |
| 10 | Egipte | 1 | 8 | 11 | 20 |
| 11 | Líban | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 12 | Síria | 0 | 3 | 2 | 5 |

## Referències

* ↑ «Jocs Mediterranis». enciclopedia.cat. [Consulta: 25 juny 2018].
# Hípica als Jocs Olímpics d'estiu de 1928

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1928 celebrats a la ciutat d'Amsterdam (Països Baixos) es disputaren sis proves d'hípica: doma clàssica, concurs complet i salts, tant en categoria individual com per equips. La competició es desenvolupà entre el 8 i el 12 d'agost de 1928.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 113 genets d'un total de 20 comitès diferents:
* Alemanya (8)
* Argentina (3)
* Àustria (3)
* Bèlgica (9)
* Bulgària (3)
* Dinamarca (3)
* Espanya (6)
* Estats Units (5)
* Finlàndia (1)
* França (9)
* Hongria (5)
* Itàlia (5)
* Japó (4)
* Noruega (6)
* Països Baixos (8)
* Polònia (5)
* Portugal (3)
* Suècia (9)
* Suïssa (9)
* Txecoslovàquia (9)

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Doma clàssica individual detalls | Carl von Langen i Draufgänger | Charles Marion i Linon | Ragnar Olson i Günstling |
| Doma clàssica per equips detalls | Alemanya Carl von Langen i Draufgänger Hermann Linkenbach i Gimpel Eugen von Lotzbeck i Caracalla | Suècia Ragnar Olson i Günstling Janne Lundblad i Blackmar Carl Bonde i Ingo | Països Baixos Jan van Reede i Hans Pierre Versteegh i His Excellence Gerard le Heux i Valérine |
| Concurs complet individual detalls | Charles de Mortanges i Marcroix | Gerard de Kruijff i Va-T'en | Bruno Neumann i Ilja |
| Concurs complet per equips detalls | Països Baixos Charles de Mortanges i Marcroix Gerard de Kruijff i Va-T'en Adolph van der Voort i Silver Piece | Noruega Bjart Ording i And Over Arthur Qvist i Hidalgo Eugen Johansen i Baby | Polònia Michał Antoniewicz i Moja Miła Józef Trenkwald i Lwi Pazur Karol Rómmel i Doneuse |
| Salts d'obstacles individual detalls | František Ventura i Eliot | Pierre Bertran i Papillon | Charles-Gustave Kuhn i Pepita |
| Salts d'obstacles per equips detalls | Espanya José Navarro i Zapatazo José Álvarez i Zalamero Julio García i Revistade | Polònia Kazimierz Gzowski i Mylord Kazimierz Szosland i Ali Michał Antoniewicz i Readgleadt | Suècia Karl Hansén i Gerold Carl Björnstjerna i Kornett Ernst Hallberg i Loke |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Països Baixos | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 2 | Alemanya | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 3 | Txecoslovàquia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | Espanya | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | França | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 6 | Suècia | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 7 | Polònia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 8 | Noruega | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 | Suïssa | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Equestrian Dressage at the 1928 Summer Olympics». [Consulta: 8 setembre 2024].
* ↑ «Olympedia – Equestrian Eventing at the 1928 Summer Olympics». [Consulta: 8 setembre 2024].
* ↑ «Olympedia – Equestrian Jumping at the 1928 Summer Olympics». [Consulta: 8 setembre 2024].
# Jocs Mediterranis de 1993

Els dotzens Jocs Mediterranis es van celebrar a la regió de Llenguadoc-Rosselló (França), del 16 al 27 de juny de 1993, amb Agde com la ciutat central dels competicions. La competició es disputà dos anys després de l'anterior edició (en lloc dels quatre habituals), ja que es passà a disputar dels anys anteriors als Jocs Olímpics als anys posteriors. No fou atorgada a una ciutat concreta sinó a una regió. Es disputaren proves a Narbona, Besiers, Agde, Nimes o Perpinyà.
Hi participaren un total de 2.598 esportistes (1.994 homes i 604 dones) en representació de 19 estats mediterranis. Es disputaren un total de 217 competicions de 24 esports.

## Medaller

| Pos. | Estat | | | | Total |
| 1 | França | 83 | 55 | 56 | 194 |
| 2 | Itàlia | 38 | 45 | 43 | 126 |
| 3 | Turquia | 34 | 19 | 9 | 62 |
| 4 | Grècia | 17 | 25 | 24 | 66 |
| 5 | Espanya | 14 | 41 | 33 | 88 |
| 6 | Croàcia | 9 | 6 | 19 | 34 |
| 7 | Marroc | 7 | 6 | 14 | 27 |
| 8 | Algèria | 5 | 5 | 12 | 22 |
| 9 | Eslovènia | 5 | 6 | 8 | 19 |
| 10 | Egipte | 4 | 9 | 16 | 29 |
| 11 | Síria | 4 | 2 | 5 | 11 |
| 12 | Bòsnia i Hercegovina | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 13 | Tunísia | 1 | 1 | 8 | 10 |
| 14 | Albània | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 15 | Xipre | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 16 | San Marino | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 17 | Malta | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Referències

* ↑ «Jocs Mediterranis». enciclopedia.cat. [Consulta: 25 juny 2018].
# Boxa als Jocs Olímpics d'Estiu de 1932

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1932 celebrats la ciutat de Los Angeles (Estats Units) se celebraren 8 competicions de boxa, totes elles en categoria masculina. La competició va desenvolupar-se entre els dies 9 i 13 d'agost de 1932.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 85 boxadors de 18 comitès nacionals diferents:
| Alemanya (8) Argentina (8) Canadà (7) Dinamarca (2) Estats Units (8) Filipines (4) Finlàndia (2) França (6) Grècia (1) | Hongria (2) Irlanda Itàlia (8)  Japó (5) Mèxic (6) Nova Zelanda (3) Regne Unit (3) Sud-àfrica (5) Suècia (3) |

## Resum de medalles

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Pes mosca - 50.8 kg detalls | István Énekes | Francisco Cabañas | Louis Salica |
| Pes gall - 53.5 kg detalls | Horace Gwynne | Hans Ziglarski | José Villanueva |
| Pes ploma - 57.2 kg detalls | Carmelo Robledo | Josef Schleinkofer | Allan Carlsson |
| Pes lleuger - 61.2 kg detalls | Lawrence Stevens | Thure Ahlqvist | Nathan Bor |
| Pes wèlter - 66.7 kg detalls | Edward Flynn | Erich Campe | Bruno Ahlberg |
| Pes mitjà - 72.6 kg detalls | Carmen Barth | Amado Azar | Ernest Peirce |
| Pes semipesant - 79.4 kg detalls | David Carstens | Gino Rossi | Peter Jørgensen |
| Pes pesant + 79.4 kg detalls | Santiago Lovell | Luigi Rovati | Frederick Feary |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Argentina | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 2 | Estats Units | 2 | 0 | 3 | 5 |
| 3 | Sud-àfrica | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 4 | Canadà | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | Hongria | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 6 | Alemanya | 0 | 3 | 0 | 3 |
| 7 | Itàlia | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 8 | Suècia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 9 | Mèxic | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 10 | Dinamarca | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 10 | Filipines | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 10 | Finlàndia | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Boxing at the 1932 Summer Olympics». [Consulta: 7 setembre 2024].
# Rem als Jocs Olímpics d'estiu de 1932

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1932 celebrats a la ciutat de Los Angeles (Estats Units) es disputaren 7 proves de rem, totes elles en categoria masculina. Les proves es desenvoluparen entre els dies 9 i 13 d'agost de 1932.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 153 remers de 13 comitès nacionals diferents:
| Alemanya (16) Austràlia (1) Brasil (18) Canadà (16) Estats Units (26) França (5) Itàlia (20) | Japó (14) Països Baixos (2) Nova Zelanda (11) Polònia (8) Regne Unit (15) Uruguai (1) |

## Resum de medalles

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Scull individual detalls | Bobby Pearce | William Miller | Guillermo Douglas |
| Doble scull detalls | Estats UnitsKenneth Myers William Gilmore | AlemanyaHerbert Buhtz Gerhard Boetzelen | CanadàCharles Edward Pratt Noël de Mille |
| Dos sense timoner detalls | Regne UnitLewis Clive Hugh Edwards | Nova ZelandaCyril Stiles Fred Thompson | PolòniaHenryk Budziński Jan Krenz-Mikołajczak |
| Dos amb timoner detalls | Estats UnitsJoseph Schauers Charles Kieffer Edward Jennings | PolòniaJerzy Braun Janusz Ślązak Jerzy Skolimowski | FrançaAnselme Brusa André Giriat Pierre Brunet |
| Quatre sense timoner detalls | Regne UnitJohn Badcock Hugh Edwards Jack Beresford Rowland George | AlemanyaKarl Aletter Ernst Gaber Walter Flinsch Hans Maier | ItàliaAntonio Ghiardello Francesco Cossu Giliante D'Este Antonio Garzoni Provenzani |
| Quatre amb timoner detalls | AlemanyaHans Eller Horst Hoeck Walter Meyer Joachim Spremberg Carlheinz Neumann | ItàliaBruno Vattovaz Giovanni Plazzer Riccardo Divora Bruno Parovel Giovanni Scher | PolòniaJerzy Braun Janusz Ślązak Stanisław Urban Edward Kobyliński Jerzy Skolimowski |
| Vuit amb timoner detalls | Estats UnitsEdwin Salisbury James Blair Duncan Gregg David Dunlap Burton Jastram Charles Chandler Harold Tower Winslow Hall Norris Graham | ItàliaVittorio Cioni Mario Balleri Renato Bracci Dino Barsotti Roberto Vestrini Guglielmo Del Bimbo Enrico Garzelli Renato Barbieri Cesare Milani | CanadàEarl Eastwood Joseph Harris Stanley Stanyar Harry Fry Cedric Liddell William Thoburn Donald Boal Albert Taylor George MacDonald |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Estats Units | 3 | 1 | 0 | 4 |
| 2 | Regne Unit | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 3 | Alemanya | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 4 | Austràlia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | Itàlia | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 6 | Polònia | 0 | 1 | 2 | 2 |
| 7 | Nova Zelanda | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 | Canadà | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 9 | Uruguai | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 9 | França | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Rowing at the 1932 Summer Olympics». [Consulta: 7 octubre 2024].
# Tir amb arc als Jocs Olímpics d'estiu de 1976

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1976 celebrats a la ciutat de Mont-real (Canadà) es disputaren dues proves de tir amb arc, una en categoria masculina i una altra en categoria femenina. La competició tingué lloc entre els dies 27 i 30 de juliol de 1976 a les instal·lacions de tir amb arc de Joliette.
Hi participaren un total de 64 arquers: 37 homes i 27 dones, de 24 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Individual masculí Detalls | Darrell Pace | Hiroshi Michinaga | Giancarlo Ferrari |
| Individual femení Detalls | Luann Ryon | Valentyna Kovpan | Zebiniso Rustamova |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Estats Units | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 2 | Unió Soviètica | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 3 | Japó | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 | Itàlia | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Vela als Jocs Olímpics d'estiu de 1976

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1976 celebrats a la ciutat de Mont-real (Canadà) es disputaren sis proves de vela, realitzant-se dos proves masculines i quatre de mixtes. La competició se celebrà entre els dies 19 i 28 de juliol de 1976 al llac Ontario.
Hi participaren un total de 257 regatistes, entre ells una única dona, de 40 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Classe 470 Detalls | RFAFrank Hübner Harro Bode | EspanyaAntonio Gorostegui Pedro Millet | AustràliaIan Brown Ian Ruff |
| Classe Finn Detalls | Jochen Schümann | Andrei Balashov | John Bertrand |

### Categoria mixta

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Classe Flying Dutchman Detalls | RFAJörg Diesch Eckart Diesch | Regne UnitRodney Pattisson Julian Brooke-Houghton | BrasilReinaldo Conrad Peter Ficker |
| Classe Soling Detalls | DinamarcaPoul Jensen Valdemar Bandolowski Erik Hansen | Estats UnitsWalter Glasgow John Kolius Richard Hoepfner | RDADieter Below Michael Zachries Olaf Engelhardt |
| Classe Tempest Detalls | SuèciaJohn Albrechtson Ingvar Hansson | Unió SovièticaValentyn Mankin Vladislav Akimenko | Estats UnitsDennis Conner Conn Findlay |
| Classe Tornado Detalls | Regne UnitReginald White John Osborn | Estats UnitsDavid McFaull Michael Rothwell | RFAJörg Spengler Jörg Schmall |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | RFA | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 2 | Regne Unit | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 3 | RDA | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 4 | Dinamarca | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | Suècia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 6 | Estats Units | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 7 | Unió Soviètica | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 8 | Espanya | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 | Austràlia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 10 | Brasil | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Hípica als Jocs Olímpics d'estiu de 1980

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1980 celebrats a la ciutat de Moscou (Unió Soviètica) es disputaren sis proves d'hípica: doma clàssica, concurs complet i salts, tant en categoria individual com per equips. La competició es desenvolupà entre els dies 25 de juliol i l'1 d'agost de 1980 al Parc Forestal Bitsa i la Gran Arena de l'Estadi Central Lennin.
Hi participaren un total de 68 genets, 59 homes i 9 dones, d'11 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Doma clàssica individual Detalls | Elisabeth Theurer amb Mon Cherie | Yuri Kovshov amb Igrok | Viktor Ugryumov amb Shkval |
| Doma clàssica per equips Detalls | Unió SovièticaYuri Kovshov amb Igrok Viktor Ugryumov amb Shkval Vera Misevich amb Plot | Bulgària Petar Mandajiev amb Stchibor Svetoslav lvanov amb Aleko Gheorghi Gadjev amb Vnimatelen | RomaniaAnghelache Donescu amb Dor Dumitru Veliku amb Decebal Petre Rosca amb Derbist |
| Concurs complet individual Detalls | Federico Roman amb Rossinan | Aleksandr Blinov amb Galzun | Yuri Salnikov amb Pintset |
| Concurs complet per equips Detalls | Unió SovièticaAleksandr Blinov amb Galzun Yuri Salnikov amb Pintset Valery Volkov amb Tskheti Sergei Rogozhin amb Gelespont | ItàliaFederico Roman amb Rossinan Anna Casagrande amb Daleye Mauro Roman amb Dourakin 4 Marina Sciocchetti amb Rohan de Lechereo | MèxicManuel Mendivil amb Remember David Barcena amb Bombona José Luís Pérez amb Quelite Fabián Vázquez amb Cocaleco |
| Salts d'obstacles individual Detalls | Jan Kowalczyk amb Artemor | Nikolai Korolkov amb Espadron | Joaquín Pérez amb Alymony |
| Salts d'obstacles per equips Detalls | Unió SovièticaVyacheslav Chukanov amb Gepatit Viktor Poganovsky amb Topky Viktor Asmaev amb Reis Nikolai Korolkov amb Espadron | PolòniaMarian Kozicki amb Bremen Jan Kowalczyk amb Artemor Wiesław Hartman amb Norton Janusz Bobik amb Szampan | MèxicJoaquín Pérez amb Alymony Jesús Gómez amb Massacre Gerardo Tazzer amb Caribe Alberto Valdés amb Lady Mirka |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Unió Soviètica | 3 | 3 | 2 | 8 |
| 2 | Itàlia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 2 | Polònia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 | Àustria | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | Bulgària | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Mèxic | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 7 | Romania | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Josep Jansà Capdevila

Josep Jansà Capdevila (Reus 18 de juny de 1858 - Maó, 1938) va ser catedràtic de matemàtiques.
Era fill d'Esteve Jansà, fuster, de Montbrió del Camp, i de Teresa Capdevila, de Reus. Es va llicenciar en Ciències Exactes i Físiques a la Universitat de Barcelona, i exercia de professor a l'Institut de Reus. Va ser professor també a Barcelona, i l'any 1915 el van traslladar a Maó, a l'Institut General i Tècnic, on va obtenir la plaça de catedràtic. Hi va anar amb tota la família, l'esposa, Anna Guardiola Gavaldà, amb la que s'havia casat a Reus, i els cinc fills. El més gran, Ferran Jansà, va ser historiador i periodista, director de La Voz de Menorca, portaveu del Partit Republicà Radical. Ramon Jansà, el fill segon, era farmacèutic a Vila-seca. Josep Maria Jansà, el fill més conegut, va ser meteoròleg, cap del Servei de Meteorologia a Maó i a Madrid. El quart fill era sacerdot i va ser afusellat l'any 1936, i la més jove, Maria Dolors, va ser monja al Monestir de la Visitació de Palma. Va morir de malaltia a Maó l'any 1938.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs: vol. 1. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 371.