OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Erik Clausen

Erik Clausen (Copenhaguen, 7 de març de 1942 - 30 d'octubre de 2024) fou un actor, guionista i director de cinema danès. La seva pel·lícula de Ledsaget udgang va participar al 29è Festival Internacional de Cinema de Moscou.

## Filmografia

* Mig og Charly (1979)
* Cirkus Casablanca (1981)
* Felix (1982)
* Rocking Silver (1983)
* Midt om natten (1984)
* Manden i månen (1986)
* Tarzan Mama Mia (1989)
* Den store badedag (1991)
* De frigjorte (1993)
* En loppe kan også gø (1996)
* Slip hestene løs (2000)
* Inkasso (2004)
* Villa Paranoia (2004)
* Ledsaget Udgang (2007)
* Frihed på prøve (2010)
* Mennesker bliver spist (2015)
* Aldrig mere i morgen (2017)

## Referències

* ↑ «Filmmanden Erik Clausen er død» (en danès), 30-10-2024. [Consulta: 2 novembre 2024].
* ↑ «29th Moscow International Film Festival (2007)». MIFF. Arxivat de l'original el 21 April 2013. [Consulta: 30 maig 2013].
* ↑ «Pasándose de limites (2000) de Erik Clausen». UV. [Consulta: 2 novembre 2024].
* ↑ «Erik Clausen vuelve de entre los muertos en Never Again a Tomorrow» (en castellà), 14-07-2017. [Consulta: 2 novembre 2024].
# Mulhouse (desambiguació)

«Mulhouse» té aquests significats:
* Mulhouse o Mülhausen, municipi francès al departament de l'Alt Rin.
* Districte de Mulhouse, districte del departament francès de l'Alt Rin.
* Cantó de Mulhouse-Sud, divisió administrativa francesa al departament de l'Alt Rin.
* Cantó de Mulhouse-Oest, divisió administrativa francesa al departament de l'Alt Rin.
* Cantó de Mulhouse-Est, divisió administrativa francesa al departament de l'Alt Rin.
* Cantó de Mulhouse-Nord, divisió administrativa francesa al departament de l'Alt Rin.

## Vegeu també

* Mulhausen, municipi francès del Baix Rin.
* Mühlhausen o Mühlhausen/Thüringen, municipi alemany de Turíngia.
# Steve Anderson

Steve Anderson (Portsmouth, 10 d'abril de 1906 - Seattle, 2 d'agost de 1988) va ser un atleta estatunidenc, especialista en curses de tanques, que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla de plata en la prova dels 110 metres tanques del programa d'atletisme.
En el seu palmarès també destaquen tres títols nacionals de l'AAU i el fet d'igualar en quatre ocasions el rècord del món dels 110 metres tanques.

## Millors marques

* 110 metres tanques. 14.4" (1928, 1929 i 1930) Rècord del món

## Referències

* 1 2 3 «Steve Anderson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 30 de novembre 2009. [Consulta: 16 novembre 2018].
* ↑ Steve Anderson a trackfield.brinkster.net
# Turisme gastronòmic

El turisme gastronòmic és una forma de fer turisme en la qual la gastronomia del país visitat és part de l'activitat preponderant durant la seva visita. El turisme gastronòmic és una opció no només dirigida a persones treballen amb l'art del bon menjar, com ara xefs o gourmets, més aviat està enfocat a tota mena de gent disposada a experimentar una nova experiència culinària. Les activitats del turisme gastronòmic no se centren només en l'assistència a restaurants on es serveixin plats tradicionals, sinó que inclou aspectes com visites de mercats, botigues de productes alimentaris locals, visites a cases dels vilatans, participació en festes locals, etc. L'objectiu d'aquest tipus de turisme és a més de visitar, descobrir nous sabors i preparacions culinàries.

## Història

Ja en Europa al segle xiii es van començar a realitzar les primeres guies gastronomiques, que eren una relació de les millors posades i restaurants. Aquestes guies eren realitzades pels famosos "gourmets" o "gastronomers", persones a qui els agradava el bon menjar i que es dedicaven a classificar els restaurants, el més famós va ser " Kurnonsky "a Anvers. dedicat exclusivament a la cuina francesa. El gran Curnosky (de nom original Maurice Edmond Sailland) va ser nomenat el "príncep dels gastrònoms" a 1927 i es va dedicar a viatjar per diversos llocs de França amb un conjunt d'amics i aficionats a la gastronomia.

## Rutes gastronòmiques

En l'actualitat hi ha diverses rutes gastronòmiques en el món dedicades a diversos tipus de menjars o productes alimentaris, per exemple: la ruta del pernil ibèric, la ruta dels formatges de cabra, la ruta de la tenca, la ruta de les fruites i els licors, la ruta dels vins, la ruta dels nuggets, etc. S'hi trien temes culinaris que remarquen la identitat de la ruta, es promou la venda d'un producte alimentari (màrqueting), es desenvolupa una economia local i es promou la cultura i la identitat d'una regió. El turisme gastronòmic està associat generalment a altres activitats que el complementen, com ara el turisme rural.

## Referències

* ↑ Schlüter, Regina G. Centre d'Investigacions i Estudis Turístics. Turismo y patrimonio gastronómico: una perspectiva (en castellà), 2006. ISBN 987-20540-6-1.
* ↑ Larousse Gastronomique, ISBN 84-8332-527-6 (castellà)
* ↑ "Introducción a la gastronomía", Paulina Monroy, 2000, Editorial Limusa, ISBN 968-18-5955-3 (castellà)
* ↑ "Los Nuevos Negocios Turísticos", A. Puig; Valletta Ediciones SRL; ISBN 950-743-279-5 (castellà)

## Vegeu també

* Turisme
* Gastrosofia
* Menú turístic
# Linosta integrilinea

Linosta integrilinea es una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels cràmbids (Crambidae). Va ser descrita per primera vegada per Munroe el 1962. Es troba al Perú.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search» (en anglès). Global Information System on Pyraloidea.
# Tiago Splitter

Tiago Splitter Beims (Joinville, Santa Catarina, Brasil, 1 de gener de 1985), és un exjugador de bàsquet brasiler, que jugava de pivot. Actualment és entrenador del Paris Basketball.
Fitxat pel TAU Ceràmica quan només tenia 15 anys, va jugar cedit al Club Basket Bilbao Berri entre 2001 i 2003, i va debutar a l'ACB el 29 de gener de 2000.
Després de moltes temporades al Caja Laboral de la Lliga ACB, i després de ser triat al Draft de l'NBA de 2007 per San Antonio Spurs, el juliol de 2010 s'incorporà a aquest equip de l'NBA.
Durant el Tancament de l'NBA de 2011 jugà al València Basket.
El febrer de 2017 va ser traspassat als Philadelphia 76ers.
El 19 de febrer de 2018 anuncia la seva retirada com a jugador, degut al fet que no va poder superar una lesió que es va produir quan jugava amb els Atlanta Hawks.

## Referències

* ↑ Tiago Splitter, presentado con San Antonio Spurs. AS.com. Consultat el 13 de juliol de 2010.
* ↑ «Los Atlanta Hawks adquieren a Ersan Ilyasova a cambio de Tiago Splitter» (en castellà). acb.com. Arxivat de l'original el 2017-02-24. [Consulta: 23 febrer 2017].
* ↑ «Tiago Splitter anuncia su retirada» (en castellà). Sport.es.

## Enllaços externs

* Tiago Splitter jugador a l'ACB
* Splitter a NBADraft.net Arxivat 2007-06-26 a Wayback Machine.
# Josef Klapuch

Josef Klapuch (Zbyslavice, 10 de febrer de 1906 - Praga, 18 de desembre de 1985) va ser un lluitador txec, que va compaginar la lluita lliure i la lluita grecoromana, i que va competir sota bandera txecoslovaca durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on va disputar dues proves del programa de lluita, una de lluita lliure i una altra de lluita grecoromana. En la prova del pes pesant de lluita lliure guanyà la medalla de plata, mentre en la del pes pesant de lluita grecoromana, quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles al Campionat d'Europa de lluita, de plata el 1934 en estil lliure i de bronze el 1937 en estil grecoromà, així com deu campionats nacionals, set en estil lliure i tres en grecoromà, sempre en el pes pesant.
Durant la dècada de 1930 i 1940 va participar en diverses pel·lícules.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Josef Klapuch». [Consulta: 25 octubre 2024].
* ↑ «International Wrestling Database». [Consulta: 25 octubre 2024].
* ↑ «Josef Klapuch | Biografie» (en txec). [Consulta: 25 octubre 2024].
# Ulus (mongols)

Ulus fou una divisió del poble mongol abans de la seva unificació per Genguis Kan.
Segons Vladimirtsov, la paraula ulus té un doble sentit: el de tribu i el de petita nació; però el mateix Vladimirtsov utilitza el nom ulus en el sentit de nació i reserva per tribu la paraula irgen, i ulus-irgen el d'estat.
Aquestos ulus o tribus o nacions eren independents entre elles, i sovint es feien la guerra, a més de lluitar contra els veïns, especialment els tàtars.

## Referències

* ↑ Vladimirtsov, Life of Genguis Khan
* ↑ Vladimirtsov, Obschestvenniy stroy Mongolov: Mongolskig kitchevoy feodalism, Leningrad, avui Sant Petersburg, 1934, pàgina 59 i altres fins a la 98
# Stanisław Szozda

Stanisław Szozda (Dobromierz, Baixa Silèsia, 25 de setembre de 1950 - Breslau, 23 de setembre de 2013) va ser un ciclista polonès que va córrer durant els anys 70 del segle xx.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en dues edicions dels Jocs Olímpics, el 1972, a Múnic, i el 1976, a Mont-real, en què guanyà dues medalles de plata, sempre en la contrarellotge per equips.
En el seu palmarès també destaquen dos campionats del món amateurs de contrarellotge per equips, el 1973 i 1975, la Cursa de la Pau de 1974 i la Volta a Polònia de 1971.

## Palmarès

* 1971
** 1r a la Volta a Polònia i vencedor de 3 etapes
** Medalla de Bronze al Campionat del món de contrarellotge per equips, amb Edward Barcik, Jan Smyrak i Lucjan Lis
* 1972
** Medalla de plata als Jocs Olímpics de Múnic en contrarellotge per equips, junt a Ryszard Szurkowski, Edward Barcik i Lucjan Lis
** 1r a la Puchar Ministra Obrony Narodowej
* 1973
** Campió del món de contrarellotge per equips, amb Tadeusz Mytnik, Lucjan Lis i Ryszard Szurkowski
** Medalla de plata als campionats del món en ruta amateurs
** Campió de Polònia de ruta
** 1r a la Volta a Algèria
** 1r al Tour de Valclusa
** 1r a la Volta a Toledo
** Vencedor de 2 etapes de la Cursa de la Pau
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Polònia
* 1974
** 1r a la Cursa de la Pau i vencedor de 6 etapes
** 1r a la Ruban Granitier Breton
** 1r a la Settimana Ciclistica Lombarda
** 1r a la Volta a Toledo
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Polònia
* 1975
** Campió del món de contrarellotge per equips, amb Tadeusz Mytnik, Mieczyslaw Nowicki i Ryszard Szurkowski
** 1r al Gran Premi ZTS Dubnica nad Vahom
** Vencedor d'una etapa de la Cursa de la Pau
* 1976
** 1r a la Malopolski Wyscig Gorski
** Vencedor de 4 etapes de la Cursa de la Pau
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Polònia
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Cuba
** Medalla de plata als Jocs Olímpics de Mont-real en contrarellotge per equips, amb Ryszard Szurkowski, Tadeusz Mytnik i Mieczysław Nowicki
* 1977
** 1r a la Szlakiem Grodów Piastowskich
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Àustria
** Medalla de Bronze al Campionat del món de contrarellotge per equips, amb Tadeusz Mytnik, Mieczyslaw Nowicki i Czesław Lang
* 1978
** Vencedor d'una etapa de la Cursa de la Pau

## Referències

* ↑ Décès du Polonais Stanislaw Szozda a rtbf.be (francès)

## Enllaços externs

* Fitxa de Stanisław Szozda a sitiodeciclismo.net
# Suzanne Wurtz

Suzanne Wurtz (París, 26 de desembre de 1900 – Ais de Provença, Boques del Roine, 27 de juliol de 1982) va ser una nedadora francesa que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va disputar els 100 i 300 metres lliures del programa de natació. Quedà eliminada en semifinals en ambdues proves.

## Referències

* ↑ «Suzanne Wurtz Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 8 juliol 2017].
# Txulpan Mulk

Txulpan Mulk (Txelpan Mulk) fou una princesa i emperadriu de Transoxiana, esposa de Tamerlà i filla de l'amir jat (mogol) Hajji Beg Irkanut (oncle de l'amir Ankatura).
Quan Tamerlà va marxar en la primera gran expedició contra Toktamix, va sortir de Taixkent el 27 de gener de 1391, i les dames van retornar a Samarcanda. Tamerlà només es va emportar a Txulpan Mulk Agha filla de l'amir mogol Hajji Beg Irkanut (l'oncle d'Ankatura).
El 1393, en la campanya de l'Iraq Ajamita, Tamerlà va sortir el dia 17 de gener de 1393 i va deixar el equipatge i a les reines Sarai Mulk Khanum i Tuman Agha mentre que altres (Txulpan Mulk Agha, i les concubines Durr Sultan Agha i Nigar Agha o Neghiar Agha) el van acompanyar.
El 6 de febrer de 1394 Timur va retornar cap a Mardin; pel camí va trobar a l'emperadriu Txelpan Mulk Agha, que s'havia quedat amb l'equipatge mes d'un mes abans, que així es va reunir amb el seu marit en un turó prop de Mardin.
El 1395, en la segona expedició contra Toktamix, just al acabar el hivern, Timur va reenviar a les reines i als joves prínceps a Samarcanda i a la princesa Txelpan Mulk Agha la va enviar cap a Sultaniya amb l'equipatge
El 1399, de retorn de la campanya de l'Índia, Tamerlà va arribar a Kabul on va deixar a l'emperadriu Txelpan Mulk Agha i algunes tropes per descansar
El 1401 Timur va deixar l'equipatge amb Xah Rukh i l'amir Xah Malik per portar-lo a Tabriz juntament amb la reina Txelpan Mulk Agha.
El 1403 Timur va cridar a les emperadrius Sarai Mulk Khanum, Tuman Agha, Txelpan Mulk Agha i la princesa Khan Zade, per anar a trobar-lo a Awnik (des de Sultaniya).

## Referències

* ↑ Tamerlane, the earth shaker, de H. Lamb
* ↑ Yazdi Sharaf al-Din Ali, Zafarnama, Trad. al francès de Petis de la Croix sota el títol “Histoire de Timur Bec”, III, 21
* ↑ Ibid, III, 36
* ↑ Ibid, III, 52
* ↑ Ibid, IV, 32
* ↑ Ibid, V, 32
* ↑ ibid, V, 64
# Torre de Can Badia (telegrafia òptica)

La Torre de Can Badia és una torre de telegrafia òptica situada al cim de la muntanya homònima, prop de la granja Can Badia, que li dona nom, al límit dels municipis de Santa Pau i Mieres (Garrotxa). Construïda a mitjans del segle xix, formava part del ramal de telegrafia òptica militar de Girona a Olot.

## Descripció

Seguint la tipologia establerta, és idèntica a la torre de Ginestar, de base quadrada, amb la planta baixa atalussada, feta de grans carreus escairats, i dues plantes pis, amb murs de maçoneria de pedra rústica arrebossats, amb cornisa de pedra massissa de separació de cada planta, i envoltada per una fossat defensiu. Actualment queden dempeus tres parets gairebé senceres, on s'hi veuen les espitlleres. El terrat, on hi havia el mecanisme de telegrafia, ha desaparegut, però encara queda una biga de fusta de suport de la coberta plana.

## Vegeu també

* Torre de Can Badia (muntanya)
* Telegrafia òptica
* Llista de les torres de telegrafia òptica de Catalunya

## Referències

* 1 2 Arjona i Borrego, Josep M «Les torres de telegrafia òptica». La Punxa, 6-2021, pàg. 36-58. ISSN: 2013-1224.
# Marco Belinelli

Marco Stefano Belinelli (nascut el 25 de març de 1986 a San Giovanni in Persiceto), és un jugador italià de bàsquet professional que juga als San Antonio Spurs de l'NBA. Hom l'ha considerat, després d'Andrea Bargnani, com la millor promesa del bàsquet italià de mitjans dels anys 2000. Va esdevenir el primer jugador nascut a Itàlia en guanyar el títol de l'NBA, en vèncer amb San Antonio a les Finals de l'NBA de 2014.
L'estiu de 2015 va firmar un contracte de tres temporades amb els Sacramento Kings.

## Referències

* ↑ «Aldridge a San Antonio, Rondo a Sacramento y Jordan a Dallas» (en castellà). acb.com. Arxivat de l'original el 2015-07-06. [Consulta: 6 juliol 2015].
# Jordi Morcillo i Ferran

Jordi Morcillo i Ferran (Barcelona, 26 de maig del 1978) és un jugador d'escacs català i àrbitre internacional d'escacs. És president del Catalunya Escacs Club, que el maig del 2014 va assolir l'ascens a la Divisió d'Honor per primera vegada en la seva història, i organitzador de l'Obert internacional d'escacs de Sants, Hostafrancs i la Bordeta. El 2008 fou ponent d'un curs de tècnic en escacs CIATE. El 2012 va impartir una conferència online amb el títol El ajedrez como asignatura.
A la llista d'Elo de la FIDE del desembre de 2021, hi tenia un Elo de 2094 punts, cosa que en feia el jugador número 1174 (en actiu) de l'Estat espanyol. El seu màxim Elo va ser de 2157 punts, a la llista de l'octubre de 2010 (posició 28639 al rànquing mundial).

## Llibres

* Illescas, Miquel; Morcillo, Jordi; Amigó, Marta. Aprendemos a pensar jugando 1. Barcelona: EDAMI, 2009. ISBN 978-84-613-4163-1.
* Illescas, Miquel; Morcillo, Jordi; Amigó, Marta. Aprendemos a pensar jugando 2. Barcelona: EDAMI, 2009. ISBN 978-84-613-4164-1.
* Morcillo, Jordi. Aprendemos a pensar jugando 3. Barcelona: EDAMI, 2012. ISBN 9788461601318.
* Morcillo, Jordi. Aprendemos a pensar jugando: Libro del profesor. Barcelona: EDAMI, 2012. ISBN 9788461583089.

## Referències

* ↑ «Fitxa de la FIDE». fide.com. [Consulta: 10 octubre 2014].
* ↑ «Catalunya Escacs Club nou equip de la Divisió d'Honor». [Consulta: 10 octubre 2014].
* ↑ «Entrevista a Jordi Morcillo a El Periódico». [Consulta: 10 octubre 2014].
* ↑ «Curs de tècnic en escacs». [Consulta: 10 octubre 2014].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Espanya"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Jordi Morcillo i Ferran «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2015-01-04. [Consulta: 3 gener 2015].

## Enllaços externs

* Entrevista a Catalunya Ràdio
* Entrevista al programa Cooltura d'Escacs de coolturafm.cat
# Ivan Fuqua

Ivan Fuqua (anglès: Ivan William Fuqua) (Decatur, 9 d'agost de 1909 - Raleigh, 14 de gener de 1994) va ser un atleta estatunidenc, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla d'or en la prova dels 4x400 metres relleus del programa d'atletisme. Formà equip amb Edgar Ablowich, Karl Warner i Bill Carr i establiren un nou rècord del món de la prova amb un temps de 3'08.2". El 1933 i 1934 guanyà el títol de l'Amateur Athletic Union dels 400 metres.
Estudià a la Universitat d'Indiana i durant la Segona Guerra Mundial es va allistar a la Marina.

## Millors marques

* 200 metres llisos. 21.2" (1933)
* 400 metres llisos. 47.0" (1933)

## Referències

* 1 2 3 «Ivan Fuqua Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 19 maig 2019].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Sven Malm

Sven August Malm (Estocolm, 25 de febrer de 1894 - Estocolm, 26 de novembre de 1974) fou un atleta suec, especialista en curses de velocitat, que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on disputà quatre proves del programa d'atletisme. En la cursa del 4x100 metres relleus, formant equip amb Agne Holmström, William Petersson i Nils Sandström, guanyà la medalla de bronze, mentre en els 4x400 metres relleus fou cinquè. En els 100 i 200 metres quedà eliminat en sèries.
Malm guanyà el campionat suec dels 400 metres tanques. Entre 1916 i 1923 guanyà quatre campionats suecs del 4x100 metres relleus.

## Millors marques

* 100 metres. 10.8" (1920)
* 200 metres. 22.0" (1920)
* 400 metres. 49.8" (1920)
* 400 metres tanques. 57.4" (1917)

## Referències

* ↑ «Sven Malm Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 2 novembre 2017].
* ↑ Sven Malm. Comitè Olímpic Suec
* ↑ Sven Malm a trackfield.brinkster.net
# Mecyna catalalis

Mabilleodes catalalis es una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels cràmbids (Crambidae). Va ser descrita per Viette l'any 1953. Es troba al Madagascar.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 15 juliol 2014].
* ↑ Afro Arnes
# Eugenio Bani

Eugenio Bani (Pisa, 13 de gener de 1991) és un ciclista italià, professional des del 2015 i actualment a l'equip RTS-Monton Racing Team.
El 2009 va ser suspès durant 21 mesos per un positiu en Gonadotropina coriònica humana.

## Palmarès

* 2009
** Vencedor d'una etapa al Giro de Toscana júnior
* 2016
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Táchira

## Referències

* ↑ «L'ombra del doping sul ciclismo juniores: il caso di Eugenio Bani». sportlive.it, 07-01-2010 [Consulta: 25 novembre 2016]. Arxivat 26 de novembre 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-11-26. [Consulta: 25 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Joaquim Bosch i Codina

Joaquim Bosch i Codina (18 d'agost de 1924 - 2 de Març de 2021) fou un jugador d'escacs català, soci fundador del Club Escacs Olot el 1948. Entre els anys 1966 va accedir a ser president del Club Escacs Olot. Durant la seva presidència es varen impulsar els Torneigs Internacionals a Olot amb participació de Grans Mestres d'arreu del món. El 1968, promou les classes d'escacs per a joves en edat escolar i que més tard, aquesta iniciativa portaria els escacs en hores lectives a totes les escoles d'Olot. El 1969 deixa la presidència, però continua col·laborant amb la junta del club i organitzant els torneigs internacionals d'Olot fins al 1974. En dues ocasions va guanyar el campionat absolut d'Olot i en diverses ocasions el campionat social d'Olot.
El març del 2011 l'ajuntament d'Olot, el Consell Comarcal de la Garrotxa, el Consell Esportiu i el Patronat d'Esports d'Olot varen escollir Joaquim Bosch com a candidat a la medalla de l'Esport de les comarques gironines. L'11 de juny del 2011, la Generalitat de Catalunya li va atorgar la medalla de l'esport de les comarques gironines.

## Referències

* ↑ «Mor el soci fundador del club Sr. Bosch». [Consulta: 2 març 2021].
* ↑ «Biografia de Joaquim Bosch». gironanoticies.com. Arxivat de l'original el 29 de gener 2015. [Consulta: 28 gener 2015].
* ↑ «Joaquim Bosch, candidat a la medalla de l'Esport». diaridegirona.cat. [Consulta: 28 gener 2015].
* ↑ «La Generalitat atorga quinze medalles de l'esport en la 31a edició d'aquest guardó». gencat.cat. Arxivat de l'original el 29 de gener 2015. [Consulta: 28 gener 2015].
# Olivier Renet

Olivier Renet, (nascut el 21 de desembre de 1964), és un jugador d'escacs francès, que té el títol de Gran Mestre des de 1990.
Ha estat diverses vegades campió de França d'escacs per equips amb el seu club de Clichy. Actualment, es dedica sobretot a la formació de joves escaquistes.
A la llista d'Elo de la FIDE del gener de 2022, hi tenia un Elo de 2438 punts, cosa que en feia el jugador número 51 (en actiu) de França. El seu màxim Elo va ser de 2535 punts, a la llista del gener de 1993 (posició 169 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

El 1986 i el 1991, Olivier Renet fou segon al campionat de França, amb els mateixos punts que el campió (respectivament, Gilles Miralles i Marc Santo-Roman). Durant el Campionat del món de 1990, fou un dels segons d'Anatoli Kàrpov. El juliol de 1989, fou el primer francès a depassar la barrera dels 2500 punts d'Elo.
Va guanyar el Campionat de París el 1995 (el 1984, també va guanyar el campionat de París, però el títol fou per Alain Fayard, primer francès classificat del torneig de les capitals de la Comunitat Europea). El 2015 guanyà novament el Campionat de París, amb 7,5 punts sobre 9 i una performance per sobre de 2700 Elo.

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica de Olivier Renet» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 13 febrer 2016].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: França"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 4 gener 2022].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo d'Olivier Renet «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 13 febrer 2016].
* ↑ Championnat du monde d'échecs, Garry Kasparov - Anatoly Karpov. Top Échecs, p. 12.
* ↑ «Olivier Renet, champion de Paris 2015 !» (en francès). Rueil.echecs, 13-07-2015. [Consulta: 13 febrer 2016].
# William Moore

William "Willi" Moore (8 d'abril de 1947) va ser un ciclista britànic que va córrer durant els anys 70 del segle xx. El seu principal èxit esportiu fou una medalla de bronze als Jocs Olímpics de 1972, a Múnic, en la prova de persecució per equips, fent equip amb Michael Bennett, Ian Hallam i Ronald Keeble.

## Palmarès

* 1972
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de Múnic en persecució per equips, junt a Michael Bennett, Ian Hallam i Ronald Keeble
* 1973
** 1r a l'Eddie Soens Memorial
** Medalla de plata al Campionat del món de ciclisme en pista de persecució per equips, junt a Richard Evans, Ian Hallam i Michael Bennett

## Enllaços externs

* Fitxa de William Moore a sitiodeciclismo.net