OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Platja de s'Alguer Petit

La platja de s'Alguer Petit és una platja del municipi de Palamós (Baix Empordà), situada al nord de la població, entre la platja de la Fosca i la platja de Castell. Està limitada per la punta dels Porquets, a llevant, i les roques que la separen de la platja de s'Alguer, a ponent. Està rodejada de pins que arriben fins al mar i flanquejada per les barraques de s'Alguer Petit, un conjunt d'antigues barraques de pescadors incloses a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Té una longitud de 32 metres i una amplada de 5 metres, formada per còdols i blocs.

## Referències

* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* ↑ «Barraques de s'Alguer Petit». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
# Mètode Lasheras

El mètode Lasheras, també anomenat d' intervals d'error, és un procediment de navegació sobre carta que permet calcular el rumb i la intensitat horària d'un corrent marí desconegut coneixent la situació de partida, el rumb (sigui aquest veritable o de superfície ) i la velocitat de vaixell, així com dues demores a terra no simultànies.
El mètode pren el seu nom del marí guipuscoà Jesús Lasheras Mercadal, autor de manuals de navegació usats a les escoles navals militars espanyoles a la segona meitat del segle xx .

## Procediment (variant simplificada)

* Es traça sobre la carta el rumb suposat en absència de corrent (sigui aquest veritable o de superfície) i s'hi marquen les situacions suposades en què es trobarà el vaixell a l'hora en què es prenen les dues demores: S1 i S2. Es dibuixen en carta les dues demores veritables perllongant les seves línies fins a tallar la línia del rumb suposat.
* Es mesura l'efecte de la deriva a la primera demora, mesurant la distància entre la primera situació estimada (S1) i el punt en què la línia de la primera demora talla el rumb.
* Es trasllada aquesta deriva sobre la segona situació estimada (S2) mitjançant una regla de tres. Si en el temps en què s'ha arribat a S1, s'ha produït una demora sobre el rumb suposat d'E milles, a partir de S2 s'haurà produït una demora sobre el rumb suposat de X. Es marca aquesta distància des de S2 al rumb suposat en la mateixa direcció que E.
* Dibuixem una línia paral·lela a la línia de la primera demora que talli el rumb suposat en X, i la perllonguem fins que talli la línia de la segona demora.
* La nostra situació veritable (Sv) a l'hora de la segona demora és el punt de tall entre aquesta paral·lela i la línia de la segona demora.
* Per conèixer el rumb i la intensitat horària del corrent marí, tracem una recta que una la segona situació estimada (S2) i la situació veritable (Sv). Mesurem amb el transportador els graus que se separa aquesta línia del nord veritable i obtenim el rumb del corrent. Mesurem la distància en milles entre tots dos punts, i aquesta distància és la deriva (d). Dividim la deriva (d) entre el temps de navegació des del punt de partida a la situació actual, i la xifra resultant és la intensitat horària del corrent (Ihc) expressada en nusos.

## Referències

* ↑ Gaztelu-Iturri, Ricardo; Ibáñez. Fundamentos de navegación marítima. Bilbao: Universidad del País Vasco, 2002. ISBN 9788483734766.
* ↑ Fisure, Ramón; Lanza. Ejercicios de navegación costera. Bilbao: Gobierno Vasco - Colección Itsaso 28, 2009. ISBN 9788445725122.

## Enllaços externs

* Tres ejercicios de Método Lasheras. Pàgines 128-133.
* Ejemplo práctico de la variante simplificada del Método Lasheras (requiere registro).
* Navigational Algorithms - ChartWork: software que incluye el Método Lasheras
# Josep Tolosa i Carreras

Josep Tolosa i Carreras, (Girona, 20 de novembre de 1826 - Barcelona, 28 d'abril de 1916) fou un metge i jugador, problemista, i escriptor d'escacs català, impulsor dels escacs a Catalunya a les darreries del segle xix. Com a problemista, fou alumne de Joan Carbó i Batlle, i mestre de Josep Paluzie i Lucena i també de Valentí Marín i Llovet.

## Biografia

Tolosa està vinculat als inicis dels escacs a la ciutat de Barcelona. Malgrat que era llicenciat en medicina, tenia una molt bona situació econòmica, que li va permetre de dedicar-se als escacs com a activitat principal. Era un dels aficionats que a la dècada dels 1860 fou soci del Cercle d'escacs del Café del Recreo, al carrer d'Escudellers de Barcelona, amb, entre d'altres, Carles Bosch de la Trinxeria. El 1891 freqüentava el Cafè Anglès, al carrer de Ferran, lloc on s'iniciaren en els escacs dos dels personatges més rellevants pels escacs catalans de principis del segle xx, el barceloní Valentí Marín i Llovet i el mallorquí Joan Capó i González. Tolosa era també habitual de les tertúlies d'escacs que es feien al Café Munich a la Plaça de Catalunya.

## Escriptor d'escacs

El 1867 fou col·laborador a la revista Teoría y práctica del ajedrez, editada a Barcelona per Joan Carbó i Batlle. Va publicar el llibre Traité analytique du probleme d'échecs (Paris, 1892) que va tenir un gran èxit a nivell europeu. El 1883 s'encarregà de la columna d'escacs del setmanari barceloní La Ilustración, en la qual hi publicà diversos dels seus problemes.
Tolosa va col·laborar també a l'excel·lent publicació Ruy López publicada a Barcelona i dirigida per Joan Capó i González, entre 1896 i 1899. S'encarregava de fer comentaris d'actualitat, articles de fons, i de la sel·leció de problemes. Tolosa fou també director de la secció escaquista de l'Sportsmen's Club de Barcelona, que celebrà torneigs i activitats d'escacs els anys 1904-1905.

## Referències

* ↑ Martín: FCE: 75 Anys d'Història 1925-2000, pàg.17
* ↑ Martín: FCE: 75 Anys d'Història 1925-2000, pàg.19
* ↑ Chessbase:: Escacs espanyols al segle XIX

## Bibliografia

* Martín González, Àngel; López Manzano, Antonio. Federació Catalana d'Escacs. FCE: 75 Anys d'Història 1925-2000, 2001, p. 367 pàg.. ISBN 84-607-1908-1.

## Vegeu també

* Història dels escacs a Catalunya

## Enllaços externs

* Josep Tolosa Carreras | Galeria de Metges Catalans
# Tetraviridae

Tetraviridae és una família de virus del tipus ARN monocatenari + que infecten insectes com els lepidòpters.

## Gèneres

* Gènere Betatetravirus; espècie tipus: Nudaurelia capensis β virus
* Gènere Omegatetravirus; espècie tipus: Nudaurelia capensis ω virus

## Referències

* ↑ «Alphatetraviridae» (en anglès). ViralZone. [Consulta: 19 octubre 2024].
* ↑ «Tetraviridae» (en castellà). Química.es. [Consulta: 19 octubre 2024].
* ↑ «Taxon Details» (en anglès). ICTV. [Consulta: 19 octubre 2024].
# Tamiasciurus

Tamiasciurus és un gènere de rosegadors esciüromorfs de la família dels esciúrids. Inclou tres espècies d'esquirols autòctons dels boscos de Nord-amèrica.

## Taxonomia

Se'n coneixen tres espècies.
* Tamiasciurus douglasii
* Tamiasciurus hudsonicus
* Tamiasciurus mearnsi (abans inclosa en T. douglasii)

## Referències

* ↑ Entrada «Tamiasciurus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Tir amb arc als Jocs Olímpics d'estiu de 2004

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 celebrats a la ciutat d'Atenes (Grècia) es disputaren 4 proves de tir amb arc, dues en categoria masculina i dues més en categoria femenina, tant en competició individual com per equips. Les proves es realitzaren entre els dies 12 i 21 d'agost de 2004 a l'Estadi Panathinaiko.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 128 arquers, 64 homes i 64 dones, de 43 comitès nacionals diferents.
| Alemanya (4) Austràlia (6) Belarús (2) Bhutan (2) Bulgària (1) Canadà (2) Corea del Sud (6) Cuba (1) Dinamarca (1) Egipte (4) Espanya (2) | Estats Units (6) El Salvador (1) Fiji (1) Filipines (1) Finlàndia (1) França (6) Geòrgia (2) Grècia (6) Índia (6) Indonèsia (2) Itàlia (4) | Japó (6) Kazakhstan (3) Laos (1) Luxemburg (1) Malàisia (1) Maurici (1) Mèxic (3) Myanmar (1) Nova Zelanda (1) Països Baixos (3) Polònia (4) | Regne Unit (4) Rússia (5) Sud-àfrica (1) Suècia (3) Tadjikistan (1) Tonga (1) Turquia (4) Ucraïna (6) R.P. de la Xina (5) Xina-Taipei (6) |

## Resultats
### Homes

| Event | Or | Plata | Bronze |
| Individual | Marco Galiazzo Itàlia | Hiroshi Yamamoto Japó | Tim Cuddihy Austràlia |
| Equip | Corea del Sud Im Dong-Hyun Jang Yong-Ho Park Kyung-Mo | Xina Taipei Chen Szu-yuan Liu Ming-huang Wang Cheng-pang | Ucraïna Dmytro Hrachov Viktor Ruban Oleksandr Serdyuk |

### Dones

| Event | Or | Plata | Bronze |
| Individual | Park Sung-Hyun Corea del Sud | Lee Sung-Jin Corea del Sud | Alison Williamson Anglaterra |
| Equip | Corea del Sud Lee Sung-Jin Park Sung-Hyun Yun Mi-Jin | R.P. de la Xina He Ying Lin Sang Zhang Juanjuan | Xina Taipei Chen Li-ju Wu Hui-ju Yuan Shu-chi |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Corea del Sud | 3 | 1 | 0 | 4 |
| 2 | Itàlia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | Xina Taipei | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 4 | R.P. de la Xina | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 | Japó | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Austràlia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 6 | Anglaterra | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 6 | Ucraïna | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Nevzat Süer

Nevzat Süer (1925 – 23 de març de 1987) va ser un jugador d'escacs turc, que obtingué el títol de Mestre Internacional del 1975 (el primer en aconseguir-ho, conjuntament amb İlhan Onat). Va ser set cops campió turc d'escacs.

## Biografia

Süer va néixer el 1925, es va graduar a l'escola secundària Haydarpaşa, i va començar a jugar als escacs el 1943. Va obtenir el títol de Mestre Internacional (MI) de la FIDE el 1975. És considerat un dels pioners de la història dels escacs moderns turcs amb els seus articles al diari Cumhuriyet i a la revista Süer Chess Magazine que va publicar.
Va morir el 1987. Després de la seva mort, el primer parc d'escacs de Turquia, obert a Yalova el 2016, va rebre el seu nom.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Nevzat Süer» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 7 desembre 2021].
* ↑ «Nevzat Süer'i Saygıyla Anıyoruz!!» (en turc). tsf.org.tr. [Consulta: 1r juliol 2021].
* ↑ «Türkiye’nin ilk satranç parkı Yalova’da açıldı» (en turc). www.sozcu.com.tr. [Consulta: 1r juliol 2021].
# Isaías Pleci

Isaías Pleci (27 d'octubre de 1900 - 27 de desembre de 1980), fou un jugador d'escacs i figura clau dels escacs a l'Argentina, que ostentà el títol de Mestre Internacional des de 1965.
Pleci, a qui hom sobrenomenava "el tanc", no va ser un jugador de grans coneixements teòrics, però va ser una figura destacada en el món dels escacs argentí durant molts anys. El secret, segons Foguelman, estava en la seva capacitat de simplificar el joc en el moment oportú per aconseguir bons finals.

## Biografia i resultats destacats en competició

Començà a jugar al Cercle d'Escacs de Vélez Sársfield, però poc després passà a representar el Club Jaque Mate. Els seus últims anys els passà al Círculo de Ajedrez de Villa del Parque.
Esdevingué campió de l'Argentina el 1929 després de vèncer Roberto Grau per 4-2, i retingué el títol el 1930 en derrotar Virgilio Fenoglio.

### Participació en competicions per equips

Formà part de l'equip argentí en les olimpíades de Varsòvia (1935), Estocolm (1937) i Buenos Aires (1939). En totes aquestes competicions hi va tenir una gran actuació, sobretot a l'olimpíada de Buenos Aires on hi va obtenir la medalla d'or al millor 4t tauler.

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica d'Isaías Pleci» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 11 gener 2013].
* ↑ «Nota biogràfica d'Isaías Pleci» (en castellà). ajedrezargentina.org. [Consulta: 11 gener 2013].
* ↑ «Torneigs Majors i Campionats de l'Argentina (notes en castellà)». Arxivat de l'original el 25/10/2009.
* ↑ «Campions de l'Argentina fins al 2003» (en castellà). Web de la Federació Argentina d'Escacs. Arxivat de l'original el 2012-10-25. [Consulta: 11 gener 2013].
* ↑ «Historial de guanyadors del campionat d'escacs de l'Argentina, fins a 2008» (en castellà). ajedrezdeataque.com. [Consulta: 11 gener 2013].
# Hermann Barrelet

Hermann Joseph Barrelet (Neuchâtel, Suïssa, 25 de setembre de 1879 - ?) va ser un remer francès que va competir a principis del segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà una medalla d'or en la prova de scull individual, en superar a la final a André Gaudin i George Saint Ashe. Posteriorment guanyà tres medalles d'or en diverses edicions del Campionat d'Europa de Rem: el 1901 en scull individual, el 1909 en vuit amb timoner i el 1913 en doble scull junt a Anatole Peresselenzeff.

## Referències

* ↑ «Hermann Barrelet Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 3 d’octubre 2011. [Consulta: 17 setembre 2015].
* ↑ Maslennikov, Igor «Первые весла России». Московский спорт, 1, 21, 15-04-2012, pàg. 72-77.
* ↑ Rudern - Europameisterschaften Herren - Einer, Doppelzweier, Achter. sport-komplett.de
# Brian Reilly

Brian Patrick Reilly (Menton, França, 12 de desembre de 1901 – Hastings, Anglaterra, 29 de desembre de 1991) va ser un mestre d'escacs, escriptor i editor de revistes irlandès.
Va néixer a Menton, a la Riviera francesa. La connexió irlandesa es remunta al seu avi patern, que venia de Kells, al comtat de Meath.
Quan tenia vint anys, Reilly es va incorporar a l'empresa del seu pare en el negoci farmacèutic. L'empresa anava molt bé, però es va veure molt colpejada quan Gran Bretanya va deixar el patró or a principis dels anys trenta. Reilly es va implicar en el Govern de Vichy durant la Segona Guerra Mundial. Va tornar a Anglaterra després d'acabar la guerra i es va convertir en editor i escriptor d'escacs a temps complet.
Reilly va guanyar el campionat de clubs de Niça el 1924. Va compartir el 5è lloc a Ieras 1927 (el campió fou Wilhelm Orbach). Va aconseguir el 10è lloc a Niça 1930 (el campió fou Savielly Tartakower). El 1931, Reilly va guanyar a Niça, i va ocupar el 5è lloc al Pentangular de Niça, guanyat per Aleksandr Alekhin). Va empatar als llocs 4t-6è a Margate 1935 (va guanyar Samuel Reshevsky). El 1935, va aconseguir el 5è lloc a Barcelona (van guanyar Salo Flohr i George Koltanowski), i va empatar als llocs 5è-7è a Roses (va guanyar Flohr). El 1937, va ocupar 4t lloc a Niça (Quadrangular; va guanyar Alekhine). El 1938, va ocupar el segon lloc, darrere de Karel Opočensky, a Niça.
Reilly va representar Irlanda en nou olimpíades d'escacs el 1935 i 1954–1968 (tres vegades al primer tauler). Va estar "extremadament encertat" amb una victòria contra el Gran Mestre nord-americà Reuben Fine durant la 6a Olimpíada, Varsòvia 1935. Va guanyar el Campionat d'Irlanda el 1959 i el 1960.
Va ser l'editor de la revista British Chess Magazine des de 1949 fins a 1981, l'editor amb més temps d'aquesta revista. De fet, va comprar el control de la revista a principis dels anys 50, quan estava en dificultats financeres, i la va convertir en un negoci rendible.

## Referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Brian Reilly» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 20 març 2022].
* ↑ BCM, setembre de 1981
* ↑ «Brian Reilly». Arxivat de l'original el 2006-07-10. [Consulta: 28 gener 2007].
* ↑ OlimpBase :: the encyclopaedia of team chess
* ↑ British Chess Magazine, vol. 101, no. 9, setembre de 1981, pp. 352-369
# Hermanus Brockmann

Hermanus "Herman" Gerardus Brockmann (Amsterdam, 14 de juny de 1881 – Den Haag, 18 de gener de 1936) va ser un remer neerlandès que va competir cavall del segle xix i el segle xx.
El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà tres medalles, una d'or, una de plata i una de bronze del programa de rem com a timoner de l'equip Minerva Amsterdam. La medalla l'or l'aconseguí en la prova de dos amb timoner, una prova en què no disputà la final, però que el COI considera vencedor; la de plata fou en el quatre amb timoner i la de bronze en el vuit amb timoner.

## Referències

* ↑ «Hermanus Brockmann Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 7 de desembre 2012. [Consulta: 19 setembre 2015].
# Hilde Schrader

Hilde Schrader (Stassfurt, 4 de gener de 1910 - Magdeburg, 23 de març de 1966) va ser una nedadora alemanya que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on guanyà la medalla d'or en la prova dels 200 metres braça del programa de natació. El 1927, al Campionat d'Europa de natació, guanyà la medalla d'or en els 200 metres braça.
El 1994 fou incorporada a l'International Swimming Hall of Fame.

## Referències

* 1 2 «Hilde Schrader Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 9 de novembre 2012. [Consulta: 31 agost 2018].
* ↑ HILDE SCHRADER (GER) 1994 Honor Pioneer Swimmer Arxivat 13 April 2014$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.. ishof.org
# Hiroshi Suzuki

Hiroshi Suzuki (japonès: 鈴木弘) (prefectura d'Aichi, 18 de setembre de 1933) és un nedador japonès, ja retirat, especialista en estil lliure, que va competir durant la dècada de 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on va disputar dues proves del programa de natació. En ambdues, els 100 metres lliures i els 4x200 metres lliures guanyà la medalla de plata. En aquesta darrera prova compartí equip amb Yoshihiro Hamaguchi, Toru Goto i Teijiro Tanikawa. Quatre anys més tard, als Jocs de Melbourne, tornà a disputar les dues mateixes proves del programa de natació. Fou quart en els 4x200 metres lliures, mentre en els 100 metres lliures quedà eliminat en semifinals.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or als Jocs Asiàtics de 1954.

## Referències

* ↑ Hiroshi Suzuki a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Sports 123: Swimming: Asian Games: Men: 100 m Freestyle», 03-11-2011. Arxivat de l'original el 2011-11-03. [Consulta: 22 juliol 2020].
# Hisakichi Toyoda

Hisakichi Toyoda (japonès: 豊田久吉) (Yamaguchi, 2 de gener de 1912 - 7 d'octubre de 1976) va ser un nedador japonès que va competir durant la dècada de 1930. Era l'avi del també nedador Kenji Watanabe.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla d'or en els 4×200 metres lliures del programa de natació, formant equip amb Masanori Yusa, Yasuji Miyazaki i Takashi Yokoyama.

## Referències

* ↑ Obituari a Yomiuri Shimbun, 8 d'octubre de 1976, pàg. 23
* 1 2 «Hisakichi Toyoda Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2020-04-17. [Consulta: 9 desembre 2018].
# Zsigmond Barász

Zsigmond Barász (1 de gener de 1878 - 28 de maig de 1935, Budapest) fou un jugador d'escacs hongarès, un cop campió absolut d'Hongria.

## Resultats destacats en competició

El 1906 fou 2n, rere Zoltán von Balla al I Campionat d'escacs d'Hongria, a Győr (va perdre (0.5 : 2.5) el matx amb von Balla; i fou 9è al torneig de Budapest (campió:Leó Forgács); el 1907 empatà amb Forgács al 1r-2n lloc al II Campionat d'Escacs d'Hongria a Budapest, i fou 4t a Székesfehérvár (campió:Forgács).
El 1909 guanyà a Budapest; el 1911 guanyà, ex aequo amb von Balla el III Campionat d'escacs d'Hongria. El 1912 empatà als llocs 13è-14è a Bad Pistyan (campió:Akiba Rubinstein), empatà als llocs 8è-11è a Breslau (18è DSB Congress (campions: Rubinstein i Oldřich Duras), i empatà als llocs 7è-8è al IV Campionat d'Hongria a Temesvár (campió: Gyula Breyer). El 1913 fou 11è a Budapest (campió:Rudolf Spielmann), i fou 5è al V Campionat d'Hongria a Debrecen (campió: Lajos Asztalos). El 1917 empatà al 2n-3r llocs amb Károly Sterk, rere Breyer, a Budapest.

## Referències

* ↑ «PDF». anders.thulin.
# Hu Yadong

Hu Yadong (xinès: 胡亞東) (valor desconegut, 3 d'octubre de 1968) és una ex-remadora xinesa que va competir durant la dècada de 1980.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics de Seül, on disputà dues proves del programa de rem. Guanyà la medalla de plata en la competició del quatre amb timoner, formant equip amb Li Ronghua, Yang Xiao, Zhang Xianghua i Zhou Shouying; i la de bronze en la prova del vuit amb timoner. En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat del món de rem i una d'or als Jocs Asiàtics de 1990.

## Referències

* ↑ «Hu Yadong Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 25 d’octubre 2012. [Consulta: 22 octubre 2019].
* ↑ Fitxa a worldrowing.com FISA
# Hubert Lefèbvre

Hubert Jean Daniel Lefèbvre (París, 29 de novembre de 1878 – ?) va ser un jugador de rugbi francès que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla d'or en la competició de rugbi.
Jugador del Racing Club de France, guanyà les lligues franceses del 1900 i 1902.

## Referències

* ↑ «Hubert Lefèbvre Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 31 de desembre 2014. [Consulta: 26 setembre 2015].
* ↑ «Hubert Lefèbvre». www.finalesrugby.com. Arxivat de l'original el 27 de setembre 2015. [Consulta: 26 setembre 2015].
# José Joaquín Araiza Muñoz

José Joaquín Araiza Muñoz (23 de març de 1900 – 27 de setembre de 1971), fou un mestre d'escacs mexicà.

## Resultats destacats en competició

El 1926 fou segon, rere Carlos Torre, a Ciutat de Mèxic. El 1928, empatà als llocs 12è-14è a La Haia (II Campionat del món d'escacs amateur; el campió fou Max Euwe). El 1930, fou 11è al Torneig de San Remo (el campió fou Aleksandr Alekhin). També el 1930, fou vuitè a Niça (el campió fou Savielly Tartakower).
El 1932, fou 11è a Pasadena (el campió fou Alekhin). El 1932 a Ciutat de Mèxic Araiza organitzà i jugà el primer torneig internacional celebrat a Mèxic, assolint la tercera plaça rere Alekhin i Isaac Kashdan. El 1934, fou vuitè a Chicago (els guanyadors foren Samuel Reshevsky i Reuben Fine). El 1934, fou tretzè a Syracuse (el guanyador fou Reshevsky). El 1934/35, fou quart a Ciutat de Mèxic, rere Fine, Herman Steiner i Arthur Dake. El 1945, empatà als llocs novè-desè a Hollywood (el campió fou Reshevsky).

## Referències

* 1 2 «Nota biogràfica de José Joaquín Araiza Muñoz» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 6 novembre 2012].
* ↑ «A Review of the Year». The Chess Review, 1, 1, 1933, p. 3–4.
# Huug de Groot

Henri Franciscus "Huug" de Groot (Rotterdam, 7 de maig de 1890 – Scheveningen, 18 d'abril de 1957) va ser un futbolista neerlandès que va competir a començament del segle xx. Jugà com a davanter i en el seu palmarès destaca la medalla de bronze en la competició de futbol dels Jocs Olímpics d'Estocolm, el 1912.
Entre 1909 i 1915 jugà al Sparta de Rotterdam. A la selecció nacional jugà un total de 9 partits, en què marcà sis gols. Debutà contra Bèlgica el març de 1912 i disputà el seu darrer partit contra Dinamarca el maig de 1914. En aquests nou partits destaquen els dos gols que va marcar contra Anglaterra el 1913, que van servir per derrotar-los per primera vegada.

## Referències

* ↑ «Huug de Groot Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-12-14. [Consulta: 18 març 2017].
* ↑ Huug de Groot a VoetbalStats.nl
# Ibrahim Shams

Ibrahim Shams (àrab: إبراهيم شمس, Ibrāhīm Xams) (Alexandria, 16 de gener de 1917 - 16 de gener de 2001) fou un aixecador egipci que va competir durant les dècades de 1930, 1940 i 1950.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla de bronze en la competició del pes ploma del programa d'halterofília. Vuit anys més tard, a Londres guanyà la medalla d'or en la categoria del pes lleuger del programa d'halterofília.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or al Campionat del Món d'halterofília, el 1949 i 1951 en el pes lleuger, i sis rècords del món.

## Referències

* 1 2 «Ibrahim Shams Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 17 desembre 2018].
* ↑ Ibrahim Shams. chidlovski.net