OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llista d'ecoregions de Moçambic

Aquesta és una Llista d'ecoregions de Moçambic, identificades pel Fons Mundial per la Natura (WWF).

## Ecoregions terrestres

per bioma

### Boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits

* Selva mosaic costanera de Maputaland
* Selva mosaic costanera de Zanzíbar Sud-Inhambane

### Praderies, sabanes i matollars tropicals i subtropicals

* Sabana arbrada de miombo oriental
* Sabana arbrada de miombo meridional
* Boscos del Zambezi i de mopane

### Praderies i sabanes inundades

* Sabana costanera inundada del Zambeze
* Prada inundada del Zambeze

### Praderies i matollars de muntanya

* Mosaic de bosc i pastures muntanyenques de Zimbabwe Oriental
* Matollar de Maputaland-Pondoland
* Mosaic de bosc i pastures muntanyenques de Malawi Meridional
* Mosaic de bosc i pastures muntanyenques del Rift Meridional

### Manglar

* manglar d'Àfrica oriental
* manglar d'Àfrica austral

## Ecoregions d'aigua dolça

per bioregió

### Grans Llacs

* Llac Malawi (Malawi, Moçambic, Tanzània)

### Oriental i Costa

* Conques Costaneres Orientals (Moçambic, Tanzània)
* llacs Chilwa i Chiuta (Malawi, Moçambic)

### Zambezi

* Lowveld del Zambezi (Moçambic, Sud-àfrica, Swazilàndia, Zimbabwe)
* Zambezi
** Mulanje (Malawi, Moçambic)
** Eastern Zimbabwe Highlands (Moçambic, Zimbabwe)
** Zambezian (Plateau) Highveld (Zimbabwe)
** Middle Zambezi Luangwa (Moçambic, Zambia, Zimbabwe)
** Lower Zambezi (Malawi, Moçambic)

## Referències

* Burgess, Neil, Jennifer D'Amico Hales, Emma Underwood (2004). Terrestrial Ecoregions of Africa and Madagascar: A Conservation Assessment. Island Press, Washington DC.
* Spalding, Mark D., Helen E. Fox, Gerald R. Allen, Nick Davidson et al. "Marine Ecoregions of the World: A Bioregionalization of Coastal and Shelf Areas". Bioscience Vol. 57 No. 7, July/August 2007, pp. 573-583.
* Thieme, Michelle L. (2005). Freshwater Ecoregions of Africa and Madagascar: A Conservation Assessment. Island Press, Washington DC.
# França metropolitana

La França metropolitana (la France métropolitaine, o simplement la Métropole, en francès) es refereix al territori de la República francesa a Europa, incloent-hi l'illa de Còrsega. S'utilitza en contraposició a les dependències dels altres continents, formades per illots deshabitats, illes i territoris colonitzats a partir del segle xvi a indrets llunyans d'Amèrica, Àfrica, Àsia, Oceania i Antàrtida. Aquests territoris, que actualment han perdut el nom de colònies, avui s'agrupen en les dependències dites d'ultramar (la France d'outre-mer, o col·loquialment, les DOM-TOM en francès). El terme francès Métropole prové de l'etapa colonial francesa, del segle xvi al xx, durant la qual es feia referència a la França continental sota el nom de métropole o, és a dir la "metròpoli". Als territoris francesos de fora d'Europa, els habitants de la França europea són col·loquialment anomenats, en francès, métros, de métropolitains, o zoreilles. La França europea és la "França", simplement, que sol venir al cap primer a la majoria d'habitants dels altres països europeus.
La França europea, excloent l'illa de Còrsega, de vegades és anomenada, en francès, la França continental (en francès, la France continentale o, simplement, le continent). En realitat és un abús del llenguatge, ja que la Guaiana Francesa tampoc és una illa.
Per la forma aproximada que li dona les seues fronteres continentals, la frança continental també rep a França i en francès el sobrenom de l'Hexàgon (l'Hexagone); d'una manera semblant a l'expressió la pell de brau, que s'havia emprat a Espanya per a parlar del mateix Estat. En realitat, quan els periodistes francesos parlen de l'Hexàgon solen referir-se a tota la França europea (és a dir, no exclouen Còrsega) i fins i tot a tota França.

## Geografia

La França metropolitana té una extensió de 551.695 km². Representa el 81,8% de la superfície total de França. En canvi, la població europea és d'uns 61.538.322 habitants (cens de l'1 de gener de 2007), el 96% de la totalitat de la República.

## Política

La França metropolitana pertany a la Unió Europea i té com a moneda l'euro. En canvi, hi ha territoris d'ultramar francesos que pertanyen a la Unió Europea (amb un estatus especial pel fet d'estar tan allunyats) i d'altres que no.

## Referències

* ↑ «França metropolitana». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Francemetropolitaine.fr - Llistes de les 38.000 localitats de la França metropolitana Arxivat 2008-05-31 a Wayback Machine.
# Karl Schwegler

Karl Schwegler (valor desconegut, 17 de setembre de 1902 - valor desconegut, valor desconegut) fou un remer suís que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on disputà la prova del quatre amb timoner del programa de rem, en què guanyà la medalla de plata. Formà equip amb Ernst Haas, Joseph Meyer, Otto Bucher i el timoner Fritz Bösch.

## Referències

* ↑ «Karl Schwegler Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 2 setembre 2018].
# EZ d'Aquari

EZ d'Aquari (EZ Aquarii) és un sistema estel·lar triple situat aproximadament a 3,4 parsecs, o, cosa que és el mateix, 11,3 anys llum del Sol, a la constel·lació d'Aquari. És coneguda també com a Luyten 789-6. Les tres components són nanes vermelles del tipus M. El component principal és una binària espectroscòpica.
La seva estrella més pròxima és Lacaille 9352, a 1,29 parsec (4,21 anys-llum).

## Referències

* van Maanen, A., "Preliminary Parallaxes of Luyten 789-6 and Wolf 424", 12/1939, Publications of the Astronomical Society of the Pacific, Vol. 51, No. 304.
* Woitas, J.; Leinert, Ch.; Jahreiß, H.; Henry, T.; Franz, O. G.; Wasserman, L. H., "The nearby M-dwarf system Gliese 866 revisited", 1/2000, Astronomy and Astrophysics, v. 353.

## Vegeu

* Llista d'estels més propers

## Enllaços externs

* Sol Station — EZ Aquarii

## Referències

* ↑ «G.P. Kuiper's spectral classifications of proper-motion stars». The Astrophysical Journal Supplement Series, 10-1985, pàg. 197–227. DOI: 10.1086/191069.
* 1 2 «Accurate masses and radii of normal stars: modern results and applications» (en anglès). The Astronomy and Astrophysics Review, 1-2, 07-10-2009, pàg. 67-126. DOI: 10.1007/S00159-009-0025-1.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: VizieR Online Data Catalog: UCAC4 Catalogue (Zacharias+, 2012). Autor: Arne Henden. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: juliol 2012.
* 1 2 Bárbara Rojas-Ayala «Metallicity and temperature indicators in M dwarf K-band spectra: testing new and updated calibrations with observations of 133 solar neighborhood M dwarfs» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 13-03-2012, pàg. 93. DOI: 10.1088/0004-637X/748/2/93.
* ↑ «Vitesses radiales. Catalogue WEB: Wilson Evans Batten. Radial velocities: The Wilson-Evans-Batten catalogue». Astronomy and Astrophysics, 12-1995, pàg. 269–280.
* ↑ «The atmospheric parameters and spectral interpolator for the MILES stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 7-2011, pàg. 165–165. DOI: 10.1051/0004-6361/201116769.
# Sivachoerus

Sivachoerus és un gènere de mamífer artiodàctil prehistòric que visqué a Àfrica durant el Miocè. Pertanyia a la família dels súids, de la qual els únics representants vivents són els porcs, senglars actuals i algunes espècies relacionades. Se n'han trobat restes fòssils a Egipte i Kenya.

## Referències

* ↑ Entrada «Sivachoerus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Baldassare d'Este

Baldassare d'Este, també conegut com a Baldassare Estense (ca. 1443 - després de 1504) fou un pintor italià.
Va néixer a Reggio de l'Emília; s'ha suposat que va ser un descendent il·legítim de la casa d'Este, ja que no s'esmenta el nom del seu pare mai ni es produeix en els registres contemporanis, mentre que va ser anomenat Estensis, i va rebre la promoció i recompenses inusuals dels ducs de Ferrara. Va ser deixeble de Cosimo Tura, i també fou un medallista. En 1469 va pintar la imatge de Borso I, i se li va ordenar presentar-se en persona al duc de Milà. De 1471-1504 va ser un oficial assalariat a la cort de Ferrara, i va viure primer a Castel Nuovo i després a Castell Tedaldo, del qual era governador. En 1483 va pintar el retrat de Tito Vespasiano Strozzi, ara a la galeria Costabili a Ferrara. El seu testament, de data 1500, es troba en els arxius de Ferrara, però la data exacta de la seva mort és desconeguda. Al Museu Nacional d'Art de Catalunya es conserva obra seva.

## Referències

* ↑ Baldassare d'Este a la NGA
* ↑ "ESTENSE, Baldassare" in Bryan's Dictionary of Painters and Engravers by Michael Bryan, edited by Robert Edmund Graves and Sir Walter Armstrong, an 1886–1889 publication now in the public domain.
# William Lava

William Lava (Saint Paul, 18 de març de 1911 - Los Angeles, 20 de febrer de 1971) fou un compositor que va treballar per a la sèrie animada Looney Tunes de Warner Bros. des de 1962, reemplaçant a Milt Franklyn. La música de Lava era diferent a la de Milt Franklyn i Carl Stalling ja que generava un ambient de tensió, similar a la música de Hoyt Curtin, qui treballava per Hanna-Barbera.
Lava va haver d'enfrontar un gran problema quan va començar a treballar per a Warner. L'estudi havia dissolt la seva orquestra i l'animació va estar en mans de DePatie–Freleng Enterprises. Sense un gran pressupost per crear la seva música, Lava va haver de treballar amb una petita banda. A més, va haver de repetir diverses vegades les mateixes cançons en diversos dibuixos animats, com els de El Coiot i el Correcamins entre 1965 i 1966. A causa que Lava no treballava directament amb l'animació, gran part de la seva música no seguia l'acció que es veia en el dibuix animat.
És particularment famosa la seva intervenció a la sèrie televisiva El Zorro (1957–1959) on, amb excepció del tema principal, el compositor va escriure un tema musical diferent per a cadascun dels personatges principals del programa, la qual cosa creava un clima únic. Lava també va compondre i cantar el tema de la sèrie de televisió western Cheyenne i va compondre el tema original de Gunsmoke.
Lava es declarava anticomunista i es va fer conegut per la seva ferma oposició a la Revolució cubana. Va parlar a favor de l'acció militar directa contra el règim de Castro i va continuar protestant d'aquesta manera des de 1959 fins a la seva mort.

## Referències

* 1 2 3 4 Gutenberg, Project. « William Lava | Project Gutenberg Self-Publishing - eBooks | Read eBooks online». [Consulta: 27 març 2021].
* ↑ «Warner Bros. Cartoon Filmography». Arxivat de l'original el 28 de febrer de 2007. [Consulta: 12 abril 2007].
* ↑ «Los secretos de El Zorro, un éxito inoxidable que costó mucho llevar a la TV - LA NACION» (en castellà). La Nación [Buenos Aires]. ISSN: 0325-0946.

## Enllaços externs

* Center, Wyoming Public Media, American Heritage. «Archives On The Air 166: Cartoon Composer—William Lava Papers» (en anglès).
* «William Lava | Songs» (en anglès).
# Guadalupe (França)

Guadalupe (en francès i oficialment Guadeloupe, en crioll Gwadloup) és una illa o un conjunt de dues illes (Grande-Terre i Basse-Terre) separades només per un petit estret, i un arxipèlag que forma una regió i departament d'ultramar (ROM-DOM) francès. Situat al que geogràficament s'anomenen les Petites Antilles, entre el mar Carib a l'oest i l'oceà Atlàntic a l'est, és separat de les illes de Montserrat i Antigua, al nord, pel pas de Guadalupe, i de Dominica, al sud, pel pas de Dominica. Es considera una regió ultraperifèrica de la Unió Europea.
L'arxipèlag té 1.628 km² i 400.736 habitants (segons l'estimació del 2006). La capital és Basse-Terre, a l'illa homònima, si bé la ciutat principal és Pointe-à-Pitre, a l'illa de Grande-Terre.
El nom Guadeloupe és la versió francesa de l'espanyol Guadalupe, ja que Colom, quan hi va arribar el 14 de novembre del 1493, va anomenar l'illa Santa María de Guadalupe de Extremadura, en honor del monestir homònim extremeny.

## Geografia

L'illa de Guadalupe la formen dues parts, Basse-Terre i Grande-Terre, separades per un estret canal anomenat la Rivière Salée, és a dir, "el riu salat", que dona a l'illa una forma de papallona. Basse-Terre, que de fet és la més alta, té un relleu abrupte i volcànic, amb un volcà actiu, la Soufrière. En canvi, Grande-Terre, que és la més petita, presenta turons arrodonits (dits "mornes") i planes extenses. L'arxipèlag de Guadeloupe inclou les illes adjacents de La Désirade, Les Saintes i Marie-Galante.
Més cap al nord, Saint-Barthélemy i la part francesa de l'illa de Sant Martí van ser incloses també en el departament de Guadalupe, però el 7 de desembre del 2003 aquests dos territoris van decidir per referèndum d'esdevenir una col·lectivitat d'ultramar, estatut que es va adoptar oficialment el 22 de febrer del 2007.

## Història

Cristòfol Colom, quan hi va arribar el 14 de novembre del 1493, va anomenar el lloc l'illa de Santa María de Guadalupe de Extremadura, en honor del monestir homònim extremeny. Fou ocupada en 1635 en nom de França per la Compagnie des Îles de l'Amérique.

## Govern

L'arxipèlag forma una "col·lectivitat territorial d'ultramar". Un prefecte nomenat per París és l'alta representació estatal i un Consell Regional de 41 membres escollits per sufragi universal nomena un cap de govern que deté el poder executiu. Tenen competències en educació primària i secundària, govern local, comerç, desenvolupament i audiovisuals, però no en defensa ni en política monetària. Es divideix en dos districtes:
* Districte de Basse-Terre, que comprèn 17 cantons i 18 municipis
* Districte de Pointe-à-Pitre, que comprèn 23 cantons i 14 municipis
Envia dos diputats i dos senadors a l'Assemblea Nacional Francesa.

## Partits polítics

Hi ha alguns partits polítics de caràcter independentista:
* Union Populaire pour la Liberation de Guadeloupe (UPLG)

## Referències

* ↑ Bonnassieux, Louis Jean Pierre Marie. Les grandes compagnies de commerce: étude pour servir à l'histoire de la colonisation (en francès). Ayer Publishing, 1969. ISBN 0833703374.

## Vegeu també

* Literatura franco-antillana
* La Deseada
# Povest o nastoiasxem txeloveke

Història d'un veritable home (rus: Повесть о настоящем человеке, Povest o nastoiasxem txeloveke), op. 117, és la darrera òpera de Serguei Prokófiev sobre un llibret escrit conjuntament amb la seva esposa en aquells moments Mira Mendelssohn. Està basada en la novel·la homònima de Borís Polevoi sobre la vida del pilot Aleksei Maréssiev. S'estrenà de forma privada només per als oficials soviètics el 3 de desembre de 1948 al Teatre Kírov de Leningrad, però fou censurada i retirada el mateix dia per Andrei Jdànov. Després de dotze anys, es reestrenà el 7 d'octubre de 1960 al Teatre Bolxoi de Moscou.
# Pablo Fernandez Blanco

Pablo Fernández Blanco (Candás, Astúries, 17 de setembre de 1996), més conegut com a Pablo Fernández, és un futbolista espanyol que juga com a davanter al Club Gimnàstic de Tarragona de la Primera Federació.

## Trajectòria

Pablo Fernández és un davanter centre format a Mareo i, després de debutar el 2015 amb el Real Sporting de Gijón "B" a la Segona Divisió B d'Espanya, va militar durant cinc temporades al filial gixonès amb el qual va disputar 113 partits entre els grups I i II.
El 5 d'abril de 2017, fa el seu debut amb el primer equip del Real Sporting de Gijón a la Primera Divisió d'Espanya, gaudint de minuts en un partit contra el Málaga Club de Fútbol, en un partit que acabaria en derrota per zero gols a un per al seu equip. Cinc dies després, tornaria a disputar minuts en un partit contra la Reial Societat.
El 18 d'agost de 2018, seria titular amb el primer equip del Real Sporting de Gijón en un partit de la primera jornada de lliga contra la A. D. Alcorcón a la Segona Divisió d'Espanya, en què disputa 74 minuts de partit.
El 5 de juliol de 2019, fitxa per la U. E. Cornellà de la Segona Divisió B d'Espanya. Al conjunt barceloní jugaria durant dues temporades, en què anota 10 gols en 52 partits oficials de lliga i disputa dues promocions d'ascens de categoria a Segona Divisió d'Espanya i Primera Federació, respectivament.
El 28 de juny de 2021, fitxa pel Club Gimnàstic de Tarragona de la Primera Federació.

## Clubs

| Club | Pais | Any |
| Real Sporting de Gijón "B" | Espanya | 2015−2019 |
| Real Sporting de Gijón | Espanya | 2017-2018 |
| Unió Esportiva Cornellà | Espanya | 2019-2021 |
| Club Gimnàstic de Tarragona | Espanya | 2021-Actualitat |

## Referències

* ↑ marca.com Fernández, un estreno triste, consultat a l'abril de 2017
* ↑ eldesmarque.com El amarg debut de Pablo Fernández, consultat a l'abril de 2017
* ↑ uecornella.cat El delantero Pablo Fernández ficha por la UE Cornellà, consultat al juny de 2021
* ↑ gimnasticdetarragona.cat Pablo Fernández, nueva incorporación grana, consultat al juny de 2021

## Enllaços externs

* Ficha en Transfermarkt
# Rubinat

Rubinat, antigament conegut com a Rabinat, és una entitat de població del municipi de Ribera d'Ondara, a la comarca de la Segarra.
Està situat a l'oest de la capital del terme, Sant Antolí i Vilanova. Al cens del 2018 s'hi comptabilitzen 43 habitants.

## Història

El castell de Rubinat fou conquerit i repoblat entorn del 1055 pels Òdena, els quals dominaven també el castell de Llindars i el de Montlleó. Sota els Òdena hi havia una família militar, els Rabinat, documentada el 1112, que acabaren essent senyors del lloc vers el 1240. Dintre el mateix segle passà als Caercí de Cervera, que a l'inici del segle xiv el van vendre a l'abat de Poblet. L'any 1350 fou adquirit pels Alenyà i passà després per diferents senyors fins que el 1476 el rei Joan II el donà a Joan d'Eimeric i de Subirats, que creà amb els llocs de Sant Antolí, Rubinat, Pallerols i Timor la baronia de Rubinat. Aquesta, per aliança matrimonial, el 1578 passà als comtes d'Erill, que foren senyors del lloc fins a la fi de les senyories jurisdiccionals.
Durant la Guerra civil catalana, la Host del Consell del Principat i el castlà de Cervera, amb gent de la Segarra i l'Urgell van acudir a l'encontre de Joan el Gran, que havia entrat a Balaguer, que a la vegada va enviar el seu exèrcit, comandat pel seu fill il·legítim Joan d'Aragó, l'arquebisbe de Saragossa, i van combatre a Rubinat entre el 21 i el 22 de juliol de 1462.
El terme de Rubinat entre el 1358 i el 1381 passà de tenir de 40 a 15 focs. A mitjans del segle xix es va integrar a l'antic municipi de Sant Pere dels Arquells.
A finals del segle xix, el poble era molt conegut gràcies a l'aigua que s'extreia de diverses fonts. Aquesta aigua de Rubinat fou descoberta pel doctor Llorach i explotada per diverses empreses.

## Llocs d'interès

* Església romànica de Santa Maria de Rubinat, amb tres naus i un campanar de gran interès.

## Referències

* ↑ «Població Rubinat». Padró continu de població. Institut d'Estadística de Catalunya. [Consulta: 22 juliol 2019].
* ↑ Fluvià i Escorsa, Armand de. Repertori de grandeses, títols i corporacions nobiliàries de Catalunya. IV. Difusió - Publicacions i vídeos, 2018, p. 119.
* ↑ «Rubinat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Rubinat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Alteraciones de los municipios en los Censos de Población desde 1842». Instituto Nacional de Estadística. [Consulta: 18 juliol 2019].
* ↑ Calvo Rebollar, Miguel «Las aguas minerales y sales purgantes naturales españolas. Algunas notas históricas.». Botetín del Instituto Geológico y Minero de España. 124,, 2013, pàg. 451-475..
# Opòssums

Els opòssums o sarigues (Didelphidae) són una família de marsupials del continent americà. Probablement divergiren dels marsupials basals de Sud-amèrica al Cretaci superior o Danià. Són els únics representants vivents de l'ordre dels didelfimorfs. Tenen un grup germà, Paucituberculata (opòssums musaranya). L'opòssum de Virgínia fou el primer animal a ser anomenat «opòssum». No s'han de confondre amb els pòssums d'Austràlia (Phalangeriformes), també marsupials però pertanyents a un ordre diferent.
La seva dieta flexible, biologia no especialitzada i estratègia reproductiva fan de la sariga un colonitzador amb èxit. Originalment nadiua de l'est dels Estats Units, la sariga fou introduïda a l'oest del país durant la Gran depressió per a ser usada com a aliment. La seva difusió s'ha anat estenent fermament vers el nord, gràcies en part a fonts d'aigua més abundants construïdes pels humans, més refugis a causa de la seva entrada en zones urbanes i uns hiverns més benèvols. Actualment la seva difusió arriba a Ontario i se n'ha vist al nord de Toronto.

## Referències

* ↑ Entrada «Didelphidae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].

## Vegeu també

* Heidi (opòssum)
Espècies vivents d'opòssums :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subfamília Caluromyinae :
Subfamília Didelphinae (continua més avall) :
Subfamília Didelphinae (continua més amunt) :
# Trucial Oman

Trucial Oman (Oman de la Treva) és el nom donat pels britànics al territori anteriorment anomenat Costa dels Pirates i que va esdevenir el 1971/1972 els Emirats Àrabs Units.
El territori es va formar el 1853 després del tractat de treva perpetu entre els aixecats de la zona, principalment els del Banu Yas (Abu Dhabi i Dubai) i els dels Qawasimi (Ras al-Khaimah i Sharjah), amb l'adhesió d'Ajman i Umm al-Qaiwain. Va quedar sota protectorat britànic el 1892 amb els Acords Exclusius amb aquests sis xeics. Aleshores Fujairah depenia de Sharjah.
Dins del Trucial Oman s'incloïen els diversos estats (Estats de la Treva, en angles Trucial States), amb diversos graus de relació amb Gran Bretanya. Fujairah no fou protectorat britànic fins al 1952 tot i que abans era considerat dependència de Sharjah que si que ho era. Kalba i Diba foren emirats separats, dels que només el primer fou establert com a protectorat britànic. Després del 1952 ja no hi va haver més modificacions i la denominació va restar fins que el març de 1968 es va constituir la Federació d'Emirats Àrabs, i el 18 de juliol de 1971 els Emirats Àrabs Units, independents el 2 de desembre de 1971.

## Referències

* 1 2 «United Arab Emirates - Gulf, Sheikhdoms, Federation | Britannica» (en anglès). www.britannica.com, 16-06-2024. [Consulta: 16 juny 2024].
* ↑ Reform, Why U. S. Policy Should Focus on Real; Votes, Not. «The Persian Gulf's 'Occupied Territory': The Three-Island Dispute | The Washington Institute» (en anglès). www.washingtoninstitute.org. [Consulta: 16 juny 2024].
# Kay Worthington

Kay Worthington (Toronto, 21 de desembre de 1959) és una exremadora canadenca que va competir durant les dècades de 1980 i 1990. Està casada amb el també remer Mike Teti.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics, el 1984 a Los Angeles, el 1988 a Seül i el 1992 a Barcelona. Els principals èxits els aconseguí als Jocs de Barcelona, on va guanyar la medalla d'or les proves del vuit amb timoner i quatre sense timoner del programa de rem.
El 2013 fou incorporada al Canada's Sports Hall of Fame.

## Referències

* 1 2 3 «Kay Worthington Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 16 octubre 2019].
* ↑ «Fitxa a worldrowing.com». Arxivat de l'original el 2021-01-11. [Consulta: 10 gener 2021].
* ↑ «Kay Worthington». Arxivat de l'original el 11 de setembre 2019. [Consulta: 16 octubre 2019].