OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ioannis Nikolaidis

Ioannis Nikolaidis (nascut el 4 de gener de 1971), és un jugador d'escacs grec, que té el títol de Gran Mestre des de 1995.
A la llista d'Elo de la FIDE del gener de 2022, hi tenia un Elo de 2536 punts, cosa que en feia el jugador número 7 (en actiu) de Grècia. El seu màxim Elo va ser de 2570 punts, a la llista d'agost de 2013 (posició 360 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Va guanyar el Campionat de Grècia el 1995. i fou tercer al Campionat Balcànic de 2002 a Istanbul.
Altres resultats destacats han estat: 7è–11è amb Zurab Sturua, Giorgi Bagaturov, Angelos Vouldis i Aixot Nadanian al torneig Zonal de Panormo, Creta 1998, classificatori pel Campionat del món de 1999; tercer a l'obert de Bolzano de 2000, (rere Gyula Sax i Zoltan Gyimesi); primer al 16è torneig internacional de Níkea 2008. El 2005, va empatar als llocs 2n-3r amb Maksim Túrov al Festival d'Escacs d'Ikaros.

### Participació en competicions per equips

Nikolaidis ha participat, representant Grècia a les Olimpíades d'escacs dels anys 1994, 1996, 1998, 2000, 2002, 2004 i 2006.

## Notes i referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Ioannis Nikolaidis» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 26 setembre 2013].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Grècia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 1r gener 2022].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Ioannis Nikolaidis «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2013-09-29. [Consulta: 24 setembre 2013].
* ↑ «ΑΤΟΜΙΚΟ ΠΡΩΤΑΘΛΗΜΑ ΕΛΛΑΔΑΣ» (en grec). Federació Grega d'Escacs. Arxivat de l'original el 8 d’octubre 2003. [Consulta: 24 maig 2010].
* ↑ Crowther, Mark. «TWIC 424: 2nd Balkan Individual Chess Championship». London Chess Center, 23-12-2002. Arxivat de l'original el 26 d'agost 2012. [Consulta: 24 maig 2010].
* ↑ Crowther, Mark. «The Week in Chess 209: Zonal 1.5 Panormo, Crete». London Chess Center, 09-11-1998. Arxivat de l'original el 2007-10-11. [Consulta: 24 maig 2010].
* ↑ «Bolzano open». Chess.gr. Arxivat de l'original el 2011-05-14. [Consulta: 25 setembre 2013].
* ↑ Fysiolatris.net. 16th Open International Chess Tournament, 1 de setembre de 2008 [Consulta: 24 maig 2010].
* ↑ Crowther, Mark. «TWIC 559: Ikaros Chess Festival». London Chess Center, 25-07-2005. Arxivat de l'original el 2012-04-01. [Consulta: 1r juny 2010]. (anglès)
* ↑ Bartelski, Wojciech. «Men's Chess Olympiads: Ioannis Nikolaidis». OlimpBase. Arxivat de l'original el 11 d’agost 2019. [Consulta: 24 maig 2010].
# Gilberto Hernández Guerrero

Gilberto Hernández Guerrero (San Luis Potosí, 4 de febrer de 1970) és un jugador d'escacs mexicà, que té el títol de Gran Mestre des de 1995.
A la llista d'Elo de la FIDE del setembre de 2020, hi tenia un Elo de 2564 punts, cosa que en feia el jugador número 1 (en actiu) de Mèxic. El seu màxim Elo va ser de 2572 punts, a la llista de juliol de 2000 (posició 162 al rànquing mundial).
Va aprendre els fonaments dels escacs a 5 anys, i amb 8 va jugar el seu primer torneig. Es va convertir en campió del seu estat als 11 anys, i el 1981 es va endur la medalla de bronze en el Campionat del món Sub-14 celebrat a Municipi de Xalapa (Mèxic).
A 14 anys va esdevenir Mestre nacional, i als 16 va passar a ser Mestre de la FIDE després de guanyar la medalla d'or al Campionat panamericà Sub-16 de Puerto Rico.
Quan tenia 17 anys, va participar en un torneig zonal celebrat a Cuba, on va obtenir la seva primera norma de Mestre Internacional. Després de la seva victòria, el van convidar a 5 torneigs més, de manera que va romandre a l'illa durant 3 mesos. També va tornar a Cuba dos anys més tard a intentar obtenir la seva última norma de Mestre Internacional, fita que va aconseguir, quan ja tenia un ràting de 2520 a la llista d'Elo de la FIDE.
El 1990 va vèncer al torneig obert de Lió, a França, on va puntuar 8 de 9 i va superar destacats Grans Mestres com ara l'excampió del món júnior Vladímir Akopian i Artaixès Minassian. Va seguir mantenint un Elo per sobre de 2500, i va rebre el títol de Gran Mestre el 1995. Els anys 1992, 1993 i 1995 es proclamà vencedor del Memorial Carlos Torre de Mèxic.
El 2007 fou segon al torneig The SPICE Cup, organitzat per la Universitat de Texas Tech i el Susan Polgar Institute for Chess Excellence (SPICE); (el campió fou Eugene Perelshteyn).

## Notes i referències

* 1 2 3 «Nota biogràfica de Gilberto Hernández Guerrero» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 18 març 2014].
* 1 2 3 4 Quintana, Marcos Iván. «Entrevista a Gilberto Hernández Guerrero» (en castellà), 21-10-2004. Arxivat de l'original el 2016-07-04. [Consulta: 19 març 2014].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Mèxic"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 7 setembre 2020].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo d'Gilberto Hernández Guerrero «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-03-19. [Consulta: 19 març 2014].
* ↑ «SPICE Cup 2007: Classificació i partides» (en anglès). 365chess.com. [Consulta: 18 març 2014].
# Saidali Iuldachev

Saidali Iuldachev (en uzbek: Saidali Yo‘ldoshev; nascut el 31 de gener de 1968) és un jugador d'escacs uzbek, que té el títol de Gran Mestre des de 1997.
Tot i que roman inactiu des del setembre de 2019, a la llista d'Elo de la FIDE del desembre de 2021, hi tenia un Elo de 2430 punts, cosa que en feia el jugador número 16 de l'Uzbekistan. El seu màxim Elo va ser de 2559 punts, a la llista de gener de 2004 (posició 243 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Iuldachev ha guanyat el campionat de l'Uzbekistan dues vegades, els anys 1993 i 2003.
Va prendre part al Campionat del món de 2002 (FIDE), però fou eliminat en primera ronda per Zurab Azmaiparaixvili.
El 2004 va empatar als llocs 2n–4t amb Praveen Thipsay i Chakkravarthy Deepan a l'obert internacional Piloo Mody a Lucknow i va empatar al primer lloc amb Maksim Sorokin al Memorial Murzagaliev a Uralsk, Kazakhstan. El 2009 va empatar als llocs 5è–10è amb Chakkravarthy Deepan, Georgy Timoshenko, Sundar Shyam, Andrei Deviatkin i Shukhrat Safin a la Mumbai Mayor Cup.

### Participació en competicions per equips

Iuldachev ha participat, representant l'Uzbekistan a les olimpíades d'escacs de 1992, 1996, 1998, 2002, 2004 i 2008.

## Partides notables

* Mikhail Krasenkow vs Saidali Iuldachev, 34a Olimpíada, Ruy López: General (C65), 0-1.
* Saidali Iuldachev vs Alexander Hilario Ta Fier, 37a Olimpíada, defensa siciliana: variant tancada (B23), 1-0.

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica de Saidali Iuldachev» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 22 gener 2015].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Uzbekistan"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 26 desembre 2021].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Saidali Iuldachev «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2015-01-23. [Consulta: 22 gener 2015].
* ↑ «Tournament report octubre 2003: UZB Championship Men» (en anglès). FIDE. [Consulta: 24 maig 2010].
* ↑ «World Chess Championship 2001-02 FIDE Knockout Matches» (en anglès). Mark-Weeks.com. [Consulta: 13 abril 2011].
* ↑ Crowther, Mark. «TWIC 518: Piloo Mody International Open» (en anglès). London Chess Center, 10-10-2004. [Consulta: 24 maig 2010].
* ↑ «Murzagaliev 1st Mem. - Kazakhstan» (en anglès). FIDE. [Consulta: 8 juny 2010].
* ↑ Zaveri, Praful. «Areshchenko triumphs in Mayor's Cup – Jai Ho Mumbai!!» (en anglès). ChessBase, 15-05-2009. [Consulta: 24 maig 2010].
* ↑ Bartelski, Wojciech. «Fitxa de Saidali Iuldachev a OlimpBase» (en anglès). olimpbase.org. [Consulta: 14 gener 2015].
# Adrià Bernabé Garcia

Adrià Bernabé Garcia (Barcelona, 26 de maig de 2001) és un futbolista professional català que juga com a migcampista al Parma.

## Carrera

Jugador format al futbol base tant del RCD Espanyol, com del FC Barcelona, Bernabé va fitxar pel Manchester City l'estiu del 2018.
Migcampista de perfil atacant, Bernabé va participar en la pretemporada del primer equip del City jugant contra l'FC Bayern de Múnic, i també va jugar el Football League Trophy contra el Shrewsbury City.
El 25 de setembre de 2018, Bernabé participar com a substitut en els últims minuts d'un partit de la Copa de la lliga contra l'Oxford United, la seva primera aparició en un partit oficial del primer equip del City. Bernabé fou descartat pel City al final de la temporada 2020–21.
El 7 de juliol de 2021, va fitxar pel Parma.

## Palmarès

Parma
* Serie B: 2023–24

### Selecció espanyola

* 1 Medalla d'or en els Jocs Olímpics: 2024

## Referències

* ↑ «Premier League clubs publish 2019/20 retained lists». Premier League, 26-06-2020. [Consulta: 10 juliol 2020].
* ↑ «Adrian Bernabe». Perform Group.
* ↑ «Barca's Bernabe to join Man City». football-espana.net, 16-04-2018. [Consulta: 8 gener 2019].
* ↑ «Man City ‘agree deal' to sign Barcelona midfielder - Reports». talkSport, 17-04-2018. [Consulta: 22 octubre 2018].
* ↑ «Who is Man City youngster Adrian Bernabe?». Manchester City FC, 25-09-2018. [Consulta: 22 octubre 2018].
* ↑ David Clayton. «Oxford United v Manchester City Match Report». Manchester City FC, 25-09-2018. [Consulta: 22 octubre 2018].
* ↑ «ADRIÁN BERNABÈ È UN GIOCATORE DEL PARMA» (en italià). Parma Calcio 1913, 07-07-2021. Arxivat de l'original el 7 de juny 2023. [Consulta: 7 juliol 2021].
* ↑ «El futbol espanyol es fa amb l’Or dels Jocs Olímpics de París 2024». Diari del Maestrat, 09-08-2024. [Consulta: 25 octubre 2024].
# Camarada Kalashnikov

Camarada Kalashnikov és un grup de rock combatiu, natural de Sant Martí Sarroca, població de l'Alt Penedès, nascut el 2003.
El juny de 2008 l'exemplar de la revista Enderrock va sortir a la venda amb un recopilatori titulat Despertem Consciències, de la discogràfica Radikal Records, segell compromès amb la lluita i la reivindicació social. El disc estava conformat per 17 pistes de punk, oi! i hardcore en català, en el que hi participaven grups com Red Banner, KILL, Segona Opció, Desgavell o Voltor. En aquest cas, el grup penedesenc aportà «Tirano-Saura», cançó que critica la contundència amb la que actua el cos policial dels Mossos d'Esquadra i la hipocresia amb la governa el conseller d'Interior de la Generalitat de Catalunya d'aleshores, Joan Saura.

## Discografia

Llistat dels àlbums editats per la banda:
* 2004 Arma del poble - CC
* 2006 La força de la raó - CC
* 2007 Antisociali vs Camarada Kalashnikov
* 2008 Mans, ment i cor - CC

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Camarada Kalashnikov - Mans, ment i cor». Enderrock.cat, 01-04-2008. [Consulta: 26 març 2018].
* ↑ «Zikuta aporta dos cançons al recopilatori de la discogràfica Radikal Records». Cugat.cat, 14-06-2008. [Consulta: 27 març 2018].
* ↑ «Despertat Consciències: Una recopilació compromesa». Enderrock.cat, 29-06-2008. [Consulta: 22 octubre 2015].
* ↑ «Camarada Kalashnikov». Viasona.cat. [Consulta: 20 desembre 2011].
* ↑ «Camarada Kalashnikov - La força de la raó». Enderrock.cat, 01-06-2006. [Consulta: 26 març 2018].
# Klasse Kriminale

Klasse Kriminale és un grup de punk rock italià format a la regió de la Ligúria el 1985. El seu so és una fusió d'oi!, punk rock, ska i reggae. Les seves lletres tracten de qüestions socials com el treball, l'atur, les drogues, els mitjans de comunicació, la vida al carrer i les bretxes generacionals. Les seves influències inclouen The Clash, Sham 69, Angelic Upstarts i The Specials.
El 1988, després d'alguns canvis de formació, Klasse Kriminale va gravar el seu primer senzill. El 1989 va gravar el seu àlbum de debut, Ci incotreremo ancora un giorno. El grup ha tocat en esdeveniments i festivals antiracistes i antifeixistes.
El cantant principal del grup, Marco, va crear el fanzín Kriminal Class i ha produït els àlbums recopilatoris Oi! It's A World League, Oi! Against Silvio, Oi! Against Racism i Stay Punk!.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* Odiati e fieri skinheads, 1988
* Ci incontreremo ancora un giorno, 1989
* Faccia a faccia, 1991
* I ragazzi sono innocenti, 1993
* I Know This Boy, 1999
* Electric caravanas, 1999
* Stai vivendo o stai sopravvivendo?, 2001
* Welcome to Genoa, 2002
* Klasse Kriminale, 2005
* Strength & Unity, 2007
* The Rise and Fall of The Stylish Kids... OI! Una storia, 2010
* Rude Club, 2014
* Vico dei ragazzi, 2020

### EP

* Mind Invaders

### Àlbums en directe

* Live/Vivo, 1996
* Live & Loud!, 2005
* In Concerto al Rude Club, 2021

### Compartit

* Italian Oi! tribute to NYHC skinheads, 2019

### Recopilatoris

* Odiati & Fieri! - The Early Years 85-88, 1999
* The History of... (Part.1) (The Collected Hits '85-'93), 1993
* The Best ..., 1995
* What Have We Got? Che Cosa Abbiamo?, 2000
* O Melhor Da Klasse Kriminale, 2000
* Desruktivní Generace, 2001
* Amotinado en el mundo, 2001

## Referències

* ↑ «Antonella’s Klasse Kriminale: «Era la única skinhead girl de mi ciudad»» (en castellà), 17-05-2021. [Consulta: 26 octubre 2024].
* ↑ «ANTONELLA KK - Punkadeka.it», 01-01-2013. [Consulta: 26 octubre 2024].
* ↑ Enciclopedia del rock italiano. 1. ed. Milano: Arcana, 1993. ISBN 978-88-7966-022-8.
* ↑ «KLASSE KRIMINALE - Punkadeka.it», 28-04-2012. [Consulta: 26 octubre 2024].
* ↑ «Nuevo disco de Klasse Kriminale» (en castellà), 17-04-2020. [Consulta: 26 octubre 2024].
# Nada Cristofoli

Nada Cristofoli (Spilimbergo, província de Pordenone, 6 de gener de 1971) és una ciclista italiana, que combinà tant la carretera com el ciclisme en pista.

## Palmarès en ruta

* 1993
** Vencedora de 2 etapes al Giro d'Itàlia
* 1995
** 1a al Giro del Friül
** Vencedora d'una etapa al Giro del Trentino
* 1997
** Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Hendrik van Heuraet

Hendrik van Heuraet (Haarlem, 8 de setembre de 1634 - Leiden, c. 1660) (llatinitzat: Henricus o Henrici) va ser un matemàtic holandès, del segle xvii.

## Vida

No es coneix gairebé res de la seva vida. Se sap que va ingressar a la Universitat de Leiden el 1653 per estudiar medicina. En aquesta universitat va formar part del grup de deixebles de Frans van Schooten, amb Johan de Witt, Johannes Hudde i Christiaan Huygens. També sembla que va fer una estança d'estudis a Saumur en data incerta.
A partir de 1660 deixa de ser mencionat en la correspondència i cal suposar que devia morir en aquesta data.

## Obra

L'única obra de van Heuraet és Epistola de Transmutatione Curvarum Linearum in Rectas, publicada per van Schooten en la segona edició (1659) ampliada de la seva traducció al llatí de la Geomètrie de Descartes.
És un breu article de tres pàgines en el que estableix un mètode general per a rectificar una corba. Un métode molt similar al que encara s'utilitza avui en dia per a calcular la longitud d'una corba.
Van Heuraet construeix per a cada punt $C$ d'una corba qualsevol $ABCDE$, un punt $I$ que pertany a la corba $GHIKL$ i que compleix $MI/W=CQ/CM$, on $W$ és una constant i $CQ$ és la normal en el punt $C$.
A partir d'aquesta construcció i augmentant el nombre de punts $C,I$ ad infinitum, és fàcil demostrar que l'àrea sota la corba $GHIKL$ és igual a la longitud de la corba $ABCDE$ per una constant.
Aquest mètode és molt similar al que, contemporàniament, va publicar el britànic William Neile.

## Referències

* ↑ Yoder, 1988, p. 125.
* 1 2 Sonar, 2018, p. 171.
* ↑ Yoder, 1988, p. 125-126.

## Bibliografia

* Sonar, Thomas. The History of the Priority Di∫pute between Newton and Leibniz (en anglès). Birkhäuser, 2018. ISBN 978-3-319-72561-1.
* van Maanen, Jan A. «Hendrick van Heuraet (1634–1660?): His Life and Mathematical Work» (en anglès). Centaurus, Vol. 27, Num. 3, 1984, pàg. 218-279. DOI: 10.1111/j.1600-0498.1984.tb00781.x. ISSN: 1600-0498.
* Yoder, Joella G. Unrolling Time: Christiaan Huygens and the Mathematization of Nature (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0-521-34140-X.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Hendrik van Heuraet» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Struik, Dirk J. «Heuraet, Hendrik Van» (en anglès). Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 19 juny 2014].
* Westfall, Richard S. «Heuraet, Hendrik Van» (en anglès). The Galileo Project. [Consulta: 14 octubre 2024].
# Óscar Ruiz

Óscar Ruiz (Villavicencio, 1 de novembre de 1969) és un àrbitre de futbol colombià. Ruiz és àrbitre internacional FIFA des de 1995. Fins ara ha dirigit partits en grans esdeveniments com Copa del Món 2002 o la Copa del Món 2006. El febrer del 2010 va ser assignat per arbitrar al Mundial 2010. La FIFA va nomenar a Ruiz com a instructor d'àrbitres i membre del programa d'assistència d'àrbitres de la CONMEBOL.

## Referències

* ↑ List of prospective 2010 FIFA World Cup referees
* ↑ «Pereira sede de curso FIFA para árbitros elite de Colombia» (en spanish). Antena 2, 16-10-2011.
# Serrat Alt (les Llosses)

El Serrat Alt és una muntanya de 1.013 metres que es troba al municipi de les Llosses, a la comarca catalana del Ripollès.
# Carlos Barredo Llamazales

Carlos Barredo Llamazales (Oviedo, 5 de juny de 1981) és un ciclista espanyol ja retirat, professional des del 2004 fins al 2012.
El juliol de 2014 l'UCI va anunciar que sanciona per dos anys el ciclista, malgrat estar ja retirat, a causa de greus anomalies al passaport biològic. Alhora se li van treure els resultats obtinguts entre el 26 d'octubre de 2007 i el 24 de setembre de 2011.

## Palmarès

* 2004
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Astúries
* 2006
** Vencedor d'una etapa Tour Down Under
* 2008
** Vencedor d'una etapa de la París Niça
* 2009
** 1r de la Clàssica de Sant Sebastià
* 2010
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2006. 42è de la classificació general
* 2007. 10è de la classificació general
* 2008. Abandona (7a etapa)
* 2009. Abandona (9a etapa)
* 2010. 43è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

### Resultats al Tour de França

* 2007. 42è de la classificació general
* 2008. 89è de la classificació general
* 2009. 63è de la classificació general
* 2010. 41è de la classificació general
* 2011. 35è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Dos años para Barredo y pierde San Sebastián y Lagos». ciclo21.com, 12-07-2014 [Consulta: 13 juliol 2014].
* ↑ «Sancions Mentxov i Barredo». Biciclismo, 12-07-2014 [Consulta: 13 juliol 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa de Carlos Barredo a sitiodeciclismo.net
* Web personal Arxivat 2020-12-04 a Wayback Machine.
# Temporada 2011-2012 del Club Joventut Badalona

La temporada 2011-2012 va ser la 73a temporada en actiu del Club Joventut Badalona des que va començar a competir de manera oficial. La Penya va disputar la seva 56a temporada a la màxima categoria del bàsquet espanyol. Va acabar la competició en l'11a posició, fora de les places que donaven accés a disputar els play-offs pel títol, dues posicions per sobre que a la temporada anterior, tot i que no es va classificar per jugar la Copa del Rei. Va ser la primera temporada de Salva Maldonado a la banqueta en la seva segona etapa al club. Va ser la primera temporada amb la denominació FIATC Joventut.

## Resultats
### Lliga Endesa

A la Lliga Endesa finalitza la fase regular en l'onzena posició de 18 equips participants, quedant fora de les places que donaven accés a disputar els play-offs pel títol. En 34 partits disputats de la fase regular va obtenir un bagatge de 16 victòries i 18 derrotes, amb 2.493 punts a favor i 2.562 en contra (-69).

### Lliga Catalana

A la Lliga Catalana, disputada a Manresa, el FIATC Joventut va perdre la final davant el FC Barcelona per 94 a 54.

## Plantilla

La plantilla del Joventut aquesta temporada va ser la següent:
| Club Joventut Badalona: plantilla 2011-12 # Jugador Pos. A. 4 Jordi Trias Aler pivot 2.06 9 Nacho Llovet Aler pivot 2.02 11 Albert Oliver Base 1.87 12 Eulis Báez Aler pivot 2.01 13 Derrick Obasohan Aler 2.00 15 Pooh Jeter Base 1.79 17 Henk Norel Pivot 2.12 19 Pere Tomàs Aler 2.00 21 Latavious Williams Pivot 2.02 22 David Jelínek Aler 1.94 31 Lubos Barton Aler 2.02 40 Federico Van Lacke Escorta 1.91 En fons verd, noves incorporacions de la temporada. | Club Joventut Badalona: staff 2011-12 Nom Funció Salva Maldonado Entrenador José A. Samaniego Entrenador assistent Lluís Riera Entrenador assistent |
Jugadors del planter amb minuts al 1r equip :
| # | Jugador | Pos. | A. | Participació |
| 6 | Ferran Bassas | Base | 1.81 | 3 partits |
| 14 | Marko Todorovic | Aler Pivot | 2.08 | 5 partits |
| 16 | Albert Ventura | Escorta | 1.91 | 4 partits |
| 24 | Àlex Barrera | Escorta | 1.96 | 12 partits |

### Baixes

Baixes a l'inici de temporada :
| Jugador | Pos. |
| Russell Robinson | Base |
| Josep Franch | Base |
| Quinton Hosley | Aler |
| Dimitri Flis | Aler pivot |
| Carl English | Escorta |
| Will McDonald | Pivot |
Baixes durant la temporada :
| Jugador | Pos. |
| Christian Eyenga | Aler |
| Pape Sow | Pivot |

## Referències

* ↑ «Resultados Liga Endesa 2011-12». ACB.com. Arxivat de l'original el 21 de maig 2012. [Consulta: 3 abril 2018].
* ↑ «Memoria de plantillas: FIATC Mutua Joventut 2011-12» (en castellà). ACB.com. Arxivat de l'original el 6 d'abril 2018. [Consulta: 5 abril 2018].
# Pulquèria (filla de Teodosi I)

Pulquèria, en llatí Aelia Pulcheria, va ser la filla de l'emperador romà Teodosi I el Gran i de la seva primera esposa Flaccil·la.
Era germana dels emperadors Honori i Arcadi, i va morir molt jove. Les diverses fonts són contradictories, algunes diuen que va morir amb pocs mesos i d'altres que amb set anys, molt probablement una mica abans de la mort de la seva mare l'any 386, cosa que va permetre que Teodosi I es casés amb Gal·la, filla de l'emperador Valentinià I, per unificar les dues dinasties imperials, la Valentiniana i la Teodosiana. Alguns historiadors pensen que la seva mort pot estar relacionada amb la de la seva mare.
No s'ha de confondre aquesta Pulquèria, amb la seva famosa neboda Pulquèria, filla de l'emperador Arcadi i casada amb l'emperador Marcià.

## Referències

* ↑ Flacilla a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 161
# Thorstein Kråkenes

Thorstein Kråkenes (Fana, 3 d'abril de 1924 - Bergen, 17 de setembre de 2005) fou un remer noruec que va competir durant les dècades de 1940 i 1950. Era germà dels també remers Harald i Sverre Kråkenes.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de bronze en la prova del vuit amb timoner del programa de rem. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, quedà eliminat en semifinals en la prova del quatre sense timoner del programa de rem. En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze en el quatre sense timoner al Campionat d'Europa de 1949.

## Referències

* ↑ «Thorstein Kråkenes Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 8 juny 2019].
* ↑ «Rudern – Europameisterschaften (Herren – Vierer o.Stm.)» (en alemany). Sport Komplett. [Consulta: 12 maig 2018].