OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# PoliAmor (sèrie de televisió)

PoliAmor és la primera sèrie de ficció emesa en directe a través de l'eina Instagram Live. Dirigida per Àlex Mañas i Jordi Planas, el primer episodi d'aquesta es va emetre a les 22h del 18 de novembre de 2018 a través del perfil oficial de TV3 a la xarxa social Instagram.
PoliAmor és una comèdia que aborda temes com les aspiracions emocionals i les relacions humanes. La seva principal característica és que compta amb l'interacció dels espectadors, donat que aquests poden comentar en directe a través de la connexió a l'Instagram Live que es realitza des del compte d'Instagram del canal de televisió autonòmic TV3. Per tant, la sèrie s'emet en llengua catalana. Els mateixos personatges interactuen amb els espectadors, trencant així la quarta paret.

## Argument

La Berta (Nausicaa Bonnín), protagonista de la sèrie, és una noia de 30 anys que acaba de trencar la seva relació de tres anys amb el Pol (Pep Ambròs). Durant tres mesos aquesta tindrà l'oportunitat de viure noves experiències i conèixer diferents punts de vista.

## Repartiment

* Berta (Nausicaa Bonnín)
* Pol (Pep Ambròs)
* Àlex (Roi Sastre)
* Sergi (Ivan Massagué)
* Merche (Marta Millà)
* Toni (Pau Ribó)

## Referències

* ↑ «Què és PoliAmor?». CCMA, 13-11-2018.
* ↑ «TV3 presenta “Poliamor”, la primera ficció en directe per Instagram Live». CCMA, 16-11-2018.
* ↑ «TV3 estrena “PoliAmor”, una sèrie en directe per Instagram». Ara, 18-11-2018.
* ↑ «Arriba “PoliAmor”, la primera sèrie en directe a través d'Instagram Live». CCMA, 15-11-2018.
# Fernand Jourdant

Fernand Jourdant (Flers, 3 de febrer de 1903 - Tolosa, 2 de gener de 1956) va ser un tirador d'esgrima francès, especialista en espasa, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla d'or en la prova d'espasa per equips del programa d'esgrima.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles de plata al Campionat del Món d'esgrima, el 1927 i 1931.

## Referències

* 1 2 «Fernand Jourdant Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 4 desembre 2018].
# Lutjanus apodus

Lutjanus apodus és una espècie de peix de la família dels lutjànids i de l'ordre dels perciformes.
Els mascles poden assolir 67,2 cm de longitud total i 10,8 kg de pes.
Menja peixos, gambes, crancs, cucs, gastròpodes i cefalòpodes.
És un peix marí de clima subtropical i associat als esculls de corall que viu entre 2-63 m de fondària.
Es troba des de Massachusetts (Estats Units) i Bermuda fins a l'Illa de Trinitat i el nord del Brasil, i des de Costa d'Ivori fins a Guinea Equatorial.
Es comercialitza fresc o congelat.

## Referències

* ↑ «Lutjanus apodus». Catalogue of Life. (anglès)
* ↑ Cervigón, F., 1993. Los peces marinos de Venezuela. Volum 2. Fundación Científica Los Roques, Caracas, Veneçuela. 497 p.
* ↑ Claro, R., 1994. Características generales de la ictiofauna. p. 55-70. A R. Claro (ed.) Ecología de los peces marinos de Cuba. Instituto de Oceanología Academia de Ciencias de Cuba i Centro de Investigaciones de Quintana Roo.
* 1 2 3 «Lutjanus apodus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Cervigón, F., 1993.
* ↑ Smith, C.L., 1997. National Audubon Society field guide to tropical marine fishes of the Caribbean, the Gulf of Mexico, Florida, the Bahamas, and Bermuda. Alfred A. Knopf, Inc., Nova York, Estats Units. 720 p.
* ↑ Cervigón, F., R. Cipriani, W. Fischer, L. Garibaldi, M. Hendrickx, A.J. Lemus, R. Márquez, J.M. Poutiers, G. Robaina i B. Rodríguez, 1992. Fichas FAO de identificación de especies para los fines de la pesca. Guía de campo de las especies comerciales marinas y de aquas salobres de la costa septentrional de Sur América. FAO, Roma. 513 p. Preparado con el financiamiento de la Comisión de Comunidades Europeas y de NORAD.
* ↑ Allen, G.R., 1985. FAO species catalogue. Vol. 6. Snappers of the world. An annotated and illustrated catalogue of lutjanid species known to date. FAO Fish. Synop. 125(6):208 p.
# Jacob Levin (escaquista)

Jacob Levin (18 de febrer de 1904 - 17 de juny de 1992) fou un Mestre d'escacs estatunidenc, nascut a Daugavpils, Letònia.

## Resultats destacats en competició

Va assolir els millors resultats de la seva carrera a Ventnor City. Empatà als llocs 2n–3r el 1939 (el campió fou Milton Hanauer), hi guanyà el 1941, fou segon rere Daniel Yanofsky el 1942, empatà als llocs 5è–7è el 1943, i tornà a guanyar el 1944. Empatà als llocs 8è–9è a Nova York 1942 (Campionat dels Estats Units, els guanyadors foren Samuel Reshevsky i Isaac Kashdan), i fou 4t a Nova York 1946 (Campionat dels Estats Units, el guanyador fou Reshevsky).
Levin fou membre suplent de l'equip dels Estats Units al famós Matx d'escacs per ràdio Estats Units - URSS de 1945 de setembre de 1945.

## Referències

* ↑ Gaige, Jeremy. Chess Personalia, A Biobibliography. McFarland, 1987, p. 247. ISBN 0-7864-2353-6.
* ↑ «Nota biogràfica de Jacob Levin (escaquista)» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 16 desembre 2013].
* ↑ http://www.chessmetrics.com
* ↑ http://www.thechesslibrary.com/.search?p=cities Arxivat 2013-12-17 a Wayback Machine.
* ↑ https://web.archive.org/web/20110521171950/http://members.aol.com/graemecree/chesschamps/us/1942.htm
* ↑ https://web.archive.org/web/20110521171955/http://members.aol.com/graemecree/chesschamps/us/1946.htm
* ↑ http://sbchess.sinfree.net/Steiner_RadioMatch_US.html Arxivat 2013-12-12 a Wayback Machine.
# Émile Michelet

Camille Émile Gaston Michelet (París, 16 de juliol de 1867 - ?) va ser un regatista francès, que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París on participà en diferents proves del programa de vela. Guanyà dues medalles de bronze, en la 1a cursa de la modalitat de ½ a 1 tona i en la categoria de classe oberta.

## Referències

* ↑ «Émile Michelet Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 22 abril 2016].
# Elena Lilik

Elena Lilik (Weimar, 14 de setembre de 1998) és una caiaquista alemanya d'eslàlom que ha competit a nivell internacional des de 2014.

## Trajectòria

Lilik ha guanyat sis medalles als Campionats del Món de piragüisme d'eslàlom amb dos ors (C1: 2021, K1 equip: 2022), tres d'argent (K1: 2021, Caiac cross: 2021, C1 equip: 2022) i un bronze (K1: 2022).
Ha guanyat també set medalles (1-2-4) als Campionats d'Europa, incloses dues medalles de plata a les proves per equips C1 i K1 al Campionat d'Europa de 2019 a Pau, dues medalles de bronze a la prova C1 el 2018 i 2021 i una d'or i dues de bronze als Jocs Europeus de Cracòvia de 2023.
La seva germana Emily Apel també és piragüista d'eslàlom i el seu pare Thomas Apel és entrenador de la selecció alemanya.

## Referències

* ↑ «Elena APEL (GER) - Categories: K1 C2 C1». canoeslalom.net. Arxivat de l'original el 24 June 2021. [Consulta: 24 juny 2021].
* ↑ «Emily APEL (GER) - Category: K1». canoeslalom.net. Arxivat de l'original el 24 June 2021. [Consulta: 24 juny 2021].
* ↑ «Thomas Apel». sportscene.tv. Arxivat de l'original el 24 June 2021. [Consulta: 24 juny 2021].
# Tennis als Jocs Olímpics d'estiu de 1984

Tennis als Jocs Olímpics d'estiu de 1984 Los Angeles :
| Individuals | homes | dones |
| < 1968 1988 > |||||||
Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 celebrats a la ciutat de Los Angeles, Estats Units d'Amèrica, es van disputar 2 proves tennístiques individuals, una en categoria masculina i una altra en categoria femenina. La competició se celebrà al Los Angeles Tennis Center pertanyent a la Universitat de Califòrnia, Los Angeles.
El tennis retornà a la competició, si bé com a esport de demostració, després de la seva absència des de l'any 1968. En la següent cita l'any 1988 a Seül el tennis retornà al seu caràcter plenament oficial.
Participaren 32 tennistes per a cada categoria, si bé només fou permesa la competició als menors de 20 anys.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze | Bronze |
| Individual masculí | Stefan Edberg | Francisco Maciel | Jimmy Arias | Paolo Canè |
| Individual femení | Steffi Graf | Sabrina Goles | Raffaella Reggi | Catherine Tanvier |

## Notes

* ↑ Com a esport de demostració les medalles aconseguides no es tenen en compte en el còmput general de medalles de cada país.

## Enllaços externs

* Federació Internacional de Tennis - Los Angeles 1984 Arxivat 2008-12-27 a Wayback Machine. (anglès)
# Fernando Vandelli

Fernando Vandelli (Mòdena, 5 d'abril de 1907 - Mòdena, 1977) va ser un atleta italià, especialista en el llançament de martell, que va competir en els anys previs a la Segona Guerra Mundial.
El 1932 va disputar els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on fou novè en la prova del llançament de martell del programa d'atletisme.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata en la prova del llançament de martell al Campionat d'Europa d'atletisme de 1934, rere Ville Pörhölä; i els campionats nacionals de martell de 1931, 1932, 1933 i 1934.

## Millors marques

* Llançament de martell. 49.28 m (1932)

## Referències

* ↑ «Fernando Vandelli Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 16 abril 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ «CAMPIONATI “ASSOLUTI” – UOMINI TUTTI I CAMPIONI – 1906-2016». sportolimpico.it. [Consulta: 6 setembre 2017].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 16 abril 2020].
# Llista del Servei i la Reforma

La Llista del Servei i la Reforma fou una agrupació electoral que va participar en les eleccions del 25 de juliol del 2009 al Kurdistan Iraquià, caracteritzada per ser una llista formada per partits islamistes i seculars. Integraven la coalició quatre partits:
* Unió Islàmica del Kurdistan
* Grup Islàmic del Kurdistan
* Partit Socialista Democràtic del Kurdistan
* Partit del Futur del Kurdistan.
A les eleccions del 2005 el Grup Islàmic del Kurdistan fou l'únic que va participar per separat i va obtenir 6 escons. La Unió Islàmica del Kurdistan i el Partit Socialista Democràtic del Kurdistan van participar amb dins l'Aliança Democràtica i Patriòtica del Kurdistan i van obtenir respectivament 9 i 2 diputats. El partit del Futur del Kurdistan no es va crear fins al 2008. La llista es va formar per concórrer a les eleccions del 25 de juliol del 2009 al Kurdistan, obtenint 240.842 vots (12,8%) i 13 diputats (el que suposava una pèrdua de 4). Omar Abdul Aziz fou designat cap del grup al parlament regional.
El setembre del 2009 la coalició es va trencar quan tres dels partits van estar disposats a entrar al govern regional però la Unió Islàmica s'hi va negar.
A les eleccions del març del 2010 a l'Iraq, la Unió Islàmica del Kurdistan i el Grup Islàmic del Kurdistan van presentar cadascun llistes separades i els altres dos van donar suport a l'Aliança del Kurdistan.

## Bandera

La bandera electoral de la llista era horitzontal (també usada en vertical) de quatre franges de diferents colors, cadascun dels quals representava a un partit: el marron (part superior) per la Unió Islàmica; el blau, pel Partit Socialista Democràtic; el blanc pel Grup Islàmic i el vermell pel Partit del Futur.

## Notes

* ↑ Agencia Nawxo press a «www.radionawxo.org».
* ↑ Article publicat a ekurd.net: Kurdistan's Service and Reform list breaks down
# Gedeon Barcza

Gedeon (Gideon) Barcza (Kisújszállás, 21 d'agost de 1911 – Budapest, 27 de febrer de 1986) fou un jugador d'escacs hongarès, que tenia el títol de Gran Mestre des de 1954.

## Resultats destacats en competició

El 1940, Barcza fou tercer, rere Max Euwe i Milan Vidmar, al Memorial Maróczy a Budapest. El setembre de 1942, fou sisè a l'anomenat pels nazis primer Campionat d'Europa a Múnic; (el campió fou Aleksandr Alekhin). El 1948, fou segon a Karlovy Vary; (el campió fou Jan Foltys). El 1948, empatà al segon/tercer lloc amb Esteban Canal a Venècia (el campió fou Miguel Najdorf).
El 1950, empatà als llocs 2n-4t a Salzbrunn (Szczawno Zdrój), el campió fou Paul Keres. El 1952 participà en l'Interzonal de Saltsjöbaden, on fou 15è. El guanyador fou Aleksandr Kótov. El 1957, va guanyar a San Benedetto del Tronto. El 1961, fou tercer a Viena. El 1962, empatà als llocs tercer/sisè a Moscou. El 1962, empatà als llocs 14è-15è a l'Interzonal d'Estocolm.
Barcza va guanyar el Campionat d'Hongria vuit cops, els anys 1942, 1943, 1947, 1950, 1951, 1955, 1957, i 1958, i va jugar, representant Hongria, en set olimpíades d'escacs (1952, 1954, 1956, 1958, 1960, 1962, i 1968).

## Llegat

Barcza és recordat per l'obertura 1.Cf3 d5 2.g3, coneguda com a sistema Barcza. Harry Golombek va dir un cop de Barcza, «és el jugador més versàtil a les obertures. Juga g2–g3 de vegades en el primer moviment, de vegades en el segon, de vegades en el tercer, i de vegades no el fa fins a la quarta jugada.»

## Partides notables

* Gedeon Barcza vs Harry Golombek, Interzonal de Suècia (18) 1952, defensa índia de dama, sistema Spasski (E14), 1–0.
* Gedeon Barcza vs Lodewijk Prins, Interzonal de Suècia (14) 1952, obertura Zukertort, defensa del peó de dama (A06), ½–½
* Gedeon Barcza vs Robert James Fischer, Zuric 1959, atac indi de rei (A07), ½–½.

## Referències

* 1 2 3 «Gedeon Barcza» (en anglès). Chessgames Services. [Consulta: 7 març 2014].
* ↑ «Quadre complet del "1r Campionat d'Europa", Múnic 1942» (en anglès). Chessmetrics. [Consulta: 7 març 2014].
* ↑ «Dades estadístiques de l'Interzonal de Saltsjobaden» (en anglès). Chessmetrics. [Consulta: 7 març 2014].
* ↑ Weeks, Mark. «Interzonal d'Estocolm de 1952: Quadre de resultats» (en anglès). mark-weeks.com. [Consulta: 7 març 2014].
# Comunitat de municipis del País de Moncontour

La Comunitat de municipis del País de Moncontour (en bretó Kumuniezh kumunioù Bro Vonkontour) és una estructura intercomunal francesa, situada al departament de les Costes d'Armor a la regió Bretanya, al País de Saint-Brieuc. Té una extensió de 159,6 kilòmetres quadrats i una població de 10.936 habitants (2009).

## Composició

Agrupa 7 comunes :
* Langast
* Moncontour
* Plémy
* Quessoy
* Saint-Carreuc
* Trédaniel
* Hénon

## Vegeu també

* Intercomunalitats de les Costes d'Armor

## Enllaços externs

* Comunitat de municipis del País de Moncontour
* (francès) (bretó) Geografia de Bretanya : portal geogràfic, cartogràfic i estadístic
# Ertogrul (príncep)

Ertogrul (Kütahya, 1376 - Çorum, 1392) fou un príncep otomà, fill de Baiazet I.
Fou governador de Sarukhan-Karasi o d'Aidin (segons les fonts) nomenat pel seu pare vers 1389/1390 després d'una campanya militar, quan era molt jove. Va morir el 1392 a la batalla de Kirk Dilim prop de Çorum. Fou enterrat a Bursa en una mesquita que ell mateix havia fet construir.
# Esgrima als Jocs Olímpics d'estiu de 1992

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a la ciutat de Barcelona (Catalunya) es disputaren vuit proves d'esgrima, sis d'elles en categoria masculina i dues en categoria femenina. La competició se celebrà entre els dies 30 de setembre i 7 d'agost de 1992 al Palau de la Metal·lúrgia.
Participaren 305 esgrimistes, 234 homes i 71 dones, de 42 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Floret individual Detalls | Phillippe Omnes | Sergei Golubitsky | Elvis Gregory |
| Floret per equips Detalls | AlemanyaUdo Wagner Ulrich Schreck Thorsten Weidner Alexander Koch Ingo Weissenborn | CubaElvis Gregory Guillermo Betancourt Oscar García Tulio Díaz Hermenegildo García | PolòniaMarian Sypniewski Piotr Kiełpikowski Adam Krzesiński Cezary Siess Ryszard Sobczak |
| Espasa individual Detalls | Eric Srecki | Pàvel Kolobkov | Jean-Michel Henry |
| Espasa per equips Detalls | AlemanyaElmar Borrmann Robert Felisiak Arnd Schmitt Uwe Proske Vladimir Reznitchenko | HongriaIvan Kovacs Krisztian Kulcsar Ferenc Hegedus Ernõ Kolczonay Gabor Totola | Equip UnificatPàvel Kolobkov Andrei Chouvalov Sergei Kravchouk Sergei Kostarev Valeri Zacharevich |
| Sabre individual Detalls | Bence Szabo | Marco Marin | Jean-François Lamour |
| Sabre per equips Detalls | Equip Unificat Grigori Kirienko Aleksander Chirchov Heorhiy Pohosov Vadim Gutzeit Stanislav Pozdniakov | HongriaBence Szabo Csaba Koves Györgi Nebald Peter Abay Imre Bujdoso | FrançaJean-François Lamour Jean-Phillippe Daurelle Franck Ducheix Hervé Grainger-Veyron Pierre Guichot |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Floret individual Detalls | Giovanna Trillini | Huefeng Wang | Tatiana Sadovskaya |
| Floret per equips Detalls | ItàliaDiana Bianchedi Francesca Bortolozzi Giovanna Trillini Dorina Vaccaroni Margherita Zalaffi | AlemanyaSabine Bau Zita Funkenhauser Annette Dobmeier Anja Fichtel-Mauritz Monika Weber-Koszto | RomaniaReka Szabo-Lazar Claudia Grigorescu Elisabeta Tufan Laura Badea Roxana Dumitrescu |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Alemanya | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 1 | Itàlia | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 3 | França | 2 | 0 | 3 | 5 |
| 4 | Equip Unificat | 1 | 2 | 2 | 5 |
| 5 | Hongria | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 6 | Cuba | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 7 | R.P. de la Xina | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 | Polònia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 | Romania | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Feroze Khan

Feroze Khan (Basti Daneshmandan, 9 de setembre de 1904 - Islamabad, 20 d'abril de 2005) va ser un jugador d'hoquei sobre herba indi que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla d'or com a membre de l'equip indi en la competició d'hoquei sobre herba.
En el moment de la seva mort era el medallista d'or més vell viu després que el 2004 morís l'estatunidenc James Rockefeller. Amb la seva mort aquest honor va recaure en el francès Roger Beaufrand.

## Referències

* ↑ «Feroze Khan Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 24 d’octubre 2012. [Consulta: 23 octubre 2018].
* ↑ «World's oldest Olympian Feroze Khan passes away». Daily Times. Arxivat de l'original el 6 maig 2005. [Consulta: 22 abril 2005].
* ↑ Olympic Newsletter
# Håkon Ellingsen

Håkon Jarl Brand Ellingsen (Stavanger, Rogaland, 25 de novembre de 1894 - Stavanger, Rogaland, 22 d'octubre de 1971) va ser un remer noruec que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla de bronze en la competició del vuit amb timoner del programa de rem.

## Referències

* ↑ «Haakon Ellingsen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 8 octubre 2017].
# Comunitat de municipis Lanvollon - Plouha

La Comunitat de municipis Lanvollon - Plouha (en bretó Kumuniezh kumunioù Bro Lannolon-Plouha) és una estructura intercomunal francesa, situada al departament de les Costes d'Armor a la regió Bretanya, al País de Guingamp. Té una extensió de 193,96 kilòmetres quadrats i una població de 15.319 habitants (2008).

## Composició

Agrupa 15 comunes :
| Gommenec'h Goudelin Lannebert Lanvollon Le Faouët Le Merzer Pléguien Plouha | Pludual Pommerit-le-Vicomte Saint-Gilles-les-Bois Tréguidel Tréméven Tressignaux Trévérec |

## Història

* El 24 de desembre de 1992 és creada la Communauté de communes Lanvollon - Plouha amb el nom de Communauté de Communes du Pays de Lanvollon, succeint al Sivom du Pays de Lanvollon (de 1989).
* En gener de 1999 les comunes de Plouha i de Pludual s'integren a la intercomunalitat.

## Vegeu també

* Intercomunalitats de les Costes d'Armor

## Enllaços externs

* Comunitat de municipis Lanvollon - Plouha Arxivat 2011-01-28 a Wayback Machine.
* (francès) (bretó) Geografia de Bretanya : portal geogràfic, cartogràfic i estadístic
# Herbert Fitzgibbon

Herbert "Herb" Fitzgibbon (Garden City, Nova York, Estats Units, 14 de juliol de 1942) fou un tennista professional estatunidenc. Fou autor del llibre The Complete Racquet Sports Player.
Entre els èxits més importants del seu palmarès destaquen les medalles d'or en categoria de dobles mixtos i la de bronze en categoria individual en els Jocs Olímpics de 1968 a Ciutat de Mèxic, edició en la qual el tennis fou esport de demostració. També destaca el títol aconseguit a Cincinnati (1964), on disputà tres finals consecutives.

## Enllaços externs

* Herbert Fitzgibbon a l'ATP (anglès)
* Herbert Fitzgibbon a la Federació Internacional de Tennis (anglès)
# Francesc López Balcells

Francesc López Balcells (Barcelona, 13 de juliol de 1949) fou un jugador d'handbol català que desenvolupà tota la seva carrera esportiva, 1967 i 1982, al F.C. Barcelona.
En el seu palmarès destaquen quatre Lligues espanyoles (1970, 1973, 1980, 1982) i tres Copes (1970, 1972, 1973). Fou 173 cops internacional amb la selecció espanyola i marcà 128 gols, arribant a ser capità del combinat estatal. Participà en els Jocs Olímpics de Múnic de 1972 i de Moscou de 1980, on finalitzà en quinzena i cinquena posició respectivament. Una vegada retirat passà a exercir d'entrenador del Palautordera, el Sant Quirze i el Montcada.

## Referències

* 1 2 «Francesc López Balcells». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Francisco López Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de novembre 2012. [Consulta: 6 juny 2019].
# Lloro negre de les Comores

El lloro negre de les Comores (Coracopsis sibilans) és un ocell de la família dels psitacúlids (Psittaculidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de Grande Comore i Anjouan, a les illes Comores.

## Taxonomia

Considerada una subespècie del lloro negre petit, va passar a ser considerad una espècie de ple dret arran Kundu et al. 2012.

## Referències

* ↑ «Lloro negre de les Comores». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/12/2023(català)
* ↑ S Kundu, CG Jones, RP Prys-Jones i JJ Groombridge. 2012. The evolution of the Indian Ocean parrots (Psittaciformes): extinction, adaptive radiation and eustacy. Molecular Phylogenetics and Evolution 62: 296–305.
# Karl Schorn

Karl (Carl) Schorn (16 d'octubre de 1803, Düsseldorf – 7 d'octubre de 1850, Múnic) fou un pintor i jugador d'escacs alemany. Era nebot de l'escriptor Ludwig von Schorn (1793-1842).

## Pintura

Com a pintor, es dedicà a la pintura històrica, integrat dins de l'"Escola Berlinesa" del segle xix, juntament amb Julius Schrader, i d'altres com Ludwig Knaus, conegut per la seva pintura de gènere, o Adolph Menzel, que es dedicà a pintar escenes de la vida de Frederic el Gran.
Schorn va assistir a l'Acadèmia de Düsseldorf, i després des de 1824 fins a 1827 estudià a París, amb Antoine-Jean Gros i Jean-Auguste-Dominique Ingres. El 1832 es va traslladar a Berlín, on va començar a interessar-se per la pintura de gènere. El punt culminant de la seva carrera el va assolir quan el 1847 va ser nomenat professor de l'Acadèmia de Belles Arts de Múnic.
Karl Schorn estava casat amb una germana dels dos pintors Ferdinand Piloty i Carl Theodor von Piloty. Tots dos es van veure influïts per la capacitat artística de Schorn.

## Jugador d'escacs

Fou conegut en el món dels escacs com un dels membres del grup Plèiades de Berlín a la primera meitat del segle xix.

## Notes i referències

* ↑ Carl Schorn München Neue Kunst-Magazin News Berichte Arxivat 2011-07-19 a Wayback Machine. (alemany)
* ↑ Die Sintflut: Die Sintflut Arxivat 2010-12-06 a Wayback Machine. (alemany)
* ↑ German Painting (anglès)
* ↑ A Múnic hi segueix havent un carrer que porta el seu nom Schorn spd-muenchen-au.de/hn050200_strassen.html #
* ↑ Referència a les Plèiades de Berlín Arxivat 2008-05-09 a Wayback Machine. a logicalchess.com (anglès)

## Enllaços externs

* Schorns Eintrag in Meyers Großes Konversations-Lexikon, 6. Aufl., Bd. 18 (1905), S. 11 (alemany)