OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rita Kühne

Rita Kühne (Dresden, 5 de gener de 1947), coneguda també amb el nom de casada Rita Andrich i Rita Schiemann, va ser una atleta alemanya, especialista en els 400 metres, que va competir per la República Democràtica Alemanya, durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics de Múnic, on va guanyar la medalla d'or en la prova dels 4x400 metres relleus del programa d'atletisme. Formà equip amb Dagmar Käsling, Helga Seidler i Monika Zehrt, les quals milloraren en dues ocasions el rècord del món de l'especialitat.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or en els 4x400 metres relleus del Campionat d'Europa d'atletisme de 1971 i sis títols nacionals de 4x400 metres relleus (1969 a 1973 i 1975) i cinc dels 400 metres indoor (1966 a 1969 i 1971).

## Millors marques

* 400 metres. 51.01" (1976)

## Referències

* 1 2 Fitxa a trackfield.brinkster.net
* 1 2 3 «Rita Kühne Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 25 d’octubre 2012. [Consulta: 12 novembre 2019].
# Harry Lowe

Horace Lowe, més conegut com a Harry Lowe, (Northwich, Cheshire, 10 d'agost de 1886 − Camden Town, 15 de juliol de 1967) fou un futbolista i entrenador de futbol anglès.

## Trajectòria

Com a futbolista destacà Tottenham Hotspur entre 1914 i 1926, on disputà un total de 72 partits en totes les competicions. També jugà als clubs Northwich Victoria, Brighton & Hove Albion i Fulham FC.
Com a entrenador, Harry Lowe arribà a Sant Sebastià a finals de 1930 per fer-se càrrec de la Reial Societat en substitució del tècnic Benito Díaz, que havia hagut d'emigrar a França. Lowe romangué un total de 5 temporades al club, dirigint l'equip un total de 161 partits oficials. En acabar la temporada 1934-35 l'equip va perdre la categoria i Lowe es desvinculà del Donostia FC (nou nom de la Reial Societat). A continuació es convertí en entrenador del RCD Espanyol, on arribà acompanyat de dos futbolistes també anglesos, Cipson i Green. Mr. Lowe no finalitzà la temporada en marxar a Anglaterra per assumptes particulars, essent substituït per Patricio Caicedo.
Com a dada curiosa cal esmentar que Harry Lowe ha passat a la història de la lliga espanyola en ser el futbolista de major edat en disputar un partit. El fet succeí el 24 de març de 1935, en un partit en el qual el Donostia FC visità el València CF. En aquells temps no existien els canvis i sovint els clubs es desplaçaven amb els 11 jugadors justos. En aquest partit un dels futbolistes del Donostia no va poder jugar i el mateix Lowe es vestí de curt. Tenia 48 anys.

## Referències

* ↑ A-Z of Tottenham Hotspur players Consultat 11 de juny de 2009
* ↑ Joyce, Michael. Football League Players' Records. soccerdata, 2004, p. 161. ISBN 1899468633.
* ↑ «Watch you step». Mundo Deportivo, 19-09-1935. [Consulta: 20 gener 2012].
* ↑ «Tenemos el gusto de presentarles a los ingleses del Español». Mundo Deportivo, 30-08-1935. [Consulta: 20 gener 2012].
* ↑ «Novedades en el Español». La Vanguardia, 28-11-1935.
* ↑ «En Mestalla». Mundo Deportivo, 25-03-1935.

## Enllaços externs

* Perfil com a entrenador a BDFutbol
# Kevin Vázquez Comesaña

Kevin Vázquez Comesaña (Nigrán, 23 de març de 1993) conegut simplement com a Kevin, és un futbolista professional gallec que juga al Celta de Vigo com a lateral dret.

## Carrera

Nascut a Nigrán, Pontevedra, Galícia, Kevin es va incorporar a la formació juvenil del Celta de Vigo el 2009. El 14 de febrer de l'any següent, va debutar amb el filial amb només setze anys, entrant com a substitut tardà d'Álex López en una derrota a Segona Divisió B per 3-2 contra la SD Eibar.
Kevin va ascendir definitivament a l'equip B al principi de la campanya 2012-13 ara a Tercera Divisió, i va contribuir amb 14 aparicions, mentre el seu equip va aconseguir l'ascens immediat a la tercera divisió. El 28 de juny de 2016, ara ja titular indiscutible, va renovar el contracte fins al 2018.
Kevin va marcar el seu primer gol sènior el 5 de febrer de 2017, marcant el segon en un gol de 4-0 fora del Pontevedra CF. El juliol de l'any següent, va ascendir definitivament a la primera plantilla a la Lliga, i va ampliar el seu contracte fins al 2023.
Kevin va fer el seu debut com a professional el 2 d'octubre de 2018, començant en un empat a casa 1-1 contra la Reial Societat, per a la Copa del Rei de la temporada.

## Referències

* ↑ «El Celta renueva a sus canteranos Samu Araujo y Kevin Vázquez» (en castellà). Diari AS, 28-06-2016. [Consulta: 4 juny 2018].
* ↑ «Los laterales del Celta B se suman a la fiesta goleadora» (en castellà). La Voz de Galicia, 07-02-2017. [Consulta: 4 juny 2018].
* ↑ «Academy player Kevin Vazquez extends contract with Celta until 2023». Celta Vigo, 17-07-2018. [Consulta: 2 octubre 2018].
* ↑ «Juanmi anula el efecto Aspas» (en castellà). Marca, 01-11-2018. [Consulta: 1r novembre 2018].

## Enllaços externs

* Kevin Vázquez a BDFutbol
* Kevin Vázquez a La Preferente (castellà)
* Kevin Vázquez, Fitxa a Soccerway
# Tennis als Jocs Olímpics d'estiu de 1908 - Individual femení

Tennis als Jocs Olímpics d'estiu de 1908 Londres :
| Exterior |||||
| Individuals | homes | dones |
| Dobles | homes | |
| Pista coberta |||||
| Individuals | homes | dones |
| Dobles | homes | |
| < 1904 1912 > |||||
La competició individual femenina va ser una de les proves del programa de tennis als Jocs Olímpics de Londres de 1908. La competició es disputà entre el 7 i l'11 de juliol de 1908, amb la participació de només 5 tennistes, totes britàniques.

## Classificació

| Posició | Nom | País |
| | Dorothea Chambers | Gran Bretanya |
| | Dora Boothby | Gran Bretanya |
| | Ruth Winch | Gran Bretanya |
| 4 | Agnes Morton | Gran Bretanya |
| 5 | Alice Greene | Gran Bretanya |
El gran nombre de renúncies va provocar que el quadre estigués gairebé buit. Això va provocar situacions molt estranyes, per exemple, una tennista va arribar a la final sense disputar cap partit mentre l'altre finalista havia guanyat dos partits. Chambers va haver de guanyar tres partits per aconseguir la medalla d'or, Boothby i Winch foren medalles d'argent i bronze respectivament sense guanyar cap set, i Morton es quedà sense medalla tot i haver guanyat un partit.

## Quadre

| 1a ronda | 1a ronda | 1a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final |
| D. Chambers | | |
| ningú | | | D. Chambers | 6 | 6 |
| A. Morton | 8 | 6 | A. Morton | 2 | 3 |
| A. Greene | 6 | 2 | | | | D. Chambers | 6 | 6 |
| ningú | | | | | | R. Winch | 1 | 1 |
| ningú | | | ningú | | | | | |
| ningú | | | R. Winch | | | | | |
| R. Winch | | | | | | | | | D. Chambers | 6 | 7 |
| ningú | | | | | | | | | D. Boothby | 1 | 5 |
| ningú | | | ningú | | | | | |
| ningú | | | ningú | | | | | |
| ningú | | | | | | ningú | | |
| ningú | | | | | | D. Boothby | | |
| ningú | | | ningú | | | | | |
| ningú | | | D. Boothby | | |
| D. Boothby | | | | | |

## Bibliografia

* Cook, Theodore Andrea (1908). The Fourth Olympiad, Being the Official Report. London: British Olympic Association.
* De Wael, Herman (2001). "Tennis 1908". Herman's Full Olympians.

## Enllaços externs

* Quadre individual femení Arxivat 2016-07-12 a Wayback Machine. a ITF (anglès)
# Montagut (Palamós)

El Montagut és una muntanya de 266 metres que es troba entre els municipis de Palamós i Vall-llobrega, a la comarca catalana del Baix Empordà.
Molt a prop del mateix puig s'hi troba el Dolmen de Montagut, que només conserva 3 lloses en el seu estat original i les restes del que havia estat el túmul que el cobria.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Besse, Marie; Desideri, Jocelyne. Graves and funerary rituals during the late Neolithic and the early Bronze age in Europe (2700-2000 BC) (en anglès). Archaeopress, 2004. ISBN 1841716375.
# Robert Clark (atleta)

Robert Clark (Covina, 28 de gener de 1913 - Arcadia, 13 de maig de 1976) va ser un atleta estatunidenc, especialista en el decatló, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. Va guanyar la medalla de plata en el decatló, mentre en la prova del salt de llargada finalitzà en sisena posició.

## Millors marques

* Salt de llargada. 7m 91 cm (1936)
* Decatló. 7.063 punts (1936)

## Referències

* 1 2 «Bob Clark Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-09-20. [Consulta: 11 març 2019].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Lien Gisolf

Lien Gisolf (Bukittinggi, 13 de juliol de 1910 - Amstelveen, 30 de maig de 1993) va ser una atleta neerlandesa, especialista en el salt d'alçada, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla de plata en la prova del salt d'alçada del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Los Angeles, fou quarta en la mateixa prova del programa d'atletisme. Després d'aquests Jocs va perdre l'interès per l'atletisme i es va dedicar a l'hoquei sobre herba.
El 1932 va establir un nou rècord de la modalitat amb un salt de 1m 623cm.

## Millors marques

* Salt d'alçada. 1m 623cm (1932)

## Bibliografia

* Heere, A. and Kappenburg, B. (2000) 1870 – 2000, 130 jaar atletiek in Nederland Groenevelt b.v. ISBN 90-901286-7-0
* Hemert, W. van (1998) Fosbury-flop de 'klapschaats' van het hoogspringen Atletiek nr. 1: KNAU
* Bijkerk, T. and Paauw, R. (1996) Gouden boek van de Nederlandse Olympiers De Vrieseborch

## Referències

* 1 2 3 «Lien Gisolf Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 11 de novembre 2012. [Consulta: 22 novembre 2018].
* 1 2 Lien Gisolf a trackfield.brinkster.net
# La Muntanyeta (Torroella de Montgrí)

La Muntanyeta és un turó de 77,6 metres situat al municipi de Torroella de Montgrí, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ «Mapa Topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
# Robert Desmettre

Robert Desmettre (Neuville-en-Ferrain, 5 d'agost de 1901 - Tourcoing, 6 de març de 1936) va ser un waterpolista francès que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va disputar la competició de waterpolo, en què guanyà la medalla d'or.

## Referències

* ↑ «Robert Desmettre Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 11 desembre 2017].
# Qu Yunxia

Qu Yunxia (Liaoning, 25 de desembre de 1972) és una atleta xinesa retirada, especialista en les curses de mitjana distància, especialment els 1500 i els 3000 metres llisos.

## Carrera esportiva

Quan tan sols tenia 19 anys, Qu va irrompre en l'escena internacional arribant tercera en la cursa dels 1.500 m als Barcelona 1992. Era membre d'una generació de fondistes xineses que va aparèixer sobtadament a l'elit mundial. Un any després, al Campionat del Món guanyà la cursa dels 3.000 m en un podi completament xinès, completat per Zhang Lilin i Zhang Lirong.
L'11 de setembre de 1993 va batre, a Pequín, el rècord mundial dels 1.500 m situant-lo en 3:50.46, superant el rècord de Tatiana Kazankina que estava vigent des de 1980. Tan sols un dia després, a la cursa dels 3.000 m va ser segona per darrere de Wang Junxia, però ni més ni menys que cinc de les atletes xineses que participaren en aquella cursa van batre el rècord mundial de la prova, també en possessió de Kazankina des de 1984.

### Polèmica

L'entrenador de l'equip xinès d'atletisme, Ma Junren, va afirmar que la medicina tradicional xinesa era la clau per entendre les seves marques. Mai no es va demostrar res en contra de Qu ni cap altra competidora, pel que les marques es conserven. Però el fet és que tant ella com moltes altres atletes d'aquella generació van desaparèixer sobtadament de l'alta competició després dels Jocs Asiàtics d'Hiroshima 1994, quan encara eren molt joves. Ma, per la seva banda, va ser expulsat de l'equip xinès per l'escàndol de dopatge previ als Jocs de Sydney 2000.
# Ducat de la Seu d'Urgell

El ducat de la Seu d'Urgell és un títol nobiliari creat el 26 d'octubre de 1891 pel rei Alfons XIII, durant la regència de Maria Cristina d'Habsburg-Lorena, a favor del tinent coronel Ramón Martínez de Campos i Rivera, marquès de Martínez de Campos, en record dels mèrits del seu pare, Arsenio Martínez de Campos y Antón, que havia pres la Seu d'Urgell als carlins i que amb el seu pronunciament de Sagunt contra la Primera República va propiciar el retorn de la monarquia a Espanya, amb Alfons XII com a rei.
El títol continua en la mateixa família.
La seva denominació fa referència a la vila de la Seu d'Urgell (Alt Urgell).

## Ducs de Seu d'Urgell

| | Titular | Període |
| Creació per Alfons XIII |||
| I | Ramón Martínez de Campos y Rivera | 1891-1929 |
| II | Arsenio Martínez de Campos y de la Viesca | 1930-1956 |
| III | María del Pilar Martínez de Campos y Rodríguez-Garzón | 1959-1996 |
| IV | Arsenio Vilallonga y Martínez de Campos | 1996-actual titular |

## Referències

* ↑ «Ducat de la Seu d'Urgell». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Elenc de Grandeses i Títols Nobiliaris Espanyols. Institut "Salazar i Castro", C.S.I.C.
# Tossal dels Estinclells

El Tossal dels Estinclells és una muntanya de 402 metres que es troba al municipi de Verdú, a la comarca catalana de l'Urgell. S'hi troba el jaciment arqueològic del poblat ibèric dels Estinclells, de segle iii aC.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Georges Wilson

Georges Wilson (Champigny-sur-Marne, 16 d'octubre de 1921 – Rambouillet, 3 febrer de 2010) va ser un actor francès de cinema i televisió. És el pare d'actor francès Lambert Wilson.

## Biografia

Wilson va néixer a Champigny-sur-Marne, Sena (ara Val-de-Marne) com a fill il·legítim de pare francès i mare irlandesa. El seu cognom professional, Wilson, deriva de la seva àvia irlandesa; el seu nom de naixement no ha estat fet públic.
Va ser nominat per un BAFTA, i també nomenat per un Premi César. L'última pel·lícula de Georges Wilson va ser Mesrine: Public Enemy Number One.
De 1963 a 1972 Georges Wilson va ser el director del Théâtre nacional de Chaillot (anteriorment conegut com a Théâtre Nacional Populaire).
Georges Wilson va morir a Rambouillet el 2010, amb 88 anys, de causes desconegudes.

## Filmografia

* Les Hussards (1955)
* Una absència tan llarga (Une aussi longue absence) (1961)
* Tintín i el misteri del toisó d'or (1961) - Capità Haddock
* The Longest Day (1962) - tan Alexandre Renaud
* El diable i els Deu Manaments (Le Diable et les Dix Commandements) (1962)
* Cadira de poule (1963)
* Faites sauter la banque! (1964)
* C'era una volta (1967)
* Max i els traficants de ferralla (Max et les Ferrailleurs) (1971)
* La violenza: quinto potere (1972)
* No Tortura un Duckling (1972)
* Els tres mosqueters (The Three Musketeers) (1973)
* L'Edat Pacífica (1974)
* Senyora Oscar (1979)
* El cavall de l'orgull (Le cheval d'orgueil) (1980)
* Le Bar du téléphone (1980)

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1963: BAFTA al millor actor estranger per Una absència tan llarga
* 2006: César al millor actor secundari per Je ne suis pas là pour être aimé

## Referències

* ↑ «L'acteur et metteur en scène Georges Wilson est mort» (en francès). Le Monde.fr, 03-02-2010. [Consulta: 3 febrer 2010].
* ↑ «The Left Anchor, Biography of Georges Wilson». Arxivat de l'original el 2016-09-15. [Consulta: 24 agost 2015].
* ↑ Tintin and the Golden Fleece
# Robert Lane

Robert George "Bobby" Lane (Galt, Ontario, 16 de gener de 1882 - Winnipeg, Manitoba, 17 de novembre de 1940) va ser un futbolista canadenc que va competir a principis del segle xx. El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on guanyà la medalla d'or en la competició de futbol com a membre del Galt F.C., que representava el Canadà. Amb el Galt FC també guanyà tres edicions de l'Ontario Cup, el 1901, 1902 i 1903.

## Referències

* 1 2 «Bobby Lane Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 de juliol 2011. [Consulta: 8 octubre 2015].
# Santiago Urtizberea Oñatibia

Santiago Urtizberea Oñatibia (Irun, 25 de juliol de 1909 - Sant Joan Lohitzune, 18 de gener de 1985) fou un futbolista basc de la dècada de 1930.
Passà la major part de la seva carrera al Real Unión d'Irun. També jugà a la Reial Societat. Quan començà la guerra marxà a França, on fou jugador i entrenador a Girondins ASP.

## Referències

* ↑ El Mundo Deportivo (19-1-85): Falleció Santi Urtizberea
* ↑ Santiago Urtizberea Oñatibia a BDFutbol
* ↑ «Coupe de France Saison 1940 - 1941» (en francès). French Football Federation. Arxivat de l'original el 2012-07-30.
* ↑ «Coupe de France Saison 1942 - 1943» (en francès). French Football Federation. Arxivat de l'original el 2012-08-01.
# Duopalatinus emarginatus

Duopalatinus emarginatus és una espècie de peix de la família dels pimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 14 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu São Francisco (Brasil).

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S., 1888. Preliminary notes on South American Nematognathi. I. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 1 (pt 2). 119-172.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Lundberg, J.G. i M.W. Littmann, 2003. Pimelodidae (Long-whiskered catfishes). p. 432-446. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Lins, L.V., A.B.M. Machado, C.M.R. Costa i G. Herrmann, 1997. Roteiro Metodológico Para Elaboração de Listas de Espécies Ameaçadas de Extinção (Contendo a Lista Oficial de Fauna Ameaçada de Extinção de Minas Gerais). Publicações Avulsas da Fundação Biodiversitas. 49 p.
# Refugi de l'Estany de la Gola

El Refugi de l'Estany de la Gola és un refugi de muntanya de la vall d'Unarre, dins del terme municipal de la Guingueta d'Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà. Pertanyia a l'antic municipi d'Unarre.
Està situat a 2.231,4 m d'altitud, a uns 170 metres al sud-est de la petita presa de l'Estany de la Gola, a l'esquerra del Riu d'Unarre. S'hi arriba seguint el Camí de l'Estany de la Gola des de les Bordes d'Aurós, que és prou practicable per a vehicles tot terreny -amb accés restringit en tractar-se d'un parc natural- fins al nord del Planell de Sartari, des d'on només es pot continuar a peu.
Es va construir amb el material de l'enderroc de les antigues instal·lacions de la presa i d'uns barracons propietat de l'empresa hidroelèctrica que explotava els recursos de la zona.
Es troba dins del Parc Natural de l'Alt Pirineu. És un refugi lliure, propietat de l'Ajuntament de la Guingueta d'Àneu. La situació, a la capçalera del Riu d'Unarre, en un circ de muntanyes d'alçades superiors als 2.500 metres, en fa un lloc idoni per als practicants de l'excursionisme. Tanca la vall del Riu d'Unarre pel costat de ponent la Serra Mitjana, i pel de llevant, la carena formada, de nord a sud, pels cims del Mont-roig, Pic de la Gallina, Pic de Ventolau, Pic dels Tres Estanys, Pica de la Coma del Forn i Serra Mascarida, rere la qual hi ha el Campirme.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya

## Enllaços externs

* Excursionisme: Pujada a l'Estany de la Gola i al Port de Salau
# Roberto Lazzari

Roberto Lazzari (Milà, 14 de desembre de 1937 - Milà, 31 de juliol de 2017) fou un nedador italià, especialista en braça, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on va disputar dues proves del programa de natació. Fou cinquè en els 200 metres braça i sisè en els 4×100 metres estils.
En el seu palmarès destaquen una medalla de plata en els 200 metres braça i una de bronze en els 4×100 metres estils del Campionat d'Europa de natació de 1958. També guanyà cinc medalles als Jocs del Mediterrani, dues d'or el 1959 i dues de plata i una de bronze el 1955; dues a les Universíades de 1961, una d'or i una de plata; i disset campionats nacionals entre 1954 i 1965.

## Referències

* ↑ Roberto Lazzari a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 20 juliol 2020].
* 1 2 «Olympedia – Roberto Lazzari». [Consulta: 27 novembre 2020].
* ↑ «Mediterranean Games - Swimming». [Consulta: 27 novembre 2020].
# Eclectochromis ornatus

Eclectochromis ornatus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 18,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És una espècie de clima tropical entre 23 °C-27 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llac Malawi.

## Referències

* 1 2 3 «Eclectochromis ornatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Snoeks, J. i M. Hanssens, 2004. Identification guidelines to other non-mbuna. p.266-310. A: Snoeks, J. (ed.) The cichlid diversity of Lake Malawi/Nyasa/Niassa: identification, distribution and taxonomy. Cichlid Press, El Paso, Estats Units, 360p.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1997: Aquarien Atlas, Band 5. Mergus Verlag, Melle, Alemanya. 1148 p.
* ↑ Eccles, D.H. i E. Trewavas, 1989. Malawian cichlid fishes: the classification of some haplochromine genera. Lake Fish Movies, Alemanya Occidental.

## Bibliografia

* Anònim, 1997. Fish registrations within the museum database of the Vertebrate Section of the Royal Museum for Central Africa. MRAC, Tervuren, Bèlgica.
* Anònim, 2002. Fish collection database of the American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Jean-Eudes Maurice

Jean-Eudes Maurice (Alfortville, 21 de juny de 1986) és un futbolista haitià de la dècada de 2010.
Fou internacional amb la selecció d'Haití. Pel que fa a clubs, destacà a Nea Salamis i FC Taraz.

## Referències

* ↑ «Jean Eudes Maurice signe en Chypre». HPN Haiti. [Consulta: 16 febrer 2015].
* ↑ «Экс-нападающий ПСЖ подписал контракт с Таразом» (en russian). Sports KZ, 03-03-2017. [Consulta: 3 març 2017].
* ↑ «NFT profile». National-Football-Teams profile. [Consulta: 16 gener 2015].
* ↑ «CFD profile». Caribbean Football Database. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 14 octubre 2015].
# Robin Johnstone

Robin Talbot Johnstone (Ipswich, Suffolk, 6 d'agost de 1901 - Màlaga, 20 de febrer de 1976) va ser un remer anglès que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de plata en la prova del vuit amb timoner del programa de rem. N'era el timoner.
Johnstone va estudiar a l'Eton College i a la Universitat de Cambridge. El 1920 fou el timoner de la tripulació de Cambridge a la Regata Oxford-Cambridge.

## Referències

* ↑ «Robin Johnstone Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 22 octubre 2017].