OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tischendorfita

La tischendorfita és un mineral de la classe dels sulfurs. Nom atorgat en honor de G. Tischendorf (1927-2007), especialista en dipòsits de seleni, que va descriure per primera vegada el mineral com una espècie desconeguda el 1958.

## Classificació

La tischendorfita es troba classificada en el grup 2.BC.65 segons la classificació de Nickel-Strunz (2 per a sulfurs i sulfosals (sulfurs, selenurs, tel·lururs; arsenurs, antimonurs, bismuturs; sulfarsenits, sulfantimonits, sulfbismutits, etc.); B per a "els sulfurs de metall, M:S>1:1 (principalment 2:1)" i C per "amb Rh, Pd, Pt, etc."; el nombre 65 correspon a la posició del mineral dins del grup).

## Característiques

La tischendorfita és un sulfur de fórmula química Pd₈Hg₃Se$_9$. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. És de color gris platejat, i presenta una lluïssor metàl·lica amb una ratlla de color negre. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5, de fractura desigual que pot produir fractures en fragments petits irregulars molt fràgils.

## Formació i jaciments

S'ha descrit a Europa, concretament a Alemanya. Sovint el mineral es troba en altres sulfurs en una matriu d'ankerita-calcita.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Tischendorfite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 3 Web Mineral.com (anglès)

## Bibliografia

* Stanley, C.J., Criddle, A.J., Förster, H.-J., and Roberts, A.C. (2002): Tischendorfite, Pd₈Hg₃Se$_9$, a new mineral from Tilkerode, Harz Mountains, Germany. Canadian Mineralogist: 40: 739-745.
# Teatre l'Artesana de Montblanc

El Teatre l'Artesana de Montblanc és una obra del municipi de Montblanc (Conca de Barberà) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici de planta rectangular amb façana a tres carrers. Es tracta d'un teatre a la italiana de petites dimensions, consta amb un cos d'accés-vestíbul, sala i escenari. La sala principal presenta una llotja perimetral. El cos de l'escenari està elevat i damunt d'un semisoterrani on hi ha els vestuaris. El nivell de la platea de la sala coincideix aproximadament amb la cota del carrer que dona a la façana principal.
L'interior ha estat restaurat respectant l'estructura i els elements decoratius.

## Història

Actualment l'edifici és la seu de l'associació de castellers Torraires de Montblanc. Ha estat un dels centres culturals més importants de Montblanc durant la segona meitat del segle xix i abans de la Guerra Civil.

## Referències

* 1 2 3 «Teatre l'Artesana de Montblanc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].

## Enllaços externs

* «Teatre l'Artesana de Montblanc». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Kōshō (cràter)

Kōshō és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 64 km de diàmetre. Porta el nom de l'escultor japonès Kōshō (segle xiii), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1985.

## Referències

* ↑ «Kōshō». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 10 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Nord magnètic

El nord magnètic és la direcció que assenyala l'agulla imantada d'una brúixola, la del Pol Nord magnètic, adreça que no coincideix amb la del nord geogràfic, excepte en els punts de l'hemisferi nord situats en el mateix meridià que el nord magnètic.
La Terra genera un camp magnètic que es diu camp geomagnètic o camp magnètic terrestre. L'estudi d'aquest camp geomagnètic es remunta al segle xvii, quan l'anglès William Gilbert va publicar el llibre De Magnete, en 1600.
El nord magnètic es desplaça a poc a poc, pel que la seua posició marcada per a un any és només un terme mitjà. Actualment es desplaça uns cent metres diaris (40 km/any). A més, el camp magnètic creix i decreix en intensitat al llarg dels anys i, periòdicament, s'inverteix la polaritat, en cicles de milers d'anys. La fase actual és decreixent.
Es va desplaçar de manera imprevisible per als geòlegs el 2019. Es va desplaçar cap a Sibèria. Açò provocà que tots els aparells que hi depenen d'aquesta havien de ser corregits.

## Datació arqueològica

La variació de posició del Nord magnètic, al llarg de la Història de la Terra, és utilitzada pels arqueòlegs per a datar elements que van conservar les seues propietats magnètiques i l'orientació, tals com: les bases argilenques de forns prehistòrics.

## Vegeu també

* Declinació magnètica

## Referències

* ↑ Witze, Alexandra «Earth’s magnetic field is acting up and geologists don't know why». Nature, 565, 09-01-2019. DOI: 10.1038/d41586-019-00007-1.
* ↑ «Tug-of-war drives magnetic north sprint». ESA, 14-05-2019. [Consulta: 19 maig 2019].
* ↑ Elcacho, Joaquim «Sorpresa científica por el rápido desplazamiento del norte magnético». La Vanguardia, 15-05-2019 [Consulta: 19 maig 2019].
# Burlington (Pennsilvània)

Burlington és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 182 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Burlington tenia 182 habitants, 62 habitatges, i 43 famílies. La densitat de població era de 117,1 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 62 habitatges en un 35,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,8% hi vivien parelles casades, en un 11,3% dones solteres, i en un 30,6% no eren unitats familiars. En el 25,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,94 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,44.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 15,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 112,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.250 $ i la renda mediana per família de 33.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.542 $ mentre que les dones 17.500 $. La renda per capita de la població era de 15.951 $. Entorn del 10,9% de les famílies i el 14,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Burlington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Burlington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Un petit canvi

Un petit canvi (títol original en anglès: The Switch) és una comèdia romàntica estatunidenca de 2010 dirigida per Josh Gordon i Will Speck, protagonitzada per Jennifer Aniston i Jason Bateman. S'ha doblat al català.

## Argument

Kassie, una dona soltera de mitjana edat decideix no esperar més per tenir un fill i quedar embarassada per inseminació artificial. Després de viure a Minnesota, set anys més tard torna a Nova York i veu que el seu amic Wallly, un home insegur i neuròtic, de forma inexplicable, se sent fortament vinculat al petit Sebastian.

## Repartiment

* Jennifer Aniston: Kassie Larson
* Jason Bateman: Wally Mars
* Thomas Robinson: Sebastian Larson
* Patrick Wilson: Roland
* Juliette Lewis: Debbie
* Jeff Goldblum: Leonard
* Caroline Dhavernas: Pauline
* Scott Elrod: Declan
* Todd Louiso: Artie

## Al voltant de la pel·lícula

El guió de la pel·lícula està basat en el relat Baster (2000) del novel·lista Jeffrey Eugenides. Segons els 147 comentaris recollits per l'agregador web d'opinions Rotten Tomatoes, la pel·lícula té un 51% d'aprovació per part del crítics, amb una puntuació mitjana de 5,4/ 10.

### Pressupost i ingressos

Amb un pressupost de 19 milions de dólars, als Estats Units el film va recaptar 8,4 milions de dòlars durant el primer cap de setmana i més de 27 milions en total. A tot el món la pel·lícula va recaptar pràcticament 50 milions de dòlars.

## Referències

* 1 2 «Un petit canvi». Esadir. El portal lingüístic CCMA.
* ↑ «Un pequeño cambio» (en castellà). Fotogramas.
* ↑ Holden, Stephen. «In a Baste and Switch, a New Father Is Born» (en anglès). The New York Times, 19-08-2010.
* ↑ «The switch» (en anglès). Rottentomatoes. [Consulta: 20 octubre 2015].
* ↑ «The switch». Box Office Mojo.

## Enllaços externs

* Un petit canvi - Lloc web oficial
# Vanna (Troms)

Vanna o Vannøya és una illa rocosa del municipi de Karlsøy, comtat de Troms, Noruega. Amb 232 quilòmetres quadrats, Vanna és la dissetena illa més gran de Noruega per àrea. El bec més alt és la muntanya Vanntinden fa una altitud de 1.031 metres sobre el nivell del mar. La població de l'illa (2001) és de 973. Vannvåg i Vannareid són els dos principals centres de població de l'illa. També hi ha una església a la costa occidental de l'illa.
L'illa està rodejada d'illots a l'est; entre els quals destaquen Nordkvaløya, Helgøya i Karlsøya. Les illes més properes són Arnøya a l'est i Reinøya i Ringvassøya al sud. Hi ha servei de ferri cap a Karlsøya i Ringvassøya sortint des del poble de Skanningen a l'extrem sud de Vanna.

## Referències

* ↑ Store norske leksikon. «Vanna» (en noruec). [Consulta: 15 desembre 2012].
# Teatre independent

L'anomenat teatre independent va ser als anys 70 del segle xx un moviment teatral de creacions col·lectives d'arts escèniques i, desafiant la censura teatral del moment, molt implicat políticament a la lluita antifranquista. Quan va arribar la democràcia la majoria d'aquestes companyies teatrals van desaparèixer, algunes van passar als circuits de teatre d'aficionats i unes poques van evolucionar a grans empreses d'espectacles. Van influir en les característiques estètiques dels grups de teatre nascuts a partir de 1975, malgrat que cap d'ells compartiria la militància política.
Es caracteritzaven per mantenir una estreta relació amb el públic, amb interacció física o almenys psíquica, en teatre de carrer o fent palesa l'antiga convenció que l'intèrpret actui com si el públic no hi fos present. Al teatre independent català van destacar Comediants, Els Joglars, Grup 69, Dagoll Dagom i La Claca, entre d'altres. En castellà hi havia els centres de Madrid (Goliardos, Tábano, Ditirambo) i Andalusia (Esperpento, Teatro Estudio Lebrijano i especialment La Cuadra de Sevilla, per la seva estètica diferenciada que buscava fugir dels tòpics andalusos).

## Censura teatral

L'arribada de la democràcia per si mateixa no va aixecar la censura que sobre el teatre havia imposat la precedent dictadura. Així, quan l'any 1977 la companyia Els Joglars va estrenar La Torna, un espectacle sobre les execucions en 1974 de l'anarquista Salvador Puig Antich i del polonès Heinz Chez, Albert Boadella i altres membres de Els Joglars van ser empresonats. Aquest fet va donar peu a una campanya sobre la llibertat d'expressió que va finalitzar amb la fi de la censura teatral.

## Vegeu també

* Teatre alternatiu
* Teatre d'idees

## Bibliografia

* Francesc Foguet i Boreu, Núria Santamaria, La revolució teatral dels setanta, editorial Punctum, 2010. ISBN 9788493737153 (català)

## Referències

* 1 2 3 Mercè Saumell, El teatre contemporani, editorial UOC, 2006.ISBN 9788497884020 (català)

## Enllaços externs

* Aproximació a una cronologia del teatre català, de la postguerra al segle XXI RACO, Revistes Catalanes amb Accès Obert, coordinat pel Consorci de Serveis Universitaris de Catalunya i la Biblioteca de Catalunya. Patrocinat per la Generalitat de Catalunya. Document pdf. (català)
# Kōshū

Kōshū (甲州市, Kōshū-shi) és una ciutat de la prefectura de Yamanashi, al Japó.
L'any 2015 tenia una població estimada de 33.731 habitants i una densitat de població de 127 habitants per km². Té una àrea total de 264.11 km².

## Geografia

Kōshū està situada al nord-est de la prefectura de Yamanashi.

### Municipalitats veïnes

* Prefectura de Yamanashi
** Yamanashi
** Fuefuki
** Ōtsuki
** Kosuge
** Tabayama
* Prefectura de Saitama
** Chichibu

## Història

La ciutat actual de Kōshū fou establerta l'1 de novembre de 2005 com a resultat de la fusió de la ciutat d'Enzan, el poble de Katsunuma i la vila de Yamato (del districte de Higashiyamanashi).

## Economia

La majoria de l'àrea de la ciutat és agrícola, i és especialment coneguda per la seva producció de raïm i vi.

## Agermanament

* – Futtsu, Chiba, Japó, des de l'1 de desembre de 1977 (amb l'antigua ciutat d'Enzan)Ames (Iowa)
* – Ames, Iowa, EUA, des del 20 de setembre de 1993 (amb l'antiga ciutat d'Enzan)
* – Beaune, Côte-d'Or, França, des del 18 de setembre de 1976 (amb l'antic municipi de Katsunuma)
* – Turpan, Xinjiang, Xina, des del 3 d'octubre de 2000 (amb l'antic municipi de Katsunuma)

## Referències

* ↑ «Population of Cities» (XLS) (en japonès). Statistics Bureau of Japan, 01-01-2015. [Consulta: 11 març 2016].
* ↑ «US-Japan Sister Cities by State» (en anglès). Asia Matters for America. East-West Center. Arxivat de l'original el 2016-01-12. [Consulta: 20 novembre 2015].
* 1 2 «International Exchange». List of Affiliation Partners within Prefectures. Council of Local Authorities for International Relations (CLAIR). Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 21 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament de Kōshū Arxivat 2007-07-10 a Wayback Machine. (japonès)
# Les dents del diable

Les dents del diable (títol original en anglès The Savage Innocents) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Nicholas Ray i estrenada l'any 1960. Ha estat doblada al català.

## Argument

L'obra presenta un enfocament gairebé documental a les pràctiques culturals i els costums dels habitants de l'àrtic. En el transcurs de la història, l'individu conegut com Inuk (interpretat per Anthony Quinn) es troba amb l'home blanc amb la finalitat de procurar-se un fusell i poder alimentar la seva família en aquest entorn hostil. El contacte amb la cultura occidental significarà un abans i un després en el seu estil de vida.

## Repartiment

* Anthony Quinn: Inuk
* Yoko Tani: Asiak
* Peter O'Toole: policia canadenc
* Carlo Giustini: Policia canadenc
* Marco Guglielmi: Missioner
* Marie Yang: Powtee
* Kaida Horiuchi: Imina
* Lee Montague: Itti
* Andy Ho: Anarvik
* Anna May Wong: Hiko

## Comentaris

Es tracta d'un film basat en la novel·la de Hans Ruesch Top of the world, que descriu la forma de vida, les tradicions i costums dels esquimals del pol Nord: com cacen, què mengen, ritus de cacera, etc. Al llarg de la pel·lícula podem veure i reflexionar sobre les relacions de la cultura esquimal amb la cultura de l'home blanc i els valors diferents que donem segons la cultura, pel que fa a la religió, el comerç amb les pells, el matrimoni, l'enfrontament dels vells amb la mort i les relacions de subsistència.
Es creu àmpliament que la cançó de Bob Dylan «Quinn the Eskimo (The Mighty Quinn)» va ser en homenatge a l'actuació de Quinn.

## Referències

* ↑ «Les dents del diable». Ésadir.cat.
* ↑ «The Savage Innocents» (en anglès). NYTimes.com. [Consulta: 19 setembre 2022].
* ↑ Trager, Oliver. Keys to the rain: the definitive Bob Dylan encyclopedia (en anglès). Billboard Books, 2004, p. 505–506.
# Urà (Pau Gargallo)

Urà és una escultura de 1933 de l'artista Pau Gargallo. Una de les còpies està exposada a la Casa de la Ciutat de Barcelona.

## Història

El 1930, Gargallo va prendre notes d'una ballarina eqüestre de la qual encara es conserva un esborrany. Al cap de dos anys, els esbossos es van plasmar en una petita estàtua de bronze anomenada "Caballet de circ", on va realitzar alguns canvis respecte la idea original. La ballarina eqüestre la va canviar per una figura masculina sentada sobre el cavall, i també va afegir una pilota per intentar al·ludir al circ, ja que el nou personatge masculí, que estava nu, perdia la referència que donava la indumentària que posseïa la ballarina de la seva obra inicial. La primera figura femenina portava una falda, i les ondulacions les va decidir afegir a la base de la figura.
Durant els últims mesos de la seva vida, l'artista va continuar desenvolupant la idea però des d'un punt de vista mitològic, realitzant nombrosos canvis destacats com la pilota, que es va convertir en una esfera armil·lar i va afegir un parell d'ales al cavall, convertint-ho en un pegàs. Per acabar, les ondulacions que es van quedar a la base, les transformaven en núvols. El nom d'Urà, un deu de la mitologia grega, representava el Cel, i era fill i espòs de Gea, la Terra.
L'escultura original era de guix patinat, encara que posteriorment es van realitzar diverses copies de bronze, una de les quals va ser per a la Casa de la Ciutat de Barcelona, seu de l'Ajuntament. La còpia de bronze de l'Ajuntament va ser inaugurada al Vestíbul el 13 de febrer de 1990.
Aquesta obra, coetània del Gran profeta, és una síntesi de la morfologia expressiva de l'artista com el buidatge, el modelat en negatiu, la definició de les formes mitjançant plans...

## Vegeu també

* Art públic de Barcelona

## Referències

* ↑ «Urano». Art Públic. Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 9 abril 2018].

## Bibliografia

* Jaume Capó i Aleix Catasús (2001). Barcelona Esculturas. Editorial Polígrafa. ISBN 84-343-0979-3.
# Burlington (Washington)

Burlington és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 6.757 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Burlington tenia 6.757 habitants, 2.398 habitatges, i 1.585 famílies. La densitat de població era de 621,2 habitants per km².
Dels 2.398 habitatges en un 38,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,9% hi vivien parelles casades, en un 14,9% dones solteres, i en un 33,9% no eren unitats familiars. En el 25,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,74 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30% tenia menys de 18 anys, un 12,4% entre 18 i 24, un 30,9% entre 25 i 44, un 15,3% de 45 a 60 i un 11,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.848 $ i la renda mediana per família de 42.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.247 $ mentre que les dones 22.716 $. La renda per capita de la població era de 17.167 $. Aproximadament l'11,7% de les famílies i el 14,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Burlington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Burlington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Vannaire

Vannaire és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 64 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Vannaire era de 64 persones. Hi havia 16 famílies, de les quals 12 eren parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 26 habitatges, 19 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 26 habitatges eren cases. Dels 19 habitatges principals, 17 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia quatre cambres i 18 en tenien cinc o més. 12 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 7 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Vannaire el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 8 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 31 persones, 26 eren actives i 5 eren inactives. De les 26 persones actives 20 estaven ocupades (12 homes i 8 dones) i 5 estaven aturades (1 home i 4 dones). De les 5 persones inactives 1 estava jubilada, 3 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de construcció.
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un paleta i 1 guixaire pintor.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Vannaire a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Vannaire a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Tisbury

«Tisbury» té aquests significats:
* Tisbury (Anglaterra), Wiltshire
* Tisbury (Massachusetts), Estats Units
* West Tisbury, població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts.
# Laketown

Laketown és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 188 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Laketown tenia 188 habitants, 60 habitatges, i 51 famílies. La densitat de població era de 71,9 habitants per km².
Dels 60 habitatges en un 48,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 80% hi vivien parelles casades, en un 1,7% dones solteres, i en un 15% no eren unitats familiars. En el 15% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,51.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,4% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 18,6% entre 25 i 44, un 27,7% de 45 a 60 i un 12,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 111,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 60.893 $ i la renda mediana per família de 65.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.972 $ mentre que les dones 31.875 $. La renda per capita de la població era de 23.519 $. Entorn del 3,6% de les famílies i el 7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Laketown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Laketown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.