OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marchéville-en-Woëvre

Marchéville-en-Woëvre és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 75 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Marchéville-en-Woëvre era de 75 persones. Hi havia 20 famílies, de les quals 4 eren parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 29 habitatges, 25 eren l'habitatge principal de la família i 5 estaven desocupats. Tots els 29 habitatges eren cases. Dels 25 habitatges principals, 21 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien tres cambres, 7 en tenien quatre i 16 en tenien cinc o més. 19 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 8 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Marchéville-en-Woëvre el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 0 | 45 a 49 | 8 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 46 persones, 32 eren actives i 14 eren inactives. De les 32 persones actives 31 estaven ocupades (17 homes i 14 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 14 persones inactives 5 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Marchéville-en-Woëvre hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 666 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Marchéville-en-Woëvre a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Marchéville-en-Woëvre a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Marc Horaci Pulvil (tribú consular)

Marc Horaci Pulvil (llatí: Marcus Horatius M. f. Pulvillus) va ser tribú amb potestat consular l'any 378 aC. Probablement era germà del tribú amb potestat consular Luci Horaci Pulvil.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Massís de Matmata

El massís de Matmata és una zona de muntanyes de la governació de Médenine, centrades a l'antiga Matmata (destruïda en part per les inundacions de 1969) esdevinguda centre turístic per l'existència de les anomenades cases troglodites (vegeu ksar). L'elevació rarament supera els 700 metres. El clima és fred, però la pluviometria és reduïda (entre 200 i 400 mm/any) i no permet el conreu generalitzat. S'hi cultiva el famós llimó de les arenes de Matmata.
# Margarida d'Anjou

* No s'ha de confondre amb Margarida, comtessa d'Anjou.
Margarida d'Anjou (francès: Marguerite d'Anjou) (Pont-à-Mousson, 23 de març de 1430 - Souzay-Champigny, 25 d'agost de 1482) va ser reina d'Anglaterra pel seu matrimoni amb Enric VI d'Anglaterra entre 1445 i 1461 i entre 1470 i 1471. Nascuda al Ducat de Lorena va ser la segona filla de Renat I i Isabel de Lorena. De caràcter intel·ligent i decidit, va ser una les líders principals de la Casa de Lancaster durant la Guerra de les Dues Roses.

## Referències

* ↑ «Margarida d'Anjou». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Marmosa

Marmosa és un gènere d'espècies de membres relativament petits de l'ordre dels didelfimorfs, o opòssums. Els representants d'aquest grup tenen una àmplia distribució a la meitat septentrional de Sud-amèrica i la pràctica totalitat de Centreamèrica.

## Taxonomia

El gènere Marmosa conté 24 espècies vivents repartides en 5 subgèneres:
* Subgènere Eomarmosa (1 espècie)
** Marmosa vermella (M. rubra)
* Subgènere Exulomarmosa (6 espècies)
** M. isthmica
** Marmosa mexicana (M. mexicana)
** Marmosa de Robinson (M. robinsoni)
** M. simonsi
** Marmosa taronja (M. xerophila)
** M. zeledoni
* Subgènere Marmosa (4 espècies)
** Marmosa quítxua (M. macrotarsus)
** Marmosa murina (M. murina)
** Marmosa de Tyler (M. tyleriana)
** Marmosa de Waterhouse (M. waterhousei)
* Subgènere Micoureus (11 espècies)
** Marmosa d'Alston (M. alstoni)
** Marmosa constància (M. constantiae)
** Marmosa cendrosa (M. demerarae)
** M. germana
** Marmosa de Jansa (M. jansae)
** Marmosa del Huallaga (M. parda)
** M. paraguayana
** M. perplexa
** Marmosa andina colombiana (M. phaea)
** M. rapposa
** Marmosa de Rutter (M. rutteri)
* Subgènere Stegomarmosa (2 espècies)
** Marmosa d'Anderson (M. andersoni)
** Marmosa graciosa (M. lepida)

## Referències

* ↑ Voss i Jansa, 2021, p. 241 i 242.
* ↑ Voss i Giarla, 2021, p. 1.
* ↑ Voss et al., 2020, p. 1.

## Bibliografia

* Voss, R. S.; Giarla, T. C. «A Revision of the Didelphid Marsupial Genus Marmosa Part 3. A New Species from Western Amazonia, with Redescriptions of M. perplexa Anthony, 1922, and M. germana Thomas, 1904» (en anglès). American Museum Novitates, 3.969, 2021, pàg. 1–28. DOI: 10.1206/3969.1.
* Voss, R. S.; Giarla, T. C.; Díaz-Nieto, J. F.; Jansa, S. A. «A Revision of the Didelphid Marsupial Genus Marmosa Part 2. Species of the Rapposa Group (Subgenus Micoureus)» (en anglès). Bulletin of the American Museum of Natural History, 439, 1, 2020, pàg. 1-62. DOI: 10.1206/0003-0090.439.1.1.
* Voss, R. S.; Jansa, S. A. Opossums: An Adaptive Radiation of New World Marsupials (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2021. ISBN 9781421439792.
Espècies vivents d'opòssums :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subfamília Caluromyinae :
Subfamília Didelphinae (continua més avall) :
Subfamília Didelphinae (continua més amunt) :
# Marmosa d'Agricola

La marmosa d'Agrícola (Cryptonanus agricolai) és una espècie de marsupial didelfimorf de la família dels didèlfids. És endèmica de l'estat de Ceará, a l'est del Brasil.

## Referències

* IUCN (2007). Llista Vermella de la UICN.
Espècies vivents d'opòssums :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subfamília Caluromyinae :
Subfamília Didelphinae (continua més avall) :
Subfamília Didelphinae (continua més amunt) :
# Mas Riera

Mas Riera és una entitat de població del municipi de Banyoles a la comarca catalana del Pla de l'Estany. En el cens de 2007 tenia 15 habitants.

## Enllaços externs

* «Fitxa del municipi de Banyoles.». gencat.cat.
* «Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Mas Rocaus

Mas Rocaus fou un mas que apareix documentat en el segle xv al municipi de Sallent (Bages) catalogat l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. L'edifici constava de tres cossos ben diferenciats. El central dedicat a habitatge, compost de planta baixa i un pis sense golfes. Els dos laterals eren destinats a celler i magatzem. Va ser enderrocat a principis dels 2000 a causa de l'ampliació de la carretera C-16.

## Referències

* ↑ «Mas Rocaus». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 desembre 2015].
# Josefa Toledo de Aguerri

Josefa Toledo de Aguerri o Josefa Emilia Toledo Murillo (Juigalpa, 21 d'abril de 1866 - Managua, 27 d'abril de 1962) va ser una feminista, escriptora i pedagoga reformista nicaragüenca.

## Biografia

Josefa Emilia Toledo Murillo va néixer a la ciutat de Juigalpa, departament de Chontales el 21 d'abril de 1866. Es va graduar com una de les primeres del Colegio de Señoritas, el primer col·legi laic que va acceptar dones a Nicaragua, juntament amb Carmela Noguera.
El 1900, a l'edat de 34 anys, es va casar amb l'espanyol Juan Francisco Aguerri.
Josefa va exercir com a directora general d'educació el 1924, la primera dona de Nicaragua a rebre aquest càrrec. Tanmateix hi va estar poc, ja que "era muy independiente y cuestionadora".
El 1950, se li va atorgar el reconeixement continental de "Dona de les Amèriques", convertint-se en l'única nicaragüenca mereixedora d'aquest honor (a 2021), que abans havien merescut Gabriela Mistral, Minerva Bernardino, Eleonor Roosevelt i Carrie Capman.
Va morir el 27 d'abril de 1962 amb 95 anys d'edat.

## Activitat

Considerada com una pionera en l'educació de les dones a Nicaragua, és juntament amb Angélica Balladares de Argüello una de les feministes i sufragistes més cèlebres de la Nicaragua de mitjans dels anys 1930. Anteriorment, havia donat suport a una altra activista política destacada, Concepción Palacios Herrera, perquè pogués estudiar a l’Escola Normal per a Joves Dones, de la qual Cancepción Palacios es va graduar el 1919; poc després Palacios va traslladar-se a Mèxic per assistir a la Facultat de Medicina de la Universitat Autònoma de Mèxic, d'on en va sortir graduada i convertida en la primera dona metge de la història de Nicaragua.
Va ser líder del moviment pels drets de les dones a Nicaragua i en va publicar diversos treball. Va escriuer també uns quants articles sobre aquest tema, el primer va ser a la Revista Femenina Ilustrada el 1918. El 1920 va visitar feministes als Estats Units i a Cuba, on es va reunir amb la sufragista Amelia Maiben de Ostolaza a l'Havana. El 1940 va publicar una sèrie d’assaigs anomenats Feminismo y educación.

## Referències

* ↑ «Recordando a Josefa Toledo de Aguerri, primera educadora de Nicaragua» (en castellà). Barricada. [Consulta: 13 març 2021].
* ↑ González-Rivera i Kampwirth, 2010, p. 49.
* ↑ González-Rivera, 2011, p. 35.
* ↑ González-Rivera, 2011, p. 22.

## Bibliografia

* González-Rivera, Victoria; Kampwirth, Karen. Radical Women in Latin America: Left and Right (en anglès). Penn State Press, 2010. ISBN 978-0-271-04247-3.
* González-Rivera, Victoria. Before the Revolution: Women's Rights and Right-wing Politics in Nicaragua, 1821-1979 (en anglès). Penn State Press, 2011. ISBN 978-0-271-04870-3.
# Google Segueix el Pare Noel

Google Segueix el Pare Noel (en anglès Google Santa Tracker) és un programa d'entreteniment amb temàtica nadalenca llançat l'any 2004 per Google, que simula el seguiment del Pare Noel durant la Nit de Nadal, i abans d'això permet als usuaris jugar, veure, i aprendre a través de petits vídeos i minijocs disponibles tot l'any, des de llavors s'han dut a terme diverses actualitzacions fins a arribar al Google Segueix el Pare Noel actual. Va ser inspirat pel seu rival NORAD Tracks Santa, que ha operat des de 1955.

## Com funciona el lloc

Google Segueix el Pare Noel és un web i una aplicació mòbil ambientada amb temàtica nadalenca. Està disponible i es pot utilitzar en qualsevol moment de l'any gràcies als seus diferents jocs interactius i vídeos animats. En el moment en el qual es visita el lloc, es pot observar un comptador amb un compte regressiu que indica quant temps queda perquè el Pare Noel surti amb els seus rens del pol Nord.
Cada Nit de Nadal, s'activa una funció que dura aproximadament un dia en la qual Google Segueix el Pare Noel comença a simular el rastreig d'aquest amb el seu trineu. El mapa mostra com el Pare Noel viatja per tot el planeta fent parades per diverses ciutats del món i va lliurant regals a les ciutats que visita. Ell viatja aproximadament un ús horari a l'oest per hora. El Pare Noel inicia el seu viatge pel món des del pol Nord, realitza la seva primera parada en la localitat russa de Providéniya, passades més de 24 hores arriba a la seva última destinació repartint regals a les illes estatunidenques de Hawaii i des d'allà parteix cap al Pol Nord per a finalitzar la seva travessia mundial.
Per cada ciutat que el Pare Noel visita, els primers paràgrafs del corresponent article en Viquipèdia són mostrats, donant una visió resumida de la ciutat. El lloc web també mostra fotos amb la ciutat en el fons i amb el Pare Noel o els seus ajudants en primer pla. Al costat d'aquestes dades, es mostra un comptador que assenyala la quantitat de regals que ha lliurat, el temps que li falta per a arribar a la seva pròxima destinació o anar-se de la seva actual localització, i el nom de la pròxima ciutat que visitarà. La informació del clima és presa de The Weather Channel.
En el context de la pandèmia de COVID-19 (2020-2021), el Pare Noel, la Mare Noel, els elfs i altres acompanyants nadalencs van portar màscaretes instant a respectar les mesures de bioseguretat enfront de l'alta incidència de contagis al voltant del món a causa de la malaltia ocasionada pel SARS-CoV-2.
# Écutigny

Écutigny és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 100 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Écutigny era de 100 persones. Hi havia 38 famílies, de les quals 13 eren unipersonals (13 dones vivint soles i 13 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 21 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 47 habitatges, 37 eren l'habitatge principal de la família, 9 eren segones residències i 1 estava desocupat. 44 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 37 habitatges principals, 31 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 5 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 18 en tenien cinc o més. 30 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 18 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Écutigny el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 60 persones, 47 eren actives i 13 eren inactives. De les 47 persones actives 42 estaven ocupades (20 homes i 22 dones) i 5 estaven aturades (3 homes i 2 dones). De les 13 persones inactives 4 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa d'informació i comunicació i 2 d'empreses de serveis.
L'any 2000 a Écutigny hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola elemental.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Écutigny a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Écutigny a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Joseph Guillemot

Joseph Guillemot (Le Daurat, 1 d'octubre de 1899 - Orador Sent Genès, 9 de març de 1975) va ser un atleta francès que va competir durant la dècada de 1920. Especialista en proves mig i llarg fons, en el seu palmarès destaquen dues medalles olímpiques.
La carrera atlètica de Guillemot va començar mentre servia en la Primera Guerra Mundial. Durant la guerra, en què va patir un accident que li va deixar el pulmó dret danyat per culpa del gas mostassa, va guanyar tots els campionats nacionals militars de cros que disputà.
El 1920 va guanyar el campionat nacional dels 5.000 metres, cosa que el va classificar pels Jocs Olímpics d'Anvers d'aquell mateix any. Als Jocs va disputar quatre proves del programa d'atletisme. Va guanyar la medalla d'or en els 5.000 metres, una cursa en què superà al gran favorit per a la victòria final, el finlandès Paavo Nurmi. Nurmi va córrer a un ritme elevat en la primera meitat de la cursa com una estratègia per esgotar els suecs Eric Backman i Rudolf Falk. Només Guillemot va poder seguir el seu ritme, i en el darrer revolt el va superar per guanyar l'or. En els 10.000 metres va quedar rere Nurmi, guanyant d'aquesta manera la plata. En la competició de cros per equips fou cinquè, mentre en la prova individual de cros hagué d'abandonar.
Posteriorment Guillemot va guanyar tres títols del Cros de les Nacions, un individual el 1922 i dos amb l'equip francès el 1922 i el 1926. Va guanyar el campionat nacional dels 5.000 metres en tres ocasions, però va es perdre els Jocs de 1924per una sèrie de desacords amb la Federació francesa d'atletisme.

## Millors marques

* 1.500 metres llisos. 4'02.4" (1920)
* 5.000 metres llisos. 14'55.6" (1920)
* 10.000 metres llisos. 31' 47.2" (1920)

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Joseph Guillemot Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 10 maig 2018].
* ↑ «Les héros oubliés de l'athlétisme – Avec Sports d'époque». Arxivat de l'original el 28 de juny 2017. [Consulta: 5 juliol 2016].
* ↑ «International Cross Country Championships. GBR Athletics.». [Consulta: 14 febrer 2011].
* ↑ Joseph Guillemot. trackfield.brinkster.net
# Colette Renard

Colette Renard (Ermont, 1 de novembre de 1924 - Saint-Rémy-lès-Chevreuse, 6 d'octubre de 2010) va ser una actriu i cantant francesa, de nom real Colette Lucie Raget.
Com a actriu, va destacar la seva interpretació del paper protagonista del musical Irma la douce, obra teatral que interpretà durant una dècada, i va actuar també en una quinzena de pel·lícules i telefilms. Va rebre, entre d'altres, el premi de l'Acadèmia Charles Cros, el premi Georges Brassens, el Gran Premi del President de la República i la Legió d'Honor. També va ser una cantant prolífica, amb més de 50 discos publicats.
Publicà les autobiografies Raconte-moi ta chanson (1998) i Ceux qui s'aiment: bloc-notes 1956-2006 (2006).

## Referències

* 1 2 «Colette Renard». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Manifest del Surrealisme

El Manifest del surrealisme, originalment i en francès Manifest du Surréalisme, és un text publicat el 15 d'octubre de 1924, escrit per André Breton, concebut originàriament com a prefaci de la col·lecció Poisson soluble. S'hi expliquen els objectius, el significat i la posició política del moviment surrealista.

## Context

En aquest manifest, a més, s'assenten les bases de l'automatisme psíquic com a mitjà d'expressió artística, que sorgeix sense la intervenció de l'intel·lecte.
Molt aviat el moviment s'apropa a la política i el 1927 Louis Aragon, Paul Éluard i Breton s'afilien al Partit Comunista, encara que la idea surrealista s'allunyarà molt aviat del comunisme oficial.
El 1928 Breton va publicar a París Le surréalisme et la peinture.

## Polèmica

Amb la publicació del Segon manifest surrealista (1929) va arribar la polèmica: Breton, líder, o més aviat "papa negre" del moviment surrealista, concretava la noció de surrealisme i afirmava que havia de caminar al costat de la revolució marxista (va ser membre del Partit Comunista Francès de 1927 a 1935), per tant, va excomunicar, va condemnar i va expulsar del grup tots aquells que no coincidien amb les seves idees.
Entre els expulsats es van trobar Roger Vitrac, Philippe Soupault, Antonin Artaud, Salvador Dalí i Robert Desnos.

## Referències

* ↑ André Breton. Manifestoes of surrealism. University of Michigan Press, 1 juny 1972. ISBN 978-0-472-06182-2 [Consulta: 16 setembre 2011].
* ↑ «Surrealismes. Obra gràfica de la Colección BBVA - Museu de Belles Arts de València - Generalitat Valenciana». [Consulta: 17 agost 2024].
# Diplomàtic

El diplomàtic és un funcionari d'un estat sobirà que exerceix la diplomàcia. Aquesta professió queda regulada en la Convenció de Viena sobre relacions diplomàtiques pot exercir-la en una missió diplomàtica, en una missió consular, davant un organisme internacional, en el ministeri de Relacions Exteriors al qual pertany o destacat davant qualsevol repartició estatal en l'interior del seu país. D'acord amb aquest element del dret internacional públic, hi ha funcions normals: protegir els interessos de l'estat acreditant a l'estat receptor; fomentar les relacions amistoses, exercir funcions consulars. Com a funcions excepcionals hi ha representar els interessos d'un tercer estat a l'estat receptor o representar un tercer estat que no tingui cap representació a l'Estat que el rep. Això passa per exemple quan petits estats per raons de costs. Dins els límits de la seva missió (hi ha, per exemple agregats econòmics, culturals o militars) representa l'estat del qual és originari, pot negociar amb l'estat receptor i ha d'informar el seu estat, per tots els mitjans lícits.

## Referències

* ↑ «Diplomàtic». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* eDiplomat.com (anglès)
# Rasa Polikevičiūtė

Rasa Polikevičiūtė (Panevėžys, 25 de setembre de 1970) va ser una ciclista lituana que fou professional del 2000 al 2008.
Es proclamà Campiona del món en ruta el 2001. Anteriorment ja havia guanyat tres medalles als Campionats del Món.
La seva germana bessona Jolanta també es dedica professionalment al ciclisme.

## Palmarès

* 1993
** 1a al Gracia Tour i vencedora d'una etapa
** 1a al Tour de Berlín i vencedora de 2 etapes
** Vencedora d'una etapa al Tour de l'Aude
* 1994
** 1a al Gran Premi del cantó de Zuric
** Vencedora de 2 etapes al Tour ciclista femení
* 1995
** Campiona de Lituània en ruta
** Campiona de Lituània en contrarellotge
** Vencedora d'una etapa al Tour de l'Aude
* 1997
** 1a a la Women's Challenge i vencedora d'una etapa
** Vencedora d'una etapa al Trofeu d'Or
** Vencedora d'una etapa al Tour de Feminin-Krásná Lípa
** Vencedora d'una etapa al Tour de Bretanya
* 1998
** 1a a la Volta a Suïssa i vencedora de 2 etapes
** Vencedora d'una etapa al Trofeu d'Or
** Vencedora d'una etapa al Gran Bucle
** Vencedora d'una etapa al Tour de Bretanya
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Mallorca
* 1999
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Suïssa
** Vencedora d'una etapa al Tour de Feminin-Krásná Lípa
* 2000
** Vencedora d'una etapa al Gran Bucle
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Suïssa
* 2001
** Campiona del món en ruta
* 2002
** Vencedora d'una etapa al Gran Bucle
* 2003
** Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedora d'una etapa al Gran Bucle
** Vencedora d'una etapa al Giro del Trentino
* 2008
** Vencedora d'una etapa al Gran Bucle

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it