OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fundació Antonio Gala per a Creadors Joves

La Fundació Antonio Gala per a Joves Creadors (Fundación Antonio Gala para Jóvenes Creadores) és una institució privada sense ànim de lucre, dedicada a fomentar la creació artística. Es troba inscrita en el Registre de Fundacions del Ministeri de Cultura d'Espanya, reconeixent així l'interès general dels seus fins.

## Història

Fundada per l'escriptor Antonio Gala a la ciutat de Còrdova, en 2002, té la seva seu en el Convent del Corpus Christi, construït en el segle xvii. El lema de la Fundació és un vers en llatí del Cantar dels cantessis: Posa em ut signaculum super cor tuum, la traducció del qual seria "Posa'm com un segell sobre el teu cor". El seu patrocinador principal és la Caixa d'Estalvis i Mont de Pietat de Còrdova, l'actual CajaSur.

## Activitats

La Fundació Antonio Gala convoca anualment unes vint places per a joves creadors d'entre divuit i vint-i-cinc anys en llengua castellana. Els artistes resideixen durant un any en la seu de la Fundació, on els artistes seleccionats són becats durant un any per a dedicar-se en llibertat i convivència als seus projectes literaris, musicals o plàstics. La Fundació no té professors, sinó que els artistes reben classes magistrals i la visita de creadors ja consagrats que els orienten i aconsellen.

## Referències

* ↑ Marti, Maria Hernandez «La Fundación Antonio Gala acoge e impulsa a 15 jóvenes artistas» (en castellà). El País [Madrid], 07-10-2002. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Carmen Calvo: "La Fundación Antonio Gala es renacentista"» (en castellà), 22-11-2002. [Consulta: 31 octubre 2024].
* ↑ Aumente, Carmen. ««La fundación lo es todo hoy para Antonio Gala, su mayor obra»» (en castellà), 26-04-2019. [Consulta: 31 octubre 2024].

## Enllaços externs

* Fundació Antonio Gala per a Creadors Joves - Lloc web oficial
# George Simpson (atleta)

George Simpson (Columbus, 21 de setembre de 1908 - Columbus, 2 de desembre de 1961) va ser un atleta estatunidenc, especialista en curses de velocitat, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on disputà dues proves del programa d'atletisme. Guanyà la medalla de plata en els 200 metres, rere Eddie Tolan, mentre en els 100 metres fou quart.
Fou el primer atleta en córrer les 100 iardes en 9.4 segons, però en emprar blocs de sortida el rècord no fou ratificat. Guanyà les 220 iardes dels campionats de la NCAA i AAU de 1930. El 1929 igualà, de manera no oficial, el rècord del món dels 200 metres.

## Millors marques

* 100 metres. 10.3" (1930)
* 200 metres. 21.0" (1929)

## Referències

* 1 2 3 George Simpson a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «United States Championships (Men 1876-1942)». [Consulta: 11 juliol 2020].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Esforç unitari

L'esforç unitari és la resistència interna d'un cos elàstic enfront de l'acció de forces exteriors. També es pot definir com la relació entre la força F aplicada a un material i la secció A sobre la qual s'aplica. És a dir la força aplicada per unitat de secció, per tant l'esforç es diferencia en dos peces del mateix material per la secció de la peça
          σ = F/A (MPa)
On:
    σ = Esforç unitari en N/mm² (MPa).
    F = Força aplicada en N.
    A = Secció inicial del material en mm².
Les unitats de l'esforç unitari són similars a les de la pressió: força/superfície. La unitat en el sistema internacional (SI), per tant, és la mateixa: el Pa (pascal): 1MPa = 1N/mm².

## Vegeu també

* Límit elàstic

## Notes

* ↑ Definició de l'esforç unitari en http://www.wikiteka.com/apuntes/mats/
* ↑ Fórmules d'esforç unitari en http://www.xtec.cat/~jsolson7/batx/materials2/assaig_materials.htm
# Pumpel·lyïta-(Fe²⁺)

La pumpel·lyita-(Fe²⁺) és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la pumpel·lyita. El nom va ser proposat el 1973 per la seva relació amb les altres espècies minerals del grup de la pumpel·lyita.

## Característiques

La pumpel·lyita-(Fe²⁺) és un silicat de fórmula química Ca₂Fe²⁺Al₂(Si₂O₇)(SiO₄)(OH)₂·H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Forma sèrie amb la julgoldita-(Fe²⁺).
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la pumpel·lyita-(Fe²⁺) pertany a «09.B - Estructures de sorosilicats amb grups barrejats de SiO₄ i Si₂O₇; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: al·lanita-(Ce), al·lanita-(La), al·lanita-(Y), dissakisita-(Ce), dol·laseïta-(Ce), epidota, epidota-(Pb), khristovita-(Ce), mukhinita, piemontita, piemontita-(Sr), manganiandrosita-(La), tawmawita, manganipiemontita-(Sr), ferrial·lanita-(Ce), clinozoisita-(Sr), manganiandrosita-(Ce), dissakisita-(La), vanadoandrosita-(Ce), uedaïta-(Ce), epidota-(Sr), al·lanita-(Nd), ferrial·lanita-(La), åskagenita-(Nd), zoisita, macfal·lita, sursassita, julgoldita-(Fe²⁺), okhotskita, pumpel·lyita-(Al), pumpel·lyita-(Fe³⁺), pumpel·lyita-(Mg), pumpel·lyita-(Mn²⁺), shuiskita, julgoldita-(Fe³⁺), clinozoisita, poppiïta, julgoldita-(Mg), ganomalita, rustumita, vesuvianita, wiluïta, manganovesuvianita, fluorvesuvianita, vyuntspakhkita-(Y), del·laïta, gatelita-(Ce) i västmanlandita-(Ce).

## Formació i jaciments

S'ha trobat en diferents indrets com ara Àustria, Bèlgica, Alemanya, Índia, Itàlia, Japó, Macedònia del Nord, Portugal, Rússia, Eslovàquia, el País Valencià, el Regne Unit i els EUA.

## Referències

* 1 2 «Pumpellyite-(Fe2+)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 desembre 2019].
# Hans-Georg Beyer

Hans-Georg Beyer (Stalinstadt, 3 de setembre de 1956) fou un jugador d'handbol alemany que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1970 i 1980. Era germà dels també esportistes olímpics Gisela Beyer i Udo Beyer.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol. En el seu palmarès també destaquen dues lligues de la República Democràtica Alemanya (1975, 1982) i la Copa d'Europa de 1982.

## Referències

* 1 2 «Hans-Georg Beyer Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 23 juliol 2019].
# Mundialet

El Mundialet va ser una competició internacional de futbol infantil que es va realitzar a Catalunya l'any 1982, coincidint amb la Copa del Món de Futbol de 1982 disputada a Espanya.

## Organització

El Mundialet va ser organitzat per la Generalitat de Catalunya, amb el patrocini de Motor Ibérica - Ebro, per promocionar el futbol infantil i alhora per fer difusió de la marca de Catalunya, aprofitant la celebració del Mundial Espanya 1982. La competició va tenir lloc entre el 26 de juny i el 8 de juliol en 120 seus distribuïdes per 38 comarques de Catalunya, amb la participació de 64 equips, que incloïen 1.260 jugadors nascuts entre 01/08/1966 i 31/07/1968.
Els equips convocats van ser 17 clubs dels estadis on es van jugar partits del Mundial Espanya 1982, 16 clubs estrangers, 29 seleccions comarcals i els equips Damm CF i CD Sant Gabriel. Finalment, el guanyador del torneig fou el Tahuichi de Bolívia, que va imposar-se a la final a l'equip d'Hongria per 3-1. Els 64 equips es van distribuir en 16 grups que van jugar el partit inaugural a Tremp, la Seu d'Urgell, Tàrrega, Montblanc, Tortosa, Reus, Igualada, Vic, Mataró, Figueres, Banyoles, Santa Coloma de Farners, Rubí i Barcelona.
Els setzens de final es van jugar el 2 de juliol. Els vuitens van ser el 3 de juliol. Els quarts de final, el 4 de juliol, van enfrontar el Betis i el Sevilla a Mollerussa (0-1), el Real Madrid i el Tahuichi a Tarragona (1-4), l'Hongria i l'Inter de Milà a Vic (2-0) i l'Olímpia i el Barcelona a Salt (0-0), que va guanyar l'Olímpia per penaltis.
Les semifinals van ser el 6 de juliol i van enfrontar Hongria i Olímpia a Lloret de Mar (2-0) i Tahuichi i Sevilla a Lleida (5-3). La final de consolació va ser el 7 de juliol a Vilobí d'Onyar entre el Sevilla i l'Olímpia. La final es va jugar el 8 de juliol a l'estadi Narcís Sala de Barcelona entre el Tahuichi i Hongria, i va quedar 3 a 1.
La classificació final va acabar així: Tahuichi, Hongria, Sevilla, Olímpia Paraguai, Real Madrid, Barcelona, Betis, Inter de Milà, Nàpols, Estrella Roja de Belgrad, Saragossa, Celta de Vigo, Sant Gabriel, St. Etienne, Vallès Occidental Sud, Tunis, Màlaga, Sao Paulo, Atlético de Madrid, Urgell i Garrigues, Vallès Oriental, Mèxic, Algèria, Hércules, Espanyol, Gironès, València, Vallès Occidental Nord, Mònaco, Baix Llobregat i Suïssa.

## Referències

* ↑ | La Vanguardia | 23 de juny de 1982
* ↑ | La Vanguardia | 3 de juliol de 1982
* ↑ | La Vanguardia | 4 de juliol de 1982
* ↑ | Mundo Deportivo | 5 de juliol de 1982
* ↑ | Mundo Deportivo | 5 de juliol de 1982
* ↑ | Mundo Deportivo | 7 de juliol de 1982
* ↑ | Mundo Deportivo | 9 de juliol de 1982
* ↑ | Mundo Deportivo | 9 de juliol de 1982
# Cleomella

Cleomella és un gènere de plantes angiospermes de la família de les cleomàcies (Cleomaceae). Són plantes natives d'Amèrica del Nord, des del Canadà central fins a Mèxic.

## Descripció

Són plantes herbàcies perennes o anuals, freqüentment pudents, habitualment de tiges erectes, però en alguns casos són decumbents. Les fulles acostumen a ser compostes, palmatífides amb tres folíols, tot i que en poden ser més. Les flors són petites, amb quatre pètals desiguals, convoluts i grocs. L'androceu, de vegades sobre un androginòfor, acostuma a tenir per 6 estams, en alguns casos 4. El fruit és una càpsula dehiscent.

## Taxonomia

Aquest gènere va ser publicat per primer cop l'any 1824 al primer volum de a l'obra Prodromus systematis naturalis regni vegetabilis, sive, Enumeratio contracta ordinum generum specierumque plantarum huc usque cognitarium, juxta methodi naturalis, normas digesta pel botànic suís Augustin Pyramus de Candolle (1778-1841).

### Espècies

Dins del gènere Cleomella es reconeixen les 22 espècies següents:
* Cleomella angustifolia Torr.
* Cleomella arborea (Nutt.) Roalson & J.C.Hall
* Cleomella brevipes S.Watson
* Cleomella californica (Greene) Roalson & J.C.Hall
* Cleomella hillmanii A.Nelson
* Cleomella jaliscensis E.Villegas & R.Delgad.
* Cleomella jonesii (J.F.Macbr.) J.C.Hall & Roalson
* Cleomella longipes Torr.
* Cleomella lutea (Hook.) Roalson & J.C.Hall
* Cleomella mexicana Moc. & Sessé ex DC.
* Cleomella multicaulis (DC.) J.C.Hall & Roalson
* Cleomella obtusifolia Torr. & Frém.
* Cleomella oxystyloides Roalson, J.C.Hall & Riser
* Cleomella palmeri (A.Gray) J.C.Hall & Roalson
* Cleomella palmeriana M.E.Jones
* Cleomella parviflora A.Gray
* Cleomella perennis Iltis
* Cleomella platycarpa (Torr.) Roalson & J.C.Hall
* Cleomella plocasperma S.Watson
* Cleomella refracta (Engelm.) J.C.Hall & Roalson
* Cleomella serrulata (Pursh) Roalson & J.C.Hall
* Cleomella sparsifolia (S.Watson) J.C.Hall & Roalson

### Sinònims

Els següents noms científics són sinònims heterotípics de Cleomella:
* Isomeris Nutt.
* Isopara Raf.
* Oxystylis Torr. & Frém.
* Peritoma DC.
* Wislizenia Engelm.

## Referències

* 1 2 3 «Cleomella DC.» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 13 octubre 2024].
* ↑ Kersi, 2003, p. 47.
* ↑ «Cleomella DC.» (en anglès). International Plant Names Index, The Royal Botanic Gardens, Kew, Harvard University Herbaria & Libraries and Australian National Botanic Gardens. [Consulta: 13 octubre 2024].

## Bibliografia

* Kers, L.E.. «Capparaceae». A: K. Kubitzki i C. Bayer. The Families and Genera of Vascular Plants (en anglès). vol. V. Springer, 2003, p. 36-56. ISBN 978-3-540-42873-9.
# Ambaixadors d'Israel davant les Nacions Unides

El Representant Permanent d'Israel davant les Nacions Unides és l'ambaixador de facto d'Israel a les Nacions Unides, amb el rang i l'estatus d'Ambaixador Extraordinari i Plenipotenciari.
| # | Nom | Anys de servei | Secretari General de Nacions Unides | Primer Ministre d'Israel |
| 1 | Abba Eban | 1949 - 1959 | Trygve Lie, Dag Hammarskjöld | David Ben-Gurion, Moshe Sharett |
| 2 | Michael Comay | 1960 - 1967 | U Thant | David Ben-Gurion, Levi Eshkol |
| 3 | Gideon Rafael | 1967 - 1968 | U Thant | Levi Eshkol |
| 4 | Yosef Tekoa | 1968 - 1975 | U Thant, Kurt Waldheim | Levi Eshkol, Golda Meir, Yitzhak Rabin |
| 5 | Chaim Herzog | 1975 - 1978 | Kurt Waldheim | Yitzhak Rabin, Menahem Begin |
| 6 | Yehuda Blum | 1978 - 1984 | Kurt Waldheim, Javier Pérez de Cuéllar | Menahem Begin, Yitzhak Shamir |
| 7 | Benjamin Netanyahu | 1984 - 1988 | Javier Pérez de Cuéllar | Yitzhak Shamir, Ximon Peres |
| 8 | Johanan Bein | 1988 - 1990 | Javier Pérez de Cuéllar | Yitzhak Shamir |
| 9 | Yoram Aridor | 1990 - 1992 | Javier Pérez de Cuéllar, Boutros Boutros-Ghali | Yitzhak Shamir |
| 10 | Gad Yaacobi | 1992 - 1996 | Boutros Boutros-Ghali | Yitzhak Rabin, Ximon Peres |
| 11 | Dore Gold | 1996 - 1999 | Boutros Boutros-Ghali, Kofi Annan | Benjamin Netanyahu |
| 12 | Yehuda Lancry | 1999 - 2002 | Kofi Annan | Ehud Barak, Ariel Xaron |
| 13 | Donen Gillerman | 2002 - 2008 | Kofi Annan, Ban Ki-moon | Ariel Xaron, Ehud Olmert |
| 14 | Gabriela Shalev | 2008 - 2010 | Ban Ki-moon | Ehud Olmert |
| 15 | Meron Reuben | 2010-2011 | Ban Ki-moon | Binyamin Netanyahu |
| 16 | Ron Prosor | 2011-2015 | Ban Ki-moon | Binyamin Netanyahu |
| 17 | Danny Danon | 2015- | Ban Ki-moon | Binyamin Netanyahu |

## Referències

* ↑ Permanent Mission of Israel to the United Nations (en anglès). United Nations Development Programme (UNDP).
* ↑ Klompas, Aviva. Speaking for Israel: A Speechwriter Battles Anti-Israel Opinions at the United Nations (en anglès). Simon and Schuster, 2019-09-24. ISBN 978-1-5107-4392-2.
# Georges Anthony

Georges Anthony (valor desconegut, valor desconegut - valor desconegut, valor desconegut) fou un remer belga que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on disputà dues proves del programa de rem. En la de dos amb timoner, formant equip amb Léon Flament i François de Coninck guanyà la medalla de bronze, mentre en el vuit amb timoner quedà eliminat en sèries. En ambdues proves fou el timoner de l'embarcació.

## Referències

* ↑ «Georges Anthony Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 30 de novembre 2009. [Consulta: 4 agost 2018].
# Puig de Guèmol

El Puig de Guèmol és un cim de 207 metres que es troba al municipi de Banyoles, a la comarca del Pla de l'Estany.
# Hans-Joachim Hannemann

Hans-Joachim Hannemann (valor desconegut, 5 d'abril de 1915 - valor desconegut, 6 de març de 1989) fou un remer alemany que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla de bronze en la prova del vuit amb timoner del programa de rem. En el seu palmarès també destaca la medalla d'or al Campionat d'Europa de rem de 1938 i nombrosos campionats nacionals.

## Referències

* 1 2 «Hans-Joachim Hannemann Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2011-08-20. [Consulta: 13 març 2019].
* ↑ «Rudern – Europameisterschaften (Herren – Achter)» (en alemany). Sport Komplett. [Consulta: 25 abril 2018].
# Xavier Arbós Marín

Xavier Arbós Marín (Barcelona, 1954) és catedràtic de dret constitucional de la Universitat de Barcelona, director de l'Institut d'Estudis de l'Autogovern des d'octubre de 2024.
És llicenciat i doctorat en dret per aquesta universitat, i diplomat en estudis avançats per l'Institut d'Estudis Polítics de París. Ha estat becari «Jean Monnet» a l'Institut Universitari Europeu de Florència i degà de la Facultat de Dret de la Universitat de Girona. La seva tesi doctoral, publicada el 1986, va ser La idea de nació en el primer constitucionalisme espanyol.
El 2024 fou nomenat director de l'IEA, en substitució de Joan Ridao.

## Referències

* 1 2 Rojas, Carlos. «El joc de cadires de l'economia catalana: les empreses aposten per estratègia i expansió». Via Empresa, 18-10-2024. [Consulta: 18 octubre 2024].
* ↑ «Xavier Arbós Marín». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].
# Georges Berthet

Georges Berthet (francès: Georges Camille Jules Olivier Berthet) (Les Rousses, 18 de setembre de 1903 - Morez, 14 d'agost de 1979) fou un esquiador francès que va competir durant la dècada del 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de Chamonix, on va guanyar la medalla de bronze en la prova de patrulla militar per equips, formant equip amb André Vandelle, Camille Mandrillon i Maurice Mandrillon.

## Referències

* ↑ «Georges Berthet Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 3 de gener 2012. [Consulta: 8 desembre 2017].
# Tossal de la Guilla

El Tossal de la Guilla és una muntanya de 1.853 metres que es troba al municipi de Lles de Cerdanya, a la comarca de la Baixa Cerdanya.
# Hans-Jürgen Veil

Hans-Jürgen Veil (Ludwigshafen, 2 de desembre de 1946) és un ex-lluitador alemany, especialista en lluita grecoromana, que va competir sota bandera de la República Federal Alemanya durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics de Múnic, on guanyà la medalla de plata en la prova del pes gall del programa de lluita grecoromana. Quatre anys més tard, als Jocs de Mont-real, va disputar, sense sort, la mateixa prova. En el seu palmarès també destaquen tres campionats nacionals del pes gall.

## Referències

* ↑ «Hans-Jürgen Veil Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 19 novembre 2019].
* ↑ Veil Hans Jürgen, Ringer-datenbank.de
# Patinatge artístic als Jocs Olímpics d'hivern de 1980 - Dansa

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1980 celebrats a la ciutat de Lake Placid (Estats Units) es disputà una prova en categoria mixta de dansa, que formà part del programa oficial dels Jocs.
Les proves es disputaren entre els dies 18 i 20 de febrer de 1980 a l'Olympic Center.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 24 patindors de 8 comitès nacionals diferents.
| Àustria (2) Canadà (2) Estats Units (4) Hongria (2) | RFA (2) Regne Unit (4) Txecoslovàquia (2) Unió Soviètica (6) |

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Unió Soviètica Natalia Linichuk Gennadi Karponossov | Hongria Krisztina Regöczy Andras Sallay | Unió Soviètica Irina Moiseeva Andrei Minenkov |

## Resultats

| Posició | Nom | CON | PC | PL | Punts | Places |
| 1 | Natalia Linichuk Gennadi Karponossov | Unió Soviètica | 1 | 2 | 205.48 | 13 |
| 2 | Krisztina Regöczy Andras Sallay | Hongria | 2 | 1 | 204.52 | 14 |
| 3 | Irina Moiseeva Andrei Minenkov | Unió Soviètica | 3 | 3 | 201.86 | 27 |
| 4 | Liliane Rehakova Stanislav Drastich | Txecoslovàquia | 4 | 4 | 198.02 | 39 |
| 5 | Jayne Torvill Christopher Dean | Regne Unit | 5 | 5 | 197.12 | 42 |
| 6 | Lorna Wighton John Dowding | Canadà | 6 | 6 | 193.80 | 54 |
| 7 | Judy Blumberg Michael Seibert | Estats Units | 7 | 7 | 190.30 | 66 |
| 8 | Natalia Bestemianova Andrei Bukin | Unió Soviètica | 9 | 9 | 188.18 | 75 |
| 9 | Stacey Smith John Summers | Estats Units | 8 | 8 | 188.38 | 75 |
| 10 | Henriette Fröschl Christian Steiner | RFA | 10 | 10 | 178.38 | 94 |
| 11 | Susanne Handschmann Peter Handschmann | Àustria | 11 | 11 | 177.78 | 96 |
| 12 | Karen Barber Nicky Slater | Regne Unit | 12 | 12 | 176.92 | 104 |
# Mario Bezares

Mario Bezares (Santo Domingo Zanatepec, 11 de febrer de 1959) Mario Rodríguez Bezares (Santo Domingo Zanatepec, 11 de febrer de 1959), conegut com a Mario Bezares o Mayito, és un presentador, comediant i actor de televisió mexicà. És conegut per la seva participació, juntament amb Paco Stanley, en programes de televisió com Pácatelas! i Una darrere l'altra; així com pel seu ball denominat "el gallinazo", sent un hit musical al seu moment.
# Georges Lumpp

Georges Joseph Lumpp (La Guiche, Saona i Loira, 18 de setembre de 1874 – 1934) va ser un remer francès que va competir cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà una medalla de plata en la prova de quatre amb timoner com a membre de l'equip Club Nautique de Lyon.

## Referències

* ↑ «Georges Lumpp Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 9 d’octubre 2011. [Consulta: 18 setembre 2015].
# Ethel Skakel Kennedy

Ethel Skakel Kennedy (anglès: Ethel Kennedy) (Chicago, 11 d'abril de 1928 - Boston, 10 d'octubre de 2024) fou una celebritat i esposa de Robert F. Kennedy. Els seus pares eren Ann Brannack, catòlica, i George Skakel, protestant. Fou criada en la religió catòlica al poble de Greenwich (Connecticut). El seu pare fou el fundador de la companyia Great Lakes Carbon Corporation, la qual està relacionada amb la indústria de l'acer. Robert i Ethal van comprometre's el 1950 i es casaren el 17 de juny del mateix any.

## Referències

* ↑ Garcia, Iñaki. «Així viu l'última supervivent del clan Kennedy, l'estimada esposa de Robert Kennedy», 04-06-2022. [Consulta: 11 octubre 2024].
* ↑ (http://www.glcarbon.com/)
* ↑ «Mor Ethel Kennedy, la matriarca de la família, als 96 anys», 10-10-2024. [Consulta: 11 octubre 2024].
# Gurla Mandhata

El Gurla Mandhata, també conegut com a Naimona'nyi o Memo Nani (xinès: 納木那尼峰) és el pic més alt del Nalakankar Himal, una serralada secundària de l'Himàlaia. Es troba al Comtat de Burang, a la prefectura de Ngari, a la Regió Autònoma del Tibet, a la Xina, prop de l'extrem nord-occidental de Nepal. Es tracta del 34è pic més alt del món, tenint en compte un tall prominent d'uns 500 metres. Es troba dins de l'altiplà tibetà -quan la major part dels pics amb una altura similar, excepte el Shisha Pangma, el 14è. pic més alt del món, es troben a prop o fora dels marges de l'altiplà- i relativament allunyat d'altres pics de més de 7.500 msnm. Està situat aproximadament a l'altre costat del llac Manasarovar des de la muntanya sagrada del Kailāsh. Es diu que el seu nom tibetà, Naimona'nyi, prové de naimo = herba medicinal, na = negre i nyi = lloses apilades, resultant, "la muntanya de lloses apilades d'herbes medicinals negres".

## Història de les ascensions

El 1905, Tom George Longstaff, acompanyat de dos guies i sis portejadors, va intentar ascendir el Gurla Mandhata pel sud-oest. Van haver de tornar quan es trobaven a uns 7.000 msnm després d'haver sofert un devessall i haver trobat altres dificultats. Va ser un important assoliment per a aquell temps, especialment per la reduïda mida del grup; en aquell temps ningú havia aconseguit els 7.000 metres a tot el món, la qual cosa va suposar un rècord per aquell temps. En 1936 va haver-hi un altre intent d'ascensió fallit, per part de l'aventurer austríac Herbert Tichy, que va haver d'abandonar a 7200 msnm.
La primera ascensió amb èxit la va aconseguir un equip xinès-japonès liderat per Katsutoshi Hirabayashi, seguint la ruta nord, el maig de 1985. Des de llavors, han aconseguit ascendir amb èxit sis expedicions, mentre que altres dues no van aconseguir el pic.
El 1997, una expedició formada per Quinn Simons, Soren Peters i el seu guia, Charlie Fowler, van intentar pujar per la via de la cara nord, per la qual mai ningú havia aconseguit ascendir amb èxit. Després de diverses tempestes i altres dificultats, el grup va haver de fer marxa enrere. El seu descens va acabar en una caiguda d'uns 450 metres en la cara nord. Fowler va resultar lleugerament ferit, mentre que Simons i Peters van sofrir greus congelacions en les seves extremitats.
La ruta d'ascensió estàndard puja pel costat oest de la muntanya, ascendint per la glacera Chaglung'mlungha fins a l'altiplà del seu cim. La majoria de les expedicions trien arribar a la muntanya amb jeeps, ja sigui des de Lhasa, al Tibet, o des de Kàtmandu, a Nepal. No obstant això, hi ha una ruta alternativa per arribar a la muntanya que comença en el llogaret de Simikot, en l'oest del Nepal, en el districte de Humla, i es dirigeix cap al nord seguint el curs del riu Karnali, entrant en el Tibet, Xina, per la localitat de Sher. En aquest punt, els jeeps ascendeixen en adreça nord per Burang, fins al campament base.

## Referències

* 1 2 American Alpine Journal
* ↑ Himalayan Index.
* ↑ Himalayan Index
* ↑ American Alpine Journal