OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Claudi de Rialp Navinés

Claudi de Rialp Navinés (Barcelona, 1862 – 1949) fou un publicista i dirigent esportiu relacionat amb el ciclisme.
L'industrial barceloní i conseller de l'Ajuntament de Barcelona, practicant d'automobilisme, tennis i ciclisme,va fundar el 1884 el Club Velocipèdic a Barcelona i el 1891 el setmanari El Ciclista, que portava el subtítol de ‘revista d'esport nacional i estranger' i feia d'òrgan oficial d'aquesta societat. Va intentar fundar la Unió Velocipèdica de l'Est per agrupar les societats ciclistes de Catalunya, Aragó, València i les Balears, però al no aconseguir-ho, el 1895 liderà la fundació de la Unió Velocipèdica Espanyola (UVE) organisme antecedent de la Federació Catalana de Ciclisme i secundà Josep Barunat com a primer president. Fou el segon president de l'entitat, que encapçalà durant dues etapes (1899-1901 i 1910-1914). Amb el temps s'organitzà en el seu record el Trofeu Claudi Rialp amb motiu de la cursa ciclista Barcelona-Andorra.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives Catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
# Comissió dels Onze

La Comissió dels Onze fou la delegació encarregada d'elaborar un projecte d'Estatut d'Autonomia de les Illes Balears de 1983, en el marc de la Constitució Espanyola de 1978. Fou constituïda per iniciativa de Jeroni Albertí, president del Consell General Interinsular, el 3 de juliol de 1980. Era integrada per onze membres, designats per les forces polítiques amb representació en els consells insulars.
En formaren part, Rafel Gil Mendoza, Lluís Pinya, Joan Josep Ribas i Francesc Tutzó, per la Unió de Centre Democràtic (UCD); Gregori Mir i Félix Pons Irazazábal, pel Partit Socialista Obrer Espanyol; Damià Ferrà-Ponç, pel Partit Socialista de Mallorca; Andreu Murillo, pel Partit Socialista de Menorca; Ignasi Ribas Garau, pel Partit Comunista de les Illes Balears; Josep Cañellas Fons, per Aliança Popular, i Vicent Ferrer Castelló, pels Independents al Consell d'Eivissa i Formentera.
L'objectiu era aconseguir el màxim consens sobre el futur Estatut d'autonomia. Foren matèries particularment polèmiques la representació proporcional o paritària i la figura institucional dels consells insulars. Celebrà sessions, de periodicitat setmanal, a la seu del Consell General Interinsular, de Palma. No aconseguí el consens, que era la seva raó fonamental; i perdé la seva funcionalitat quan la crisi de la UCD i el cop d'estat del 23 de febrer de 1981 imposaren una girada radical en l'elaboració dels estatuts d'autonomia. La recerca del consens fou abandonada i substituïda pels acords entre la UCD i el PSOE.
Fou dissolta, per decisió de Jeroni Albertí, el 8 de maig de 1981. El 15 de juliol del mateix any, Jeroni Albertí (UCD) i Fèlix Pons (PSOE) arribaren a un acord sobre l'Estatut d'autonomia per a les Illes Balears. Així, fou constituïda l'Assemblea Mixta de Parlamentaris de Balears i Consellers, que impulsà l'elaboració de l'Estatut, per la via de l'article 143, aprovat per les Corts Generals el 1983. El 2003 va rebre la Medalla d'Or de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears.
# Comissió fallera

Una comissió fallera és una associació de persones que s'unix amb l'objectiu de plantar una falla.
En el cas de la majoria d'entitats censades en Junta Central Fallera tenen un nom que normalment coincidix amb l'encreuament de carrers on es planta el cadafal faller, per exemple la falla Almirall Cadarso-Comte Altea es troba on els carrers de l'Almirall Cadarso i del Comte Altea es creuen. Tenen també un emblema que sol reproduir trets característics de l'imaginari valencià, la senyera valenciana el rat-penat, la barraca o el foc i el llorer. Algunes comissions també tenen himne propi.

## Organització

Les comissions falleres solen tenir uns estatuts aprovats per la majoria dels fallers i s'organitzen al voltant d'una Junta Directiva formada pel President i quants fallers més establisquen els estauts. De manera general hi han delegats que s'encarreguen de cadascuna de les diferents àrees; esports, dona, infantils, festejos, tresoreria. Les juntes se solen reunir una vegada per setmana i tracten diversos temes que repercutixen en l'organització de l'associació, la presentació, l'organització de la setmana fallera, la tria de la Fallera Major, etc. Hi ha juntes generals on poden participar tots els fallers.

## Actes

Les comissions falleres organitzen la gran majoria dels actes que es fan durant l'any faller. Des de mitjans d'octubre a febrer tenen llocs esdeveniments com la presentació d'esbossos, la presentació de la Fallera Major i de la Fallera Major infantil. Es fan berenars per als xiquets i sopars per als majors que es fan de manera general el mateix dia de la junta general. A més a més moltes vegades durant l'any se celebren altres esdeveniments com ara Sant Joan, Halloween, Carnavals, el Nadal o el Dia de Reis.
Les comissions falleres solen contribuir, si no organitzar, a la il·luminació artística durant el Nadal i il·luminen els carrers durant les festes falleres.

## Criticismes

Alguns veïns que tenen pròxim un casal faller es queixen que les comissions fan molt de soroll durant l'any i que es deurien limitar a fer festa només durant la setmana fallera. Això ha motivat que alguns veïns de casals fallers hagen denunciat estos demanant-ne, fins i tot, la seua closa.

## Vegeu també

* Casal faller
* Falles
* Casal

## Referències

* ↑ Notícia de la Plataforma Estatal contra el Soroll «Ruido y Violencia Acústica (PEACRAM) - Gandía: Una juez suspende actividad de casal fallero en Gandia por generar ruido - Valencia - Artículos». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 24 gener 2008].
# Christ Church

«Christ Church o Christchurch» té aquests significats:
* Catedral de Christ Church, Catedral de la Santíssima Trinitat seu de la diòcesi de Dublín i Glendalough (Irlanda)
* Christ Church College, un dels col·legis més importants de la Universitat d'Oxford, Anglaterra
* Christchurch, ciutat de Nova Zelanda a l'est de l'Illa Sud, en la província de Canterbury, al sud de la capital, Wellington
# Comayagüela

Comayagüela juntament amb Tegucigalpa conformen el Districte Central, creat el 30 de gener de 1937 mitjançant Decret No. 53, ambdues ciutats es van convertir en una entitat política compartint el títol de Capital d'Hondures.
Comayagüela és un diminutiu de Comayagua. Va ser poblada a mitjans del segle xvi per indígenes d'origen lenca, vinguts de diferents rumbs del país; establint-se primer com a quatre llegües al nord-oest de Tegucigalpa, a la Muntanya de Jutiapa, venint després a habitar el lloc anomenat Toncontín (ball indígena).
Comayagüela està situada al peu del turó El Picacho d'uns 1.240 msnm en una conca formada pel Riu Gran o Choluteca. Juntament amb Tegucigalpa, constitueixen la capital d'Hondures. Mentre Tegucigalpa es troba al marge dret del riu Gran o Choluteca, Comayagüela està en el sector occidental de la ciutat i propera a l'aeroport. Ambdues ciutats es localitzen en el municipi del Districte Central, seu constitucional del Govern de la República d'Hondures.
Els sectors industrials més importants de la ciutat són el comerç, la construcció, els serveis, el tèxtil, el sucre i el tabac.

## Referències

* ↑ Decret 53 de l'article reformat 179 de la Constitució d'Hondures de 1936.
* ↑ "ARTICLE 8. Les ciutats de Tegucigalpa i Comayagüela, conjuntament, constitueixen la capital de la República". Constitució d'Hondures de 1982, Decret No. 131 de l'11 de gener de 1982

## Enllaços externs

* Mapa de satèl·lit de Tegucigalpa Arxivat 2007-07-02 a Wayback Machine.
* Mapa Interactiu de Tegucigalpa Arxivat 2019-03-29 a Wayback Machine.
* AlcaldíaDeTegucigalpa.com Arxivat 2019-05-31 a Wayback Machine.
# Colibrí de collar blanc

El colibrí de collar blanc (Phlogophilus hemileucurus) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita la selva humida als turons andins del sud-oest de Colòmbia, est de l'Equador i nord-est del Perú.
# Colibrí de capell blanc

El colibrí de capell blanc (Microchera albocoronata) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) i única espècie del gènere Microchera (Gould, 1858) propi d'Amèrica Central.

## Hàbitat i distribució

Habita la selva humida i vegetació secundària als turons i terres baixes des del sud d'Hondures fins al centre de Panamà.

## Referències

* ↑ «Colibrí de capell blanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Conferència d'Accra

La Conferència d'Accra va ser la primera conferència d'estats independents de l'Àfrica. Es va celebrar a Ghana entre el 15 i el 22 d'abril de 1958 amb la presència de huit dels nous estats africans independents aleshores, Líbia, Marroc, Sudan, Tunísia, la República Àrab Unida, Etiòpia, Ghana i Libèria.
Es van condemnar el colonialisme i el racisme, es va reafirmar el principi de cooperació econòmica i cultural africana i hi foren ratificats unànimement els principis de la conferència de Bandung del 1955.

## Referències

* 1 2 Johnson, Carol A. «Conferences of Independent African States». International Organization, 16, 2, 1962/ed, pàg. 426–429. DOI: 10.1017/S0020818300011152. ISSN: 1531-5088.
* 1 2 «Conferència d'Accra». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Clàssica Fèmines de Navarra

La Clàssica Fèmines de Navarra és una cursa professional femenina de ciclisme en ruta d'un dia que es disputa anualment per la comunitat autònoma de Navarra. És una de les dues competicions d'un dia que es celebren a Navarra sota el nom en anglès de Navarra Women's Elite Classics.
La primera edició es va disputar al 2019 i fou guanyada per la ciclista australiana Sarah Roy.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2019 | Sarah Roy | Maria Martins | Marta Lach |
| 2020 | Annemiek van Vleuten | Elisa Longo Borghini | Maria Giulia Confalonieri |
| 2021 | Arlenis Sierra Cañadilla | Ruth Winder | Annemiek van Vleuten |
| 2022 | Veronica Ewers | Ane Santesteban González | Kristen Faulkner |
| 2023 | Riejanne Markus | Tamara Balabolina | Ella Wyllie |
| 2024 | Hannah Ludwig | Arlenis Sierra Cañadilla | Shirin van Anrooij |

## Referències

* ↑ «Sarah Roy se impone en la Clásica Féminas de Navarra» (en castellà). esciclismo.com, 01-08-2019. [Consulta: 14 maig 2022].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Consell Regional de Neve Midbar

El Consell Regional de Neve Midbar (en hebreu: מועצה אזורית נווה מדבר) (transliterat: Moatza Azorit Neve Midbar) (en àrab: المجلس الإقليمي واحة) (transliterat: Majlis Iqlimi Neve Midbar) és un dels dos consells regionals beduïns formats en el desert del Nègueb. El Consell Regional de Neve Midbar es troba en el desert del Nègueb, al nord-oest d'Israel i està poblat pels beduïns del Nègueb. Hi ha quatre comunitats reconegudes en el Consell Regional de Neve Midbar: Abu Talul, Abu Qrenat (Abu Quraynat), Qasr al-Sir, Bir Hadaj. Aquestes comunitats eren habitades per gairebé 10.000 persones (en 2013) amb Bir Hadaj sent la més gran d'elles. Hi ha un gran nombre de beduïns que viuen en llogarets no reconeguts per l'estat.

## Referències

* ↑ «www.nevemidbar.org.il/». Arxivat de l'original el 2017-12-28. [Consulta: 28 desembre 2017].
# Consell Superior de la Justícia d'Andorra

El Consell Superior de la Justícia d'Andorra és l'òrgan de representació, govern i administració de l'organització judicial a Andorra i vetlla per la independència i el bon funcionament de la justícia. Nomena els Batlles, Magistrats i Secretaris Judicials i exerceix la funció disciplinària; i d'ençà l'1 de juliol del 2004 nomena també als funcionaris i agents de l'Administració de Justícia. També designa, d'entre els Batlles i Magistrats que hagin estat nomenats, els Presidents del Tribunal de Batlles, del Tribunal de Corts i del Tribunal Superior de Justícia.
El Consell Superior de la Justícia es compon de cinc membres designats entre andorrans majors de vint-i-cinc anys i coneixedors de l'Administració de Justícia, un per cada copríncep, un pel Síndic General, un pel cap de Govern i un pels Magistrats i Batlles. El mandat del membres del Consell Superior de la Justícia és de sis anys, sense possibilitat d'exercir-lo més d'una vegada consecutiva.
El membre nomenat pel Síndic General és el President nat del Consell Superior de la Justícia i ostenta la seva representació. Entre els membres que componen el Consell s'elegeix un vicepresident i un membre-secretari.

## Presidents

* Josep Marsal Riba (25 d'octubre de 1993)
* Marc Vila Riba (28 d'octubre de 1999)
* Lluís Montanya Tarrés (26 d'octubre de 2005)
* Enric Casadevall Medrano (4 de novembre de 2011)
* Josep Maria Rossell Pons (14 de novembre de 2023)

## Referències

* ↑ https://www.justicia.ad/consell-superior/
* «Llei qualificada de la Justícia». Butlletí Oficial del Principat d'Andorra, Núm. 51 - any 5, 28-09-1989, pàg. 864-876 [Consulta: 3 febrer 2014].
* «Coneix el Consell Superior de la Justícia». Consell Superior de la Justícia. Arxivat de l'original el 21 de febrer 2014. [Consulta: 3 febrer 2014].

## Enllaços externs

* Consell Superior de la Justícia
# Consell Suprem de Guerra

El Consell Suprem de Guerra fou el comandament militar central creat pel primer ministre britànic David Lloyd George per coordinar les estratègies militars aliades durant la Primera Guerra Mundial. Fou creat el novembre de 1917, després de la batalla de Caporetto, i estava situat físicament a Versalles.
En el Consell cada una de les potències aliades tenia un representant. El representant francès fou Ferdinand Foch, substituït posteriorment per Maxime Weygand i Josep Joffre. Els representants britànics foren William Robertson i després Henry Hughes Wilson. Itàlia fou representada per Luigi Cadorna i els Estats Units per Tasker H. Bliss.

## Referències

* ↑ French, D., «Caporetto, Cambrai, and the Supreme War Council», The Strategy of the Lloyd George Coalition, 1916–1918 (Oxford, 1995; edició en línia, Oxford Academic, 3 octubre 2011), https://doi.org/10.1093/acprof:oso/9780198205593.003.0007,consulta: 12 novembre 2023. (anglès)
* ↑ «United States Army in the World War 1917-1919» (en anglès). Policy-Forming Documents American Expeditionary Forces, 1948. [Consulta: 12 novembre 2023].
# Coll de Pradelles

El Coll de Pradelles és un coll situat a 1.990,3 m alt d'un contrafort nord del Cim de Coma Morera, de la carena axial dels Pirineus, situat entre els termes comunals d'Oceja i de Vallcebollera, tots dos de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord.
Està situat al sud-est del terme d'Oceja i al sud-oest del de Vallcebollera, en un contrafort al nord del Cim de Coma Morera. És al nord-oest del Bosc de les Fonts, al sud-est de la Serra dels Lladres.
El Coll de Pradelles és un dels indrets de pas habituals en les rutes excursionistes dels Pirineus a l'Alta Cerdanya.

## Referències

* ↑ El Coll de Pradelles en els ortofotomapes de l'IGN
# Coll de Pradell (la Coma i la Pedra)

El Coll de Pradell és una collada de la serra del Verd situada a 2.072,0 m. d'altitud entre el Cap d'Urdet (al nord) i el Pujalt (al sud). Comunica la capçalera de la Ribera de Cal Canonge (municipi de la Coma i la Pedra) a ponent i la del Torrent de Font de Tomàs (municipi de Gòsol) a llevant. És, per tant, punt fronterer entre aquests dos termes municipals i, ensems, entre les comarques del Berguedà i el Solsonès.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ «Coll de Pradell (la Coma i la Pedra)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Color càlid i fred

El color càlid i fred és una oposició en teoria del color que va aparèixer a partir del segle xviii en l'anàlisi de les pintures europees per definir l'efecte que provocaven determinats colors en l'espectador. Així, els tons relacionats amb el verd o el blau són freds mentre que els colors relacionats amb el vermell o el groc són càlids. Curiosament, és una sensació oposada a la temperatura de color real, ja que les estrelles que emeten més calor són blaves i no grogues o vermelles. La distinció ha passat a la cultura popular, per exemple en l'aixeta, on el vermell indica aigua calenta i el blau aigua freda.
Es considera que el color més fred és el blau fosc, que s'assimila al cel de nit, similar al negre, o al fons del mar, elements naturals que s'associen a la sensació de fred. Hi ha polèmica entre els artistes, en canvi, sobre quin és el color més càlid, alguns indiquen el vermell per la seva força (és el que ha acabat imperant a la cultura popular com a símbol d'alta temperatura) i d'altres el groc, lligat a la llum.

## Calidesa de color i noms

No totes les llengües es refereixen als colors càlids i freds amb els mateixos termes. Segons la teoria evolucionària dels noms del color de Kay, si un idioma té només tres paraules per designar color, aquestes equivaldran al color negre, blanc i vermell, que apareix així com el més bàsic. Posteriorment emergeix el contrast entre el verd i el groc i més endavant una paraula específica per al blau. I tampoc totes les llengües agrupen aquests contrastos de la mateixa forma.
Respecte als colors freds existeixen les següents possibilitats:
* distinció entre blau i verd com a tons essencials (amb variants o no)
* no hi ha distinció entre blau i verd, que es designen amb un sol mot (l'opció més freqüent entre les llengües)
* els colors freds s'assimilen a colors foscos i reben un nom com el negre
* hi ha un mateix terme que engloba els colors freds i el groc en oposició al bàsic vermell
* El blau se separa d'un terme que designa alhora verd-groc, entesos com a colors càlids
Respecte als colors càlids s'observen les següents variacions:
* es diferencia entre tons de groc i de vermell, l'opció més comuna
* s'associen tots els colors càlids amb un sol terme
Atès que el vermell és un color més bàsic, no existeix cap llengua coneguda que separi els colors freds i en canvi designi els colors càlids amb un sol terme.

## Referències

* ↑ Mc Evoy, Bruce. «Color temperature». Watercolors. [Consulta: 10 agost 2016].
* ↑ Kay, Paul. «Number of Non-Derived Basic Colour Categories». The World Atlas of Language Structures Online.. Max Planck Institute for Evolutionary Anthropology.. [Consulta: 10 agost 2016].
# Joseph Cludts

Joseph Cludts (1896 - valor desconegut) va ser un waterpolista i nedador belga que va competir durant la dècada de 1920.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va disputar la prova de relleus 4x200 metres lliures del programa de natació. Quedà eliminat en sèries. Quatre anys més tard, als Jocs de París, va guanyar la medalla de plata en la competició de waterpolo.
Com a nedador guanyà 4 campionats nacionals en diferents distàncies.

## Referències

* 1 2 3 «Joseph Cludts Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 11 desembre 2017].
# Pitecins

Els pitecins (Pitheciinae) són una subfamília de micos del Nou Món. Formen la família dels pitècids juntament amb els cal·licebins. Aquests primats viuen a la conca amazònica, en una regió que s'estén des del sud de Veneçuela fins al nord de Bolívia. Són primats de mida mitjana, amb una fesomia robusta. El pèl, que és bastant llarg i vaporós, els fa semblar més grans del que són.

## Referències

* ↑ «The Paleobiology Database. Informació taxonòmica i de distribució sobre plantes i animals fòssils.» (en anglès). Arxivat de l'original el 2013-05-27. [Consulta: 4 agost 2011].
# Mahbes

Mahbes (àrab: المحبس, al-Maḥbas; amazic estàndard marroquí: ⵍⵎⵃⴱⵙ, Lmḥbs) és una comuna rural del Sàhara Occidental ocupada pel Marroc, qui l'ha integrada en la província d'Assa-Zag, a la regió de Guelmim-Oued Noun. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 4.208 persones També forma una daira a la wilaya de Smara, a la República Àrab Saharaui Democràtica. És a una alçada de 525 metres i pertany a la província Es Semara. Al sud d'aquesta dahira hi ha el mur marroquí, que intenta impedir les incursions dels membres del Front Polisario en la part controlada pel Marroc. Mahbes està agermanada amb Igualada i Sant Celoni.

## Agermanaments

* Igualada
* Sant Celoni
* Noia
* San Casciano in Val di Pesa

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Frank Garfield Rutherford

Frank Garfield Rutherford, Jr. MBE (Bahames 1964) és un atleta de les Bahames, ja retirat, especialista en triple salt.

## Biografia

Va néixer el 23 de novembre 1964 en una població desconeguda de Bahames.

## Carrera esportiva

Estudià a la Universitat de Houston. Fou el primer bahamià que guanyà tres campionats de la NCAA en triple salt.
Competí a tres Jocs Olímpics i guanyà la medalla de bronze als Jocs de Barcelona 1992, esdevenint el primer atleta de Bahames a guanyar una medalla olímpica.

## Resultats

| Any | Competició | Seu | Resultat |
| 1987 | Campionat del Món d'atletisme en pista coberta | Indianapolis, Estats Units | 3r |
| 1987 | Jocs Panamericans | Indianapolis, Estats Units | 3r |
| 1992 | Jocs Olímpics d'Estiu | Barcelona, Catalunya | 3r |

## Enllaços externs

* (anglès) IAAF, perfil de Frank Rutherford
* (anglès) Bahamas Track Arxivat 2005-03-12 a Wayback Machine.
# Fura (desambiguació)

«Fura» té aquests significats:
* Biologia:
** Fura: mamífer carnívor amb pelatge marronós i de cos allargat.
** Fura (Pimelia elevata): insecte escarabat, subfamília de la Pimelia pròpia de les Illes Pitiüses.
* Automoció:
** Montesa Fura (escúter): prototipus d'escúter que presentà Montesa el 1958
** Montesa Fura (ciclomotor): ciclomotor de fora d'asfalt que comercialitzà Montesa el 1970
** SEAT Fura: automòbil produït per SEAT entre 1981 i 1986
* Altres:
** La Fura: setmanari del Penedès
** La Fura dels Baus: companyia catalana de teatre
# Font de Josep

La Font de Josep és una font del terme municipal de Castell de Mur, en territori del poble de Vilamolat de Mur, de l'antic municipi de Mur.
Està situada a 701 m d'altitud, al costat de llevant de Casa Josep, a prop i al nord de Vilamolat de Mur.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Font de Gramenet

La Font de Gramenet és una font del terme municipal d'Isona i Conca Dellà, en territori de l'antic municipi de Benavent de Tremp.
Està situada a 820 m d'altitud al nord-est de l'antic poble de Gramenet i al sud-est de Covet.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya