OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Desembre

El desembre o nadal (en alguerès) és el dotzè i l'últim mes de l'any del calendari gregorià que té 31 dies. El nom li ve del fet d'haver estat el desè (llatí decem = deu) mes del primer calendari romà que començava al març, abans la reforma de Numa Pompili. Els dies d’hivern posteriors al desembre no estaven inclosos com a part de cap mes. Més tard, els mesos de gener i febrer es van crear al període sense mesos i es van afegir al començament del calendari, però desembre va conservar el seu nom.

## Esdeveniments

* En aquest mes finalitza l'any escolar en alguns països de l'hemisferi sud.
* L'1 de desembre és el Dia Mundial de la Sida.
* El 2 de desembre és el Dia Internacional per a l'Abolició de l'Esclavitud.
* El 3 de desembre se celebra el Dia Internacional de les persones amb Discapacitat.
* El 6 de desembre: se celebra el Dia de la Constitució Espanyola (Espanya)
* El 8 de desembre els catòlics celebren la festa de la Immaculada Concepció de la Verge María.
* El 21 de desembre és, a l'hemisferi nord, el solstici d'hivern; i a l'hemisferi sud, el solstici d'estiu.
* El 25 de desembre els cristians celebren el Nadal.
* El 28 de desembre és el Dia dels Sants Innocents.
* El 31 de desembre és el preludi de la Nit de cap d'any i és el darrer dia de l'any en el calendari gregorià. Als Països Catalans, és el dia de l'Home dels Nassos, que té tants nassos com dies li queden a l'any.

## Referències

* ↑ Segura, Sergio. «Tres secrets que amaga la paraula “Nadal”». BTV, 14-11-2022. [Consulta: 4 desembre 2022].
* ↑ «Desembre». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Macrobi, Saturnalia, tr. Percival Vaughan Davies (Nova York: Columbia University Press, 1969), llibre I, capítols 12-13, pàgines 89-95.
* ↑ Organització Mundial de la Salut. «Día Mundial del sida 2013» (en anglès). [Consulta: 17 març 2021].
* ↑ Organització de les Nacions Unides. «Día Internacional para la Abolición de la Esclavitud. 2 de diciembre» (en castellà). [Consulta: 17 març 2021].
* ↑ ONU. «Día Internacional de las Personas con Discapacidad» (en castellà). [Consulta: 17 març 2021].
* ↑ Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 12. ISBN 84-930048-0-4.
* ↑ Fernández, Tere. «La fiesta de la Inmaculada Concepción de María» (en castellà). [Consulta: 17 març 2021].
* ↑ Earthsky. «Todo lo que necesitas saber: El solsticio de diciembre» (en castellà), 18-12-2013. Arxivat de l'original el 12 març 2014. [Consulta: 17 març 2021].
# Lhuna

«Lhuna» és un senzill benèfic interpretat per la banda britànica Coldplay i la cantant australiana Kylie Minogue.
Fou gravada durant les sessions d'enregistrament de l'àlbum Viva la Vida or Death and All His Friends de Coldplay, però no fou inclosa en la llista final del disc perquè no la van considerar adient. Posteriorment tenien previst incloure-la en l'EP Prospekt's March però tampoc hi aparegué. Finalment fou llançada benèficament l'1 de desembre de 2008 per promocionar el Dia Mundial de la Sida.

## Llista de cançons

* «Lhuna» − 4:44

## Referències

* ↑ «Coldplay tira Kylie Minogue de disco novo por fazer música sexy» (en portuguès). CifraClub, 03-06-2008. [Consulta: 18 gener 2012].
* ↑ «Coldplay garante que músicas novas serão lançadas ainda em 2008» (en portuguès). CifraClub, 01-09-2008. [Consulta: 18 gener 2012].
# Coralie Demay

Coralie Demay (Nogent-sur-Marne, 10 d'octubre de 1992) és una ciclista francesa, professional des del 2016 i actualment a l'equip Saint Michel-Auber93. S'ha especialitzat en la pista.

## Palmarès en carretera

* 2012
** 1a al Tour del Charente Marítim i vencedora d'una etapa

## Palmarès en pista

* 2012
** Campiona de França en persecució per equips
* 2013
** Campiona de França en puntuació
* 2016
** Campiona de França en persecució per equips
* 2017
** Campiona de França en puntuació
** Campiona de França en persecució
** Campiona de França en òmnium
** Campiona de França en persecució per equips
** Campiona de França en scratch
* 2019
** Vencedora de La Périgord Ladies
* 2022
** Vencedora d'una etapa al Tour de l'Ardecha

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Línia 6 (Regional País Valencià)

La línia 6 de Renfe Mitjana Distància al País Valencià uneix l'Estació del Nord amb Saragossa.

## Parades

Línia de mitjana distància L6 :

## Vegeu també

* Línia 5 (Rodalies València)
* Línia 6 (Rodalies València)
* Renfe Operadora

## Enllaços externs

* Renfe Mitjana Distància
# Faufau (cràter)

Faufau és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 7,8 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim polinesi, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Faufau». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Tir amb arc als Jocs Olímpics d'estiu de 1996

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 celebrats a la ciutat d'Atlanta (Estats Units d'Amèrica) es disputaren quatre proves de tir amb arc, dues en categoria masculina i dues més en categoria femenina, tant en competició individual com per equips.
Hi participaren un total de 128 arquers, 64 homes i 64 dones, de 41 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Individual masculí Detalls | Justin Huish | Magnus Petersson | Oh Kyo-Moon |
| Per equips Detalls | Estats UnitsJustin Huish Butch Johnson Rod White | Corea del SudJang Yong-Ho Kim Bo-Ram Oh Kyo-Moon | ItàliaMatteo Bisiani Michele Frangilli Andrea Parenti |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Individual femení Detalls | Kim Kyung-Wook | He Ying | Olena Sadovnycha |
| Per equips Detalls | Corea del SudKim Jo-Sun Kim Kyung-Wook Yoon Hye-Young | AlemanyaBarbara Mensing Cornelia Pfohl Sandra Wagner | PolòniaIwona Dzięcioł Katarzyna Klata Joanna Nowicka |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Corea del Sud | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 2 | Estats Units | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 3 | Alemanya | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 | Suècia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 | R.P. de la Xina | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Itàlia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 6 | Polònia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 6 | Ucraïna | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Michael Gross

Michael Gross o Michael Groß (Frankfurt del Main, Alemanya Occidental 1964) és un nedador alemany, ja retirat, guanyador de sis medalles olímpiques i considerat un dels millors de la dècada del 1980.

## Biografia

Va néixer el 17 de juny de 1964 a la ciutat de Frankfurt del Main, població situada a l'estat de Hessen, que en aquells moments formava part de l'Alemanya Occidental (RFA) i que avui en dia forma part d'Alemanya.

## Carrera esportiva

Va participar, als 20 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 realitzats a Los Angeles (Estats Units) on aconseguir guanyar quatre medalles olímpiques: la medalla d'or en els 200 metres lliures i en els 100 metres papallona (establint en ambdós casos sengles rècords del món) i la medalla de plata en les proves de relleus 4x200 metres lliures i 200 metres papallona, a més d'aconseguir finalitzar quart en les proves dels relleus 4x100 metres lliures i relleus 4x100 metres estils, aconseguint axí diplomes olímpics en les dues proves. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 celebrats a Seül (Corea del Sud) aconseguí guanyar la medalla d'or en la prova dels 200 metres papallona i la medalla de bronze en els relleus 4x200 metres lliures, a més de finalitzar quart en els relleus 4x100 m. estils, cinquè en els 200 m. lliures i 100 m. papallona i sisè en els relleus 4x100 m. lliures.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat 13 medalles en el Campionat del Món de natació, cinc d'elles d'or, i 17 medalles en el Campionat d'Europa de natació, entre elles dotze d'or.
L'any 1985 fou escollit millor nedador de l'any per la revista Swimming World Magazine, així com nedador europeu de l'any entre els anys 1982 i 1986.

## Enllaços externs

* (anglès) www.ishof.org - Michael Gross Arxivat 2011-06-16 a Wayback Machine.
# Alà-ad-Din Juwayní

Alà-ad-Din Atà-Màlik ibn Muhàmmad (al-)Juwayní, més conegut senzillament com a Alà-ad-Din Juwayní (1226-1283) fou un governador i historiador persa.
El seu besavi Baha-ad-Din Muhàmmad ibn Alí va servir amb el xa de Coràsmia Tekish (1192), el seu avi Xams-ad-Din ibn Muhàmmad, va servir amb Muhàmmad de Coràsmia, i després amb Djalal al-Din Manguberti, i va morir al setge d'Akhlat. El seu pare, Baha-ad-Din va passar al servei dels mongols després de 1233 i va exercir diversos càrrec arribant a ser governador interí dels territoris mongols a l'Àsia occidental, fins a la seva mort el 1253. Ala al-Din va entrar al servei d'Hulagu el 1256 i el va acompanyar a les campanyes d'Alamut i de Bagdad. El 1259 fou nomenat governador d'Iraq i Khuzestan càrrec que va ocupar més de 20 anys encara que sota Abaka va quedar subordinat al mongol Sughunčak.
El 1281 fou detingut acusat de malversació però fou alliberat el 17 de desembre de 1281, però immediatament detingut altre cop acusat de tenir correspondència amb els mamelucs. En aquest temps va morir Abaka i el seu successor Tegüder (convertit a l'islam com Ahmad) el va fer alliberar (1282) i el va restaurar com a governador d'Iraq i Khuzestan. El 1283 les acusacions de malversació es van reproduir ara fetes per un nebot del kan, Arghun, que va anar a Bagdad i va fer detenir servidors d'Ala al-Din i els va sotmetre a tortura. Al saber les notícies Ala al-Din va patir una feridura i va morir el 5 de març de 1283.
La seva obra principal fou Tarikh-i djahangushay dividida en tres parts: història dels mongols fins a Guyuk, història dels xas de Coràsmia, i història dels mongols després de Guyuk; va compondre l'obra entre 1252/1253 i fins al 1259.

## Bibliografia

* George Lane, "JOVAYNI, ʿALĀʾ-AL-DIN" a Encyclopaedia Iranica
# Hazarasp

Hazarasp (Mil Cavalls) fou una antiga ciutat de Coràsmia a la riba esquerra de l'Oxus o Amudarià. Era una plaça forta que estava rodejada d'una rasa i només tenia una porta d'accés. Al segle X ja l'esmenten Istakhri, Mukaddasi i Yakut i després Abu l-Fida.
Mahmud de Gazni hi va derrotar els corasmis el juny de 1017 i va ocupar el país. Sandjar el sultà seljúcida va assetjar la ciutat (octubre/novembre de 1147) en la guerra contra el xa Atsiz. Muhàmmad de Coràsmia va derrotar l'exèrcit gúrida a la vora d'Hazarasp el 1204 i els derrotats es van haver de retirar.
Ocupada pels mongols el 1221 va perdre importància però va subsistir fins a l'actualitat. Sota els uzbeks fou una de les places fortes del país i residència d'un dels prínceps arabshàhides. Mc Gahan la descriu com a molt pintoresca amb unes muralles irregulars rodejades d'aigua. L'entrada principal seguia amb un carrer llarg i estret amb botigues a cada costat; la calçada era de pedres grans amb torres als costats. La ciutat estava totalment a l'interior de les muralles i era gairebé totes les cases pobres i de fang. Està a uns 15 km del riu i uns 60 de Khivà. Hi havia un palau sense res remarcable. Al segle xviii el càrrec d'Inak comportava ex offició el de governador d'Hazarasp.
En temps de la Unió Soviètica formava un kixlak i el cercle de Hazarasp al districte de Khorezm a l'RSS de l'Uzbekistan, amb estació de ferrocarril. Avui forma part de l'Uzbekistan.

## Referències

Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II division II. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.

## Bibliografia

Barthold, Turkestan down to the mongol invassion
# Natalie Myburgh

Natalie Myburgh (15 de maig de 1940 - Knysna, 21 de gener de 2014), coneguda posteriorment amb el nom de casada Gillespie, fou una nedadora sud-africana, especialista en estil lliure, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on va disputar tres proves del programa de natació. Va guanyar la medalla de bronze en els 4x100 metres lliures, formant equip amb Susan Roberts, Moira Abernethy i Jeanette Myburgh. En els 100 metres lliures fou vuitena i en els 400 metres lliures quedà eliminada en sèries.
En el seu palmarès també destaca una medalles d'or als Jocs de l'Imperi Britànic i de la Comunitat de 1954. Fou la primera dona en baixar el minut en les 110 iardes lliures i aconseguí els rècords nacionals dels 100, 200 i 400 metres lliures.

## Referències

* ↑ «Update: Swimming champion passes away». [Consulta: 24 juliol 2020].
* 1 2 Natalie Myburgh a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Natalie Myburgh | Commonwealth Games Federation» (en anglès). Arxivat de l'original el 2022-11-27. [Consulta: 24 juliol 2020].
# Futbol als Jocs Olímpics d'Estiu del 2000

Als Jocs Olímpics d'Estiu del 2000 celebrats a la ciutat de Sydney (Austràlia) es disputaren dues proves de futbol, una en categoria masculina i una altra en categoria femenina. La competició de futbol es realitzà entre els dies 13 i 30 de setembre del 2000 entre les seus del Stadium Australia i Sydney Football Stadium (Sydney), Hindmarsh Stadium (Adelaida), Brisbane Cricket Ground (Brisbane), Bruce Stadium (Canberra) i el Melbourne Cricket Ground (Melbourne).

## Comitès participants

Hi participaren un total de 391 futbolistes, entre ells 267 homes i 124 dones, de 20 comitès nacionals diferents:
| Categoria masculina Austràlia Brasil Corea del Sud Camerun Eslovàquia Espanya Estats Units Hondures Itàlia  Japó Kuwait Marroc Nigèria Txèquia Sud-àfrica Xile | Categoria femenina Alemanya Austràlia Brasil Estats Units Nigèria Noruega Suècia R.P. de la Xina |

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Futbol masculí Detalls | CamerunSamuel Eto'o Serge Mimpo Clement Beaud Aaron Nguimbat Joel Epalle Modeste Mbami Patrice Abanda Nicolas Alnoudji Daniel Bekono Serge Branco Lauren Etame Carlos Kameni Patrick Mboma Albert Meyong Daniel Ngom Kome Geremi Njitap Jean-Joel Perrier Patrick Suffo Pierre Wome | EspanyaDavid Albelda Iván Amaya Miguel Ángel Angulo Daniel Aranzubía Joan Capdevila Jordi Ferron Gabriel Garcia Xavier Hernández Jesús María Lacruz Albert Luque Carlos Marchena Felipe Ortiz Carles Puyol José María Romero Ismael Ruiz Raúl Tamudo Antoni Velamazán Unai Vergara | XilePedro Reyes Nelson Tapia Iván Zamorano Javier di Gregorio Cristian Álvarez Francisco Arrue Pablo Contreras Sebastián González David Henríquez Manuel Ibarra Claudio Maldonado Reinaldo Navia Rodrigo Núñez Rafael Olarra Patricio Ormazábal David Pizarro Rodrigo Tello Mauricio Rojas |
| Futbol femení Detalls | NoruegaGro Espeseth Bente Nordby Marianne Pettersen Hege Riise Kristin Bekkevold Ragnhild Gulbrandsen Solveig Gulbrandsen Margunn Haugenes Ingeborg Hovland Christine Bøe Jensen Silje Jørgensen Monica Knudsen Gøril Kringen Unni Lehn Dagny Mellgren Anita Rapp Brit Sandaune Bente Kvitland | Estats UnitsBrandi Chastain Joy Fawcett Julie Foudy Mia Hamm Kristine Lilly Tiffeny Milbrett Carla Overbeck Cindy Parlow Briana Scurry Lorrie Fair Michelle French Shannon MacMillan Siri Mullinix Christie Pearce Nikki Serlenga Danielle Slaton Kate Sobrero | AlemanyaAriane Hingst Melanie Hoffmann Steffi Jones Renate Lingor Maren Meinert Sandra Minnert Claudia Müller Birgit Prinz Silke Rottenberg Kerstin Stegemann Bettina Wiegmann Tina Wunderlich Nicole Brandebusemeyer Nadine Angerer Doris Fitschen Jeannette Götte Stefanie Gottschlich Inka Grings |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Camerun | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 1 | Noruega | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | Espanya | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 | Estats Units | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 | Alemanya | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 5 | Xile | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Salts als Jocs Olímpics d'Estiu del 2000

Als Jocs Olímpics d'Estiu del 2000 celebrats a la ciutat de Sydney (Austràlia) es disputaren 8 proves de salts, quatre en categoria masculina i quatre més en categoria femenina, intoduint-ser per primera vegada la variant de salts sincronitzats. La competició es desenvolupà entre els dies 17 i 30 de setembre del 2000 al Sydney International Aquatic Centre.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 157 saltadors, 80 homes i 77 dones, de 42 comitès nacionals diferents.
| Alemanya (8) Argentina (1) Armènia (1) Austràlia (6) Àustria (3) Azerbaidjan (1) Belarús (2) Brasil (2) Canadà (7) Colòmbia (2) Corea del Nord (5) Corea del Sud (4) Cuba (6) Espanya (5) | Estats Units (7) Filipines (2) Finlàndia (2) França (6) Geòrgia (1) Grècia (5) Hong Kong (1) Hongria (4) Indonèsia (3) Itàlia (5)  Japó (1) Kazakhstan (5) Malàisia (3) Mèxic (7) | Perú (1) Puerto Rico (1) Regne Unit (8) Txèquia (1) Romania (3) Rússia (7) Suècia (1)  Suïssa (3) Tailàndia (2) Ucraïna (9) Veneçuela (3) R.P. de la Xina (8) Xina-Taipei (4) Zimbàbue (1) |

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Trampolí de 3 m. Detalls | Xiong Ni | Fernando Platas | Dmitri Saütin |
| Plataforma de 10 m. Detalls | Tian Liang | Hu Jia | Dmitri Saütin |
| Trampolí de 3 m. sincronitzat Detalls | R.P. de la XinaXiong Ni Xiao Hailiang | RússiaDmitri Saütin Alexandre Dobroskok | AustràliaRobert Newbery Dean Pullar |
| Plataforma de 10 m. sincronitzada Detalls | RússiaDmitri Saütin Igor Lukashin | R.P. de la XinaHu Jia Tian Liang | AlemanyaJan Hempel Heiko Meyer |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Trampolí de 3 m. Detalls | Fu Mingxia | Guo Jingjing | Dörte Lindner |
| Plataforma de 10 m. Detalls | Laura Wilkinson | Li Na | Anne Montminy |
| Trampolí de 3 m. sincronitzat Detalls | RússiaVera Ilina Ioulia Pakhalina | R.P. de la XinaFu Mingxia Guo Jingjing | UcraïnaGanna Sorokina Olena Zhupina |
| Plataforma de 10 m. sincronitzada Detalls | R.P. de la XinaLi Na Xue Sang | CanadàÉmilie Heymans Anne Montminy | AustràliaRebecca Gilmore Loudy Tourky |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | R.P. de la Xina | 5 | 5 | 0 | 10 |
| 2 | Rússia | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 3 | Estats Units | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | Canadà | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 | Mèxic | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Alemanya | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 6 | Austràlia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 8 | Ucraïna | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Waterpolo als Jocs Olímpics d'Estiu del 2000

Als Jocs Olímpics d'Estiu del 2000 celebrats a la ciutat de Sydney (Austràlia) es disputaren dues proves de waterpolo, una en categoria masculina i una altra en categoria femenina, sent la primera vegada en la història dels Jocs que es permeté la competició de les dones. La competició es desenvolupà entre els dies 16 de setembre i 1 d'octubre del 2000 al Centre Aquàtic Internacional de Sydney i el Ryde Aquatic Leisure Centre.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 231 jugadors, entre ells 153 homes i 78 dones, de 13 comitès nacionals diferents:
| Categoria masculina Austràlia Croàcia Eslovènia Estats Units Espanya Grècia Hongria Itàlia RF Iugoslàvia Kazakhstan Països Baixos Rússia | Categoria femenina Austràlia Canadà Estats Units Kazakhstan Països Baixos Rússia |

## Resum de medalles

| Prova | | | |
| Waterpolo masculí Detalls | HongriaZoltán Szécsi Bulcsú Székely Zsolt Varga Tamás Märcz Tamás Molnár Barnabás Steinmetz Tamás Kásás Gergely Kiss Zoltán Kósz Tibor Benedek Péter Biros Rajmund Fodor | RússiaIrek Zinnourov Dmitri Stratan Revaz Tchomakhidze Marat Zakirov Nikolay Kozlov Nikolai Maximov Andrei Reketchinski Serguei Garbouzov Dmitry Gorshkov Yuri Yatsev Roman Balachov Dmitri Douquine | RF IugoslàviaPedrag Zimonjić Jugoslav Vasović Vladimir Vujasinović Nenad Vukanić Aleksandar Šoštar Petar Trbojević Veljko Uskoković Nikola Kuljača Aleksandar Šapić Dejan Savić Aleksandar Ćirić Danilo Ikodinović Viktor Jelenić |
| Waterpolo femení Detalls | AustràliaTaryn Woods Debbie Watson Liz Weekes Danielle Woodhouse Bronwyn Mayer Gail Miller Melissa Mills Simone Hankin Yvette Higgins Kate Hooper Naomi Castle Joanne Fox Bridgette Gusterson | Estats UnitsBrenda Villa Kathy Sheehy Coralie Simmons Julie Swail Courtney Johnson Maureen O'Toole Nicolle Payne Heather Petri Ericka Lorenz Heather Moody Bernice Orwig Robin Beauregard Ellen Estes | RússiaEkaterina Vassilieva Elena Smurova Elena Tokoun Irina Tolkounova Ioulia Petrova Tatiana Petrova Galina Rytova Maria Koroleva Natalia Koutouzova Svetlana Kouzina Marina Akobia Ekaterina Anikeeva |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Austràlia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 1 | Hongria | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | Rússia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 4 | Estats Units | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 | RF Iugoslàvia | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Esquí acrobàtic als Jocs Olímpics d'hivern de 1994

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1994 celebrats a la ciutat de Lillehammer (Noruega) es disputaren quatre proves d'esquí acrobàtic, dues en categoria masculina i dues més en categoria femenina en la modalitat de bamps i salts acrobàtics.
La competició se celebrà entre els dies 15 i 24 de febrer de 1994 a les instal·lacions del Kanthugen Freestyle Arena. Hi participaren un total de 97 esquiadors, entre ells 52 homes i 45 dones, de 21 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Bamps Detalls | Jean-Luc Brassard | Sergey Shupletsov | Edgar Grospiron |
| Salts acrobàtics Detalls | Andreas Schönbächler | Philippe LaRoche | Lloyd Langlois |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Bamps Detalls | Stine Lise Hattestad | Elizabeth McIntyre | Yelizaveta Kozhevnikova |
| Salts acrobàtics Detalls | Lina Cheryazova | Marie Lindgren | Hilde Synnøve Lid |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Canadà | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 2 | Noruega | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 3 | Suïssa | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | Uzbekistan | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | Rússia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 6 | Estats Units | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Suècia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 | França | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 4 | 4 | 4 | 12 |
# Doesburg

Doesburg (baix alemany Doezebarg) és un municipi de la província de Gelderland, al centre-est dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 11.537 habitants repartits sobre una superfície de 12,90 km² (dels quals 1,38 km² corresponen a aigua). Limita al nord-est amb Bronckhorst, a l'oest amb Rheden i al sud-oest amb Zevenaar.

## Administració

El consistori consta de 15 membres, compost per:
* Partit Socialista, (SP) 6 regidors
* Partit del Treball, (PvdA) 3 regidors
* Partit Popular per la Llibertat i la Democràcia, (VVD) 2 regidors
* Stadspartij Doesburg, 2 regidors
* Crida Demòcrata Cristiana, (CDA) 1 regidor
* Demòcrates 66, 1 regidor

## Enllaços externs

* www.doesburg.nl
# Línia 67 d'autobusos de Barcelona

La línia 67 d'autobusos de Barcelona és una línia regular de la ciutat de Barcelona, gestionada per l'empresa TMB. L'any 2008 es van inaugurar els nous recorreguts de les línies 67 i 68. La seva línia germana, la 68, va modificar el seu recorregut per Barcelona per fer-ho per Pedralbes, Sarrià i Via Augusta. La línia 67 va prosseguir el seu recorregut habitual i va donar servei a l'Avinguda Diagonal. La línia 67, és una línia regular d'autobús urbà de la ciutat de Barcelona, gestionada per l'empresa TMB. Fa el recorregut entre la Plaça de Catalunya de Barcelona i la plaça de la Llibertat a Cornellà de Llobregat.

## Referències

* ↑ «Línea 67». TMB. [Consulta: 5 febrer 2018].
* ↑ «Nous recorreguts de les línies 67 i 68» (PDF). autobusesbcn.es. [Consulta: 5 febrer 2018].
* ↑ «Línia 67» (en castellà). TMB. Arxivat de l'original el 31 de gener 2018. [Consulta: 5 febrer 2018].