OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Font de Gospí

La Font de Gospí és una font del poble de Gospí, al municipi de Sant Ramon (Segarra) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Font situada a la vall que envolta el turó de Gospí.
Actualment es conserva la font realitzada al segle xviii, concretament el 1772, fruit de la transformació d'una ja existent. La font original es va cobrir amb una volta formada per un arc de mig punt i es va tancar amb una porta metàl·lica sobre la qual hi ha una inscripció mig esborrada en la qual apareix el nom del promotor de l'obra, el qual degut al seu mal estat de conservació no es pot llegir correctament, i una segona inscripció que fa referència aquesta transformació: "En loa per lo comu, 1772". La font està formada per dos brocs de coure en forma de cap d'animal, possiblement un lleó, d'on raja l'aigua que es recull en un canal, fet amb pedra saulonenca, que la porta fins al safareig, una construcció rectangular de pedra on s'hi accedeix mitjançanat unes escales, i que el 1951 es va reformar perquè es pogués rentar de peu. Del safareig en surt un canal que condueix l'aigua cap als horts per aprofitar l'aigüa per regar. Al costat de la font trobem tres piques de pedra, de les quals una servia per netejar la verdura i l'altra s'utilitzava com abeurador.

## Història

La font actual, anteriorment ja n'hi devia haver alguna altra, i el safareig es varen construir a finals del S. XVIII gràcies a la família Rubí. Un membre d'aquesta, va "fer les amèriques" i va tornar ric. El 1772, tal com mostra la inscripció el Sr. Rub'i va pagar la font i el safareig. A la segona meitat del S. XVIII Catalunya s'anava recuperant de la Guerra de Successió. Fou en aquest moment que les ciutats i els pobles van fer millores urbanístiques. Es van crear espais per passejar i afavorir la vida social. La font i el safareig, que tenen una gran importància en la vida quotidiana, és fan més pràctics i s'embelleixen per fer més agradable el punt de trobada de la gent que va a rentar, a buscar aigua, etc. Aquests elements que formen part de l'arquitectura popular s'han perdut en alguns pobles. És convenient preservar-los, ja que són un testimoni etnogràfic i mostren com es vivia no fa tant de temps.

## Referències

* 1 2 3 «Font de Gospí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Frankie Gikandi

Frankie Gikandi (Nyeri, 1949) és una emprenedora de Nairobi i activista pels drets de les dones.
Va poder anar a la universitat a diferència de la majoria de les noies del seu poble, va estudiar per secretària i després es va formar per ser professora. Ha impulsat el centre de formació rural per a la dona Kimlea, que entre 1992 i 2010 va formar 2.000 dones perquè es poguessin valdre per elles mateixes i poguessin deixar de dependre del cultiu de te i cafè, estacional, dur i mal pagat. També va crear una clínica a la zona de Kimlea per combatre l'elevada mortalitat infantil que va el 2010 havia tingut més de 20.000 pacients. Els mateixos metges de la clínica duien a terme el programa Childre'ns Health Care per visitar els alumnes de les escoles, que el 2010 havia beneficiat 4.000 joves. El 2010 va rebre el premi Harambee per a la promoció i igualtat de la dona africana.

## Referències

* ↑ «Frankie Gikandi: "Naciones Unidas diseña un futuro con soluciones ajenas a los africanos"» (en castellà), 03-10-2010. [Consulta: 24 juny 2021].
* 1 2 3 Spanien, Mikkel Larsen skriver fra. «De kenyanske kvinders forkæmper» (en danès), 07-10-2010. [Consulta: 24 juny 2021].
* ↑ «La Kenia de Karen Blixen» (en castellà). El Mundo, 19-08-2015.
* ↑ Press, Europa. «50 euros para garantizar la salud de un niño en Kenia durante 10 años», 01-10-2010. [Consulta: 24 juny 2021].
* ↑ «La rebelión económica de las 'esclavas' del té» (en castellà), 19-07-2015. [Consulta: 24 juny 2021].
* ↑ «La mujer rural africana vive como una esclava, nunca descansa» (en castellà). EFE/Telecinco, 03-03-2010. [Consulta: 2021].
# Franklin Park (Pennsilvània)

Franklin Park és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 11.364 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Franklin Park tenia 11.364 habitants, 3.866 habitatges, i 3.282 famílies. La densitat de població era de 323,1 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 3.866 habitatges en un 45,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 78% hi vivien parelles casades, en un 4,9% dones solteres, i en un 15,1% no eren unitats familiars. En el 13,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,93 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,8% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 29,6% de 45 a 60 i un 9,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 87.627 $ i la renda mediana per família de 94.521 $. Els homes tenien una renda mediana de 77.517 $ mentre que les dones 40.828 $. La renda per capita de la població era de 37.924 $. Entorn del 2,3% de les famílies i el 3,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Franklin Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Franklin Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Futbol a Palestina

El futbol és l'esport més popular a Palestina. És dirigit per l'Associació Palestina de Futbol. Aquesta administra la selecció nacional i la Lliga de Cisjordània de futbol. És membre de la FIFA i de la Confederació Asiàtica de Futbol. També administra la lliga femenina.

## Competicions

* Lligues:
** Lliga de Cisjordània de futbol
** Segona Divisió de Cisjordània
** Tercera Divisió de Cisjordània
** Lliga de Gaza de futbol
** Segona Divisió de Gaza
** Tercera Divisió de Gaza
* Copes:
** Copa de Cisjordània de futbol
** Copa de Gaza de futbol
** Supercopa de Cisjordània de futbol
** Supercopa de Gaza de futbol
** Copa Yasser Arafat

## Principals clubs

Clubs amb més títols nacionals a 2021.

### Cisjordània

* Shabab Al-Khalil SC
* Hilal Al-Quds Club
* Taraji Wadi Al-Nes SC
* Shabab Al-Dhahiriya SC
* Ahli Al-Khalil Club

### Gaza

* Shabab Rafah SC
* Khadamat Rafah SC
* Shabab Khan Younes SC
* Al-Ittihad Shuja'eya
* Khadamat Al-Shatea

## Principals estadis

| # | Estadi | Capacitat | Ciutat |
| 1 | Estadi Internacional de Dura | 18.000 | Dura |
| 2 | Estadi de Futbol de Nablus | 15.000 | Nablus |
| 3 | Estadi Internacional de Jericó | 15.000 | Jericó |
| 4 | Estadi Internacional Faisal Al-Husseini | 12.500 | Al-Ram |
| 5 | Estadi Palestina | 10.000 | Gaza |
| 6 | Estadi Hussein Bin Ali | 10.000 | Hebron |

## Vegeu també

* Associació Palestina de Futbol
* Selecció de futbol de Palestina

## Referències

* ↑ Mapa Mundial
* ↑ «Soccer Is Under Fire in Palestine». Vice.
* ↑ «For Palestine Soccer Even Coming Homer Is No Given». The New York Times.
* ↑ «Who the Socceroos are facing as the Asian Cup kicks off, and when to watch». Australian Broadcasting Corporation.
* ↑ Shrestha, Manesh. «Palestine: A national soccer team without a nation». CNN, 08-03-2012.
* ↑ «Girls FC». aljazeera, 27-06-2012.
* ↑ «Honey Thaljieh of FIFA has a dream for women’s soccer - The Boston Globe».
* ↑ «Honey Thaljieh, de Bethleem à la Fifa», 06-03-2016.
* ↑ «Palestine - List of Champions and Cup Winners». RSSSF.
# Francisco López Gómez

Francisco López Gómez, conegut també com a Paco López, (Almeria, 20 de gener de 1954) fou un futbolista espanyol de les dècades de 1970 i 1980.

## Trajectòria

De jove es trasllada de la localitat de Cuevas del Almanzora (Almeria) a Barcelona, on començà a practicar el futbol, primer al club Cinc Copes i a continuació al CF Damm. Amb 18 anys fitxà pel CE Sabadell, club que jugava a Segona Divisió. Jugà una primera temporada molt brillant, amb 30 partits de lliga disputats, i una segona en la qual fou suplent de Pepe Martínez i Nebojsa Djordjevic. En la tercera temporada tornà a destacar amb 20 partits de lliga jugats. El 1975 fitxà pel Granada CF, però no jugà gaire minuts durant cinc temporades, fins a 1980, jugant durant la temporada 1978-79 al Real Jaén. Després de dos anys al Caravaca CF, durant la segona volta de la temporada 1981-82 fitxà pel Cartagena CF, ajudant l'equip a assolir l'ascens a la Segona Divisió. Jugà 6 temporades més al Cartagena a Segona Divisió, esdevenint-ne capità i un autèntic ídol per a l'afició, fins a la seva retirada el 1988.

## Referències

* 1 2 3 «Este año será el de mi triunfo en el Sabadell». Mundo Deportivo, 04-08-1974.
* ↑ «Jugadors destacats». Damm CF. Arxivat de l'original el 2015-11-17. [Consulta: 1r desembre 2014].
* ↑ «Real Jaén - Años 70». realjaen.net. [Consulta: 1r desembre 2014].
* ↑ «Paco López vuelve a casa». nosoloefese.es, 10-06-2014. Arxivat de l'original el 2015-02-06. [Consulta: 1r desembre 2014].
* ↑ ««Le dije a Andrés Martínez en el 88 que con ese equipo bajábamos»». La Verdad. [Consulta: 1r desembre 2014].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Friedlanderia

Friedlanderia és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Friedlanderia cicatricella (Hübner, 1824)
* Friedlanderia phaeochorda (Turner, 1911)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 30 gener 2019].
# Friedolsheim

Friedolsheim (en alsacià Freedelse) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 211 habitants. Limita al nord amb Littenheim, al sud amb Landersheim i Maennolsheim, a l'est amb Sæssolsheim i a l'oest amb Altenheim i Wolschheim.
Forma part del cantó de Saverne, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes del Pays de Saverne.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 146 | 175 | 170 | 181 | 192 | 211 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Adrien Heitz | |
# Galeus nipponensis

Galeus nipponensis és una espècie de peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 70 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina i el Japó.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Zhu, Y. and Q. Meng 2001 Description of four new species, a new genus and a new family of elasmobranchiate fishes from the deep sea of the South China Sea. Ocean. Limn. Sinica, 12 (2): 103-116.
* ↑ Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404- 463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Galeus piperatus

Galeus piperatus és una espècie de peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 29 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí que viu entre 275-1.326 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord del Golf de Califòrnia.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* ↑ Michael, S.W., 1993. Reef sharks and rays of the world. A guide to their identification, behavior, and ecology. Sea Challengers, Monterey, Califòrnia, Estats Units. 107 p.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V. i V.H. Niem, 1998. Scyliorhinidae. Catsharks. p. 1279-1292. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO Identification Guide for Fishery Purposes. The Living Marine Resources of the Western Central Pacific. FAO, Roma, Itàlia.
* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* Compagno, L.J.V., D. Dando i S. Fowler, 2005. A field guide to the sharks of the world. Harper Collins Publishing Ltd., Londres, Gran Bretanya, 368 p.
* Coppola, S.R., W. Fischer, L. Garibaldi, N. Scialabba i K.E. Carpenter, 1994 SPECIESDAB: Global species database for fishery purposes. User's manual. FAO Computerized Information Series (Fisheries). Núm. 9. Roma, Itàlia, FAO. 103 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Fímbria (biologia)

En bacteriologia, la fímbria és un apèndix proteic present en molts bacteris, és més curt i prim que un flagel. Aquest apèndix oscil·la entre 3 i 10 nm de diàmetre i fins a diversos μm de llarg i corresponen a evaginacions de la membrana citoplasmàtica que sobresurt a l'exterior a través dels porus de la paret cel·lular i la càpsula bacteriana. Les fímbries són utilitzades pels bacteris per adherir-se a les superfícies, les unes amb les altres, o a les cèl·lules animals. Un bacteri pot tenir un miler de fímbries que només són visibles amb l'ús d'un microscopi electrònic. Les fímbries poden estar repartides uniformement per tota la superfície de la cèl·lula o estar situades només als pols. Les fímbries es poden trobar tant en els bacteris gramnegatiu com en els grampositius. En els bacteris grampositius, les fímbries estan lligades covalentment. Estan formades per una proteïna que es diu pil·lina.
En molts bacteris les fímbries són necessàries per a la colonització durant el procés d'infecció o per iniciar la formació d'un biofilm. Els bacteris mutants que manquen de fímbries no poden adherir-se al seu destí habitual i, per tant, no poden provocar infeccions. Algunes fímbries poden contenir lectines, les quals són necessàries per adherir-se a les cèl·lules destí, ja que poden reconèixer les unitats d'oligosacàrids presents en la superfície d'aquestes cèl·lules. Altres fímbries s'uneixen als components de la matriu extracel·lular. Per exemple, és un dels mecanismes primaris de virulència en Escherichia coli.
Els termes de les fímbries i dels pilus (en plural pili) són sovint intercanviables, però el mot fímbria sol reservar-se pels pèls curts que utilitzen els bacteris per adherir-se a les superfícies, en tant que els pili solen referir-se als pèls lleugerament més llargs que s'utilitzen en la conjugació per transferir el material genètic des de la cèl·lula donadora fins a la receptora i a vegades en el desplaçament.
Alguns bacteris gram-negatiu es reuneixen per formar superfícies amiloides funcionals anomenades curli. Els curli són un tipus de fímbries ;. però hi un altre tipus fímbries de Tipus 1 que participen en la formació de Curli i estan en investigació Els Curli es componen de proteïnes anomenades curlinesAlguns dels gens implicats en llur síntesi són CsgA, CsgB, CsgC, CsgD, CsgE, CsgF i CsgG.

## Referències

* ↑ Connell I, Agace W, Klemm P, Schembri M, Mărild S, Svanborg C «Type 1 fimbrial expression enhances Escherichia coli virulence for the urinary tract». Proc. Natl. Acad. Sci. U.S.A., 93, 18, setembre 1996, pàg. 9827–32. PMC: 38514. PMID: 8790416.
* 1 2 3 Epstein, EA; Reizian, MA; Chapman, MR «Spatial clustering of the curlin secretion lipoprotein requires curli fiber assembly». J Bacteriol., 191, 2, 2009, pàg. 608–615. DOI: 10.1128/JB.01244-08. PMC: 2620823. PMID: 19011034.
* 1 2 Cookson, AL; Cooley, WA; Woodward, MJ «The role of type 1 and curli fimbriae of Shiga toxin-producing Escherichia coli in adherence to abiotic surfaces». Int J Med Microbiol., 292, 3-4, 2002, pàg. 195–205. DOI: 10.1078/1438-4221-00203. PMID: 12398210.
# Gat birmà

El gat birmà és una raça de gat domèstic originària de Tailàndia, es divideix en dos grups: birmà americà i birmà anglès.

## Història

Aquesta raça de gat va ser creada l'any 1930 pel Dr. G. Thompson, que mitjançant la selecció dels encreuaments adequats va obtenir una raça de Birmà pur.

## Descripció

El seu coll és curt, amb molt poc pèl, el seu cap és rodó, té orelles mitjanes i ulls brillants. Originalment, els gats birmans eren exclusivament marrons però els anys de criança selectiva han produït una gran varietat de colors. Diferents associacions tenen regles diferents sobre quin d'aquests compten com a Birmà. Els gats birmans són coneguts per ser sociables i amigables amb els éssers humans, així com molt intel·ligents. També són molt vocals, i criden sovint als seus propietaris.

## Varietats

Com a resultat d'aquests programes de cria per separat, els birmans anglesos són diferents dels americans. El birmà anglès tendeix a ser més oriental, amb un rostre més triangular, mentre que el birmà americà és rabassut i arrodonit en el cos, cap, ulls i peus; amb galtes plenes i amb musell curt.

## Galeria

* Birmà xocolata (3 mesos)
* Birmà anglès
* Birmà anglès xocolata
* Birmà anglès crema
* Birmà anglès mascle marró d'un any
* Birmà americà Champagne
* Birmà americà mascle d'un any (Pedigree Sable)
* Birmà americà blau mascle d'un any
* Birmà americà platejat femella
* Birmà australià blau
* Birma Sable
* Champagne Kitten

## Referències

* "Cat Fanciers' Association: Breed Profile: European Burmese". 2007-05-29. http://www.cfa.org/breeds/profiles/eurbur.html Arxivat 2010-12-14 a Wayback Machine.. Consulta: 2007-10-26.
* "UK Burmese Cat Society". 2000-05-23. http://www.burmesecatsociety.org.uk/faults.html Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.. Consulta: 2007-10-26.
* The Ultimate Encyclopedia of Cats| ISBN 978-0789419705
* "Cat Fanciers' Association: Breed Profile: Burmese". 2007-05-29. http://www.cfa.org/breeds/profiles/burmese.html Arxivat 2007-10-27 a Wayback Machine.. Consulta: 2007-10-26.
* Guide to Owning a Burmese Cat. Justin O'Flynn. T.F.N. Publications, Inc. Published 1997
* "Burmese Cat Club UK". http://www.burmesecatclub.com. Consulta: 2007-10-26.

## Enllaços externs

* Taylor, David. The Ultimate Cat Book. Dorling Kindersley Publishers Ltd, 1989. ISBN 0863183719. 4th printing
* National Alliance of Burmese Breeders, a CFA-affiliated Burmese Club
* UK Burmese Cat Club
* United Burmese Cat Fanciers (UBCF) a non-affiliated global Burmese Cat Club
# Franz Dienert

Franz Dienert (1 de gener de 1900 - 1978) fou un futbolista alemany. Va formar part de l'equip alemany a la Copa del Món de 1934.
# Garrüze

Garrüze (en francès i oficialment Garris), és un municipi de la Baixa Navarra, un dels set territoris del País Basc, al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània. Limita amb les comunes d'Amendüze-Unaso a l'est i Lüküze-Altzümarta a l'oest.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1901 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 323 | 229 | 239 | 253 | 267 | 282 | 302 |
| A partir de 1962, el cens té en compte la població resident definida com a "Population sans doubles comptes" per l'INSEE |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Data d'elecció | Identitat | Qualitat |
| Les dades anteriors a 2001 no són conegudes. |||
| 2001 | Noël Chohobigarat | |
# Fulveta de Verreaux

La fulveta de Verreaux (Fulvetta ruficapilla) és una espècie d'ocell de la família dels paradoxornítids (paradoxornitidae), tot i que sovint encara se'l troba classificat amb els sílvids (Sylviidae). És endèmica de l'interior de la Xina. El seu hàbitat el conformen matollars i boscos temperats. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
El seu nom comú conmemora el comerciant i col·leccionista d'història natural francés Jules Verreaux (1808-1873), que descrigué l'espècie el 1870.

## Taxonomia

Com altres fulvetes estava classificada a la família dels timàlids (Timaliidae) dins del gènere Alcippe, però es va traslladar de gènere i família quan es va demostrar la seva proximitat genètica amb els membres del gènere Sylvia.
El Congrés Ornitològic Internacional, en la seva llista mundial d'ocells (versió 10.2, 2020) transferí finalment el gènere Fulvetta a la la família dels paradoxornítids (Paradoxornithidae). Tanmateix, el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), aquest tàxon apareix classificat encara dins de la família dels sílvids.

## Referències

* 1 2 Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «fulveta de Verreaux». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Sylviid babblers, parrotbills, white-eyes». IOC World Bird List Version 11.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 634. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Spectacled Fulvetta. Fulvetta ruficapilla» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Collar, N.J. & Robson, Craig (2007): Family Timaliidae (Babblers). In: del Hoyo, Josep; Elliott, Andrew & Christie, D.A. (eds.): Handbook of the Birds of the World, Volume 12 (Picathartes to Tits and Chickadees): 70-291. Lynx Edicions, Barcelona.
* ↑ Cibois, Alice «Mitochondrial DNA Phylogeny of Babblers (Timaliidae)». Auk, 120, 1, 2003, pàg. 35-54. DOI: 10.1093/AUK/120.1.35. JSTOR: 41677962.
* ↑ «Taxonomic Updates IOC» (en anglès). Congrés Ornitològic Internacional, 25-07-2020. [Consulta: 5 agost 2022].