OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kabulistan

Kabulistan o Zabulistan eren els territoris orientals del Gran Khorasan centrats a la ciutat de Kabul. Unes altres antigues denominacions per a les diferents regions de Pèrsia són Sejistan (Sidjistan) o Sistan, Takharistan o Tukharistan i Paropamisadon (Paropamísades).
En alguns períodes històrics el Kabulistan comprenia diversos regnes independents. Sota el nom de Paropamisadon fou un districte de les muntanyes Paropamisos, habitat pels paropamísades, que limitava a l'oest amb Ariana, al nord amb Bactriana, a l'est amb l'Indus i al sud amb Aracòsia. Els dos rius principals eren el Dargamenes (modern Gori) i el Cophen (riu Kabul) i les ciutats principals Ortespanum (Kabul), Alexandreia (potser Bamian), Gauzaca i Capissa o Caphusa. Les valls, tot i que molt fredes a l'hivern, eren força fèrtils.
El pelegrí xinès budista Xuan Zang li dona el nom de Tsau-kiu-č'a. Al segle vii es definia com la regió entre Bamiyan a l'oest i Lamghan a l'est i s'esmenta a les fonts armènies com Zaplastan o Zapulistan. El Kabulistan abraçava al segle VIII o IX l'actual província de Kabul, Jalalabad, Kapisa (al nord), Peshawar (al sud), Chitral a l'est i Ghazni a l'oest. A algunes fonts (com ara a les memòries de Babur), el Swat i parts de Bactriana estan incloses al territori del Kabulistan. Al segle x (vers 985) al-Mukaddasi (que l'esmenta com Djawlistan) hi incloïa les regions al nord de Gazni i del Zabulistan (és a dir la vall del Logar). En aquest temps (segles VII a X) hi governaven uns sobirans coneguts com els zunbils (la similitud entre Zunbil i Zabul és casual) probablement d'origen heftalita, que tenien la vall de Zabul o Zabulistan com a residència d'estiu. Sota els abbàssides, els àrabs van lluitar repetidament contra els zunbils, destacant el general Maan ibn Zaida, al servei del califa al-Mansur, que va perseguir al Zunbil fins a l'interior de la vall del Zabulistan al tercer quart del segle viii. El 870 el saffàrida Yakubn ibn al-Layth va aconseguir penetrar profundament als dominis dels zunbils fins a Gazni i Gardiz, arribant finalment a Kabul. La regió fou islamitzada a partir de llavors. No se sap si els Lawik, que dominaven a Gazni al segle X (quan Alptigin va atacar la ciutat) eren una branca dels Zunbils o uns vassalls, i en general la relació entre ells. Mahmud de Gazni a l'inici del segle xi es va casar amb una dona d'una família local del Zabulistan i per això apareix ocasionalment esmentat com Mahmud-i Zawuli.
Fou després d'aquesta època (inicis del segle xi) que el nom de Kabul fou donat a la vila i no a la vall de Kabul o Kabulistan. La paraula Afganistan fou atribuïda antigament a les parts del sud del modern Afganistan que era habitava pels paixtus, regió que és avui dia coneguda com a Paixtunistan. Dins de l'Afganistan es va crear la província de Zabulistan o Zabul el 1964.

## Bibliografia

* Joseph Marquart/Markwart, Eranshahr, Berlín 1901 (alemany)
# Óutara

Santa María de Óutara és una parròquia i localitat del municipi gallec d'A Pobra do Brollón, a la província de Lugo.
Limita amb les parròquies d'Eirexalba i Santa Cruz do Incio al nord, Canedo i A Ferreirúa al sud, O Hospital i San Pedro do Incio a l'est i Laiosa a l'oest.
L'any 2007 tenia 41 habitants agrupats en 8 entitats de població: A Aira Vella, Biduedo, Bruñeira, O Couto, Óutara, Porvenza, O Pumar i A Rúa do Pozo, amb una densitat de 5,6 hab./km².
Entre el seu patrimoni cal destacar l'església de Santa María i el Burato das Choias, una cova d'origen natural. Les festes se celebren el primer cap de setmana d'agost en honor de la Verge del Carme.

## Referències

* ↑ Dades de l'Institut Gallec d'Estadística (IGE)
# Bombardeig d'Almeria (1873)

El Bombardeig d'Almeria va ser un enfrontament militar que va tenir lloc el 30 d'agost de 1873 entre les forces cantonals murcianes i les governamentals.

## Antecedents

El Cantonalisme foren insurreccions populars que van tenir lloc durant la Primera República Espanyola quan ja les corts havien votat la república federal sota el govern Pi i Margall, en diverses localitats del País Valencià, d'Andalusia i de Múrcia (Cartagena), l'any 1873 amb objecte d'instaurar un règim federal per als antics estats històrics, les províncies i els municipis. Els insurgents volien que la proclamació dels cantons s'hauria d'acceptar com un fet consumat.
El 28 de juliol de 1973, per obtenir contribucions de guerra i donar suport als revoltats d'Almeria i Màlaga, amenaçats per les tropes del govern, sortiren de Benidorm en direcció a Almeria la fragata blindada Vitoria i la fragata de fusta Almansa amb dues companyies dels Regiment d'Iberia i del batalló de caçadors de Mendigorría comandades pel general Juan Contreras y San Román, acomiadats amb una gran parada militar.

## El bombardeig

El 29 de juliol les fragates Vitoria i Almansa fondegen davant d'Almeria i sol·liciten fons econòmics i que la guarnició surtin de la plaça perquè els ciutadans decideixin lliurement. Davant la negativa de les autoritats i l'amenaça de bombardeig, la població fuig als camps i pobles de l'interior. L'endemà, després ampliar els terminis inicials per la rendició, sense resposta favorable, les fragates bombardegen amb bala no explosiva el port respectant els edificis civils amb bala buida, aturant cada mitja hora per possibles parlaments. En total es llancen 35 projectils que produeixen pocs danys a les defenses portuàries, sense baixes.

## Referències

* ↑ Rolandi Sánchez-Solís, De la Iª República. 3ª Parte: De la contra insurrección a la liquidación final de la República Arxivat 2013-03-04 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Puig Campillo, Antonio. El Cantón Murciano. Murcia: Ediciones Tres Fronteras, 1986. ISBN 84-7564-021-4.
* Alcaraz, Joaquín y García, Rogelio. El Cantón. Murcia: La Verdad, 1999. Dipòsit legal MU-1761-1999. Sense ISBN.
# Llista de Creus de Sant Jordi/2010/Persones
#### Persones

Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!
| Persona | Wikidata | Descripció | Ocupació |
| Manuel López Lozano | Q541977 | polític i advocat català | polític advocat |
| Joan Botam i Casals | Q983107 | sacerdot i caputxí català | pare |
| Francisco González Ledesma | Q2454603 | escriptor català | novel·lista periodista advocat escriptor |
| Alberto Aza Arias | Q2620758 | diplomàtic espanyol | diplomàtic Conseller d'Estat |
| Joan Vila i Grau | Q4891546 | pintor i vitraller català | pintor vitraller |
| Carlos Jiménez Villarejo | Q4891943 | jurista espanyol | polític advocat jurista escriptor fiscal |
| Manuel Pérez Bonfill | Q6898104 | escriptor català | escriptor |
| Agustí Maria Bassols i Parés | Q8191920 | advocat i polític català | polític advocat |
| Josep Antoni González i Casanova | Q9013059 | | jurista advocat catedràtic polític escriptor professor d'universitat |
| José María de Mena Álvarez | Q9014536 | jurista espanyol | jurista professor d'universitat escriptor |
| Manuel Oltra i Ferrer | Q9028011 | compositor valencià | director d'orquestra professor compositor |
| Salvador Gabarró i Serra | Q9073025 | Enginyer industrial i empresari català | empresari enginyer industrial |
| Isidre Fainé i Casas | Q11683737 | executiu bancari català | banquer emprenedor empresari |
| Carles Sumarroca i Coixet | Q11912438 | empresari espanyol | empresari |
| Helena Cambó i Mallol | Q11925350 | mecenes catalana | mecenes |
| Joan Rosell i Sanuy | Q11927921 | geòleg espanyol | geòleg |
| Jordi Gumí i Cardona | Q11928308 | fotògraf català | fotògraf |
| Josep Fornas i Martínez | Q11928580 | editor i polític català | empresari polític editor |
| Maria Pàrraga i Escolà | Q11935472 | | pedagog |
| Maria Tersa i Miralles | Q11935494 | locutora de ràdio catalana | locutor de ràdio periodista |
| Maria Àngels Falqués | Q11935505 | | historiador |
| María Dolores Juliano Corregido | Q11935757 | antropòloga social argentinca | professor d'universitat antropòleg escriptor acadèmic |
| Montserrat Carulla i Font | Q11937520 | empresària catalana | empresari |
| Teresa Maria Castanyer i Bachs | Q11951594 | | lingüista filòleg traductor |
| Tomàs Gil i Membrado | Q11952089 | compositor espanyol | compositor |
| Jordi Porta i Ribalta | Q15587672 | filòsof català | filòsof activista cultural |
| Jaume Alsina i Calvet | Q16165289 | | empresari veterinari |
| Josep Maria Codina i Vidal | Q16188952 | físic català | físic |
| Joaquim Díaz i Muntané | Q16190749 | actor i director de doblatge català | actor de doblatge director de doblatge |
| Teresa Juvé Acero | Q16943157 | pedagoga i escriptora catalana d'origen madrileny | pedagog escriptor |
| David Moner i Codina | Q17034093 | Dirigent esportiu | jurista advocat |
| Maria Lluïsa Ferrer i Martínez | Q17044785 | pedagoga espanyola | pedagog |
# York (Carolina del Sud)

York és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del tenia 6.995 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, York tenia 6.985 habitants, 2.536 habitatges i 1.787 famílies. La densitat de població era de 342,7 habitants/km².
Dels 2.536 habitatges en un 33,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,9% hi vivien parelles casades, en un 25,2% dones solteres, i en un 29,5% no eren unitats familiars. En el 25,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,9% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 28,7% entre 25 i 44, un 19,6% de 45 a 60 i un 14,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.564$ i la renda mediana per família de 34.253$. Els homes tenien una renda mediana de 31.646$ mentre que les dones 20.290$. La renda per capita de la població era de 14.218$. Entorn del 17,2% de les famílies i el 17% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- York». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- York». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Georg Totschnig

Georg Totschnig (Innsbruck, 25 de maig de 1971) va ser un ciclista austríac, que fou professional entre 1994 i 2006.
Durant la seva carrera esportiva aconseguí fins a set campionats nacionals, dos en ruta i cinc en contrarellotge individual. Amb tot, la seva victòria més important fou una etapa del Tour de França de 2005. Aquesta era la primera victòria austríaca al Tour des que el 1931 Max Bulla ho aconseguís.
El seu germà petit Harald també es dedicà al ciclisme.

## Palmarès

* 1993
** 1r a la Viena-Rabenstein-Gresten-Viena
* 1996
** Campió d'Àustria de contrarellotge
* 1997
** Campió d'Àustria en ruta
** Campió d'Àustria de contrarellotge
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Castella i Lleó
* 2000
** 1r a la Volta a Àustria i vencedor d'una etapa
* 2001
** Campió d'Àustria de contrarellotge
* 2002
** Campió d'Àustria de contrarellotge
* 2003
** Campió d'Àustria en ruta
* 2004
** Campió d'Àustria de contrarellotge
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suïssa
* 2005
** Vencedor d'una etapa del Tour de França

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1994. 13è de la classificació general
* 1995. 9è de la classificació general
* 2002. 7è de la classificació general
* 2003. 5è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1995. 37è de la classificació general
* 1997. 34è de la classificació general
* 1998. 27è de la classificació general
* 1999. 20è de la classificació general
* 2003. 12è de la classificació general
* 2004. 7è de la classificació general
* 2005. 26è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2006. 46è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1996. 6è de la classificació general
* 1998. 71è de la classificació general

## Referències

* ↑ One Race: Two Heroes - Totschnig & Armstrong Arxivat 2008-11-21 a Wayback Machine. a letour.com] (16 de juliol de 2005)

## Enllaços externs

* Fitxa de Georg Totschnig a sitiodeciclismo.net
# Can Modolell

«Can Modolell» té aquests significats:
* Can Modolell (Sant Just Desvern), edifici al municipi de Sant Just Desvern (Baix Llobregat)
* Can Modolell (Viladecans), edifici de Viladecans (Baix Llobregat)
* Can Modolell de la Torre, masia desapareguda de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès), de la que queda la torre de defensa
* Jaciment arqueològic de Can Modolell, jaciment des de l'època ibèrica fins a la baixa edat mitjana a Cabrera de Mar, al Maresme
# Chinoperla yi

Chinoperla yi és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids. Es troba al Vietnam.
El seu nom científic honora l'ètnia Yi, la qual es localitza a les àrees frontereres entre la Xina i el Vietnam.
Els adults presenten el cap amb pigments de color marró fosc sobre els ocels, el pronot marró pàl·lid amb rugositats més fosques, les ales marró clar, la nervadura marró fosc i les potes marró pàl·lid. Les ales anteriors del mascle fan 10 mm de llargària.

## Referències

* ↑ Sivec & Stark, 2010. Illiesia 6(8):70.
* 1 2 3 Sivec, I. & B.P. Stark, 2010. Five new species of Chinoperla Zwick (Plecoptera: Perlidae) from Vietnam and Thailand. Illiesia, 6(08):62-74. «PDF».
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 23 octubre 2011].
# Escombreta de vàter

Una escombreta de vàter és un estri dissenyat per a la neteja de l'interior del vàter. S'utilitza generalment amb el netejador o blanquejador de vàter.
L'escombreta de vàter s'utilitza en la neteja rutinària de la tassa del vàter però també per a llevar restes orgàniques adherides a aquesta. Es pot utilitzar per a netejar l'àrea superior de l'inodor, entorn de la tassa. Tanmateix, no pot ser utilitzada per a netejar a gran profunditat i no ha de ser utilitzada per a torcar el seient de vàter. El raspall també es pot emprar per a blanquejar l'esmalt.
En moltes cultures es considera descortès de netejar les restes biològiques de l'inodor sense l'ús de productes de neteja químics, ja que poden potencialment deixar restes en les fibres de l'escombreta.
Una escombreta típica de vàter consisteix en un mànec llarg que disposa en un dels seus extrems d'un aplec de fibres dures situades al voltant d'aquest i que adopten una forma arrodonida a la punta. Avui en dia, les escombretes de vàter es fan generalment de plàstic, però originàriament es van fabricar de fusta amb pèls de porc (cerda o pèls de cavall, bou, esquirol o teixons.
L'escombreta es col·loca normalment en posició vertical dins d'un suport que consisteix a vegades en tubs que amaguen totalment l'estri. En la cambra de bany, se situa en un lloc discret allunyat dels ulls del visitant, generalment en la part lateral i posterior de l'excusat.

## Escombreta elèctrica

Un escombreta elèctrica de vàter és un estri que presenta algunes diferències respecte a una escombreta original. Les fibres se subjecten al rotor d'un motor que funciona de manera similar a un raspall de dents elèctric. La font d'alimentació es connecta sense cap contacte amb el metall via inducció electromagnètica.
En els darrers anys, hi ha hagut un canvi general en el disseny d'escombretes de vàter fabricant raspalls ergonòmics. Ampliacions futures del disseny inclouen suports innovadors que es tanquin al voltant de l'extrem de fibres, de manera que prevenen l'emanació d'olors, gèrmens i altres substàncies.

## Vegeu també

* Eixugador
* Mànec de fregar

## Referències

* ↑ inventors.com Arxivat 2020-07-26 a Wayback Machine., URL visitada el 20 gener 2007
* ↑ «oxo GG SS toilet Brush». Arxivat de l'original el 22 de juliol 2009. [Consulta: 31 agost 2008].
# Cuixa

La cuixa humana, també coneguda com a regió femoral, és el segon segment de l'extremitat inferior o pelviana, entre la cintura pelviana per dalt i la cama per sota. Cuixa i cama s'articulen al genoll. Als vertebrats en general les cuixes corresponen a la part superior de les potes posteriors.
En els humans, la cuixa és la part del membre inferior entre l'anca i el genoll. L'esquelet de la cuixa és constituït pel fèmur, i els músculs se situen en tres regions: dorsal, interna i ventral. La regió dorsal comprèn el bíceps crural, el semitendinós i el semimembranós; la regió interna, el pectini, els abductors major, mitjà i menor de la cuixa i el recte intern; i la regió ventral, el psoas ilíac, el quàdriceps femoral i el tensor de la fàscia lata.
Per la zona anterointerna passen els vasos femorals, l'artèria per fora i la vena per dins, i les regions posterior i interna són irrigades per les artèries isquiàtica i femoral profunda, branca de la femoral. La innervació de la cuixa és feta pels nervis crural, ciàtic major, femorocutani i obturador.

## Os de la cuixa

La cuixa està formada per un sol os llarg: el fèmur. El fèmur és un os llarg, parell, i es troba en el pla anatòmic, de dalt cap a baix i d'endins cap enfora. Està recargolat sobre el seu eix. Posseeix 3 cares, 3 vores i 2 extremitats.

## Músculs de la cuixa

Musculatura anterior (Extensor del genoll)
* Quàdriceps:
Recte anterior
Vast lateral
Vast intern
Crural
* Sartori
Musculatura interna (Adductors del fèmur)
** major
** curt
** llarg
** Pectini
** Gràcil
Musculatura posterior (Flexors del genoll: Isquiotibials)
** Semimembranós
** Semitendinós
** Bíceps femoral
Musculatura externa
** Gluti menor
** Gluti mig
** Tensor de la fàscia lata

## Orígens, insercion i funcions dels musculs de la cuixa

| Múscul | Origen | Inserció | Funció |
| Zona anterior ||||
| Recte anterior | EIAI | Tendó quadricipital i posteriorment tendó torulià | flexió de maluc i extensió de genoll |
| Vast intern | Rodejant inferiorment el trocànter menor | Tendó quadricipital, posteriorment tendó rotular i TTA | Extensió genoll |
| Vast extern | Rodejant el trocànter major | Tendó quadricipital i posteriorment tendó rotular | Extensió |
| Crural | 3/4 superior fèmur (cara anterior, externa i interna) | Tendó quadricipital i posteriorment tendó rotulià | Extensió genoll |
| Sartori | EIAS | Pota d'ànec | Flexió, abd i rot. ext. (maluc) flex, rot.l int. (genoll) |
| Zona medial ||||
| Pectini | | | |
| Obturador extern | | | |
| Gràcil o Recte intern de la cuixa | | | |
| Adductors | | | |
| Zona posterior ||||
| Bíceps femoral | | | |
| Semitendinós | | | |
| Semimembranós | | | |

## Vasos sanguinis i limfàtics de la cuixa

* Artèria femoral
* Artèria femoral profunda
* Vena femoral
* Vena safena
* Artèria circumflexa femoral mitjana
* Limfàtics:
** Poplitis
** Inguinals

## Nervis de la cuixa

* Plexe lumbar
* Nervi ciàtic
* Ilioinguinal
* Iliohipogàstric
* Cutani femoral lateral
* Gènito-femoral
* Obturador
* Femoral (vegeu tb. Sacre, Plexe del)

## Referències

* 1 2 «Cuixa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Times Internet

Times Internet és una empresa tecnològica multinacional índia, amb seu a Gurgaon, Índia, que posseeix, opera i inverteix en diversos productes, serveis i tecnologia dirigits a Internet. És el braç digital de The Times Group, el conglomerat de mitjans més gran de l'Índia. Actualment, Times Internet posseeix i opera més de 39 productes digitals de notícies, esports, música, vídeos, curiositats, espiritualitat i un conjunt de mercats basats en transaccions en béns immobles, finances personals, educació, llocs de treball, reserves de taules, agronegocis, entre d'altres.
Mitjançant la seva branca de capital de risc TVentures, Times Internet ha invertit en més de 50 empreses emergents en l'espai tecnològic, com ara el proveïdor de logística Delhivery, la plataforma d'agregació d'autobusos Shuttl, la plataforma d'ed-tech Byju's, la plataforma de jocs MPL, entre d'altres.
Times Internet arriba a més de 450 milions de visitants mensuals que col·lectivament dediquen més de 13.000 milions de minuts a tots els seus productes i serveis.

## Referències

* ↑ «Biggest names in music rock Gaana show» (en anglès americà). India Post. [Consulta: 18 juny 2018].
* ↑ «Times Internet's Gautam Sinha On Turning A Legacy Media Company into A Conglomerate Of 37 Digital Startups – Inc42 Media» (en anglès). Inc42 Media, 26-12-2016.
* ↑ «Magicbricks.com awarded the best online realty portal». .
* ↑ «iDiva.com wins 2 million hearts in 6 months». The Economic Times, 19-06-2009.
* ↑ www.ETtech.com. «MPL secures Rs 250 cr from Go-Jek arm, Sequoia India & Times Internet – ETtech» (en anglès). ETtech.com. [Consulta: 26 abril 2019].
# Galindo y Perahuy

Galindo y Perahuy és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord amb Carrascal de Barregas i Parada de Arriba, a l'Est amb Doñinos de Salamanca, al Sud amb Calzada de Don Diego i Barbadillo i a l'Oest amb Rollán.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 160 | 242 | 397 | 494 |
# Batalla de Làutules

La batalla de Làutules es va lliurar l'any 315 aC entre els romans, dirigits pel dictador Quint Fabi Màxim Rul·lià i els samnites. Els samnites van guanyar la batalla.
Els samnites van dirigir-se a assetjar Plistica. Pocs dies després Satícula es va rendir però els samnites van assaltar i prendre Plistica. Les legions romanes es van dirigir llavors des del Samni i la Pulla cap a Sora, ciutat poblada per volscs on hi havia establerta una colònia romana. Els volscs s'havien revoltat contra els romans i havien matat als colons. Els samnites també van marxar cap a la zona i els dos exèrcits es van trobar prop de la ciutat, a Lautulae o Ad Lautulas, un pas de muntanya entre Tarracina i Fundi, pas que era fàcilment defensable.
Segons Titus Livi, la batalla no va tenir un resultat clar, però admet que alguns historiadors pensaven que va ser una derrota dels romans, i on va morir el magister equitum Quint Auli Cerretà. Diodor de Sicília diu que aquesta batalla va portar una gran agitació a la Campània, i que les ciutats properes dels ausonis en van revoltar.

## Referències

* ↑ Salmon, E. T. Samnium and the Samnites. Cambridge: Cambridge University Press, 1967, p. 234-236.
* ↑ Smith, William (ed.). «Latulae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 14 agost 2022].

## Bibliografia

* Battles: Lautulae (anglès) [Consulta 14 d'agost de 2022]