OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Puzur-Ishtar

Puzur-Ishtar o Puzur-Ištar va ser governant de la ciutat-estat de Mari, a l'antiga Mesopotàmia, situada al curs mitjà de l'Eufrates.
Va governar des del 2050 aC al 2025 aC, aproximadament. Era fill de Tura-Dagan, a qui va succeir, i contemporani de la Tercera dinastia d'Ur. Amb la ciutat d'Ur hi va mantenir molt bones relacions. Portava el títol de shakkanakku i també el de lugal (rei).
Va tenir diversos fills que el van succeir: Hitlal-Erra i Hanun-Dagan. Es conserva una estàtua de Puzur-Ishtar que en un principi devia estar dipositada al palau de Zimri-Lim, però es va trobar al palau de Nabucodonosor II de Babilònia (604 aC -652 aC), segurament portada allà com a trofeu de guerra. L'estàtua porta una inscripció amb el nom del rei i la del seu germà Silla-Akka, general.

## Notes

* ↑ La paraula shakkanakku definia un títol propi del regne de Mari, i significava governador militar i van aparèixer després de la caiguda de Mari en mans de Sargon d'Accad que va nomenar ell els primers governants. Després de la caiguda de l'Imperi d'Accad, van seguir governant els descendents dels primers governadors. També portaven de vegades el títol de lugal (rei).

## Referències

* ↑ Oliva, Juan (ed.). Textos para una historia política de Síria-Palestina. Tres Cantos: Akal, 2008, p. 87 i 90. ISBN 9788446019497.
# Pyrrhulina rachoviana

Pyrrhulina rachoviana és una espècie de peix de la família dels lebiasínids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,9 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima subtropical (15 °C-22 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: l'Argentina i el Brasil.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Weitzman, M. i S.H. Weitzman, 2003. Lebiasinidae (Pencil fishes). p. 241-251. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.
* ↑ López, H.L., R.C. Menni i A.M. Miguelarena, 1987. Lista de los peces de agua dulce de la Argentina. Biología Acuática Núm. 12, 50 p. (Instituto de Limnología "Dr. Raúl A. Ringuelet").
# Píteas de Tebes

Píteas (grec antic: Πυθέας, llatí: Pytheas) fou un militar tebà que va viure al segle ii aC.
Era beotarca de Beòcia, i, després de l'estrateg Critolau, va ser el màxim instigador de l'inici de la guerra dels aqueus contra els romans que va posar fi a la independència de Grècia. Quint Cecili Metel Macedònic el va fer executar a començament del 146 aC, segons que diuen Polibi i Pausànias.

## Referències

* ↑ 5.Pytheas a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 627
# Qiaowanlong kangxii

Qiaowanlong kangxii és una espècie de dinosaure sauròpode braquiosàurid. Els fòssils pertanyents a aquesta espècie foren trobats l'any 2007 a la conca Yujinzin de Gansu, a la Xina, i foren descrits l'any 2009 a la revista científica Proceedings of the Royal Society B. Les restes provenen d'una formació geològica anomenada el grup Xinminpu, que data del Cretaci inferior (estatge de l'Albià) fa uns 100 Ma. L'únic espècimen conegut consisteix en vèrtebres cervicals (del coll) i la cintura pelviana dreta, així com nombrosos fragments ossis sense identificar. Qiaowanlong kangxii va ser el primer braquiosàurid trobat a la Xina. S'estima que hauria tingut una longitud d'uns 12 metres i hauria pesat unes 10 tones. Es pensa que el Qiaowanlong està estretament emparentat amb el Sauroposeidon, un gènere nord-americà.

## Referències

* ↑ You, H.-L. and Li, D.-Q. (2009). "The first well-preserved Early Cretaceous brachiosaurid dinosaur in Asia." Proceedings of the Royal Society B: Biological Sciences, 276: 4077-4082 doi: 10.1098/rspb.2009.1278.
* ↑ Judith Burns «US dinosaur had Chinese cousin». BBC News, 02-09-2009 [Consulta: 2 setembre 2009].

## Enllaços externs

* Bifid Brachiosaurs, Batman!
* Encara més sobre Qiaowanlong , post a la imatge de la vèrtebra del sauròpode de la setmana referint-se a Qiaowanlong
Sauropodomorpha :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# Pírcing Fourchette

El pírcing Fourchette és un pírcing genital femení que es col·loca verticalment al fre dels llavis menors (frenulum labiorum pudendi), a la separació entre la vagina i el perineu.
Moltes dones no tenen prou pell a la zona per poder fer la perforació. Si l'anatomia correcta és present, la col·locació i la perforació solen ser relativament fàcils.
La paraula fourchette, d'origen francès, significa «forquilla». Aquest pírcing, per localització, és semblant al pírcing Guiche masculí.

## Motivació

Aquest tipus de pírcing es practica per raons estrictament eròtiques, el seu moviment durant la penetració pot ser sexualment estimulant.

## Realització

Depèn molt de l'anatomia de la dona i, per tant, no sempre es pot realitzar. Moltes dones no tenen el plec de pell extra a la part posterior del vestíbul vaginal. A més, la situació pot provocar una tensió mecànica excessiva durant el trànsit vaginal.
A causa d'aquestes limitacions, és una perforació poc freqüent. No obstant això, si la dona que es vol fer aquest tipus de pírcing té l'anatomia adequada per fer-ho, es tracta d'una perforació senzilla de fer. Com que es tracta d'una perforació molt rara, és important que ho practiqui un perforador experimentat.
És important no perforar teixits vaginals, sinó només teixits externs. Aquest fet i el canal de la perforació relativament curt fan que portar el pírcing sigui incòmode i tendeix a créixer.

## Cicatrització

El temps de cicatrització d'aquest tipus de pírcing és relativament més curt que la resta de pírcings genitals; triga entre quatre i sis setmanes a causa del curt canal de la perforació. Durant la curació, a causa de la proximitat amb l'anus, s'ha d'assegurar un alt nivell d'higiene, sobre tot després de la defecació.
A causa de la ubicació de la perforació, les primeres setmanes poden ser incòmodes. La zona queda pressionada quan se seu amb roba interior ajustada, texans i en bicicleta. També s'ha de minimitzar l'activitat sexual durant el període inicial, evitant qualsevol penetració vaginal.

## Joieria

No hi ha cap joia específica per a aquest pírcing, però es recomana un barbell, un barbell corbat o un anell de bola captiva amb un gruix d'almenys 1,6 mil·límetres (10-12 gauge).

## Referències

* ↑ Female Genital Piercing Guide – Fourchette Arxivat 2017-03-18 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* Triangle and Fourchette Piercing Arxivat 2017-08-03 a Wayback Machine. (anglès)
* Fourchette piercing Arxivat 2017-08-03 a Wayback Machine. (anglès)
* Fourchette piercing (anglès)
# Pírcing Hafada

Un pírcing Hafada (o pírcing escrotal) és un pírcing genital realitzat a qualsevol paret de la pell de l'escrot. Normalment no es perfora molt profundament, i encara que es tracta d'un pírcing superficial, el risc de creixement i de migració és molt baix a causa de la flexibilitat de la pell en aquesta zona.

## Història

Suposadament, els pírcings Hafada ja s'han realitzat com un ritual per a joves adolescents d'Orient Mitjà. No obstant això, no hi ha proves d'aquesta teoria.

## Realització i curació

Igual que amb altres pírcings, és desinfecta la zona de la pell que cal travessar. A continuació, es marca el punt d'entrada i sortida, és fixa la pell amb una pinça Pennington i es punxa amb una agulla especial.
Es pot inserir un anell de bola captiva o un barbell com a joia decorativa.
La cicatrització és relativament senzilla i sol prendre entre sis i vuit setmanes.

## Varietats

Una perforació que travessa l'escrot, de front al darrere, o de costat a costat, es coneix com un pírcing transcrotal.
Quan diversos pírcings Hafada es disposen en una fila o simètrics, recordant els esglaons d'una escala, es denominen escala escrotal.
Igual que molts altres pírcings, els pírcings Hafada es poden estirar amb cura.
El pírcing Lorum es realitza entre l'eix del penis i l'escrot i, per tant, també es pot considerar com una variació d'aquest pírcing

## Referències

* ↑ Murray, Louann. «Suburban Primitives». A: Orange Coast Magazine. Emmis Communications, juliol 1994, p. 56–.
# Quint Pomponi

Quint Pomponi (en llatí Quintus Pomponius) va ser un magistrat romà del segle iv aC. Formava part de la gens Pompònia, una família romana d'origen plebeu.
Era segurament fill de Marc Pomponi, tribú consular l'any 399 aC. Quint Pomponi va ser elegit tribú de la plebs el 395 aC any en què va donar suport al senat en l'oposició a establir una colònia romana a Veïs. El seu col·lega Aule Virgini va prendre la mateixa posició. Dos anys després els cònsols van ser acusats per haver-se negat a donar suport a la proposta, i van haver de pagar una forta multa.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 493.
# Raková

Raková és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país. El 2017 tenia 5.507 habitants.
# Ramón Cantos Saiz de Carlos

Ramón Cantos Saiz de Carlos fou un enginyer i polític valencià, fill de Vicente Cantos Figuerola, i com el seu pare, militant del Partit d'Unió Republicana Autonomista. Fou elegit diputat per la província de València a les eleccions generals espanyoles de 1933.

## Referències

* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.125. ISBN 9788495484802.
# Psicòdids

Els psicòdids (Psychodidae) són una família de dípters del subordre dels nematocers. És l'única família de la superfamília dels psicodoïdeus. Segons les darreres estimacions conté 144 gèneres i 3026 espècies. Els adults tenen antenes llargues i un cos pelut.

## Història natural

Les larves de les subfamílies Psychodinae, Sycoracinae i Horaiellinae viuen en hàbitats aquàtics o semiterrestres, àdhuc als inodors, sovint amb poc oxigen.
La subfamília Phlebotominae inclou espècies hematòfagues, és a dir que xuclen sang, i que poden transmetre diverses malalties, com la leishmaniosi. Les espècies de la subfamília dels sicoracins són paràsits de les granotes i l'espècie Sycorax silacea pot transmetre els cucs de la microfilariosi.

## Subfamílies

* Subfamília Bruchomyiinae
* Subfamília Horaiellinae
* Subfamília Phlebotominae
* Subfamília Psychodinae
* Subfamília Sycoracinae
* Subfamília Trichomyiinae

## Referències

* ↑ Pape, T., Blagoderov, V., & Mostovski, M. B. (2011). Order Diptera Linnaeus, 1758. Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness. Zootaxa, 3148(237), 222-229.
* ↑ Desportes, C. 1941. Forcipomyia velox Winn et Sycorax silacea Curtis, vecteurs dIcosiella neglecta (Diesing, 1850) filaire commune de la grenouille verte. Annals de Parasitologie Humaine et Compareè, 19: 53-68.
* Quate, L.W. 1955. A revision of the Psychodidae (Diptera) in America north of Mexico. University of California Publications in Entomology.
* Quate, L.W. & B.V. Brown. 2004. Revision of Neotropical Setomimini (Diptera: Psychodidae: Psychodinae). Contributions in Science, 500: 1-117.
* Vaillant, F. 1971. Psychodidae - Psychodinae. In: E. Lindner, ed. Die Fliegen der Palaearktischen Region, 9d, Lieferung 287: 1-48.
* Young, D.G. & P.V. Perkins. 1984. Phlebotomine sand flies of North America (Diptera: Psychodidae). Mosquito News, 44: 263-304.

## Enllaços externs

* Iziko Museum of Cape Town's Psychodidae Web Page Arxivat 2008-01-03 a Wayback Machine.
* Virginia Cooperative Extension Arxivat 2009-05-06 a Wayback Machine.
* Ohio State University Extension
* Diptera.info Gallery
# Ramon Strauch i Vidal

Ramon Strauch i Vidal (Tarragona, 1760 — Vallirana, Baix Llobregat, 15 d'abril de 1823) fou un frare franciscà, bisbe de Vic. La seva activitat política fou antiliberal i absolutista. Mort pels seus rivals polítics al final del Trienni liberal, fou considerat màrtir pels seus partidaris. Ha estat proclamant servent de Déu per l'Església catòlica.

## Biografia

Ramon Strauch era fill d'un militar suís al servei de l'exèrcit espanyol. Volent fer vida religiosa, ingressà als setze anys a un convent de franciscans observants. Traslladat a Mallorca, en 1789 fou nomenat catedràtic de la Universitat de Mallorca. Durant la Guerra del Francès fundà a Palma el Semanario cristiano político, obertament antiliberal i extremadament crític amb les Corts de Cadis i la seva obra. Això provocà que fos empresonat, però continuà dirigint el setmanari. Traduí a la presó l'Histoire du clergé pendant la Révolution, de Barruel.
El 1816 fou nomenat bisbe de Vic. Quan el 1820 arribà al poder el règim liberal (l'anomenat Trienni liberal), posà de manifest la seva postura proabsolutista. El gener del 1821 provocà un fort conflicte amb l'ajuntament de Vic i s'hagué de retirar un temps a una masia de Sant Boi de Lluçanès. Els liberals el consideraven un clar partidari de l'Antic Règim i l'acusaven de connivència amb les partides reialistes que atacaven les contrades. Pol de Quimbert cità el seu nom entre els personatges relacionats amb la Regència d'Urgell, per la qual cosa estigué temptat de fugir a França; tornà a Vic i fou detingut per Antoine Rotten, general liberal, al començament d'octubre i portat a la Ciutadella de Barcelona.
L'entrada a Catalunya de les tropes franceses dels Cent Mil Fills de Sant Lluís provocà les ires dels exaltats liberalistes, que demanaren la mort del bisbe com a resposta a la invasió. Rotten se n'encarregà; per no provocar reaccions contràries a la ciutat, el 15 d'abril de 1823, va simular que traslladava el bisbe a Tarragona i, en arribar a Vallirana, posant com a excusa un fals atac dels reialistes al comboi, va fer afusellar el bisbe i el llec que el servia. Els seus cossos quedaren al camí, fins que dos dies després foren recollits.
# Rasbora tobana

Rasbora tobana és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba al llac Toba (Sumatra, Indonèsia).

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Ahl, E. 1934. Weitere Fische aus dem Toba-See in Sumatra. Sitzungsber. Ges. Naturf. Freunde Berlin 1934: 235-238.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M., 1991. Notes on the taxonomy of some Sundaic and Indochinese species of Rasbora, with description of four new species (Pisces: Cyprinidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 2(2):177-191.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Rasbora tubbi

Rasbora tubbi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord de Borneo.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1859. Negende bijdrage tot de kennis der vischfauna van Banka. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 18. 359-378.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Brittan, M. R. 1954. A revision of the Indo-Malayan fresh-water fish genus Rasbora. Monogr. Inst. Sci. Tech. Manila Monogr. 3: 1-224 + 3 maps.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ratpenat d'espatlles grogues equatorià

El ratpenat d'espatlles grogues equatorià (Sturnira aratathomasi) és una espècie de ratpenat que es troba a Colòmbia, l'Equador, el Perú i Veneçuela.

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Ramón Gil de la Cuadra

Ramón Gil de la Cuadra (Balmaseda, 8 de juliol de 1775 - Madrid, 1860) fou un polític i científic espanyol, ministre durant la minoria d'edat d'Isabel II d'Espanya.

## Biografia

Era fill de Joaquín Gil de la Quadra i de Vicenta Rubio de Berriz. Va formar part de la Junta d'Instrucció Pública que la Secretaria de Despatx de la Governació va constituir al març de 1813. Al costat de Martín González de Navas, José Vargas Ponce, Eugenio de Tapia, Diego Clemencín Viñas i Manuel José Quintana va signar l'informe sobre la reforma general de l'educació nacional que va redactar la Comissió. L'informe va ser elaborat a Cadis i signat el 9 de setembre de 1813 pels membres de la Junta i en la seva majoria diputats a Corts.

## Ideari

Home d'esperit il·lustrat, va viatjar per les colònies espanyoles, especialment a Amèrica del Sud. Fruit dels seus viatges és l'obra Tablas comparativas de todas las sustancias metálicas para conocerlas y distinguirlas por medio de sus caracteres exteriores. Va romandre un temps en Filipines i als Estats Units, on va participar en les converses amb el govern d'aquest país en la delimitació de les fronteres a Amèrica del Nord de l'Imperi Espanyol entre els Estats Units i el que després seria Mèxic.
Durant la Restauració absolutista en la persona de Ferran VII, va ser un fervent liberal, fou diputat a Corts en 1822 i ministre d'Ultramar durant el Trienni. Amb la caiguda dels liberals, va romandre en l'exili a l'Regne Unit, moment que va aprofitar per viatjar a les colònies angleses d'ultramar. Amb la mort de Ferran VII va tornar a Espanya, participant com Pròcer del Regne de 1834 a 1835, als governs de la regència durant la minoria d'edat d'Isabel II com a ministre de Governació i Foment en 1836 i de Marina i Comerç en 1837. Va ser designat senador per la província de Tarragona en 1841 i 1843 i va ocupar un lloc com a membre del Consell d'Estat.

## Referències

* ↑ Biografia a mcnbiografias
* ↑ BLEIBERG, Germán et al: Diccionario de Historia de España. Ed. Alianza Editorial. Madrid, 1979. Vol.II, pp. 207-208.
* ↑ Ramón Gil de la Cuadra a l'Enciclopedia Vasca Auñamendi
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Fitxa del Senat
# Reculhèr

Reculhèr (francès Razecueillé) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 6 juliol 2010].
# Rectoria de Salitja

La Rectoria de Salitja és un edifici del poble de Salitja, al municipi de Vilobí d'Onyar (Selva). Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La rectoria és un edifici format per un cos principal de tres plantes, coberta a dues vessants amb pendent a laterals i cornisa catalana. A la façana trobem un portal quadrangular amb llinda monolítica amb la data inscrita de 1756 i brancals de pedra. Al pis superior hi ha una obertura amb balcó amb barana de ferro forjat. Totes les obertures són de pedra amb l'ampit motllurat i una porta la data de 17?9. L'edifici ha sofert diverses ampliacions amb cossos adossats a banda i banda i a la part del darrere. Al costat dret hi ha un mur, que dona al carrer, que per la part del darrere sosté un porxo de tres arcs de mig punt fet de rajols que uneix la rectoria amb l'edifici anomenat Els Delmes. No se'n coneixen notícies històriques.

## Referències

* 1 2 3 «Rectoria de Salitja». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 octubre 2014].
# Resolució 1399 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1399 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 19 de març de 2002. Després de recordar totes les resolucions anteriors sobre la situació a la República Democràtica del Congo, el Consell va condemnar la captura del poble de Moliro i altres activitats del rebel Reagrupament Congolès per la Democràcia (RCD).
El Consell de Seguretat va recordar que les parts en l'Acord d'alto el foc de Lusaka havien respectat l'alto el foc des de gener de 2001, i que el diàleg entre congolesos era un element essencial del procés de pau. Va condemnar la represa de la lluita al voltant de Moliro i la captura del poble per part del RCD-Goma com una greu violació de l'alto el foc. A més, el Consell va subratllar que cap partit no podia obtenir guanys militars durant el procés de pau. Va exigir que el RCD es retirés immediatament de Moliro i Pweto i que totes les altres parts es retiressin a les posicions defensives requerides en els sub-plans de retirada de Harare.
Recordant que Kisangani també havia de ser desmilitaritzada, la resolució va recordar a totes les parts que complissin l'Acord d'alto el foc i va convidar Ruanda a utilitzar la seva influència per assegurar que el RCD implementés l'actual Resolució. Va donar la benvinguda al desplegament de la Missió de les Nacions Unides a la República Democràtica del Congo (MONUC) a les dues ciutats capturades i va demanar a totes les parts que cooperessin amb ell. Es va instar les parts de l'Acord d'alto el foc a abstenir-se d'accions militars durant el diàleg entre congolesos i es va instar al govern de la República Democràtica del Congo a reprendre la seva participació en el diàleg.
En resposta, el RCD va dir que acollia amb satisfacció la resolució i es va comprometre a lliurar les ciutats al control de la MONUC. L'endemà, el govern congolès va reprendre la seva participació en les converses.

## Referències

* ↑ «Security Council condemns capture of Moliro by RCD-Goma». United Nations, 19-03-2002.
* ↑ Miske, James F.; Norton, Richard J. «The intervention in the Democratic Republic of Congo». Civil Wars, 6, 4, 2003, pàg. 1–13. DOI: 10.1080/13698240308402552.
* 1 2 Clément, Jean A. P.. Postconflict economics in sub-Saharan Africa: lessons from the Democratic Republic of the Congo. International Monetary Fund, 2004, p. 55. ISBN 978-1-58906-252-8.
* ↑ Hilaire, Max. United Nations law and the Security Council. Ashgate Publishing, Ltd, 2005, p. 232. ISBN 978-0-7546-4489-7.
* ↑ «Congo rebels condemned». BBC News, 20-03-2002.
* ↑ Dummett, Mark «Government returns to DR Congo talks». BBC News, 21-03-2002.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1301 a la 1400 (2000 - 2002)
* Segona Guerra del Congo

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 13 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 13 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 12 de desembre de 1946, després d'haver examinat la petició de la Siam (posteriorment denominada Tailàndia) per poder ser membre de les Nacions Unides. En aquesta resolució, el Consell va recomanar a l'Assemblea General l'acceptació de Siam com a membre.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1 a la 100 (1946 - 1952)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org