OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aepinacodon

Aepinacodon és un gènere de mamífers artiodàctils de la família dels antracotèrids que visqueren a Nord-amèrica des de l'Eocè superior fins a l'Oligocè inferior, fa entre 33,3 i 40,4 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Dakota del Sud, Nebraska i Utah (Estats Units). Eren botriodontins grossos i de rostre allargat, encara que no tant com en el seu parent Bothriodon. Tenien el musell llarg i tubular i els ulls en una posició elevada del cap. Seguien una dieta mixta, amb el brosteig com a forma d'alimentació predominant.

## Referències

* 1 2 Entrada «Aepinacodon» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 11 març 2024].
* ↑ Prothero i Foss, 2007, «Family Anthracotheriidae» (F. Lihoreau i S. Ducrocq).
* ↑ Prothero, 2017, p. 172.

## Bibliografia

* Prothero, D. R.; Foss, S. E. The Evolution of Artiodactyls (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2007. ISBN 978-0-8018-8735-2.
* Prothero, D. R. The Princeton Field Guide to Prehistoric Mammals (en anglès). Princeton University Press, 2017. ISBN 978-0-691-15682-8.
# Proadinoteri

Els proadinoteris (Proadinotherium) són un gènere extint de mamífers notoungulats de la família dels toxodòntids que visqueren a Sud-amèrica durant el Miocè, fa entre 17,5 i 23 milions d'anys. Se n'han trobat fòssils a l'Argentina, Bolívia i Colòmbia. Se suposa que eren animals herbívors més o menys igual de grossos que les ovelles. Tenien el cos llarg i les potes relativament curtes. Les dents tenien la corona més baixa que en l'adinoteri. El nom genèric Proadinotherium significa ‘abans d'Adinotherium’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Proadinotherium» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 21 març 2024].
* ↑ Palmer, 1904, p. 564.

## Bibliografia

* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
# Parastrapoteri

Els parastrapoteris (Parastrapotherium) són un gènere extint de mamífers astrapoteris de la família dels astrapotèrids que visqueren a Sud-amèrica des de l'Eocè mitjà fins al Miocè inferior, fa entre 17,5 i 47,8 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a l'Argentina i Xile. Algunes espècies d'aquest grup eren els astrapoteris més grossos que es coneixen i superaven fins i tot el granastrapoteri. Tenien ullals que haurien recordat els dels elefants i una trompa curta. El nom genèric Parastrapotherium significa ‘prop de l'astrapoteri’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Parastrapotherium» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 4 abril 2024].
* ↑ Defler, 2019, p. 106.
* ↑ Ciochon i Chiarelli, 1980, «Early History and Biogeography of South America's Extinct Land Mammals» (M. C. McKenna).
* ↑ Palmer, 1904, p. 515.

## Bibliografia

* Ciochon, R. L.; Chiarelli, A. B. Evolutionary Biology of the New World Monkeys and Continental Drift (en anglès). Plenum Press, 1980. ISBN 978-1-4684-3766-9.
* Defler, T. History of Terrestrial Mammals in South America: How South American Mammalian Fauna Changed from the Mesozoic to Recent Times (en anglès). Springer, 2019. DOI 10.1007/978-3-319-98449-0. ISBN 978-3-319-98448-3.
* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
# Eurygenium

Eurygenium és un gènere extint de mamífers notoungulats de la família dels notohípids que visqueren a Sud-amèrica des de l'Oligocè superior fins al Miocè inferior, fa entre 21 i 29 milions d'anys. Se n'han trobat fòssils a l'Argentina i Bolívia. Les espècies d'aquest grup tenien les dents dotades de corones molt altes. La seva anatomia i morfometria fan pensar que eren animals terrestres, bons excavadors i bons nedadors. El nom genèric Eurygenium significa ‘galta ampla’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Eurygenium» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 10 abril 2024].
* ↑ Rose, 2006, p. 231.
* ↑ Sargis i Dagosto, 2008, «Postcranial Osteology of Mammals from Salla, Bolivia (Late Oligocene): Form, Function, and Phylogenetic Implications» (B. J. Shockey i F. Anaya).
* ↑ Palmer, 1904, p. 280.

## Bibliografia

* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
* Rose, K. The Beginning of the Age of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2006. ISBN 0801884721.
* Sargis, E. J.; Dagosto, M. Mammalian Evolutionary Morphology: A Tribute to Frederick S. Szalay (en anglès). Springer, 2008. ISBN 978-1-4020-6997-0.
# Liarthrus copei

Liarthrus copei és una espècie extinta de mamífer astrapoteri de la família dels astrapotèrids que visqué a Sud-amèrica des de l'Oligocè inferior fins al Miocè inferior, fa entre 21 i 29 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a la província argentina de Santa Cruz. Es tracta de l'única espècie del gènere Liarthrus. Era un animal gros, herbívor i dotat d'ullals. El nom genèric Liarthrus significa ‘articulació llisa’ i es refereix a la forma de l'astràgal, mentre que el nom específic copei fou elegit en honor del paleontòleg estatunidenc Edward Drinker Cope.

## Referències

* 1 2 Entrada «Liarthrus copei» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 11 abril 2024].
* ↑ Palmer, 1904, p. 375.

## Bibliografia

* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
# Metopocetus

Metopocetus és un gènere extint de cetacis de la família dels cetotèrids que visqueren a l'oceà Atlàntic durant el Miocè, fa entre 7,2 i 13,8 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils als Estats Units i els Països Baixos. Les dues espècies incloses en aquest grup presenten una fossa particularment gran a la superfície ventral de l'apòfisi paroccipital. El nom genèric Metopocetus significa ‘balena de front’ i es refereix a la divergència de les crestes temporals cap endavant.

## Referències

* 1 2 Entrada «Metopocetus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 16 abril 2024].
* ↑ Berta, 2017, p. 85 i 86.
* ↑ Palmer, 1904, p. 419.

## Bibliografia

* Berta, A. The Rise of Marine Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2017. ISBN 9781421423265.
* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
# Argirohip

Els argirohips (Argyrohippus) són un gènere extint de mamífers notoungulats de la família dels notohípids que visqueren a Sud-amèrica des de l'Oligocè inferior fins al Miocè inferior, fa entre 17,5 i 29 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a les províncies argentines de Chubut i Santa Cruz. Tenien les dents postcanines hipsodontes. El seu aspecte i les seves dimensions haurien recordat una cabra, tot i que no hi tenen una relació propera. El nom genèric Argyrohippus significa ‘cavall d'argent’ i es refereix a La Plata.

## Referències

* 1 2 Entrada «Argyrohippus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 23 abril 2024].
* ↑ Palmer, 1904, p. 120.

## Bibliografia

* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
# Phlaocyon

Phlaocyon és un gènere extint de mamífer carnívor de la família dels cànids que visqué a Nord-amèrica des de l'Oligocè inferior fins al Miocè inferior, fa entre 18,5 i 33,3 milions d'anys. Se n'han trobat restes a Califòrnia, Colorado, Dakota del Sud, Florida, Nebraska, Oregon, Texas i Wyoming (Estats Units). Les espècies més petites d'aquest grup eren de la mida de la guineu menuda, mentre que les més grosses eren de la mida d'un coiot gros. La majoria eren omnívores, però n'hi ha dues que eren hipercarnívores. El nom genèric Phlaocyon significa ‘gos moledor’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Phlaocyon» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 11 juny 2024].
* ↑ Wang i Tedford, 2008, p. 40.
* ↑ Palmer, 1904, p. 532.

## Bibliografia

* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
* Wang, X.; Tedford, R. H. Dogs: Their Fossil Relatives and Evolutionary History (en anglès). Columbia University Press, 2008. ISBN 978-0-231-13529-0.
# Daria Pratt

Myra Abigail "Daria" Pankhurst Pratt (Cleveland, Ohio, 21 de març de 1859 – Canes, Alps Marítims, 26 de juny de 1938) va ser una jugadora de golf estatunidenca que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París en la prova individual de golf, en què guanyà la medalla de bronze.
Pratt sempre va estar vinculada a l'alta classe social. Tingué tres matrimonis. Primer amb William Wright, posteriorment amb Thomas Huger Pratt i finalment, el 1913, amb el Príncep Alexis Karađorđević, de la casa reial Sèrbia.

## Referències

* 1 2 «Daria Pratt Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 29 setembre 2015].
# Pilaret de la Petja

El Pilaret de la Petja és un monument protegit com a Patrimoni Arquitectònic Català del municipi de Torà (Solsonès).

## Situació

El pilaret s'aixeca a la mateixa carena de la Serra de Claret, a 745 metres d'altitud i a uns 150 metres al sud-est de la masia de la Petja, al marge d'un camp de conreu anomenat tros de l'Oratori. Als 2,6 km. trobarem la masia de la Petja. La simplicitat del monument contrasta amb l'extens i desolat panorama que l'envolta. Aquesta zona, abans un bosc ufanós, va estar molt castigada, per no dir devastada, per l'incendi de 1998. L'únic que va quedar dempeus va ser el pilaret. Al fons de la vall, al sud, 200 metres per sota, veurem el monestir de Sant Celdoni i Sant Ermenter de Cellers.

## Descripció

El pilaret (o creu-pedró) s'aixeca directament sobre l'aflorament d'un cingle. Està fet amb carreus, ben escairats, de pedra saulonenca (pròpia de la zona). De planta quadrada (64 x 64 cm.), fa 2,5 m d'alçada. A la part superior, a la cara nord, s'obre una capelleta protegida amb una reixa de forja, on, a la paret del fons hi ha un petit mural fet amb rajola de València amb les figures dels Sants Celdoni i Ermenter, ambdós a cavall i sostenint a la mà la palma del martiri. Cobreix el pilaret una pedra monolítica molt ben esculpida a tall de teulada, on, sobre la capelleta, hi consta la data "1761". Dalt de tot hi llueix una senzilla creu de ferro.
* El Monestir de Cellers vist des del Pilaret
* La llegenda ha donat nom a la masia propera
* Pilaret de cal Tanyot, a l'altra banda (Imatge amb anotacions)
* Sobre la roca saulonenca

## La llegenda

Els més antics d'aquestes contrades expliquen, molt seriosament, que els cavalls dels Sants Màrtirs, fugint dels seus perseguidors, van fer un salt des de la Serra de Claret fins a la de Cellers, per damunt de la vall. L'impuls deuría ser tan fort que varen deixar la petjada (la petja) de les seves peülles a la mateixa roca. Els clots que es poden veure prop del pilaret ho confirmen. A Catalunya hi ha diversos llocs amb marques atribuïdes a sants, a la Verge o al dimoni, que de manera general es denominen petjades mítiques.

## Altres dades

A l'altra banda de la vall, a la Serra de Cellers, també a la carena, hi ha un altre monument de característiques pràcticament idèntiques: el Pilaret de Cal Tanyot. Un i altre són fites del terme de Cellers a la vegada que tenen la funció d'oratori, com les mès conegudes creus de terme.

## Referències

* 1 2 «Pilaret de la Petja». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 maig 2012].
* ↑ Roma i Casanovas,. «, Francesc «Les petjades mítiques a Catalunya: una geografia gairebé inexplorada». Treballs de la Societat Catalana de Geografia, 70, 2010, p. 31/54.

## Bibliografia

* Coberó, Jaume; Garganté, Maria; Oliva, Jordi [et al.].. Inventari del Patrimoni Arqueològic, Arquitectònic i Artístic de la Segarra. Vol.II Torà. Hostafrancs: Fundació Jordi Cases i Llebot, Abril 2000, p. 235. ISBN 84-607-0408-4.
# Dino Urbani

Dino Urbani (Liorna, 8 de març de 1882 - Varese, 9 de maig de 1958) va ser un tirador d'esgrima italià que va competir en els anys posteriors a la Primera Guerra Mundial.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on disputà tres proves del programa d'esgrima. En les competicions d'espasa i sabre per equips guanyà la medalla d'or, mentre en la d'espasa individual fou eliminat en sèries.

## Referències

* ↑ «Dino Urbani Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 4 setembre 2017].
# Base aèria de Rogatxovo

La Base aèria de Rogatxovo (del rus: Aэродром Рогачёво); ICAO:; IATA:), també coneguda com Amderma-2 (del rus: Амдерма-2) és un aeroport militar situat a la península de la Terra de l'Oca (Gusínaya Zemlyá, en rus: Гусиная Земля, al costat del poble de Rogatxovo i a 9 km al nord-est de la ciutat de Belúshia Gubá, a Nova Zembla, Nenetsia, un districte autònom de l'óblast d'Arkhànguelsk. A prop de l'emplaçament es troba el Lloc de proves de Nova Zembla, instal·lació de proves nuclears de la Unió Soviètica.
El nom "Amderma-2" va ser utilitzat durant el període soviètic a fi de mantenir la confidencialitat del lloc exacte, ja que, en realitat, Rogatxovo es troba a uns 400 km d'Amderma. Per als seus ocupants era simplement "el dos".

## Pista

La base aèria de Rogatxovo està formada per uns pista de formigó en direcció 16/34 de 2.500x40 m. (8.202x131 peus).

## Operacions militars

Al principi va ser utilitzada per a allotjar als bombarders intercontinentals de llarg abast (com a aeròdrom "de salt"). Durant els anys 60 va desenvolupar un paper d'intercepció, amb la finalitat de dificultar les operacions dels SR-71 americans a la regió àrtica.
La primera unitat que va ocupar Rogatxovo va ser la 641 Gv IAP (641è Regiment de Guàrdia d'Aviació d'Intercepció) utilitzant avions Yak-28P (designació OTAN: Firebar) i més tard, en 1985, van rebre 32 avions EL SEU-27 (designació OTAN: Flanker-B). En 1993 la unitat 641 Gv IAP va ser traslladada a la base de Afrikanda, on es va unir al 431 IAP. Durant la dècada dels 70 avions El teu-128 (designació OTAN: Fiddler) van ser destacats amb freqüències des de bases del sud. Durant els anys 90 avions MiG-31 (designació OTAN: Foxhound) van ser destacats ocasionalment en Rogatxovo.
L'aeroport civil més pròxim és l'aeroport de Narian-Mar. Atès que tracta d'una instal·lació compartida civil-militar, actua com a aeroport de suport de Rogatxovo.
Dues vegades per setmana la companyia aèria "Aeroflot-Nord" realitza el vol de passatgers «Arkhànguelsk-Talagi-Rogatxovo-Arkhànguelsk-Talagi» amb un avió Antónov An-24.

## Referències

* ↑ Vladímir Vadímovich Belov. «Historia de los regimientos 63 IAP, 641IAP y 470IAP» (en ruso). Arxivat de l'original el 14 de març de 2006. [Consulta: 4 setembre 2011].
* 1 2 3 Andreas Parsch i Aleksey V. Martynov. «Designations of Soviet and Russian Military Aircraft and Missiles - Fighters» (en anglès). Designation-Systems.net, 2008. [Consulta: 4 setembre 2011].
* ↑ Horario de vuelos de Arjánguelsk

## Enllaços externs

* Característiques tècniques de l'aeroport - Índex d'aeroports de Rússia (anglès). Consultat el 4 de setembre de 2011
# Stereorhachis dominans

Stereorhachis dominans és una espècie extinta de sinàpsid de la família dels ofiacodòntids o, possiblement, dels eotirídids que visqué durant el Gjelià (l'estatge final del Carbonífer superior) en allò que avui en dia és Europa. Se n'han trobat restes fòssils a Borgonya (França). Tenia la mandíbula més robusta que Ophiacodon, però menys que els esfenacodòntids. Es tracta de l'única espècie coneguda del gènere Stereorhachis.

## Referències

* ↑ Entrada «Stereorhachis dominans» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Romer i Price, 1940, p. 247.

## Bibliografia

* Romer, A. S.; Price, L. I. Review of the Pelycosauria (en anglès). Societat Geològica dels Estats Units, 1940. ISBN 9780813720289.
# Donald Piper

Donald Piper (Peoria, 5 de març de 1911 - Temple City, 25 de març de 1963) fou un jugador de bàsquet estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla d'or en la competició de bàsquet. Jugà a bàsquet universitari amb la Universitat de Califòrnia a Los Angeles.

## Referències

* 1 2 «Don Piper Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 11 d’agost 2011. [Consulta: 17 desembre 2018].
# Dorjpalamyn Narmandakh

Dorjpalamyn Narmandakh (Darkhan, 18 de desembre de 1975) és un judoka mongol, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1990 i 2000.
El 1996 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu d'Atlanta, on guanyà la medalla de bronze en la competició del pes extra lleuger del programa de judo.Quatre anys més tard, als Jocs de Sydney, quedà eliminat en setzens de final en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or i tres de bronze al Campionat d'Àsia de judo entre 1993 i 2001.

## Referències

* ↑ Dorjpalamyn Narmandakh a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Dorjpalam Narmandakh, Judoka, JudoInside». [Consulta: 15 setembre 2020].
# Choi Mi-sun

Choi Mi-sun (최미선; 1 de juliol de 1996) és una arquera coreana. Va participar en els Campionats del Món de Copenhaguen (Dinamarca), on va aconseguir la medalla de bronze tant en la categoria individual com en la d'equips. She attends Gwangju Women's University. El 2016 va passar a la primera posició del rànquing mundial. El 2016 va aconseguir la medalla d'or en la categoria per equips dels Jocs Olímpics de Rio de Janeiro, formant equip amb Chang Hye-jin i Ki Bo-bae.

## Referències

* ↑ «2015 World Archery Championships: Entries by country» p. 7–18. ianseo.net. [Consulta: 26 agost 2015].
* ↑ «구본찬·최미선 '양궁 국가대표는 영광의 자리'». Dong-A Ilbo, 27-05-2015 [Consulta: 29 octubre 2015].
* ↑ «Choi Mi-sun». worldarchery.org. [Consulta: 13 agost 2016].
* ↑ «Archery: Unflappable South Koreans protect proud legacy». Reuters, 07-08-2016. [Consulta: 11 agost 2016].
# Duane Swanson

Duane Swanson (Waterman, 23 d'agost de 1913 - Cumberland Furnace, 13 de setembre de 2000) fou un jugador de bàsquet estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla d'or en la competició de bàsquet. Jugà a bàsquet universitari amb la Universitat del Sud de Califòrnia.

## Referències

* 1 2 «Duane Swanson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 3 de febrer 2012. [Consulta: 17 desembre 2018].
# Edgar Ablowich

Edgar Ablowich (anglès: Edgar Allen Ablowich) (Greenville, 29 d'abril de 1913 - Virginia Beach, 6 d'abril de 1998) va ser un atleta estatunidenc, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla d'or en la prova dels 4x400 metres relleus del programa d'atletisme. Formà equip amb Ivan Fuqua, Karl Warner i Bill Carr i establiren un nou rècord del món de la prova amb un temps de 3'08.2".
Estudià a la Universitat del Sud de Califòrnia i acabà fent de professor d'economia a la Universitat de Wyoming.

## Millors marques

* 400 metres llisos. 47.5" (1932)

## Referències

* 1 2 3 «Edgar Ablowich Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 19 maig 2019].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Edmond Cloetens

Edmond Cloetens va ser un tirador amb arc belga que va competir en els anys posteriors a la Primera Guerra Mundial.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va disputar quatre proves del programa de tir. Guanyà la medalla d'or en tres de les proves que disputà: ocell gran fix individual, ocell gran fix, per equips i ocell petit fix, per equips. En la prova d'Ocell petit fix individual fou cinquè.

## Referències

* ↑ «Edmond Cloetens Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 20 de setembre 2011. [Consulta: 25 juny 2017].
# Eduard Steinemann

Eduard Steinemann (2 d'agost de 1906 - Flawil, 28 de juny de 1937) va ser un gimnasta artístic suís que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on disputà les set proves del programa de gimnàstica. Guanyà la medalla d'or en el concurs complet per equips. En la resta de proves destaca la quarta posició en la prova del cavall amb arcs, mentre en les altres finalitzà més enllà de la desena posició. Vuit anys més tard, als Jocs de Berlín, disputà les vuit proves del programa de gimnàstica. Guanyà la medalla de plata en el concurs complet per equips, mentre en les altres proves destaca la vuitena posició en les barres paral·leles.

## Referències

* 1 2 «Eduard Steinemann Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 31 agost 2018].
# Polymorphis

Polymorphis és un gènere extint de mamífers litopterns de la família dels macrauquènids que visqueren a Sud-amèrica durant l'Eocè, fa entre 42 i 48 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a la província argentina de Chubut. És el representant més antic que es coneix de la seva família. Les espècies d'aquest grup eren litopterns de mida petita a mitjana i probablement de constitució esvelta, tot i que no es pot corroborar per la falta de material postcranial. El nom genèric Polymorphis significa ‘multiforme’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Polymorphis» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 25 juny 2024].
* ↑ Palmer, 1904, p. 556.

## Bibliografia

* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
# Denis Vaucher

Denis Vaucher (Berna, 18 de febrer de 1898 - Berna, 24 de febrer de 1993) fou un esquiador suís que va competir durant la dècada del 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de Chamonix. Va guanyar la medalla d'or en la prova de patrulla militar per equips, formant equip amb Adolf Aufdenblatten, Alphonse Julen i Anton Julen.

## Referències

* ↑ «Denis Vaucher Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 5 desembre 2017].
# Portal de l'Aguda

El Portal de l'Aguda és un portal del nucli de l'Aguda, al municipi de Torà (Solsonès), inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un portal que aprofita els baixos de dues cases per comunicar dos punts del nucli de l'Aguda.
Aquest passatge salva el desnivell entre els dos extrems mitjançant esgraons i un pendent del 10%. Es tracta d'un passatge en forma "L" invertida amb una estructura arquitravada que deixa entreveure les antigues bigues de fusta, actualment molt malmeses. L'accés que trobem a la boca Nord està format per una gran arcada d'arc de mig punt dovellada, mentre que la boca Oest presenta una portada rectangular. A l'articulació del passatge apareix una porta mig tapiada amb arc de mig punt que il·lumina l'interior del portal. Dins aquest s'obren dues portes rectangulars que donen accés als habitatges, avui molt malmesos.

## Referències

* ↑ «Portal de l'Aguda». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Portal de l'Aguda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 març 2015].

## Bibliografia

* Coberó, Jaume; Garganté, Maria; Oliva, Jordi [et al.].. Inventari del Patrimoni Arqueològic, Arquitectònic i Artístic de la Segarra. Vol.II Torà. Hostafrancs: Fundació Jordi Cases i Llebot, Abril 2000, p. 111. ISBN 84-607-0408-4.
# Callibrachion gaudryi

Callibrachion gaudryi és una espècie extinta de sinàpsid de la família dels casèids. Es tracta de l'únic representant conegut del gènere Callibrachion i visqué durant el Permià inferior en allò que avui en dia és Borgonya (França). És conegut a partir d'un esquelet fragmentari però suficient per reconstruir-ne l'aspecte. Feia aproximadament un metre de llargada, amb el cos robust i les potes fortes. L'os coxal presenta la cresta dorsal típica dels casèids.

## Referències

* 1 2 Entrada «Callibrachion gaudryi» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].