OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Níquel de Raney

El níquel de Raney o níquel Raney és un catalitzador sòlid utilitzat en nombrosos processos industrials. Està constituït per una fina pols grisa d'un aliatge de níquel i d'alumini. Va ser desenvolupat l'any 1926 per l'enginyer Murray Raney com a solució al problema dels catalitzadors utilitzats en aquella època per la hidrogenació dels olis vegetals. Més recentment, s'utilitza com catalitzador en la catàlisi heterogènia per a una gran varietat de reaccions químiques de la química orgànica, el més sovint amb les hidrogenacions. El 1939, Leopold Ruzicka i Adolph Butenandt obtingueren el premi Nobel de química per haver sintetitzat les hormones masculines a partir del colesterol fent servir el níquel de Raney com catalitzador.
El níquel de Raney es produeix tractant un tros d'aliatge níquel-alumini amb hidròxid de sodi concentrat. En el decurs d'aquest tractament anomenat «activació» o «lixiviació», la major part de l'alumini de l'aliatge es dissol. En resulta una estructura porosa que té una superfície específica molt important cosa que contribueix a la seva eficàcia com a catalitzador. L'alumini que no es dissol ajuda a conservar l'estructura porosa del catalitzador a escala macroscòpica.
«Raney» és una marca registrada per la W. R. Grace and Company.

## Notes i referències

* ↑ patent US 1628190 "Method of producing Finely Divided Nickel", Murray Raney, publicat el 10 de maig de 1927
# Vincenzo Nestler

Vincenzo Nestler (Agrigent, 8 de gener de 1912 – Roma, 14 de juliol de 1988) fou un mestre d'escacs italià.

## Resultats destacats en competició

Nestler va guanyar dos cops el Campionat d'Itàlia, a Florència 1943 (superant en Mario Napolitano), i a Trieste 1954 (després d'un matx de desempat amb en Naldi), i en fou quatre cops subcampió, els anys 1937, 1953, 1956, i 1959 (aquest darrer any, fou primer ex aequo tot i que el títol fou assignat a Vincenzo Castaldi per millor desempat Sonneborn-Berger).
Durant la II Guerra Mundial, en Nestler fou 6è a Múnic 1942 (Europameisterschaft – Campionat d'Europa, Wertungsturnier – Torneig de Classificació, el campió fou Gösta Danielsson). Després de la guerra, empatà als llocs 10è-11è a Viena 1951 (4t Memorial Schlechter, el campió fou Moshe Czerniak).
En Nestler va representar dos cops Itàlia a les olimpíades d'escacs, a la 9a Olimpíada, Dubrovnik 1950 i la 10a Olimpíada, Hèlsinki 1952. També va representar Itàlia en matxs amistosos contra Txecoslovàquia, el 1957 i contra Suïssa, el 1958.

### Partides notables

Julio Sumar - Vincenzo Nestler (Olimpiada de Dubrovnik, 1950)
   1.e4 c5 2.Ce2 Cc6 3.g3 d5 4.Ag2 dxe4 5.Axe4 Cf6 6.Ag2 e5 7.d3 Ae6 8.
   34.Af3 Dd7 35.Rg2 Ad5 36.Dh5 Tf5 37.Axd5+ Dxd5+ 38.Df3 Tg5+ 0-1
Vincenzo Nestler - Enrico Paoli (Florència, XVI Campionat italià, 1953)
   1.e4 e5 2.Cf3 Cc6 3.Ac4 Ac5 4.b4 Axb4 5.c3 Ae7 6.d4 Ca5 7.Cxe5 Cxc4 8.Cxc4 d5
   41.Txb6 1-0

## Notes i referències

* ↑ «Biografia de Nestler» (en italià). La Grande storia degli scacchi. [Consulta: 30 setembre 2011].
* 1 2 «Nota biogràfica de Vincenzo Nestler» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 2 octubre 2011].
* ↑ «I campionati italiani» (en italià). La grande storia degli scacchi. Arxivat de l'original el 2012-07-28. [Consulta: 30 setembre 2011].
* ↑ Paige, Roger. «Taules de torneigs de 1942» (en anglès). Arxivat de l'original el 2014-10-22. [Consulta: 30 setembre 2011].
* ↑ «75 Jahre Schachklub Hietzing Wien 1921-1996». [Consulta: 1r octubre 2011].
* ↑ «Equip italià a l'olimpíada de Dubrovnik 1950» (en anglès). olimpbase.org. [Consulta: 2 octubre 2011].

## Bibliografia

* Fiorentino Palmiotto. Vincenzo Nestler: il più grande scacchista siciliano dell'era contemporanea. Agrigento, Circolo scacchistico Vincenzo Nestler, 1992.
* Adriano Chicco; Giorgio Porreca. Dizionario enciclopedico degli scacchi. Milano, Mursia, 1971.
* Adriano Chicco; Antonio Rosino. Storia degli scacchi in Italia. Venezia, Marsilio, 1990, ISBN 88-317-5383-5.

## Enllaços externs

* Estimació Elo de Vincenzo Nestler a «chessmetrics.com». [Consulta: 2 octubre 2011]. (anglès)
# Mohamed Haddouche

Mohamed Amine Haddouche, (Algèria, 19 d'agost de 1984), és un jugador d'escacs algerià, que té el títol de Gran Mestre des de 2014.
A la llista d'Elo de la FIDE de l'agost de 2015, hi tenia un Elo de 2481 punts, cosa que en feia el jugador número 2 (en actiu) d'Algèria. El seu màxim Elo va ser de 2524 punts, a la llista de l'octubre de 2014 (posició 585 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Mohamed Haddouche ha guanyat en sis ocasions el Campionat d'Algèria en els anys 2005, 2009, 2012, 2013, 2014 i 2015.
El 2004 fou tercer al Campionat d'Àfrica sub-20 de Trípoli (Líbia), per darrere de Mandhiza Farai i Bassem Amin, on obtingué el títol de Mestre Internacional.
L'octubre del 2014 fou campió del grup A del Memorial Med Slama, jugat a Monastir (Tuníssia).

### Participació en olimpíades d'escacs

Haddouche ha participat, representant Algèria, en cinc Olimpíades d'escacs entre els anys 2006 i 2014 (tres cops com a 1r tauler), amb un resultat de (+22 =13 –16), per un 55,9% de la puntuació. El seu millor resultat el va fer a les Olimpíada del 2014 en puntuar 7 de 10 (+6 =2 -2), amb el 70,0% de la puntuació.

## Notes i referències

* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Algèria"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 17 agost 2015].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Mohamed Haddouche «benoni.de». Arxivat de l'original el 2015-02-15. [Consulta: 15 febrer 2015]. (alemany)
* ↑ «5è títol nacional d'Algèria». [Consulta: 15 febrer 2015].
* ↑ «Campió d'Algèria 2015». fide.com. [Consulta: 15 febrer 2015]. (anglès)
* ↑ «Tercer classificat Campionat d'Àfrica sub-20». fide.com. [Consulta: 15 febrer 2015].
* ↑ «Med SLAMA Memorial 2014». fide.com. [Consulta: 15 febrer 2015].
* ↑ La notació (+x -y =z) vol dir que el primer jugador va guanyar x partides, en va perdre y, i va fer taules en z.
# Maurice Norland

Maurice Norland (Auxerre, 30 de juliol de 1901 - Migennes, 18 de maig de 1967) va ser un atleta francès, especialitzat en curses de fons, que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on disputà tres proves del programa d'atletisme. Guanyà la medalla de bronze en la prova del cros per equips, fent equip amb Henri Lauvaux i Gaston Heuet, mentre en la de cros individual fou quinzè i en els 5.000 metres quedà eliminat en sèries.

## Millors marques

* 3.000 metres obstacles. 9' 56.4" (1927)
* 5.000 metres. 15' 06.6" (1926)

## Referències

* 1 2 «Maurice Norland Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 19 de maig 2011. [Consulta: 10 juny 2018].
* ↑ Maurice Norland. trackfield.brinkster.net
# Paramonacanthus matsuurai

Paramonacanthus matsuurai és una espècie de peix de la família dels monacàntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10,6 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 19.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les illes Ogasawara fins al sud del Japó.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1865-1869. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. V. Baudroies, Ostracions, Gymnodontes, Balistes. Atlas Ichthyol. v. 5 . 1-152.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Hutchins, J. B., 1997: Review of the monacanthid fish genus Paramonacanthus, with descriptions of three new species. Records of the Western Australian Museum Suppl. Núm. 54: 1-57.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bussing, W.A. i R.J. Lavenberg, 1995. Monacanthidae. Cachúas, lijas. p. 1278-1280. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hutchins, J.B., 2001. Monacanthidae. Filefishes (leatherjackets). p. 3929-3947. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Tortonese, E., 1979. Monacanthidae. p. 643. A: J. C. Hureau i Th. Monod (eds.) Check-list of the Fishes of the north-eastern Atlantic and of the Mediterranean (CLOFNAM). UNESCO, París. Vol. 1.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Géza Varasdi

Géza Varasdi (Budapest, 6 de febrer de 1928 - 4 de maig de 2022) va ser un atleta hongarès, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on guanyà la medalla de bronze en els 4x100 metres relleus del programa d'atletisme, rere l'equip estatunidenc i soviètic. Formà equip amb László Zarándi, György Csányi i Béla Goldoványi. Quatre anys més tard, als Jocs de Melbourne, disputà dues proves del programa d'atletisme. En ambdues quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès destaca una medalla d'or en els 4x100 metres del Campionat d'Europa d'atletisme de 1954, amb el mateix equip que guanyà la medalla olímpica, i dos campionats nacionals dels 100 metres, el 1951 i 1956. Va aconseguir millorar el rècord nacional del 4x100 metres en tres ocasions.
En acabar els Jocs de 1956 va quedar-se a viure a Austràlia, on treballà com a metge.

## Millors marques

* 100 metres. 10.6" (1956)

## Referències

* 1 2 Géza Varasdi a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «Magyar bajnokok atletikaban, ferfi rovidtav». [Consulta: 7 juny 2020].
* ↑ Waśko, Janusz (1953-). Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. GreenArt Jacek Kardasz, 2013, p. 190. ISBN 978-83-62033-30-0.
* ↑ Károly, Jocha. «Kétszer lett orvos Varasdi Géza» (en hongarès), 21-02-2018. [Consulta: 7 juny 2020].
# Campionat del Món de criquet femení

La primera edició del Campionat del Món femení es disputà l'any 1973. Els grans dominadors són Austràlia amb 5 victòries i Anglaterra amb 3.

## Historial

| Edició | Any | Seu | Campió | Resultat | Finalista |
| I | 1973 | Anglaterra | Anglaterra | 279-3 // 187-9 | Austràlia |
| II | 1978 | Índia | Austràlia | 100-2 // 96-8 | Anglaterra |
| III | 1982 | Nova Zelanda | Austràlia | 152-7 // 151-5 | Anglaterra |
| IV | 1988 | Austràlia | Austràlia | 129-2 // 127-7 | Anglaterra |
| V | 1993 | Anglaterra | Anglaterra | 195-5 // 128 | Nova Zelanda |
| VI | 1997 | Índia | Austràlia | 165-5 // 164 | Nova Zelanda |
| VII | 2000 | Nova Zelanda | Nova Zelanda | 184 // 180 | Austràlia |
| VIII | 2005 | Sud-àfrica | Austràlia | 215-4 // 117 | Índia |
| IX | 2009 | Austràlia | Anglaterra | 167-6 // 166 | Nova Zelanda |
# Sergio Barrientos Chavarriaga

Sergio Barrientos Chavarriaga (29 de juny de 1986) és un jugador d'escacs colombià que té el títol de Gran Mestre Internacional des de 2011.
A la llista d'Elo de la FIDE del juliol de 2022, hi tenia un Elo de 2477 punts, cosa que en feia el jugador número 5 (en actiu) de Colòmbia. El seu màxim Elo va ser de 2519 punts, a la llista de gener de 2012.

## Resultats destacats en competició

L'agost de 2003 fou tercer de l'Obert Ciutat de Badalona (el campió fou Víktor Moskalenko). El 2011 fou campió absolut de Colòmbia.

### Participació en olimpíades d'escacs

Barrientos ha participat, representant Colòmbia, en cinc Olimpíades d'escacs entre els anys 2004 i 2012, amb un resultat de (+26 =13 –15), per un 60,2% de la puntuació. El seu millor resultat el va fer a les Olimpíada del 2010 en puntuar 8½ de 11 (+6 =5 -0), amb el 77,3% de la puntuació, amb una performance de 2589.

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica de Sergio Barrientos Chavarriaga» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 17 agost 2015].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Colòmbia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 24 juliol 2022].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Sergio Barrientos Chavarriaga «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 17 agost 2015].
* ↑ «XXIX Obert». Butlletí d'Escacs de FCE, 116, 10-2003, pàg. 52 [Consulta: 17 agost 2015].
* ↑ «Historial campions de Colòmbia». [Consulta: 17 agost 2015].
* ↑ La notació (+x -y =z) vol dir que el primer jugador va guanyar x partides, en va perdre y, i va fer taules en z.
# Mette Ove-Petersen

Mette Ove-Petersen (Copenhaguen, 15 de gener de 1934) és una nedadora danesa, ja retirada, especialista en estil lliure, que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on disputà tres proves del programa de natació. Fou quarta en els 4×100 metres lliures, mentre en els 100 i 400 metres lliures fou eliminada en sèries. Dos anys més tard va guanyar la medalla de plata en els 4×100 metres lliures del Campionat d'Europa de natació que es va disputar a Viena. En aquesta prova formà equip amb Greta Olsen, Ulla Madsen i Greta Andersen.

## Referències

* ↑ Mette Ove-Petersen a Sports Reference (arxivat)
* ↑ European Swimming Championships (Women). gbrathletics.com
# Hanne Hegh

Hanne Hegh (Oslo, 27 d'abril de 1960) és una exjugadora d'handbol noruega que va competir durant les dècades de 1980 i 1990. És la mare de la també jugadora d'handbol Emilie Hegh Arntzen.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics de Seül, on guanyà la medalla de plata en la competició d'handbol. En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al campionat del món d'handbol de 1986. Entre 1979 i 1990 jugà un total de 202 partits amb la selecció nacional en què marcà 361 gols.
A nivell de clubs jugà a l'Oppsal IF i al Gjerpen IF, amb qui va guanyar dos títols de lliga i quatre de copa. Entre 1997 i 2010 formà part de l'equip tècnic que entrenà la selecció noruega d'handbol.

## Referències

* 1 2 3 «Hanne Hegh Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 7 desembre 2019].
* ↑ Women Handball World Championship 1986 Netherlands - 04-14.12 Champion Soviet Union a todor66.com
* ↑ «Landskampstatistikk – Totaloversikt for Hegh, Hanne» (en norwegian). Norges Håndballforbund. Arxivat de l'original el 16 setembre 2012.
# Walter Arencibia Rodríguez

Walter Arencibia (nascut el 21 de juliol de 1967) és un jugador d'escacs cubà, que té el títol de Gran Mestre des de 1990.
Tot i que roman inactiu des del maig de 2019, a la llista d'Elo de la FIDE del setembre de 2020, hi tenia un Elo de 2486 punts, cosa que en feia el jugador número 14 de Cuba. El seu màxim Elo va ser de 2560 punts, a la llista de juliol de 1991 (posició 84 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Va aprendre a jugar als escacs als vuit anys, i va guanyar diversos torneigs per edats, inclòs el Campionat de Cuba juvenil el 1985, i el Campionat del món juvenil de 1986, que li comportà el guany automàtic del títol de Mestre Internacional. Obtingué posteriorment, el 1990, el títol de GM. Es proclamà dos cops campió de Cuba, els anys 1986 i 1990.
A finals d'any, va participar en la Copa del món de 2005 a Khanti-Mansisk, un torneig classificatori per al cicle del Campionat del món de 2007, on no hi tingué una bona actuació i fou eliminat en primera ronda per Ilià Smirin.
El 2006 empatà al primer lloc al Canadian Open amb Abhijit Kunte, un resultat que repetí el 2011, quan empatà al primer lloc amb Joel Benjamin i Dejan Bojkov, a Toronto. L'octubre de 2007 fou vuitè al fort obert de Calvià; (el campió fou Viktor Mihalevski).

### Participació en competicions per equips

Arencibia ha participat, representant Cuba a moltes Olimpíades d'escacs en el període entre 1986 i 2006.

## Notes i referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Walter Arencibia Rodríguez» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 30 desembre 2011].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Cuba"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 11 setembre 2020].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Walter Arencibia Rodríguez «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-12-10. [Consulta: 30 desembre 2011].
* ↑ Weeks, Mark. «World Junior Chess Champions» (en anglès). mark-weeks.com. [Consulta: 26 maig 2012].
* ↑ «Historial del Campionat de Cuba» (en castellà). ajedrezdeataque.com. [Consulta: 6 desembre 2014].
* ↑ «Lloc web oficial de la Copa del món de 2005» (en anglès). [Consulta: 2 gener 2012].
* ↑ Resultats de la FIDE World Cup 2005 a Informació sobre els campionats del món d'escacs al lloc web de Mark Weeks (anglès)
* ↑ Crowther, Mark. «FIDE World Chess Cup 2005» (en anglès). The Week in Chess 580, 19-12-2005. Arxivat de l'original el 2012-02-01. [Consulta: 2 gener 2012].
* ↑ «Campions del Canadian Open» (en anglès). compilat per Jonathan Berry. [Consulta: 30 desembre 2011].
* ↑ «Viktor Mikhalevski wins Calvia International Open» (en anglès). Chessbase.com News, 25-10-2007. [Consulta: 3 gener 2015].
* ↑ Bartelski, Wojciech. «Fitxa de Walter Arencibia» (en anglès). OlimpBase. [Consulta: 30 desembre 2011].
# FORG1VEN

Konstantinos Tzortziou (Grècia, 23 de juliol de 1992) més conegut com a FORG1VEN, (pronunciat /fə(r)ɡɪv(ə)n/, Forgiven), és un jugador professional del videojoc multijugador en línia en camp de batalla League of Legends nascut a Grècia. La seva època àlgida va ser jugant en la posició d'"ADC" en l'equip d'H2K de League of Legends, acabant en la tercera/cuarta psoció del Mundial de League of Legends del 2016. Actualment s'ha retirat de l'escena, deixant la porta oberta a un possible retorn. FORG1VEN es va fer conegut primer com a jugador de tornejos de Counter-Strike i posteriorment va adoptar League of Legends com el seu joc principal.
Konstantinos és conegut conegut entre els espectadors de les lligues professionals com un dels millors AD Carry, tant estadísticament com gràcies als elogis que la seva habilitat mecànica collita per part d'analistes i comentaristes professionals. És també un àvid jugador de títol de Blizzard, Overwatch, sent un dels convidats al campionat mundial d'aquest joc

## Referències

* ↑ Wolf, Jacob. «Sources: Forg1ven to part ways with H2k Gaming». ESPN, 22-04-2016. [Consulta: 23 juny 2016].
* ↑ «Forg1ven will stay in the LCS after military service temporarily deferred», 03-03-2016. Arxivat de l'original el 2016-08-20. [Consulta: 7 juliol 2016].
* ↑ Costigan, Philip «Worlds: FORG1VEN: H2K 's Star AD Carry» (en anglès). lolesports.com [Consulta: 28 febrer 2017]. Arxivat 8 de desembre 2016 a Wayback Machine.
# Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1944

Els quarts Premis Nacionals de Cinematografia concedits pel Sindicat Nacional de l'Espectacle corresponents a 1943 es van concedir el 27 de juny de 1944. Es va concedir únicament a les pel·lícules i no pas al director o als artistes, i es va distingir per la seva dotació econòmica: un total de 2.100.000 pessetes, repartits en dos premis de 400.000 pessetes, quatre de 250.000 pessetes i tres de 100.000 pessetes. Algunes d'elles havien estat declarades "d'interès nacional".

## Guardonats de 1944

| Categoria | Premi | Pel·lícula premiada | Director |
| 1r. lloc | 400.000 pts | El escándalo | José Luis Sáenz de Heredia |
| 2n lloc | 400.000 pts | El clavo | Rafael Gil |
| 3r lloc | 250.000 pts | Doce lunas de miel | Ladislao Vajda |
| 4t lloc | 250.000 pts | Eloísa está debajo de un almendro | Rafael Gil |
| 5è lloc | 250.000 pts | Orosia | Florián Rey |
| 6è lloc | 250.000 pts | El abanderado | Eusebio Fernández Ardavín |
| 7è lloc | 100.000 pts | Una herencia de París | Miguel Pereyra |
| 8è lloc | 100.000 pts | Lola Montes | Antonio Fernández-Román |
| 9è lloc | 100.000 pts | Dora, la espía | Raffaello Matarazzo |

## Referències

* ↑ Santiago Pozo Arenas La industria del cine en España: legislación y aspectos económicos, 1896-1970, p. 56-57, Universitat de Barcelona, 1984
* ↑ Félix Martialay El cine español durante el franquismo, p. 57-58
* ↑ Radio Barcelona, 11 de juliol de 1944, pàgines 30 i 31 on s'indica els premis
* ↑ Fallo del jurado en el Concurso Nacional de Cinematografía, ABC, 7 de juliol de 1944
# Danyyil Dvirnyy

Danyyil Dvirnyy (nascut el 21 d'octubre de 1990) és un jugador d'escacs italià que té el títol de Gran Mestre des de 2014.
A la llista d'Elo de la FIDE del gener de 2020, hi tenia un Elo de 2485 punts, cosa que en feia el jugador número 8 (en actiu) d'Itàlia. El seu màxim Elo va ser de 2575 punts, a la llista de març de 2014 (posició 339 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

El 2013 es proclamà 73è campió d'Itàlia (a Roma) amb 8 punts d'11, mig punt per davant d'Alberto David i Sabino Brunello, i es va endur la bossa de 3.000 euros. El juny de 2013 fou campió del 3r Torneig Forni di Sopra, amb 7 punts de 9, els mateixos punts que Aman Hambleton però amb millor desempat.
El desembre de 2015 fou per segon cop campió d'Itàlia (a Milà) amb 7 punts de 12, els mateixos punts que Alberto David i Axel Rombaldoni que els portà a fer un play-off de desempat fins que Dvirnyy derrotà a David a una partida a armageddon.

### Participació en olimpíades d'escacs

Dvirnyy ha participat, representant Itàlia, en dues Olimpíades d'escacs els anys 2012 i 2014, amb el resultat de (+10=2−1), per un 58,8% de la puntuació. El seu millor resultat el va fer a les Olimpíada del 2012 en puntuar 5 de 8 (+4 =2 -2), amb el 62,5% de la puntuació, amb una performance de 2520.

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica de Danyyil Dvirnyy» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 25 agost 2015].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Itàlia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 24 gener 2020].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Danyyil Dvirnyy «benoni.de». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 25 agost 2015]. (alemany)
* ↑ «Danyyil Dvirnyy Becomes Italian Champion». chessdom.com. [Consulta: 24 agost 2015]. (anglès)
* ↑ «Danyyil Dvirnyy wins 3rd International Chess Tournament of Forni di Sopra». chessdailynews.com. [Consulta: 24 agost 2015]. (anglès)
* ↑ «Danyyil Dvirnyy campió el 2015». chessdom.com. [Consulta: 14 desembre 2015]. (anglès)
* ↑ La notació (+x -y =z) vol dir que el primer jugador va guanyar x partides, en va perdre y, i va fer taules en z.
# Mihai Vardală

Mihai Vardală (1903) va ser un jugador de rugbi a 15 romanès que va competir en els anys posteriors a la Primera Guerra Mundial.
El 1924 va ser seleccionat per jugar amb la selecció de Romania de rugbi a 15 que va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de bronze. Els dos partits disputats als Jocs foren els únics que jugà amb la selecció nacional.

## Referències

* ↑ «Mihai Vardală Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de novembre 2012. [Consulta: 13 desembre 2017].
* ↑ Mihai Vardală a espn