OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Castell de Girsberg

El castell del Girsberg fou un dels tres principals castells dels Rappolstein.
Situat a 528 metres d'altitud el castell, que és el més petit dels tres, es troba sobre una espina a pic. Aquest castell fou edificat al segle xiii sobre un espai molt reduït. Es troba en aquest emplaçament una torrassa pentagonal de la qual l'angle casa perfectament amb el traçat de la roca. Fou en principi denominat Stein (la Roca en francès La Roche), després va ser reconstruït a causa d'un incendi provocat per un llamp el 1288.
El 1304, el castell fou donat en feu a uns vassalls, els cavallers de Girsberg dels quals va prendre el nom. La família dels Girsberg havia estat abans lligada a l'imperi dels Hohenstaufen. Tenien en principi les posicions del vall de Munster, i després intercanviaren el seu domini el 1316 amb els Ribeaupierre/Rappolstein i restauraren el castell del Girsberg. Els Girsberg el van guardar fins a la seva extinció al segle xv.
El castell de Girsberg fou construït en diverses etapes des del segle xiii, en principi amb pedres en gruixuts bocellaments, després realçat més tard d'una torrassa. El 1422, els Girsberg s'enfrontaren amb Maximí I Smassmann que va assetjar el castell. Joan Guillem de Girsberg morirà en el transcurs d'aquest setge. Amb ell desaparegué l'últim dels Girsberg. Caigué llavors definitivament a les mans dels Ribeaupierre/Rappolstein.
Fou abandonat al segle xvi i va caure llavors en ruïnes.

## Referències

* Faller, Robert, Le Château de Ribeauvillé, bulletin de la Société d'histoire et d'archéologie de Ribeauvillé, 1937, pàgs. 33-63.
# Pedro Barros

Pedro de Silva Barros (Florianópolis, 16 de març de 1995) és un patinador de monopatí i empresari brasiler.
Nascut al barri de Rio Tavares de la capital de Santa Catarina, Pedro va créixer sota la influència constant de l'skateboard en la seva vida, afirmant haver tingut el seu primer contacte amb l'esport a l'edat d'un any. Va començar a cridar atenció des d'aviat. Amb 14 anys va pujar per primera vegada al podi en una edició dels X Games a Los Angeles en la modalitat Skate Vertical Amateur, el que seria només el començament d'una relació d'èxit amb aquesta competició, on ha conquerit 10 medalles en la modalitat de parc, esdevenint el patinador amb més podis en tots els temps.
El 2021 va integrar la delegació brasilera que va participar en el debut olímpic del monopatí, als Jocs de Tòquio. Al parc d'Ariake, va passar la ronda de classificació amb una nota de 77,14, la quarta millor del dia. En la final de la modalitat, va completar una volta amb puntuació de 86,14, nota que li va rendir la segona posició i la medalla de plata.
A més de la seva carrera esportiva, Barros ha destacat per haver entrat en el negoci de la restauració, creant la marca LayBack, i organitzant activitats de caràcter social a Florianóplis, acostant la pràctica del monopatí als barris més humils de la ciutat.

## Referències

* ↑ Conde, Paulo Roberto. «Pedro Barros começou no skate com 1 ano e superou doping antes das Olimpíadas» (en portuguès brasiler). globoesporte. Grupo Globo, 05-08-2021. Arxivat de l'original el 2021-08-05. [Consulta: 5 agost 2021].
* 1 2 «Conheça a história de Pedro Barros, criador da marca catarinense LayBack» (en portuguès brasiler). NSC Total, 17-05-2021. Arxivat de l'original el 2021-08-05. [Consulta: 5 agost 2021].
* ↑ «Pedro Barros» (en anglès). X Games. Arxivat de l'original el 2024-07-30. [Consulta: 12 octubre 2024].
* ↑ «Conheça os representantes do Brasil no skate park nos Jogos Olímpicos de Tóquio» (en portuguès brasiler). Terra, 04-08-2021. Arxivat de l'original el 2021-08-05. [Consulta: 5 agost 2021].
* ↑ Silveira, Leandro. «Olimpíadas: Pedro Barros, do Brasil, é medalha de prata no skate park» (en portuguès brasiler). CNN Brasil, 05-08-2021. Arxivat de l'original el 2021-08-05. [Consulta: 5 agost 2021].
* ↑ Vieira, Sheila. «Como Pedro Barros ajudou a fortalecer a cena do skate em Florianópolis» (en portuguès). COI, 22-05-2023. Arxivat de l'original el 2024-08-02. [Consulta: 12 octubre 2024].
* ↑ «Pedro Barros inspira jovens skatistas em Florianópolis online» (vídeo) (en portuguès brasiler). Bom Dia Brasil. TV Globo. [Consulta: 12 octubre 2024].

## Vegeu també

* Rayssa Leal
# Walter McCreery

Walter Adolph McCreery (Zúric, Suïssa, 13 d'agost de 1871 – Clermont-Ferrand, Puy-de-Dôme, 8 de novembre de 1922) va ser un jugador de polo estatunidenc. Fill d'una família adinerada dedicà el seu temps als esports eqüestres.
El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata en la competició de polo com a integrant de l'equip BLO Polo Club Rugby. En aquest equip també hi competien Walter Buckmaster, Jean de Madre i Frederick Freake.

## Referències

* 1 2 «Frederick Freake Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 25 setembre 2015].
# Igor Efimov

Igor Efimov (nascut a Tbilisi el 16 de setembre de 1960) és un jugador d'escacs georgià, naturalitzat italià, que juga per a la Federació Monegasca en competicions internacionals. Efimov va aconseguir el títol de Gran Mestre el 1992.

## Resultats destacats en competició

Efimov fou campió italià els anys 1997 i el 1998, quan la normativa encara permetia als residents italians no nacionals entrar a la competició pel títol. Resideix a Montecatini Terme i juga a l'equip local Circolo Scacchistico Montecatinese Surya ASD (literalment: Cercle d'escacs de Montecatini). Ocasionalment ofereix pràctiques a joves jugadors prometedors, en nom de la Federació Italiana d'Escacs.
El 2008, va guanyar el campionat de Mònaco, cosa que repetí el 2015.

## Referències

* ↑ «Tournoi des Petits Etats d'Europe - Actualités / International - Europe Echecs». www.europe-echecs.com. [Consulta: 27 juliol 2016].
* ↑ «Efimov and Berezovska new Monaco Chess Champions | Chessdom». www.chessdom.com. [Consulta: 27 juliol 2016].

## Enllaços externs

* Efimov a Chesstempo
# Torxa

Originalment, una torxa o atxa (dita brandó si és de cera i d'un sol ble) era una font portàtil de foc usada com font lumínica, usualment consistent en un bastó o mànec de fusta, amb un dels seus extrems embolicat en un tros de drap amarat de brea i algun altre material inflamable o ambdues coses alhora. Les torxes tot sovint reposaven en canelobres en la part alta dels murs, perquè il·lumini els passadissos d'algunes estructures de pedra, com castell sobre criptes. Si la torxa està feta de sofre barrejat amb calç, el foc no disminuirà després d'haver estat introduïda en aigua.
La tradició de la torxa transportada en relleu per atletes a camps a través és usada per il·luminar la Flama Olímpica, la qual crema sense interrupció fins als següents Jocs Olímpics. Aquestes torxes van ser introduïdes per primera vegada per Carl Diem responsable de Jocs Olímpics de 1936, ja que durant els Antics Jocs Olímpics en el Temple d'Hera a Olímpia cremava una flama quan aquests duraven. Leni Riefenstahl, cineasta que va dirigir el film oficial dels Jocs Olímpics de 1936, obra a l'origen de la pel·lícula el relleu de la torxa d'Olimpia a Berlín.

## Simbologia

La torxa és un típic emblema d'il·luminació espiritual i coneixement. Així, l'Estàtua de la Llibertat, en realitat anomenada "La Llibertat Il·luminant al Món" , eleva la seva torxa (dibuixada a l'esquerra).
D'altra banda, les torxes creuades i al revés eren signe de dol en els monuments funeraris grecoromans, ja que la torxa apuntant cap avall representa el concepte de mort, mentre que una flamejant cap amunt simbolitza vida i el poder regenerador de la flama. La torxa era també un símbol usat pel Partit Conservador Britànic.
També com a símbol de solemnitat (i per la puresa que representa la figura del foc), alguns cultes religiosos, com l'Església Catòlica Romana, l'Anglicana i la Luterana usen torxes en algunes de les seves celebracions litúrgiques, comunament consistents en una vara de metall daurat en l'àpex es clava una candela o ciri.

## Malabarisme amb torxes

Un dels instruments més comuns que ocupen els malabaristes en les seves joglaries consisteixen en torxes inflamades. Les torxes de malabars són essencialment maça un dels extrems dels quals (el més allunyat del mànec) posseeix una ble que s'encén. Els dos tipus més comuns de materials amb què es fan aquestes blens són el kevlar i el cotó. El combustible més usat per a encendre el ble és la benzina blanca.

## Vegeu també

* Focs artificials
* Falles
* Correfoc
* Bomber
* Foguera
* Presa d'encenedor
* Carburer
* Mirall frontal

## Referències

* ↑ Fortescue, Adrian. The Mass: A Study of the Roman Liturgy, 1912
Viccionari
# Irena Szydłowska

Irena Szydłowska (Lviv, 28 de gener de 1928 - Varsòvia, 14 d'agost de 1983) va ser una tiradora amb arc polonesa que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics de Múnic, on va guanyar la medalla de plata en la prova individual femenina del programa de tir amb arc. Quatre anys més tard, als Jocs de Mont-real, fou vintena en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or i una de bronze al Campionat del món de tir amb arc de 1967, una d'or al de 1971 i tres campionats nacionals.

## Referències

* ↑ «Irena Szydłowska Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 30 novembre 2019].
* ↑ Ludivine. «Microsoft Word - WM67.doc». Arxivat de l'original el 2013-06-20. [Consulta: 18 juny 2013].
* ↑ Ludivine. «Microsoft Word - WM71.doc». Arxivat de l'original el 2013-06-20. [Consulta: 17 juny 2013].
# Kusuma Wardhani

Kusuma Wardhani (Makassar, 20 de febrer de 1964 - 12 de novembre de 2023) va una tiradora amb arc indonèsia que va competir durant les dècades del 1980 i 1990.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics de Seül, on va disputar dues proves del programa de tir amb arc. Va guanyar la medalla de plata en la competició per equips, formant equip amb Lilies Handayani i Nurfitriyana Saiman, en el que seria la primera medalla olímpica per Indonèsia, mentre en la prova individual finalitzà en dinovena posició.

## Referències

* ↑ Indonesia. «Legenda Panahan Indonesia Kusuma Wardhani Meninggal Dunia» (en indonesi). CNN.
* ↑ «Kusuma Wardhani Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 4 desembre 2019].
* ↑ Kusuma Wardhani a worldarchery.org
# Siegfried Powolny

Siegfried Powolny (Linz, 20 de setembre de 1915 - 19 de juliol de 1944) fou un jugador d'handbol austríac que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla de plata en la competició d'handbol.
Morí lluitant durant la Segona Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ «Siegfried Powolny Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 12 desembre 2018].
* ↑ «Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». Sports Reference. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 24 juliol 2018].
# Llista de medallistes olímpics de polo

Aquesta és una llista dels medallistes olímpics de polo:

## Medallistes

| Edició | Or | Argent | Bronze |
| 1900 París | Equip mixtDenis St. George Daly Foxhall Parker Keene Frank MacKey Alfred Rawlinson John Beresford | Equip mixtWalter Buckmaster Jean de Madre Frederick Freake Walter McCreery | Equip mixtEdouard Rothschild Frederick Agnew Gill Robert Fournier-Sarlovèze Maurice Raoul-Duval |
| 1900 París | Equip mixtDenis St. George Daly Foxhall Parker Keene Frank MacKey Alfred Rawlinson John Beresford | Equip mixtWalter Buckmaster Jean de Madre Frederick Freake Walter McCreery | MèxicEustaquio de Escandón Manuel de Escandón Pablo de Escandón Guillermo Hayden |
| 1904 St. Louis | No fou inclòs en el programa olímpic | No fou inclòs en el programa olímpic | No fou inclòs en el programa olímpic |
| 1908 Londres | Regne UnitCharles Darley Miller George Arthur Miller Patteson Nickalls Herbert Haydon Wilson | Regne UnitWalter Buckmaster Frederick Freake Walter Jones John Wodehouse | No es concedí |
| 1908 Londres | Regne UnitCharles Darley Miller George Arthur Miller Patteson Nickalls Herbert Haydon Wilson | Regne UnitIreland John Hardress Lloyd John Paul McCann Percy O'Reilly Auston Rotheram | No es concedí |
| 1912 Estocolm | No fou inclòs en el programa olímpic | No fou inclòs en el programa olímpic | No fou inclòs en el programa olímpic |
| 1920 Anvers | Regne UnitTeignmouth Melville Frederick Barrett John Wodehouse Vivian Lockett | EspanyaLeopoldo Saínz de la Maza Jacobo Fitz-James Stuart Álvaro de Figueroa José de Figueroa | Estats UnitsArthur Harris Terry Allen John Montgomery Nelson Margetts |
| 1924 París | ArgentinaArturo Kenny Juan Miles Guillermo Naylor Juan Nelson Enrique Padilla | Estats UnitsElmer Boeseke Tommy Hitchcock, Jr. Frederick Roe Rodman Wanamaker | Regne UnitFrederick Barrett Dennis Bingham Fred Guest Kinnear Wise |
| 1928-1932 | No fou inclòs en el programa olímpic | No fou inclòs en el programa olímpic | No fou inclòs en el programa olímpic |
| 1936 Berlín | ArgentinaLuis Duggan Roberto Cavanagh Andrés Gazzotti Manuel Andrada | Regne UnitBryan Fowler William Hinde David Dawnay Humphrey Guinness | MèxicJuan Gracia Julio Mueller Antonio Nava Alberto Ramos |

### Notes

* 1 2 3 4 5 6 Nacionalitat britànica
* 1 2 3 Nacionalitat nord-americana
* 1 2 3 4 Nacionalitat francesa.

## Vegeu també

* Polo als Jocs Olímpics
# William Davies Evans

El capità William Davies Evans (27 de gener de 1790 – 3 d'agost de 1872), fou un navegant i inventor gal·lès, tot i que és actualment més conegut per la seva faceta de jugador d'escacs. És enterrat al port belga d'Oostende.

## Biografia

Evans va néixer a St Dogwells, Pembrokeshire, Gal·les. Se sap amb bastanta seguretat que de jove va anar a la Haverfordwest Grammar School, l'única escola amb tradició a Pembrokeshire. Cap a començaments del segle xix la família va anar a viure a Castle Pill, un llogarret a la banda nord de Milford Haven. Cap a 1818, hauria après les regles dels escacs.
Als catorze anys, (el 1804) Evans es va embarcar a la marina britànica fins al 1815, quan va acabar la guerra. Llavors, fou transferit al departament postal; cap a 1819, havia assolit el títol de capità de vaixell de vela, i fou en els vaixells del servei postal on es va aficionar realment als escacs, i va esdevenir un dels millors jugadors del món a la seva època.

### Invencions

El seu invent més conegut fou el llum de tres colors en els vaixells de guerra, dissenyat per prevenir les col·lisions a la nit. Per aquest invent va ser guardonat amb 1500£ pel govern britànic i un cronòmetre d'or i 200£ pel tsar de Rússia.

## Escacs

Avui en dia n'Evans és molt conegut en els cercles escaquístics com a creador del gambit Evans (1.e4 e5 2.Cf3 Cc6 3.Ac4 Ac5 4.b4). S'explica que la idea se li va ocórrer en una travessia entre Milford Haven i Waterford. El 1826 va ser a Londres, en aquells dies un dels principals centres mundials dels escacs, i va tenir l'oportunitat de mostrar el seu gambit a McDonnell i Lewis; arran d'això la fama del seu gambit va créixer extraordinàriament, ja que connectava amb l'esperit romàntic de l'època.
El 1838 Evans va tornar a Londres i va disputar un matx amb Howard Staunton, tot i que no hi ha constància del resultat. Els anys següents els va passar navegant pel Mediterrani, fins a 1842.

## Referències

* ↑ The Welsh Academy Encyclopaedia of Wales. John Davies, Nigel Jenkins, Menna Baines and Peredur Lynch (2008) pg274 ISBN 978-0-7083-1953-6

## Enllaços externs

* Article sobre Evans, a chesscafe.com
# Matilda Howell

Matilda Howell, també coneguda amb el nom de Linda Howell, (Ohio, 28 d'agost de 1859 - 20 de desembre de 1939) fou una tiradora amb arc estatunidenca, guanyadora de tres medalles olímpiques.
Membre del club de tir amb arc de la ciutat de Cincinnati, va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1904 realitzats a Saint Louis (Estats Units), on va aconseguir guanyar tres medalles d'or en les proves de ronda Nacional, ronda Columbia i prova per equips femenins.

## Referències

* ↑ www.sports-reference.com - Matilada Howell Arxivat 2011-08-25 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ www.olympic.org - Matilda Howell (anglès)
# Sigrid Landgraf

Sigrid Landgraf (Hanau, 7 de maig de 1959) és una jugadora d'hoquei sobre herba alemanya, ja retirada, que va competir sota bandera de la República Federal Alemanya durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla de plata en la competició d'hoquei sobre herba.
En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or a la Copa del món d'hoquei sobre herba, una medalla de bronze al Campionat d'Europa i una medalla d'or al Campionat d'Europa d'hoquei sala. Durant la seva carrera esportiva disputà 46 partits amb la selecció nacional, dels quals 10 foren en sala. A nivell de clubs jugà al 1. Hanauer THC i guanyà la lliga alemanya de 1981 i 1983.

## Referències

* ↑ «Sigrid Landgraf Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 9 abril 2020].
* ↑ Hockey - Europameisterschaften a sport-komplett.de
* ↑ Nationalspieler: Damen a hockey.de
# Andrei Khardín

Andrei Nikolàievitx Khardín (en rus: Андрей Николаевич Хардин, nascut el 14 de setembre de 1842 a Sokołowo, i mort el 6 de febrer de 1910 a Samara), fou un advocat i mestre d'escacs rus.

## Biografia

Khardín va néixer a la finca del seu pare. Va estudiar Dret a Kazan. A la dècada de 1870 va aparèixer a Sant Petersburg per primera vegada com un jugador d'escacs en potència: en algunes partides guanyà contra els jugadors més importants de Rússia, inclosos Simon Alapin i Mikhaïl Txigorin, entre d'altres. El 1878, es va traslladar a Samara, on es va fer un nom per si mateix amb prou rapidesa com a advocat i representant de la vida pública. Als 28 anys va ser elegit President de Governació de Samara, però va perdre el càrrec poc després.
El 1891 va guanyar un matx contra Raphael Falk 5:2. Fou derrotat per Emanuel Schiffers en dues partides per correspondència, però va derrotar el campió en un matx sobre el tauler (a Samara 1895) per 2:7 (1, -6 =2). Posteriorment, Khardín es va retirar dels escacs i va jugar només partides ocasionals. Tot i que normalment Khardín jugava les seves partides d'escacs a distància, Txigorin el va destacar com un dels millors jugadors de Rússia.
Khardín va tenir com a oponents figures russes com ara el matemàtic Andrei Màrkov o el més tard fundador de la Unió Soviètica, el jove Vladímir Lenin, qui els anys 1889-1890 va ser el seu més freqüent oponent d'escacs.

## Bibliografia

* Schachmatnyj Slowar, Moscou 1964, S. 372
* Schachmaty. Enzyklopeditscheski Slowar, Moscou 1990, S. 439 ISBN 5-85270-005-3.
* Linder, I. M.: Khardín, a: Pervie russkie mastera [Els primers campions russos], Moscou 1979
* Grekow, N. A.: A. N. Khardín (1842-1910), Schachmaty w SSSR, 1938, Nr. 11
* Grischanin, A.: A. N. Khardín, Schachmaty w SSSR, 1960, Nr. 3

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica de Andrei Khardín» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 14 novembre 2012].
* ↑ La notació (+x -y =z) vol dir que el primer jugador va guanyar x partides, en va perdre y, i va fer taules en z.
* ↑ Dmitri Uljanow: Turniersieger: Lenin; a: Schwarz und Weiss, Sportverlag Berlin 1960, S.135.

## Enllaços externs

* «Fitxa d'Andrei Khardín a Edo Historical Ratings» (en anglès). edochess.ca. [Consulta: 14 novembre 2012].
# Leonie Taylor

Leonora Josephine "Leonie" Taylor (Cincinnati, Ohio, març de 1870 – Cincinnati, 3 de juliol de 1966) va ser una arquera estatunidenca que va competir durant a primers del segle xx.
El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on va guanyar la medalla d'or en la prova de la ronda per equips del programa de tir amb arc. En les proves de la ronda Columbia i ronda Nacional fou sisena.
La seva germana, Mabel Taylor, també va disputar aquests mateixos Jocs Olímpics.

## Referències

* 1 2 3 «Leonie Taylor Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 10 de novembre 2012. [Consulta: 19 octubre 2015].
# Sorin Mihăilescu

Sorin Mihăilescu (1898 - 1959) va ser un jugador de rugbi a 15 romanès que va competir en els anys posteriors a la Primera Guerra Mundial.
El 1924 va ser seleccionat per jugar amb la selecció de Romania de rugbi a 15 que va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de bronze. Entre 1919 i 1927 jugà 4 partits amb la selecció nacional.

## Referències

* ↑ «Sorin Mihăilescu Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de novembre 2012. [Consulta: 13 setembre 2017].
* ↑ Sorin Mihăilescu a espn
# A Lamusi

A Lamusi –en xinès, 阿拉木斯– (2 de juny de 1989) és un esportista xinès que va competir en judo, guanyador d'una medalla de bronze als Jocs Asiàtics de 2010, i una medalla de bronze al Campionat Asiàtic de Judo de 2012.

## Palmarès internacional

Jocs Asiàtics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2010 | Canton ( R.P. de la Xina) | 3 | –60 kg |
| Campionat Asiàtic ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2012 | Taskent ( Uzbekistan) | 3 | –60 kg |

## Referències

* ↑ A Lamusi Arxivat 2012-12-17 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ A Lamusi en Judoinside.com (anglès)