# Saces

Els saces (grec antic: Σάκαι, llatí: Sacae; en xinès sseu, pronunciat sək) era el nom que donaven els perses a la branca oriental dels escites.
Segons Ptolemeu, limitaven a l'oest amb els sogdians, al nord amb els escites i a l'est amb els seres; eren nòmades, i vivien en coves. Es dividien en els càrates i els comeres (al riu Iaxartes), els comedes (a les muntanyes de Comèdia), massàgetes (a les muntanyes d'Ascatanques), els escites grineus (veïns dels anteriors), els toornes (al sud dels massàgetes) i els biltes. Formaren part de la satrapia XV juntament amb els caspis, i vivien entre Astarabad i Balkh.

## Història

A la meitat del segle ii aC es van veure atacats per la confederació tribal dels yuezhi, que empesos pels xiongnu es van presentar a la vall de Fergana, i van emigrar envaint la Sogdiana i la Bactriana on se suposa que van eliminar el regne grec de Bactriana.
El 128 aC l'ambaixador Txang Ki'en va visitar als yuezhi. Segons l'historiador Sseu-ma Ti'en ja ocupaven la Sogdiana al nord del riu Wei (Oxus). En aquest any sembla que el regne grec de Bactriana no estava ocupat pels yuezhi, i no és clar que estigués totalment ocupat pels saces. Podria molt bé ser que la major part encara fos en mans dels grecs.
El 126 aC els yuezhi haurien creuat l'Oxus i haurien ocupat la major part de la Bactriana sota domini dels grecs. Els saces sembla que es van dirigir al sud-oest i van ocupar Drangiana (Sistan) i Aracòsia (Kandahar).
Una vegada a la Drangiana i Aracòsia, aquestes terres foren conegudes amb el nom de Sakastan ('país dels saces'), que va originar el nom Sistan. El rei part Mitridates II de Pàrtia (124-87 aC) va poder imposar la seva sobirania a la regió abans del 87 aC, però el 77 aC els saces van poder imposar a un rei del seu grat: Sanatroces de Pàrtia, que quan va tractar de separar-se de la seva tutela fou mort per ells. Gautamiputra Satakarni de l'Imperi Satavahana, a finals del segle I els va fer fora del Dècan.

## Terres

Sakhi era el nom que rebien les terres dominades pels escites a la vora de la mar Càspia. D'aquest nom d'origen assiri derivaria el persa saka. És possible que el nom derivi de la seva ciutat central, anomenada pels hebreus com a Sakkez o Sacaj (nom que potser va originar el de la regió de Sacasene). Els antics geògrafs armenis coneixien una Shake, però no sembla relacionada amb la Sacasene. A la crònica d'Assurbanipal s'esmenta al cap mede Biriz-khadri, aliat a dos prínceps dels sakhi, Sarâti i Parikhia, fill de Gâgu, per atacar les terres del Gran Zab; però el seu territori fou al seu torn atacat pels assiris i foren fets presoners. Aquest Gagu podrida ser Gog, príncep de Rosh, Meshech i Tubal on s'anomena sakhi els escites que suposadament dirigits per Gog van devastar les seves terres.

## Reis

* Amorges I, contemporani del rei de Pèrsia Cir el Gran (559-530 aC)
* Amorges II, contemporani del rei de Pèrsia Darios el Gran (522-486 aC)
* Maues, vers el 80 aC
* Azes, vers el 70 aC

## Referències

* ↑ Heròdot, 2010, p. 72.
* ↑ O. Franke, Das alte Ta-hia der Chinessen ein Beitrag zur Tocharer Frage, 1920
* ↑ el llibre xinès Heou-Han-xou mostra explícitament als yuezhi ocupant el país i dividint el territori entre cinc caps o hi-heu o yabghu; el Tsi'en-Han xou no és tan explícit i diu que la Bactriana no tenia grans caps, només petits caps de viles, un poble dèbil que no volia la guerra, i que a l'arribada dels yuezhi tots es van sotmetre; aquesta descripció no quadraria amb la presència dels bel·licosos nòmades saces
* ↑ W. Tarn, a Greeks in Bactria and India (1938), observa que la invasió dels saces a Bactriana que esmenta Estrabó (XI, VIII 4) correspondria a la conquesta feta al segle VII aC i no al segle ii aC; Estrabó explica que Bactriana fou conquerida per les tribus nòmades dels asians, tocaris i sarauces vinguts del país al nord del Iaxartes. Els asians s'han identificat amb els wu-sun, els tocaris amb els yuezhi, i els sarauces serien una tribu dels saces.
* ↑ Rao, Raghunadha. History and Culture of Andhra Pradesh: From the Earliest Times to the present Day (en anglès). Sterling publishers, 1994, p. 13. ISBN 978-81-207-1719-0.
* ↑ Ezequiel. xxxviii. 2, 3; xxxix
* ↑ Gaston Camille Charles Maspero History of Egypt, Chaldæa, Syria, Babylonia, and Assyria, Volum 8, pàg. 149.

## Bibliografia

* Heròdot. Història. Llibre VII. Fundació Bernat Metge, 2010. ISBN 9788498591460.