OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gurziwan

Gurziwan és el nom d'una població desapareguda i de tota la regió, de situació exacta incerta però sense dubte al sud-est de Maimana; el Gurziwan seria el districte sud del Guzgan, al nord-est d'Herat (avui Afganistan).
El 1359 en el repartiment de territoris entre els amirs txagatais aquesta terra estava en mans dels Arlat que dominaven la meitat sud del Guzgan i al nord fins Ankhud. Els apardi controlaven Maimana i Faryab.
Vers el 1362 Zinda Hasham Apardi de Shaburgan exercia una mena de superioritat a Ankhud. A Gurziwan i Faryab governava Turken Arlat. El 1370 Zinda va executar a Talanchi Arlat d'Ankhud i va passar a governar aquest territori i molt probablement els territoris dels Arlat. En l'expedició de Tamerlà a Coràsmia el 1375, l'amir Turken Arlat (governant de Gurziwan i Faryab), implicat en una conspiració, va portar les seves tropes cap a Transoxiana i va creuar el Jihun, però allí va desertar (es va retirar cap al seu país, el Guzgan, part del Khurasan) abans de reunir-se amb l'exèrcit imperial, al·legant que en un somni havia vist la seva mort. Tamerlà va enviar un destacament a perseguir-lo i Turken els va enfrontar resultant mort en el combat.

## Referències

* ↑ The Rise and Rule of Tamerlane, B.F. Manz, pàg. 61
# Infraroig d'escombrat frontal

Infraroig d'escombratge frontal , o FLIR per les seves sigles en anglès ( Forward Looking InfraRed ), és una tecnologia d'imatge que detecta la radiació infraroja.
Des que els dispositius FLIR usen la detecció d'energia termal per crear la "imatge" que es forma en un monitor de vídeo, poden ser usats per ajudar els pilots i conductors a dirigir els seus vehicles de nit, i amb boira, o detectar objectes calents en un fons fred quan està completament fosc (com en una nit ennuvolada sense lluna). La longitud d'ona de la radiació infraroja que detecten els FLIR difereix significativament de l'emprada en visió nocturna, que funciona dins l'espectre visible prop del rang de l'infraroig (de 0,4 a 1, 0 micròmetres).

## Vegeu també

* Cerca i seguiment per infrarojos
* Càmera infraroja
* Visió nocturna
* Vigilància

## Referències

* ↑ Jorge García de la Costa ? id = hx1TcFb8YrIC & printsec = frontcover & hl = ca & source = gbs_summary_r & cad = 0 Terminologia aeronàutica
* ↑ Night Vision & Electronic Sensors Directorate - Fort Belvoir, VA (en anglès). Nvl.Army.mil [Consulta: 18 gener 1010]. Arxivat 2012-02-09 a Wayback Machine.

## Enllaços externs
### En anglès

* Electro-Optical Systems
* Thermal Imaging Equipment
* OPGAL Optronics Industries (Cool and uncooled OEM càmeres)
# Augustien Pluys

Augustien Pluys (5 de maig de 1890 – ?) va ser un gimnasta artístic belga que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de bronze en el concurs per equips, sistema suec del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Augustien Pluys Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 11 juliol 2017].
# Richárd Weisz

Richárd Weisz (Budapest, 30 d'abril de 1879 - Budapest, 4 de desembre de 1945) va ser un lluitador hongarès que va competir a primers del segle xx.
El 1908 va disputar els Jocs de Londres, on guanyà la medalla d'or de la categoria del pes pesant de lluita grecoromana, després de guanyar a Aleksandr Petrov en la final.
Anteriorment, el 1906, havia disputat els Jocs Intercalats d'Atenes, on quedà eliminat de primer moment en la categoria del pes pesant de programa de lluita.

## Referències

* 1 2 «Richárd Weisz Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 29 novembre 2015].
# Marcel Morimont

Marcel Charles Alphonse Morimont (Gant, Flandes Oriental, 9 de juny de 1886 – ?) va ser un remer belga que va competir a començaments del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de plata en la competició del vuit amb timoner del programa de rem.

## Referències

* ↑ «Marcel Morimont Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 6 desembre 2015].
# Axel Wikström

Axel Wikström (Skellefteå, 29 de setembre de 1907 - Skellefteå, 16 de juny de 1976) va ser un esquiador de fons suec, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Lake Placid, on va guanyar la medalla de plata en la prova dels 18 quilòmetres del programa d'esquí de fons. Quatre anys més tard, als Jocs de Garmisch-Partenkirchen, va guanyar una segona medalla de plata, en aquesta ocasió en la cursa dels 50 quilòmetres. El 1935 fou el primer estranger en guanyar la cursa dels 50 km dels Jocs d'esquí de Lathi.

## Referències

* 1 2 3 «Axel Wikström Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2020-04-17. [Consulta: 6 març 2018].
* ↑ Axel Wikström a Comitè Olímpic Suec
# Keele Peak

El Keele Peak és una muntanya que es troba al territori del Yukon, Canadà, sent el punt culminant de les muntanyes Mackenzie amb 2.972 metres. Amb una prominència de 2.177 m és un dels cims canadencs amb més prominència. Es troba a uns 25 quilòmetres de Canol Road, no gaire lluny de la frontera amb els Territoris del Nord-oest.
El pic va ser batejat en record a Joseph Keele, un explorador i geòleg que es traslladà al Canadà des de la seva Irlanda natal.

## Referències

* ↑ «Keele Peak». bivouac.com.
# Gutierre Gierero

Gutierre Gierero (Anvers ? - Jaén, 1530) va ser un escultor.
Arribat a Jaén en 1518, per a col·laborar a la realització del cadirat del cor de la Catedral de Jaén amb l'escultor Juan López de Velasco, va romandre en aquesta ciutat fins a la seva mort l'any 1530. Per a aquesta mateixa catedral va realitzar el Crist del Refugi i, segons José Domínguez Cubero, a l'última restauració portada a terme es va demostrar que el Crist de les Misericòrdies també és obra de Gierero.
Va treballar a Jaén per a la capella de Sant Andreu, on va realitzar un magnífic enteixinat a la sala capitular i a la sagristia.

## Referències

* ↑ Domínguez Cubero (1998) pp.43-56

## Bibliografia

* Domínguez Cubero, José «Gutierre Gierero, autor del Cristo de las Misericordias de la Catedral de Jaén» (en castellà). Boletín del Instituto de Estudios Giennenses, 168, 1998. ISSN: 0561-3590.

## Enllaços externs

* Enteixinat a la capella de Sant Andreu a Jaén Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
# René Paenhuijsen

René Paenhuijsen va ser un gimnasta artístic belga que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de bronze en el concurs per equips, sistema suec del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «René Paenhuijsen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2 de setembre 2011. [Consulta: 11 juliol 2017].
# Giulio Cacciandra

Giulio Cacciandra (Alessandria, 15 de juliol de 1884 - Alessandria, 28 de gener de 1970) va ser un genet italià que va competir a començaments del segle xx. Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1920 d'Anvers va disputar tres proves del programa d'hípica. En la prova del concurs complet per equips, amb el cavall Facetto, guanyà la medalla de plata, mentre en la del salts d'obstacles per equips, amb el cavall Fortunello, guanyà la de bronze. En la prova del concurs complet individual, amb el cavall Otello, fou catorzè.

## Referències

* ↑ «Giulio Cacciandra Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 12 octubre 2017].
# Abelardo Olivier

Abelardo Olivier (Portogruaro, Venècia, 9 de novembre de 1877 – Milà, 24 de gener de 1951) va ser un tirador d'esgrima italià, que va competir durant el primer quart del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de plata en la competició de sabre per equips del programa d'esgrima, formant equip amb Alessandro Pirzio Biroli, Riccardo Nowak, Marcello Bertinetti i Sante Ceccherini. En la competició d'espasa individual fou quart.
Hagué d'esperar dotze anys per tornar a disputar un Jocs Olímpics, en aquesta ocasió a Anvers el 1920. En ells disputà quatre proves del programa d'esgrima, tot guanyant la medalla d'or en les proves d'espasa i floret per equips. En la competició d'espasa individual fou sisè i en el floret individual novè.

## Referències

* 1 2 3 «Abelardo Olivier Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 d'octubre 2012. [Consulta: 18 desembre 2015].
# La gavina

La gavina (en rus: Чайка, Txaika) és un drama d'Anton Txékhov de l'any 1895.
Generalment considerada com una de les quatre obres majors del dramaturg rus (juntament amb L'oncle Vània, Les tres germanes i L'hort dels cirerers), La gavina posa en escena el conflicte romàntic i artístic entre quatre personatges: la ingènua Nina, la mediocre actriu Irina Arkàdina, el seu fill Konstantín Trèplev, i el famós escriptor Trigorin.
En línia amb les altres obres de Txékhov, La gavina consta d'un repertori coral integrat per diversos personatges amb una complexa psicologia íntegrament desenvolupada. Les escenes violentes, com ara l'intent de suïcidi per part de Konstantín, no són mostrades directament a l'escenari, tal com era propi als melodrames del teatre del s. XIX, sinó que són només mencionades. Pel que fa al contingut i progrés de l'obra, els personatges tendeixen a abordar els temes de conversa amb circumloquis en lloc d'anar directament al gra i parlar sense embuts.

## Característiques

La infelicitat dels personatges és un tret característic de l'obra de Txékhov, la càrrega sentimental és plena de frustració, rancor i amargor profunda per la vida. En La gavina, aquest sentiment és causat en gran manera per les esperances frustrades, somnis de futur que han desaparegut o són, simplement, impossibles. Aquesta frustració es reflecteix tant en un pla sentimental com en el camí de la vida; l'èxit i la realització personal. A més a més, cadascun dels personatges té una visió diferent del propi fracàs i de les frustracions que van acumulant a l'esquena. Les esperances frustrades d'aquests personatges ens expliquen la cara més fosca de temes sovint idealitzats com l'amor i la vida d'artista. Tots els idealismes presentats en els tres primers actes acaben trencats, res és el que primer sembla en el món de l'art.

## Estrena

El drama en quatre actes va ser estrenat el 1896 al Teatre Aleksandrinski (Александринский Театр) de Sant Petersburg i va ser un rotund fracàs. Vera Komissargevskaia, que interpretava el paper de Nina, es va sentir tan intimidada per l'hostilitat de l'audiència que va perdre la veu i Txékhov, per evitar el públic, va passar els dos darrers actes de l'obra amagat darrere l'escenari. Quan, temps més tard, el dramaturg rus va rebre cartes d'admiradors informant-lo del posterior èxit de l'obra, Txékhov va creure que només ho deien per intentar ser amables amb ell.
Poc després de l'accidentada estrena a Sant Petersburg, La gavina va ser també representada a Moscou sota la direcció de Konstantín Stanislavski al Teatre de l'Art de Moscou (Московский Художественный Академический Театр, МХАТ). En aquesta ocasió, l'adaptació de Stanislavski amb el seu peculiar estil va convertir l'obra en tot un èxit.
Ha estat traduïda al català per Raquel Ribó.

## Referències

* 1 2 Chekhov (1920); Letter to A. F. Koni, 11 November 1896. Available online at Project Gutenberg.
* ↑ Arola, 2016, ISBN 9788494545542
# Barbara Janiszewska

Barbara Janiszewska (Poznań, 4 de desembre de 1936 - Cracòvia, 20 de novembre de 2000) fou una atleta polonesa, especialista en curses de velocitat, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu. El 1956, als Jocs de Melbourne, va disputar tres proves del programa d'atletisme. En totes quedà eliminada en sèries. Quatre anys més tard, als Jocs de Roma, disputà dues proves del programa d'atletisme. Guanyà la medalla de bronze en els 4x100 metres relleus, formant equip amb Teresa Wieczorek, Celina Jesionowska i Halina Richter, mentre en els 200 metres fou cinquena. La tercera i darrera participació en uns Jocs fou el 1964, a Tòquio, on tornà a disputar dues proves del programa d'atletisme. Fou sisena en els 200 metres, mentre en els 100 metres quedà eliminada en sèries.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or i dues de bronze al Campionat d'Europa d'atletisme de 1958 i 1962 i una medalla d'or a la Universíada de 1961. Guanyà disset campionats polonesos: quatre dels 100 metres (1953, 1954, 1957 i 1958), onze dels 200 metres (1953, 1954, 1955, 1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1961, 1962 i 1963) i dos dels 4x100 metres (1955 i 1963). Va aconseguir un total de 27 rècords nacionals.

## Millors marques

* 100 metres. 11.4" (1963)
* 200 metres. 23.6" (1960)

## Referències

* 1 2 Barbara Janiszewska a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 2020-10-26. [Consulta: 1r juliol 2020].
* ↑ «World Student Games (UIE)». [Consulta: 8 agost 2020].
* ↑ «Barbara Janiszewska – Polski Komitet Olimpijski» (en polonès). [Consulta: 23 octubre 2020].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Ingrid Noll

Ingrid Noll (Xangai, Xina, 29 de setembre de 1935) és una escriptora alemanya de novel·la policíaca, de nom real Ingrid Gullatz.
Va estudiar Filologia Germànica i Història de l'Art a la Universitat de Bonn, i va començar a publicar quan tenia cinquanta-cinc anys.
Les seves novel·les policíaques, plenes de subtilesa psicològica, han obtingut un gran èxit i han estat traduïdes a diversos idiomes; en alguns casos han estat portades al cinema o a la televisió. La seva obra més coneguda és Die Apothekerin ('La farmacèutica'), de la qual se'n va fer una pel·lícula el 1997.

## Obra

* Der Hahn ist tot. Diogenes, Zürich 1991 / El gall és mort (Ed. Columna)
* Die Häupter meiner Lieben. Diogenes, Zürich 1993
* Die Apothekerin. Diogenes, Zürich 1994
* Der Schweinepascha. In 15 Bildern. Diogenes, Zürich 1996
* Der kleine Mord zwischendurch. 52 üble Kurzkrimis, hrsg. v. Manuela Kessler. Scherz, Bern 1997
* Kalt ist der Abendhauch. Diogenes, Zürich 1996
* Stich für Stich. Schlimme Geschichten. Diogenes, Zürich 1997
* Röslein rot. Diogenes, Zürich 1998
* Die Sekretärin. Drei Rachegeschichten. Diogenes, Zürich 2000
* Selige Witwen. Diogenes, Zürich 2001
* Rabenbrüder. Diogenes, Zürich 2003
* Falsche Zungen. Gesammelte Geschichten. Diogenes, Zürich 2004
* Ladylike. Diogenes, Zürich 2006
* Kuckuckskind. Diogenes, Zürich 2008
* Ehrenwort. Diogenes, Zürich 2010
* Über Bord. Diogenes, Zürich 2012

## Referències

* ↑ Alejandro Casadesús Bordoy Ser mujer y no morir en el intento. Los personajes femeninos en la obra de Ingrid Noll, Cuadernos de Filología Alemana, 2010, Universitat de les Illes Balears
* ↑ «Ingrid Noll (1935)» (en alemany). geboren.am. [Consulta: 29 juliol 2020].
* 1 2 3 Chung, Patricia. «Conoce a Ingrid Noll, la dama de la novela negra» (en espanyol europeu). Qué leer?, 02-03-2020. [Consulta: 29 juliol 2020].
* ↑ «Ingrid Noll». goodreads. [Consulta: 29 juliol 2020].

## Enllaços externs

* Arxivat 2016-03-22 a Wayback Machine. (alemany).
# Abrus precatorius

Abrus precatorius és una espècie de planta enfiladissa perenne de la família de les fabàcies originària d'Indonèsia. Tradicionalment s'havien fet servir les seves llavors, com les llavors del garrofer, per a mesurar (0.12125 grams) en joieria i metges d'Ayurveda. També es fan servir les llavors per instruments de percussió. Les llavors són tòxiques

## Toxina

La toxina present a Abrus precatorius està estretament relacionada amb la ricina i s'anomena abrina que inactiva els ribosomes. Menys de 3 μg (micrograms) resulten mortals.

## Usos

En joieria tradicional asiàtica es fan servir pel seu color. A la Xina són un símbol de l'amor en xinès s'anomenen xiang si dou ((xinès)), o "mongeta de l'amor mutu".
A Trinidad al Carib se'n fan braçalets i infusions de les seves fulles

## Galeria fotogràfica

* Abrus precatorius de Koehler Medicinal-Plants
* Llavors brillants d'A. precatorius
* Abrus precatorius fulles i flors
* Abrus precatorius flors

## Notes

* ↑ Abrus precatorius : Gunja (Ratti)|Bhopal Birds|Parag Bakshi, 1 de març de 2007|Consultat el 17 de març de 2010
* ↑ Mendes (1986), p. 79.

## Referències

* Mendes, John (1986). Cote ce Cote la: Trinidad & Tobago Dictionary. Arima, Trinidad.
* Abrus precatorius seed (extremeclose-up)

## Enllaços externs

* INCHEM - Chemical Safety Information from Intergovernmental Organizations: Abrus precatorius L.
# Glenn Hartranft

Glenn Hartranft (Aberdeen, 3 de desembre de 1901 - San Diego, 12 d'agost de 1970) va ser un atleta estatunidenc, especialista en el llançament de pes i de disc, que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on disputà dues proves del programa d'atletisme. Va guanyar la medalla de plata en la prova del llançament de pes, mentre en el llançament de disc fou sisè. El 1922 i 1924 guanyà el campionat de l'IC4A d'ambdues proves. El 1924 va establir un nou rècord del món de disc, que no fou ratificat per culpa d'un vent excessiu. Finalment el 1925 va establir un rècord del món vàlid amb un llançament de 47.89 metres.

## Millors marques

* llançament de pes. 15.53 metres (1924)
* llançament de disc. 48.18 metres (1924)

## Referències

* 1 2 3 «Glenn Hartranft Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 24 de desembre 2011. [Consulta: 5 setembre 2018].
* ↑ Glenn Hartranft a trackfield.brinkster.net
# Lou Otten

Louis "Lou" Otten (Rijswijk, Holanda Meridional, 5 de novembre de 1883 – La Haia, 7 de novembre de 1946) va ser un futbolista neerlandès que va competir a començaments del segle xx. Jugà com a defensa i en el seu palmarès destaca una medalla de bronze en la competició de futbol dels Jocs Olímpics de Londres de 1908, la Lliga neerlandesa de futbol de la temporada 1907-08 i la copa de 1910-11.
A la selecció nacional jugà un total de 12 partits, en què no marcà cap gol.

## Referències

* ↑ «Lou Otten Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 3 febrer 2016].
* ↑ Fitxa de Lou Otten a national-football-teams.com
* ↑ Fitxa de Lou Otten a eu-football.info
* ↑ Fitxa de Lou Otten Arxivat 2008-06-29 a Wayback Machine. a fifa.com
# Johannes Gandil

Johannes Gandil (Faaborg-Midtfyn, 21 de maig de 1873 – Ordrup, Gentofte, 7 de març de 1956) va ser un atleta i futbolista danès que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. Com a atleta va prendre part en els Jocs Olímpics de París de 1900, en què quedà eliminat en sèries en la competició dels 100 metres. El 1902 guanyà el campionat danès d'aquesta mateixa modalitat.
Com a futbolista jugà com a davanter i en el seu palmarès destaca una medalla de plata en la competició de futbol dels Jocs Olímpics de Londres de 1908.
A la selecció nacional jugà un total un sol partit, en què no marcà cap gol.

## Referències

* ↑ «Johannes Gandil Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 10 de juny 2017. [Consulta: 17 febrer 2016].
* ↑ Fitxa de Johannes Gandil a eu-football.info
# Beatrice Armstrong

Beatrice Eileen Armstrong (Willesden, Londres, 11 de gener de 1894 – 12 de març de 1981) va ser una saltadora anglesa que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va disputar la prova de palanca des de 10 metres del programa de salts. En aquesta prova guanyà la medalla de plata en finalitzar rere Stefanie Clausen.
Quatre anys més tard, als Jocs de París, fou eliminada en la fase prèvia de la prova de palanca des de 10 metres del programa de salts.

## Referències

* 1 2 «Eileen Armstrong Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 1r juliol 2017].
# Yoo Sang-chul

Yoo Sang-chul (coreà: 유상철) (Seül, 18 d'octubre de 1971 - Seül, 7 de juny de 2021) fou un futbolista i entrenador sud-coreà.
Com a futbolista va jugar a diversos clubs de Corea del Sud i Japó. Al club on més anys romangué fou l'Ulsan Hyundai Horang-i, destacant també a Yokohama Marinos. També jugà 122 partits amb la selecció de Corea del Sud, en els quals marcà 18 gols. Participà a dos Mundials, el 1998 i 2002, marcant un gol en cada edició. També participà en els Jocs Olímpics de 2004.
Morí el 7 de juny de 2021 com a conseqüència d'un càncer de pàncrees que li havia estat diagnosticat el novembre de 2019.

## Referències

* ↑ «Football star Yoo Sang-chul suffering stage 4 pancreatic cancer», 20-11-2019. [Consulta: 7 juny 2021].
* ↑ «L'ancien international sud-coréen Yoo Sang-chul est mort» (en français). lequipe.fr: Groupe Amaury, 07-06-2021. [Consulta: 8 juny 2021].

## Enllaços externs

* Perfil a kfa (coreà)
* Perfil a FIFA Arxivat 2008-06-15 a Wayback Machine.
* Perfil a national-football-teams
* Partits internacionals
# Niels Kristian Nielsen

Niels Kristian Nielsen (Ubby, Kalundborg, Regió de Sjælland, 10 de gener de 1897 – Slagelse, 12 d'abril de 1972) va ser un gimnasta artístic danès que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de plata en el concurs per equips, sistema suec del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Niels Kristian Nielsen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 12 juliol 2017].
# Gordon Goodwin

Gordon Goodwin (Lambeth, 17 de desembre de 1895 - Gran Manchester, febrer 1984) va ser un atleta anglès, especialista en marxa atlètica, que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata en la prova dels 10 km marxa del programa d'atletisme. Fou jutge de marxa als Jocs de Londres de 1948.

## Millors marques

* 10 km marxa. 48' 37.0" (1924)

## Referències

* 1 2 3 «Gordon Goodwin Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 24 de desembre 2011. [Consulta: 16 juny 2018].
# Jops Reeman

Gerard Simon "Jops" Reeman (Amerongen, Utrechtse Heuvelrug, Utrecht, 9 d'agost de 1886 – Zeist, Utrecht, 16 de març de 1959) va ser un futbolista neerlandès que va competir a començaments del segle xx. Jugà com a davanter i en el seu palmarès destaca una medalla de bronze en la competició de futbol dels Jocs Olímpics de Londres de 1908.
A la selecció nacional jugà un total de 2 partits, en què marcà un gol.

## Referències

* ↑ «Jops Reeman Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 3 febrer 2016].
* ↑ Fitxa de Jops Reeman a eu-football.info
* ↑ (neerlandès) «Jops Reeman». Voetbal Stats. [Consulta: 10 abril 2015].
# Dzerjinsk

Dzerjinsk (en rus Дзержи́нск) és una ciutat de Rússia dins l'óblast de Nijni Nóvgorod, es troba a la riba del riu Okà, a uns 400 km a l'est de Moscou. Segons el cens de 2010 tenia 240.762 habitants.
Aquesta ciutat rep el nom en honor de Fèliks Dzerjinski, un bolxevic polonès i primer cap de la Txekà (policia secreta).
Dzerjinsk s'ha convertit en un gran centre de la producció química de Rússia. En el passat, també ho era de la producció d'armes químiques. Fins recentment era una ciutat tancada per als estrangers.

## Història

La ciutat va ser fundada en terres que s'anomenaven Txernorètxie ('les terres al voltant del riu negre'). El Txernaia (el riu Negre) abocava al riu Okà. Les primeres mencions de Txernorètxie són en documents del segle xvii. Les terres al voltant de la ciutat pertanyien a monestirs. Les ribes sorrenques al voltant del riu Okà eren pràcticament deshabitades.
El tsar Pere I (Pere el Gran) ordenà fer-hi drassanes. A principi del segle xx, durant la Primera Guerra Mundial, la indústria química de Sant Petersburg va ser traslladada a Rastiàpino (el nom que tenia aleshores Txernorètxie).

## Referències

* ↑ «Dzerjinsk». ésAdir. [Consulta: 27 octubre 2024].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Dzerjinsk Arxivat 2016-11-05 a Wayback Machine. (rus)
* Cambra de Comerç i Indústria de Dzerjinsk Arxivat 2007-10-13 a Wayback Machine.