OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Diran

Diran és una muntanya que s'alça fins als 7.266 msnm i es troba a les muntanyes Rakaposhi-Haramosh, una secció de la gran serralada del Karakoram, al Pakistan. Està situada uns 15 quilòmetres a l'est del Rakaposhi (7.788 m)

## Ascensions

La primera ascensió al cim va tenir lloc el 1968 pels austríacs Rainer Goeschl, Rudolph Pischinger i Hanns Schell. Abans d'aquest èxit hi havia hagut quatre intents infructuosos de fer el cim, el primer d'ells el 1959 per una expedició alemanya.
La segona ascensió acabà en tragèdia. Els espanyols Arturo Romero, Enrique Temprano, Ramón Jaúdenes i Pedro Nicolás van fer cim l'11 de juliol de 1979. En el descens Romero, Temprano i Jaúdenes van parar a fer nit al camp II, on es van veure afectats per un gran allau que el destruí completament. Tots tres van morir.

## Referències

* ↑ «Diran, Pakistan». peakbagger.com [Consulta: 17 novembre 2016].
* ↑ Rudolph Pischinger: Diran. A: American Alpine Journal 1969, S. 454f. (AAJO), consulta 17 de novembre de 2016.
* ↑ O. V.: Minapin. A: American Alpine Journal 1960, S. 160. (AAJO), consulta 17 de novembre de 2016.
* ↑ Andrés Fernández: Diran, Hunza, Second Ascent and Tragedy. A: American Alpine Journal 1980, S. 653. (AAJO), Consulta 17 de novembre de 2016.
Viccionari
# Dôme du Goûter

El Dôme du Goûter és una muntanya de 4304 metres que es troba entre les regions d'Alta Savoia a França i Vall d'Aosta a Itàlia. Està connectat amb el Mont Blanc a través de l'aresta de les Bosses (SE), amb l'Agulla de Goûter (NO) i l'Agulla de Bionnassay (O).

## Enllaços externs

* «Camptocamp.org». [Consulta: 25 agost 2011].
* «Summitpost.com» (en anglès). [Consulta: 25 agost 2011].
Quatremils dels Alps :
Alps
Quatremils
categoria :
# Platja de Ponent (Premià de Mar)

La platja de Ponent és una platja urbana de la costa del Maresme, situada a ponent del municipi de Premià de Mar (Maresme). Limita a llevant amb un petit espigó que la separa de la platja de la Descàrrega, i a ponent amb la platja d'Ocata del municipi del Masnou. En paral·lel a la platja transcorren la via del tren i la carretera N-2. És més aviat estreta, depenent dels temporals, i en algunes zones l'accés a l'aigua és complicat per la presència d'unes grans roques a manera d'escullera. S'hi practica el nudisme. S'hi accedeix a peu des de la platja de la Descàrrega, per un passeig de terra que recorre l'arenal de punta a punta.
La platja ha sofert una regressió de la sorra, de la mateixa manera que les altres platges de la costa del Maresme, a causa de la construcció de la via del tren al segle XIX i la construcció dels ports esportius al segle XX, afegit a la pèrdua d'eficàcia de les rieres que subministraven la sorra, en ser urbanitzades. El Ministeri d'Agricultura i Pesca, Alimentació i Medi Ambient té un projecte d'ampliar l'espigó de la platja de la Descàrrega i la construcció d'un altre espigó entre aquesta platja i la d'Ocata, per tal de retenir la sorra.

## Referències

* ↑ «Fitxes Premià de Mar - Departament de Territori». Generalitat de Catalunya.
* ↑ «Les platges». Ajuntament de Premià de Mar.
* ↑ «Ponent». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «Proyecto de estabilización de las playas de Premià de Mar a poniente de su puerto; T.M. de Premià de Mar (Barcelona)». Ministerio de Agricultura y Pesca, Alimentación y Medio Ambiente, 01-01-2018.
# Hyperolius parallelus

Hyperolius parallelus és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Angola, Botswana, República del Congo, República Democràtica del Congo, Namíbia, Zàmbia i, possiblement també, a Gabon i Zimbàbue. Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Schiøtz, A., Channing, A. & Poynton, J.C. 2004. Hyperolius parallelus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 d'abril del 2008.
# Serralada Fairweather

La serralada Fairweather (en anglès Fairweather Range) és una serralada que es troba entre a la frontera entre l'estat d'Alaska, als Estats Units i la província de la Colúmbia Britànica, al Canadà. És la serralada més meridional del grup de les muntanyes Saint Elias.
El sector més septentrional de la serralada forma part del Parc Provincial de Tatshenshini-Alsek, mentre la més meridional es troba dins el Parc i Reserva Nacionals de la Badia de les Glaceres, a l'àrea censal de Hoonah–Angoon. Els principals cims de la serralada són el mont Fairweather, el cim més alt de la Colúmbia Britànica amb 4.671 m, el mont Quincy Adams, amb 4.150 m, el mont Root (3.928 m), el Mont Crillon (3.879 m) i el Mont Watson (3.809 m).

## Referències

* ↑ Bivouac.com: Fairweather Range
* ↑ 1421837 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Serralada Fairweather (en anglès)
* ↑ «Fairweather Range». peakbagger.com. [Consulta: 26 novembre 2014].
# Batarà pissarrós tacat

El batarà pissarrós tacat (Thamnophilus punctatus) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva humida, sabana, vegetació secundària i matolls de l'est de Colòmbia, oest, sud i nord-est de Veneçuela, Guaiana, nord de Perú, nord i est de Bolívia i Amazònia.

## Referències

* ↑ «Batarà pissarrós tacat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Santa Maria d'Oló (església)

Santa Maria d'Oló és l'església parroquial del poble de Santa Maria d'Oló, a la comarca del Moianès.
És l'actual església parroquial, situada en el punt més pla del poble de Santa Maria d'Oló, prop de la zona on hi ha els principals comerços i la Casa de la Vila del poble. Ha substituït l'antiga església parroquial de Santa Maria i Sant Joan d'Oló. És una església moderna, construïda a partir de l'any 1950. Es va beneir el 1963, i s'hi traslladà la parroquialitat, la rectoria i els despatxos parroquials. La construcció va anar a càrrec del matrimoni Roger-Vidal, amos de la fàbrica més important del poble. És obra de l'arquitecte Manuel Puig i Janer, decorat bellament per Josep Artigues i Basté. És un edifici modern de línies agosarades, ple de simbolismes. L'església és dedicada a l'Assumpció de la Mare de Déu, una de les diferents advocacions de Santa Maria.

## Descripció

Església d'una sola nau, amb façana principal encarada a sol ixent. Té la capella del Santíssim adossada i el campanar separat de l'església i situat al cantó de migdia. En la façana es distingeixen clarament dues parts, determinades per un voladís sobre la porta, de línia quebrada amb funció de porxo. La porta d'accés queda definida per un arc escarser.
Estructuralment hi ha uns nervis oberts cap enfora, de pedra, que sostenen la teulada de ciment armat. En la part superior de la façana s'obren dos vitralls de colors, que són un motiu d'embelliment, així com un mosaic situat entre els finestrals i sobre la porta. L'absis presenta una forma irregular corbada, estructurat en quatre fileres de finestretes que van del sòcol a la teulada. Les parets són obrades amb totxos, mentre que el sòcol és de pedra. El campanar segueix la mateixa línia que l'església.

## Història

Es va començar a construir cap el 1950 i es va beneir el 1963. És obra de l'arquitecte Manuel Puig i Janer i la decoració anà a càrrec de Josep Artigues i Basté.
El matrimoni Roger-Vidal, amos de la gran fàbrica que hi ha propera, fou el promotor-financiador de l'obra.
Es considera com una de les millors obres d'art modern religiós de mitjan segle xx.
L'església es dedicada a l'Assumpció de la Mare de Déu.

## Vegeu també

* Capella de la Mare de Déu dels Dolors dels Clapers.

## Referències

* ↑ Santa Maria d'Oló en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ GAVÍN, Josep M. "Bages 5". A: Inventari d'esglésies. Barcelona: Artestudi Edicions i Arxiu Gavín, 1979. ISBN 84-85180-18-6
* 1 2 3 4 5 6 «Santa Maria d'Oló». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2017].
# Força d'Abraham-Lorentz

En electrodinàmica clàssica, la força d'Abraham-Lorentz és la força mitjana sobre una partícula carregada en moviment accelerat causada per l'emissió de radiació electromagnètica per part de la partícula. És aplicable quan la partícula viatja a velocitats petites, l'extensió per a velocitats relativistes es coneix com a força Abraham-Lorentz-Dirac. El nom fa referència als físics Max Abraham i Hendrik Lorentz.
Es va pensar que la solució del problema de la força d'Abraham-Lorentz predeia que senyals del futur afecten el present, desafiant la intuïció de causa-efecte. Les temptatives de resoldre el problema afecta moltes àrees de la física moderna, tanmateix Arthur Yaghjian ha demostrat que la solució és força més simple.

## Definició i descripció

Matemàticament la força d'Abraham-Lorentz ve donada per:
$\mathbf {F} _{\mathrm {rad} }={\frac {\mu _{0}q^{2}}{6\pi c}}\mathbf {\dot {a}} ={\frac {q^{2}}{6\pi \epsilon _{0}c^{3}}}\mathbf {\dot {a}} \,{\mbox{ (en unitats del SI)}}$
$\mathbf {F} _{\mathrm {rad} }={2 \over 3}{\frac {q^{2}}{c^{3}}}\mathbf {\dot {a}} \,{\mbox{ (en unitats cgs)}}$
per a baixes velocitats. D'acord amb la Fórmula de Larmor, una partícula en moviment accelerat emet una radiació que transporta un moment lluny de la càrrega. Atès que el moment es conserva, la càrrega és impulsada en direcció oposada a la de la radiació emesa. La força d'Abraham-Lorentz és la força mitjana d'una partícula carregada en moviment accelerat deguda a l'emissió de radiació.

## Derivació

Comencem amb la fórmula de Larmor per a la radiació d'una càrrega puntual:
    $P={\frac {\mu _{0}q^{2}a^{2}}{6\pi c}}$.
Si assumim que el moviment d'una partícula carregada és periòdic, llavors el treball mig fet sobre la partícula segons la força d'Abraham-Lorentz és la potència negativa de Larmor integrada sobre un període entre $\tau _{1}$ i $\tau _{2}$:
    $\int _{\tau _{1}}^{\tau _{2}}\mathbf {F} _{\mathrm {rad} }\cdot \mathbf {v} dt=\int _{\tau _{1}}^{\tau _{2}}-Pdt=-\int _{\tau _{1}}^{\tau _{2}}{\frac {\mu _{0}q^{2}a^{2}}{6\pi c}}dt=-\int _{\tau _{1}}^{\tau _{2}}{\frac {\mu _{0}q^{2}}{6\pi c}}{\frac {d\mathbf {v} }{dt}}\cdot {\frac {d\mathbf {v} }{dt}}dt$.
Noteu que l'expressió anterior pot ser integrada per parts. Si assumim que hi ha un moviment periòdic, els límits de la integral per parts desapareixen:
    $\int _{\tau _{1}}^{\tau _{2}}\mathbf {F} _{\mathrm {rad} }\cdot \mathbf {v} dt=-{\frac {\mu _{0}q^{2}}{6\pi c}}{\frac {d\mathbf {v} }{dt}}\cdot \mathbf {v} {\bigg |}_{\tau _{1}}^{\tau _{2}}+\int _{\tau _{1}}^{\tau _{2}}{\frac {\mu _{0}q^{2}}{6\pi c}}{\frac {d^{2}\mathbf {v} }{dt^{2}}}\cdot \mathbf {v} dt=-0+\int _{\tau _{1}}^{\tau _{2}}{\frac {\mu _{0}q^{2}}{6\pi c}}\mathbf {\dot {a}} \cdot \mathbf {v} dt$.
Clarament podem identificar
    $\mathbf {F} _{\mathrm {rad} }={\frac {\mu _{0}q^{2}}{6\pi c}}\mathbf {\dot {a}}$.

## Bibliografia

* Griffiths, David J.. Introduction to Electrodynamics. 3rd ed.. Prentice Hall, 1998. ISBN 0-13-805326-X.
* Jackson, John D.. Classical Electrodynamics (3rd ed.). Wiley, 1998. ISBN 0-471-30932-X. \
* F. Rohrlich, Am. J. Phys. 65, 1051 (1997).
# Xarxet (color)

Xarxet, o també xarxet blau, és un color entre el verd fosc blavós de baixa saturació i el cian fosc. Com que és el color que envolta ulls del xarxet comú, pren el nom d'aquest membre de la família dels ànecs. En italià aquest color es diu fulla de te. El color complementari del xarxet és el rosa corall.
Una mostra del color xarxet:

## Localització i usos

* Xarxet és un color d'un personatge dels videojocs Pokémon.
* Xarxet és el color d'algunes plantes.
* Puya alpestris
* Fulles de te

## Vegeu també

* Llista de colors
# Fellhorn

El Fellhorn és una muntanya de 2.038 metres situada als Alps Allgäu prop d'Oberstdorf, a la frontera entre Àustria i Alemanya.

## Galeria

* Fellhorn a l'hivern
# La Fenaiola

La Fenaiola és una muntanya de 1.033 metres que es troba al municipi de Vidrà, a la comarca d'Osona.
# Fogo

El volcà de Fogo és un enorme estratovolcà situat a l'illa de Fogo, una de les principals de l'arxipèlag de Cap Verd.
L'illa gairebé circular de 25 kilòmetres d'ample, està escapçada per una gran caldera de 9 kilòmetres d'ample i fins a un kilòmetre de profunditat la qual queda oberta cap a l'est.
La caldera es va formar quan l'antic Mont Armarelo va col·lapsar lateralment, motiu pel qual està escapçada per l'est.
A 2.829 metres, es troba Pico, el punt més alt de l'illa, un con central molt costerut i geològicament molt jove que s'alça més d'un quilòmetre per sobre del fons de la caldera i uns 100 metres per sobre de la vora d'aquesta.
Pico està coronat per un cràter al cim de 500 m d'ample i 150 metres de profunditat, i aparentment, va estar en activitat gairebé contínua des de l'establiment del portuguesos cap al 1500 fins al voltant del 1760.
A partir d'aquesta data, s'han registrat diverses erupcions de diferents intensitats.

## Historial d'erupcions

| Data d'inici | Data de finalització | Localització |
| 23 de novembre de 2014 | 8 de febrer de 2015 | O-SO a la base de Pico |
| 2 d'abril de 1995 | 26 de maig de 1995 | O-SO al lateral de Pico |
| 12 de juny de 1951 | 21 d'agost de 1951 | NO i S al terra de la caldera |
| 1909 | Desconegut | - |
| 27 de juny de 1857 | 15 de desembre de 1857 | S-SE al terra de la caldera |
| 19 de febrer de 1852 | 30 de març de 1852 (?) | N-NO al terra de la caldera |
| 9 d'abril de 1847 | 2 de maig de 1847 (?) | N al terra de la caldera |
| 31 de desembre de 1816 (?) | Desconegut | - |
| 2 de juny 1799 | 28 de juny de 1799 | N al terra de la caldera |
| 24 de gener de 1785 | 25 de febrer de 1785 | N al terra de la caldera |
| Abril de 1769 | Desconegut | Costat SO |
| 1500 | 1761 (?) | Pico |

## Erupció del 23 de novembre de 2014

L'última erupció del Fogo va tenir lloc entre el 23 de novembre de 2014 fins al 8 de febrer de 2015. Com en la majoria d'erupcions d'aquest volcà, l'erupció va venir precedida per una sèrie de sismes.
L'erupció va ser més destructiva que l'anterior de l'any 1995, ja que el flux de lava que s'originava a set punts diferents de Pico es va unificar formant un corrent de lava d'un quilòmetre d'ample, que cobria una superfície major que la de les anteriors erupcions. Aquest flux de lava va destruir completament les poblacions de Portela i Ilheu de Losna i va causar greus danys a la població de Bangaeira.

## Referències

* ↑ «Volcano Discovery - Fogo Volcano» (en anglès). [Consulta: 18 juny 2015].
* ↑ «Smithsonian Institution - Global Volcanism Program - Fogo» (en anglès). [Consulta: 18 juny 2015].
* ↑ «Photovolcanica - Fogo» (en anglès). [Consulta: 25 juny 2015].
* ↑ «Earth Scope - Pico do Fogo Volcanic Eruption» (en anglès). Arxivat de l'original el 2015-06-26. [Consulta: 25 juny 2015].
# Turó de les Fosses

El Turó de les Fosses és una muntanya de 1.087 metres que es troba al municipi de Ripoll, a la comarca catalana del Ripollès.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 291087001).
# Gorraptes

Gorraptes és una serra situada al municipis de la Palma d'Ebre a la comarca de la Ribera d'Ebre i el de Cabacés a la comarca del Priorat, amb una elevació màxima de 464 metres.
# Puig Gros (Calonge de Segarra)

El Puig Gros és una muntanya de 717 metres que es troba al municipi de Calonge de Segarra, a la comarca de l'Anoia.
# Pujol de la Guàrdia

El Pujol de la Guàrdia és la muntanya més alta del municipi de Vilanova del Camí. Té una altitud de 488 metres sobre el nivell del mar i es troba prop del límit municipal amb la Pobla de Claramunt, a la comarca de l'Anoia.
S'hi pot accedir mitjançant el PR – C119 Cinturó de la Conca d'Òdena Arxivat 2016-04-19 a Wayback Machine..
# Roca de la Guilla

El Roca de la Guilla és una muntanya de 930 metres que es troba al municipi de Guardiola de Berguedà, a la comarca catalana del Berguedà.
# Puig de l'Home

El Puig de l'Ossetera és una muntanya de 556 metres que es troba entre els municipis del Port de la Selva, de Pau i de Vilajuïga, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.
# Kingsley Coman

Kingsley Coman (París, 13 de juny de 1996) és un futbolista professional francès que juga com a davanter o mitjapunta, actualment al FC Bayern de Múnic.
Ha jugat a Paris Saint-Germain FC, Juventus FC i FC Bayern de Múnic.

## Palmarès
### Paris Saint-Germain

* 2 Ligue 1: 2012-13, 2013-14
* 1 Copa de la lliga francesa: 2013-14
* 1 Supercopa francesa: 2013

### Juventus FC

* 1 Serie A: 2014-15
* 1 Copa italiana: 2014-15
* 1 Supercopa italiana: 2015

### FC Bayern Múnic

* 1 Campionat del Món: 2020
* 1 Lliga de Campions de la UEFA: 2019-20
* 1 Supercopa d'Europa: 2020
* 5 Lligues alemanyes: 2015-16, 2016-17, 2017-18, 2018-19 2019-20
* 3 Copes alemanyes: 2015-16, 2018-19, 2019-20
* 4 Supercopes alemanyes: 2016, 2017, 2018, 2020

## Referències

* ↑ «Coman, la dynamite» (en francès), 31-12-2012.
* ↑ «Coman turned down Arsenal for Juve». ESPN FC, 10-07-2014. [Consulta: 10 juliol 2014].
* ↑ «Serie A: Juventus swoop to sign PSG midfielder Kingsley Coman on a five-year deal». Sky Sports, 07-07-2014. [Consulta: 10 juliol 2014].
* ↑ Associated Press «Bayern de Múnic maintain perfect record with victory over Darmstadt». The Guardian. Associated Press, 19-09-2015 [Consulta: 7 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa a Eurosport
* Kingsley Coman Arxivat 2021-06-25 a Wayback Machine. a TBPlayers
Coman amb la selecció francesa - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de França – Eurocopa 2016
1 Lloris  •
2 Jallet •
3 Evra •
4 Rami •
5 Kanté •
6 Cabaye •
7 Griezmann •
8 Payet •
9 Giroud •
10 Gignac •
11 Martial •
12 Schneiderlin •
13 Mangala •
14 Matuidi •
15 Pogba •
16 Mandanda •
17 Digne •
18 Sissoko •
19 Sagna •
20 Coman •
21 Koscielny •
22 Umtiti •
23 Costil •
Entrenador: Deschamps
Selecció de futbol de França – Eurocopa 2020
1 Lloris  •
2 Pavard •
3 Kimpembe •
4 Varane •
5 Lenglet •
6 Pogba •
7 Griezmann •
8 Lemar •
9 Giroud •
10 Mbappé •
11 Dembélé •
12 Tolisso •
13 Kanté •
14 Rabiot •
15 Zouma •
16 Mandanda •
17 Sissoko •
18 Digne •
19 Benzema •
20 Coman •
21 Hernández •
22 Ben Yedder •
23 Maignan •
24 Dubois •
25 Koundé •
26 Thuram •
Entrenador: Deschamps
Selecció de futbol de França – Copa del Món de Futbol 2022
1 Lloris  •
2 Pavard •
3 Disasi •
4 Varane •
5 Koundé •
6 Guendouzi •
7 Griezmann •
8 Tchouaméni •
9 Giroud •
10 Mbappé •
11 Dembélé •
12 Kolo Muani •
13 Fofana •
14 Rabiot •
15 Veretout •
16 Mandanda •
17 Saliba •
18 Upamecano •
19 Benzema •
20 Coman •
21 L. Hernandez •
22 T. Hernandez •
23 Areola •
24 Konaté •
25 Camavinga •
26 Thuram •
Entrenador: Deschamps
Selecció de futbol de França – Eurocopa 2024
1 Samba •
2 Pavard •
3 Mendy •
4 Upamecano •
5 Koundé •
6 Camavinga •
7 Griezmann •
8 Tchouaméni •
9 Giroud •
10 Mbappé  •
11 Dembélé •
12 Kolo Muani •
13 Kanté •
14 Rabiot •
15 Thuram •
16 Maignan •
17 Saliba •
18 Zaïre-Emery •
19 Fofana •
20 Coman •
21 Clauss •
22 Hernandez •
23 Aréola •
24 Konaté •
25 Barcola •
Entrenador: Deschamps :
# Plans d'Isavarre

Els Plans d'Isavarre és una plana del terme municipal d'Alt Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà, dins de l'antic terme d'Isil.
Malgrat el nom, no són a prop del poble d'Isavarre, sinó molt més a ponent i lleugerament al nord. Es troben dintre del circ de capçalera de la vall d'Àrreu, just a migdia de l'Estany Superior de Rosari, en el vessant de ponent del Serrat dels Plans, al nord, més lluny, de l'Estany de Rosari d'Àrreu i al nord-est de l'Estany de Garrabea.

## Enllaços externs

* Els Plans d'Isavarre en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tossal Julià

El Tossal Julià és una muntanya de 421 metres que es troba al municipi de Sanaüja, a la comarca catalana de la Segarra.
# Émile Daems

Émile Daems (Genval, 4 d'abril de 1938 - Wavre, 17 d'octubre de 2024) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1959 i 1966. Era especialista en les arribades a l'esprint. Al llarg de la seva carrera aconseguí 54 victòries, entre les quals destaquen una Milà-Sanremo, una París-Roubaix, un Volta a Llombardia i diverses etapes al Tour de França i Giro d'Itàlia.

## Palmarès

* 1958
** 1r a la Berliner Etappenfahrt
** 1r al Gran Premi General Patton
* 1959
** 1r de la Hoeilaert-Diest-Hoeilaert
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Aquitània
* 1960
** 1r a la Volta a Llombardia
** 1r al Giro dels Apenins
** 1r al Circuit de l'Oest de Mons
** 1r al Gran Premi Longines
** 1r al Premi Nacional de Clausura
** 1r al Critèrium de Knokke
** Vencedor de 2 etapes al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa de la Roma-Nàpols-Roma
* 1961
** 1r al Giro de Sardenya
** 1r al Tour de Tessin
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1962
** 1r a la Milà-Sanremo
** 1r al Tour de Tessin
** 1r al Circuit de Limburg
** 1r a la Brussel·les-Alsemberg
** 1r al Critèrium de Hal
** 1r al Critèrium de Londerzeel
** 1r al Critèrium de Werchetr
** Vencedor de 3 etapes al Tour de França
** Vencedor d'una etapa al Giro de Sardenya
** Vencedor d'una etapa a la París-Niça
* 1963
** Campió de Bèlgica interclubs
** 1r a la París-Roubaix
** 1r dels Boucles Roquevairoises
** 1r al Critèrium d'Aix en Provence
** 1r al Critèrium de Bolonya
** 1r al Critèrium de Ploudalmezeau
** Vencedor de 2 etapes de la mig-agost Bretona
* 1964
** Campió de Brabant
** 1r al Critèrium de Wetteren
* 1965
** Campió de Bèlgica interclubs
** 1r al Gran Premi del Tournaisis

### Resultats al Tour de França

* 1961. Abandona (10a etapa). Vencedor d'una etapa
* 1962. 13è de la classificació general i vencedor de 3 etapes
* 1963. 67è de la classificació general
* 1964. Abandona (5a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1960. 84è de la classificació general i vencedor de 2 etapes
* 1962. Abandona (14a etapa)

## Referències

* ↑ «Belgische wielerlegende Emile Daems (86) overleden» (en neerlandès). [Consulta: 23 octubre 2024].
* ↑ «DAEMS Émile». [Consulta: 21 setembre 2024].
* 1 2 ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Emile DAEMS» (en italià). [Consulta: 21 setembre 2024].
* ↑ «Palmarès d'Emile Daems (Bel)». [Consulta: 21 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Palmarès d'Emile Daems (francès)
# E. Allen Emerson

E. Allen Emerson (anglès: Ernest Allen Emerson) (Dallas, 2 de juny de 1954 - Austin, 15 d'octubre de 2024) va ser un informàtic i catedràtic a la Universitat de Texas.

## Biografia

Es va llicenciar en matemàtiques a la Universitat de Texas el 1976 i va obtenir el doctorat en matemàtica aplicada a la Universitat Harvard el 1981.
Va guanyar el premi Turing de 2007 juntament amb Edmund M. Clarke i Joseph Sifakis per la invenció i el desenvolupament de la verificació de models. També va rebre el premi Paris Kanellakis de Teoria i Pràctica de l'Association for Computing Machinery l'any 1998 per la verificació simbòlica de models.

## Referències

* ↑ «Remembering Turing Award Winner E. Allen Emerson | College of Natural Sciences» (en anglès). [Consulta: 24 octubre 2024].
* 1 2 «Kanellakis Award». Association for Computing Machinery, 26-03-1999. Arxivat de l'original el 2011-06-05. [Consulta: 28 maig 2016].
* ↑ «ACM Turing Award Honors Founders of Automatic Verification Technology That Enables Faster, More Reliable Designs», 04-02-2008.
* ↑ «AWARDS -- E. ALLEN EMERSON -- 'ACM A.M. Turing Award' and 'Paris Kanellakis Theory and Practice Award'». Association for Computing Machinery, 2015. Arxivat de l'original el 21 juliol 2015. [Consulta: 21 juliol 2015]. «[…] authored seminal papers that founded what has become the highly successful field of Model Checking.»

## Enllaços externs

* E. Allen Emerson – A.M. Turing Award
* Pàgina personal d'E. Allen Emerson a la Universitat de Texas a Austin
* Anunci del Premi Turing
* E. Allen Emerson al Mathematics Genealogy Project.
# Kneiff

El Kneiff és un turó situat a la vila de Wilwerdange de la comuna de Troisvierges, al nord de Luxemburg, a prop del trifini compartit amb Bèlgica i Alemanya. Amb una alçada de 560 m.s.n.m, és el cim més alt del país, només 1 metre per sobre del Burrigplatz que sovint és considerat erròniament com el sostre de Luxemburg.

## Referències

* ↑ ACT (Administration du Cadastre et de la Topographie) Regional Map R1 Clervaux - Huldange 1:20000 (2003) shows 'Kneiff' at 560m and 'Buergplaz' at 559m.