OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pál Várhidi

Pál Várhidi (Újpest, 6 de novembre de 1931 - Budapest, 12 de novembre de 2015), nascut com a Pál Vinkovics, va ser un entrenador i futbolista hongarès que jugava en la demarcació de defensa. Va ser pare del també futbolista i entrenador Péter Várhidi.

## Internacional

Va jugar un total de deu partits amb la selecció de futbol d'Hongria. Va debutar el 19 de setembre de 1954 en un partit amistós contra Romania, trobada que va guanyar el conjunt hongarès per 5-1. A més va disputar la Copa Mundial de Futbol de 1954 i els Jocs Olímpics de Roma de 1960, on va guanyar la medalla de bronze. El seu últim partit amb la selecció absoluta ho va disputar el 23 de juny de 1957 contra Bulgària.

## Clubs
### Com a futbolista

| Club | País | Any |
| Újpest FC | | 1949 - 1965 |

### Com a entrenador

| Club | Any |
| Dunakanyar-Vác FC | 1966 - 1967 |
| Budapesti EAC | 1968 - 1969 |
| Újpest FC | 1974 - 1980 |

## Palmarès
### Com a futbolista
#### Campionats nacionals

| Títol | Club | País | Any |
| NBI | Újpest FC | Hongria | 1960 |

### Com a entrenador
#### Campionats nacionals

| Títol | Club | País | Any |
| NBI | Újpest FC | Hongria | 1974 |
| NBI | Újpest FC | Hongria | 1975 |
| NBI | Újpest FC | Hongria | 1978 |
| NBI | Újpest FC | Hongria | 1979 |
| Copa d'Hongria | Újpest FC | Hongria | 1975 |

## Referències

* ↑ «Elhunyt Várhidi Pál» (en hongarès). Origo, 12-11-2015. [Consulta: 16 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a national football teams (anglès)
* Fitxa del jugador a footballdatabase
# Bihora

Bihora fou un petit estat tributari protegit de l'agència de Rewa Kantha a la presidència de Bombai divisió de Sankheda Mehwas. La superfície aprimada era de 4 km². Els ingressos el 1882 eren de 150 lliures i el tribt de 5 lliures es pagava al Gaikowar de Baroda. El sobirà portava el títol de thakur.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Píxel defectuós

Un píxel mort o píxel defectuós és un píxel que roman encès en una pantalla LCD, en un CCD o en un sensor CMOS en una càmera digital. El terme "píxel mort" és sovint usat com a sinònim de "píxel defectuós", però també d'altres termes més concrets. Un píxel blanc permanentment encès es coneix com a píxel calent (o "hot pixel") i un píxel d'un color sòlid (vermell, verd o blau) rep el nom de píxel encallat (o "stuck pixel").
En la fabricació de pantalles LCD, és comú que un monitor sigui manufacturat amb un nombre de subpíxeles defectuosos (cada píxel està compost per tres subpíxeles de colors primaris). El nombre de píxels defectuosos tolerats abans que es rebutgi una pantalla depèn de la "classe" que el fabricant ha col·locat el seu producte (tot i que és descrit oficialment per l'estàndard de l'ISO 13406-2, no tots els fabricants la interpreten de la mateixa manera).
Alguns fabricants tenen una política de tolerància zero amb les pantalles LCD, rebutjant totes les unitats oposades que tenen un nombre de subpíxels o píxels defectuosos, cosa que indica que és un monitor de Classe I. Uns altres els rebutgen d'acord amb el nombre total de defectes, o el nombre de defectes en un determinat aspecte. Algunes pantalles venen amb una indicació del prospecte que indica quants píxels morts es permet que tingui abans que es pugui enviar de nou al fabricant. Els píxels morts poden també ocórrer en penjolls; aquests són particularment molests.
En alguns casos, el fabricant posa totes les pantalles a la venda i reemplaça la pantalla si el client reporta la unitat com a defectuosa i aquesta complix amb els requisits mínims per a fer una devolució.

## Enllaços externs

* Laptop Showcase's Dead Pixel Buddy utility for testing for dead pixels Arxivat 2007-08-27 a Wayback Machine.
* A test for dead pixels
* An animated gif that may kill dead pixel Arxivat 2021-04-13 a Wayback Machine.
# Sant Jaume Sesoliveres (poble)

Sant Jaume Sesoliveres és un poble del municipi de Piera (l'Anoia), situat al sud del municipi, a l'esquerra del riu Anoia, a 187 msnm. Pertanyia al castell de Piera ja el 1058. Es construí al voltant de l'església de Sant Jaume Sesoliveres. El 2005 tenia 267 habitants.
El gentilici dels seus habitants és santjaumencs o santjaumins. El patró del poble és Sant Jaume, celebrat el 25 de juliol.
La Festa Major d'Hivern, coneguda com a festa de Sant Nicasi, se celebra des de l'any 1889 en honor a aquest sant, quan una plaga de pesta va provocar una gran mortalitat infantil i el poble es va encomanar al sant, comprometent-se a fer aquesta celebració el dia 1 de febrer si no morien més nens. A partir de 1970 la festa es va traslladar al primer diumenge de febrer i és tradició que siguin les persones que han tingut fills en els darrers dotze mesos les que treguin la imatge del sant i la portin en processó pels carrers de la vila.
El poble disposa d'una sola botiga, oberta el 2017, amb productes d'alimentació, ecològics i de proximitat, que és alhora cafeteria, bar, espai de mostres i punt de socialització.

## Referències

* ↑ «Sant Jaume Sesoliveres». Gran Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Piera». Gran Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Sant Jaume Sesoliveres». Atles Lingüístic del Domini Català. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «Piera celebra Sant Nicasi». Infoanoia, 07-02-2017.
* ↑ «Vam muntar una botigueta en un poble petit on no hi havia cap servei». Setembre, 08-04-2019.
# Mas de Sant Pere

* Per a altres significats, vegeu «Mas de Sant Pere (Sallent)».
El Mas de Sant Pere és una masia del municipi de Biosca (Solsonès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
És una de les masies del veïnat dispers de Lloberola i es troba aturonada al sud de la carretera C-451 (de Guissona a Solsona), a la mateixa carena del serrat de Sasserra. Forma pràcticament un conjunt amb la capella romànica de Sant Pere Sasserra i molt a prop seu hi ha les masies de Padollers i cal Canut. S'hi accedeix per un trencall que es troba al km 36,9 de la dita carretera.
És un gran edifici de quatre façanes i quatre plantes. A la façana sud a la planta baixa, hi ha una entrada amb arc adovellat de mig punt. A la planta següent hi ha dues finestres amb ampit, a la planta següent hi ha dues finestres tapiades. A la façana oest, hi ha tres finestres amb ampit a la segona planta, i tres més amb ampit a la planta següent, a la part superior de la façana, hi ha una petita obertura.
A la façana nord, hi ha una entrada a la dreta, a la planta baixa, al pis següent, hi ha dues finestres, i a la planta següent, dues més. A la part esquerra, hi ha una estructura de grans dimensions que cobreix la façana. La coberta és de dos vessants (Nord-Sud), acabada amb teules. A la façana est, hi ha un edifici annex que cobreix gran part de la façana. Hi ha una finestra a la dreta a la segona planta, i una de petita a la tercera. Adjunt a la façana est, hi ha un petit edifici, que té funció ramadera. Al costat d'aquest un altre on hi guarden palla, que és de nova construcció.

## Referències

* 1 2 «Mas de Sant Pere». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 febrer 2015].
# La Torre (Biosca)

La Torre és una masia del municipi de Biosca (Solsonès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de nova construcció que vol imitar la torre del castell de Lloberola que veu just davant. Consta de quatre façanes i dues plantes. A la façana est, a la part esquerra hi ha una entrada amb arc de mig punt i porta de fusta de doble batent. A la seva dreta hi ha dues finestres. A la planta següent hi ha dues finestres.
A la façana nord, hi ha dues finestres a la segona planta. A la façana sud, hi ha una entrada amb porta de fusta de doble batent i llinda de pedra, a la seva esquerra hi ha una finestra. A la façana oest, hi ha tres finestres a la planta baixa i una a la darrera. La coberta és de dos vessants (est-oest), acabada amb teules. Adjunt a la façana est, hi ha la torre circular, que consta de tres plantes, més la part de dalt que dona a l'exterior. Hi ha diverses finestres a cada planta.

## Referències

* 1 2 «La Torre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 febrer 2015].
# Xu Linbei

Xu Linbei (Xangai, 19 de novembre de 1983) és una esportista xinesa que va competir en piragüisme en la modalitat d'aigües tranquil·les, guanyadora d'una medalla de plata al Campionat Mundial de Piragüisme de 2002 en la prova de K4 1000 m.
Va participar en dos Jocs Olímpics d'Estiu els anys 2004 i 2008, la seva millor actuació va ser un quart lloc assolit a Atenes 2004 en la prova de K2 500 m.

## Palmarès internacional

Campionat del món :
| Any | Lloc | Medalla | Esdeveniment |
| 2002 | Sevilla ( Espanya) | 2 | K4 1000 m |

## Referències

* ↑ Xu Linbei en Canoeresults.eu (en anglès).
* ↑ Llesta de medallistes olímpics i mundials en piragüisme (1936-2007): part 1, part 2. Federació Internacional de Piragüisme (anglès)
* ↑ Xu Linbei Arxivat 2011-08-25 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (en anglès).

## Enllaços externs

* http://www.canoeicf.com/site/canoeint/if/downloads/result/Pages%201-41%20from%20Medal%20Winners%20ICF%20updated%202007-2.pdf?MenuID=Results%2F1107%2F0%2CMedal%5Fwinners%5Fsince%5F1936%2F1510%2F0 ICF medalists for Olympic and World Championships – Part 1: flatwater (now sprint): 1936–2007 at WebCite (archived 2009-01-21). Arxius addicionals: Wayback Machine (archived 2010-01-05).
* http://www.canoeicf.com/site/canoeint/if/downloads/result/Pages%2042-83%20from%20Medal%20Winners%20ICF%20updated%202007.pdf?MenuID=Results%2F1107%2F0%2CMedal%5Fwinners%5Fsince%5F1936%2F1510%2F0 ICF medalists for Olympic and World Championships – Part 2: rest of flatwater (now sprint) and remaining canoeing disciplines: 1936–2007 at WebCite (archived 2009-11-09)
* Team China 2008 profile
# Jamestown (Missouri)

Jamestown és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 382 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jamestown tenia 382 habitants, 175 habitatges, i 103 famílies. La densitat de població era de 147,5 habitants per km².
Dels 175 habitatges en un 27,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,6% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 40,6% no eren unitats familiars. En el 36% dels habitatges hi vivien persones soles el 16% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,18 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 24,3% de 45 a 60 i un 16,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.667 $ i la renda mediana per família de 41.389 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.917 $ mentre que les dones 20.461 $. La renda per capita de la població era de 16.498 $. Entorn del 3,7% de les famílies i el 8,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jamestown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jamestown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Noviodúnum dels Bitúriges

* Per a altres significats, vegeu «Noviodúnum».
Noviodúnum dels Bitúriges (llatí: Noviodunum Biturigum) era una ciutat dels gals bitúriges.
Juli Cèsar, després de capturar Cènabum l'any 52 aC, va creuar el Loira per anar en ajut dels bois (la posició dels bois de la Gàl·lia Transalpina no està establerta) que eren atacats per Vercingetorix i en el seu camí va passar per Noviodúnum, que es va rendir. Però en acostar-se la cavalleria de Vercingetorix, els habitants de la ciutat van tancar les portes i es van refugiar darrere els murs. La batalla entre la cavalleria dels gals i la dels romans davant la ciutat va acabar amb la victòria romana gràcies a la cavalleria dels germànics, una de les tropes auxiliars de Cèsar. Llavors la ciutat es va rendir, i tot seguit Cèsar va sortir cap Avàricum (actual Bourges). La situació de la ciutat no ha pogut ser determinada.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Noviodunum». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 16 febrer 2021].

## Vegeu també

* Neung-sur-Beuvron
# Puig de les Torres

El Puig de les Torres és una muntanya de 750 metres que es troba al municipi de Torrelles de Foix, a la comarca catalana de l'Alt Penedès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Bihać

Bihać és una ciutat situada al nord-oest de Bòsnia i Hercegovina que tenia 61.035 habitants el 2007. Hi va ser fundada una universitat el 1998.

## Història

Raetinium (avui Golubić a una desena de quilòmetres de Bihać) era una ciutat romana. El nom de Bihać va aparèixer per primera vegada l'any 1260 sobre un acte de donació del rei Bela IV d'Hongria d'Arpades al monestir cistercenc de Topusko prop de Zagreb.
A l'edat mitjana, Bihać és una ciutat del Regne de Croàcia. El seu nom en antic croat significa el feu reial. Després de la pèrdua de Jajce, Bihać, va ser l'última ciutat croata que va caure sota el domini otomà, domini que va durar més de 4 segles. Després formarà part del pachalik bosni.
El 1878, durant el congrés de Berlín, l'Àustria-Hongria obté el dret d'ocupar Bòsnia. Bihać va resistir als soldats austro-hongaresos durant més de 20 dies però el 19 de setembre de 1878, va ser conquerida. Durant aquest domini que va durar fins a 1914, la ciutat va conèixer un gran desenvolupament urbanístic: pla de regulacions, instal·lacions de canalitzacions i de l'electricitat.
Entre les dues guerres mundials, va formar part del Regne de Iugoslàvia i després de la Segona Guerra Mundial de la República Federal Socialista de Iugoslàvia (SFRY). Durant la guerra, va ser el cor de la zona de resistència que es coneixia amb el nom de República de Bihać.
# Qiao Yanmin

Qiao Yanmin és una esportista xinesa que va competir en judo, guanyadora d'una medalla de plata als Jocs Asiàtics de 1994, i dues medalles d'or al Campionat Asiàtic de Judo de 1991.

## Palmarès internacional

Jocs Asiàtics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 1994 | Hiroshima ( Japó) | 2 | Oberta |
| Campionat Asiàtic ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 1991 | Osaka ( Japó) | 1 | +72 kg |
| 1991 | Osaka ( Japó) | 1 | Oberta |

## Referències

* ↑ Qiao Yanmin en Judoinside.com (anglès)
* ↑ «Resultats del Campionat Asiàtic de Judo (1966-2011)». BBWeb-Arena (anglès)
# Xu Pu

Xu Pu (xinès tradicional: 徐溥, 1429–1499), va ser ministre de la Dinastia Ming durant el regnat de l'Emperador Hongzhi.

## Biografia

Xu Pu va entrar a palau com a alumne i el 1454 es va graduar exitosament del més alt examen civil de servei imperial com a jinshi (進士), o "alumne escollit". El 1487 va entrar, com a ministre, en el Gran Secretariat i va seguir una política conservadora suau que es basava en el compromís i en les relacions d'amistat amb els seus col·legues. El seu predecessor va ser Liu Ji. Xu Pu volia que l'Emperador frenés l'auge de poder de Li Guang i el daoistes, però es van escoltar les seves protestes. Va ser rebut en audiència una sola vegada durant 12 anys com a ministre.
No obstant el 1497 se li va encomanar la preparació dels Estatuts de la Dinastia Ming 大明會典 (Da Ming Huidian), els quals van ser publicats l'any 1509, deu anys després de la seva mort.
Era conegut per ser indulgent amb els seus subordinats i, en la vida privada, es va distingir per la seva pietat filial i caritat. Quan va morir, va deixar 800 mou de terra lliures d'impostos per als pobres del seu clan i va ser canonitzat com Wen Jing (文靖).

## Referències

* ↑ 中國人名大字典 A Chinese Biographical Dictionary de Herbert A. Giles, Cheng Wen Publishing CO., LTD. Taipei, 1975
# Jamestown (Dakota del Nord)

Jamestown és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 15.527 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jamestown tenia 15.527 habitants, 6.505 habitatges, i 3.798 famílies. La densitat de població era de 481,5 hab./km².
Dels 6.505 habitatges en un 27,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,8% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 41,6% no eren unitats familiars. En el 37% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,7% tenia menys de 18 anys, un 12,7% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 21,8% de 45 a 60 i un 18,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.500$ i la renda mediana per família de 42.245$. Els homes tenien una renda mediana de 28.310$ mentre que les dones 20.225$. La renda per capita de la població era de 16.686$. Entorn del 6,5% de les famílies i el 10,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jamestown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jamestown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Sammie Moreels

Sammie Moreels (Gant, 27 de novembre de 1965) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1989 i 1996. En el seu palmarès destaquen les victòries al Gran Premi d'Isbergues (1989), el Gran Premi Cholet-País del Loira (1991) i el Gran Premi del cantó d'Argòvia (1991).

## Palmarès

* 1988
** Vencedor d'una etapa del Circuit de La Sarthe
* 1989
** 1r al Gran Premi d'Isbergues
** 1r al Premi de Heusdden
** Vencedor d'una etapa del Tour de Valclusa
* 1990
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Galícia
* 1991
** 1r al Gran Premi Cholet-País del Loira
** 1r al Gran Premi del cantó d'Argòvia
* 1992
** 1r al Trofeu Laigueglia
** 1r al Premi d'Izegem
* 1993
** 1r al Campionat de Flandes
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Andalusia

### Resultats al Tour de França

* 1991. Abandona (16a etapa)
* 1992. 100è de la classificació general
* 1995. Abandona (9a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa de Sammie Moreels a sitiodeciclismo.net
# Secret of the Chateau

Secret of the Chateau és una pel·lícula de misteri estatunidenca de 1934 dirigida per Richard Thorpe. En la seva estrena, les crítiques van comentar que la pel·lícula era la típica pel·lícula de misteri. En ressenyes retrospectives, s'ha comentat que té poc per distingir-se d'altres pel·lícules de misteri dels anys 30 i 40 i que s'havia oblidat amb justícia.

## Repartiment

* Claire Dodd com Julie Verlaine
* Alice White com Didi Bonfee
* Osgood Perkins com Martin
* Jack La Rue com Lucien Vonaire
* George E. Stone com Armand
* William Faversham com Monsieur Fos / Professor Racque
* Ferdinand Gottschalk com Inspector en cap Marotte
* DeWitt Jennings com Louis Bardou
* Helen Ware com Madame Rombiere
* Frank Reicher com Subhastador
* Alphonse Ethier com Comissari

## Producció

Abans de l'estrena de la pel·lícula, tenia el títol Rendezvous at Midnight que l'estudi utilitzaria l'any següent per a una pel·lícula completament diferent. La pel·lícula va entrar en producció a finals d'agost de 1934. L'escenari europeu d'Universal Pictures es va modificar per semblar un set de cafeteria i botiga basat en el barri de Montparnasse de París. La producció va acabar el setembre de 1934.

## Distribució

Secret of the Chateau va ser distribuït per Universal Pictures el 3 de desembre de 1934.

## Recepció

De crítiques contemporànies "Chic" de Variety va dir que la pel·lícula era "bastant plana" i tenia una "trama fina" i que el seu "moviment lent gairebé nega el valor d'una bona actuació". The Film Daily va comentar que la pel·lícula "només era un altre d'aquells misteris d'assassinat esgarrifós". i que "tots els ingredients coneguts del melodrama fantasmagòric s'han llençat en aquesta, però l'afer no acaba de gelar". "McCarthy" a The Motion Picture Herald va afirmar que la pel·lícula "no fa cap intent de pretensió" i va posar l'accent en el seu entreteniment divertit".
A partir de ressenyes retrospectives, en el seu llibre Universal Horrors, els autors van descriure la pel·lícula com una "botiga de centaus" i van afirmar que "poc la distingia de les dotzenes de misteris de programes que els estudis de Hollywood van crear als anys 30 i 40”. La seva crítica conclou que la pel·lícula era "breu, una mica animada i totalment previsible, i que mereix plenament el seu estatus com a oblidada".

## Referències

* 1 2 3 4 5 Weaver, Brunas i Brunas, 2007, p. 95.
* 1 2 3 4 Weaver, Brunas i Brunas, 2007, p. 99.
* ↑ Weaver, Brunas i Brunas, 2007, p. 96.

### Fonts

* Pitts, Michael R. Thrills Untapped: Neglected Horror, Science Fiction and Fantasy Films, 1928-1936. McFarland, 2018. ISBN 978-1476632896.
* Weaver, Tom. Universal Horrors. 2a edició. McFarland & Company, 2007. ISBN 978-0-7864-2974-5.

## Enllaços externs

* Secret of the Chateau disponible per a descàrrega gratuïta a Internet Archive
# Puig de les Vinyes

El Puig de ses Vinyes és un cim de Mallorca que té una altura de 1105 m i que pertany al massís del Puig Major. Es troba al municipi d'Escorca.

## Principals accessos

* Des de Pla del Funicular.
* Des de l'embassament de Cúber.

## Referències

* ↑ Vallcaneras, Lluís. Descobrim Tramuntana (II). Mallorca: Gorg Blau, 2000. ISBN 84-922372-2-8.
# Bayhaki

* Aquest article tracta sobre oficial gaznèvida. Si cerqueu l historiador, vegeu «Abu l-Fadl Muhammad ibn Husayn Katib Bayhaki».
Bayhaki o Bayhaqi (nom complet Amir ak Abu l-Hasan Ahmad ibn Muhammad al-Bayhaki al-Anbari) (mort 1056) fou un oficial gaznèvida al Khurasan de la família dels Bayhak del grup Anbar.
Era un terratinent a Bayhaq on va construir una madrassa. Va defensar el pont de Tirmidh a l'Oxus contra Čaghrı Beg Daud. Va ser governador de la fortalesa uns 15 anys segons Ibn Funduk, però probablement fou menys temps. Segons l'historiador seljúcida Sadr al-Din Husayni, després del fracàs de la contraofensiva del sultà Mawdud ben Masud (1043/1044), sent la seva posició insostenible, va rendir honorablement Tirmidh i va entregar els seus dominis de Bayhan al visir seljúcida (de Čaghri Beg) Abu Ali Shadan, retirant-se a Gazni. Segons Ibn Funduk no va voler servir als seljúcides 8que li haurien ofert passar al seu servei) i va exercir més tard alguns càrrecs pels gaznèvides (la cancelleria sota els sultans Mawdud ben Mahmud i Masud II ben Mawdud, i després una secretaria sota Farrukhzad ben Masud).
Va morir en el regnat de Farrukhzad ben Masud (1052-1059), el desembre del 1056. El seu fill Muhammad també va ocupar alguns càrrecs sota els sultans gaznèvides.

## Bibliografia

* C. E. Bosworth, Later Ghaznavids
* C. E. Bosworth, "AMĪRAK BAYHAQĪ" a Encyclopaedia Iranica