OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kim Gevaert

Kim Gevaert (5 d'agost de 1978 a Lovaina, Bèlgica) és una atleta belga, ja retirada, especialista en proves de velocitat. Va ser campiona d'Europa de 100 i 200 metres a Göteborg 2006
Tot i que va participar en els mundials de Sevilla 1999 i Edmonton 2001, el seu salt a l'elit internacional es va produir el 2002, quan es va proclamar campiona d'Europa indoor en els 60 m llisos a Viena. Aquell mateix any va ser subcampiona d'Europa a l'aire lliure en 100 i 200 m a Múnic.
El 2004 va ser subcampiona mundial indoor dels 60 m a Budapest, només per darrere de la nord-americana Gail Devers. Va participar en els Jocs Olímpics d'Atenes 2004, on va ser 6a en la final dels 200 m, mentre que no va poder classificar-se per a la final dels 100 m.
El 2005 va revalidar el títol europeu indoor dels 60 m a Madrid. En els Mundials a l'aire lliure de Hèlsinki 2005 va acabar 7a en la final de 200 m i no va poder classificar-se per la de 100 m
El seu èxit més important va arribar en els Campionats d'Europa a l'aire lliure de Göteborg 2006, on va fer el doblet, proclamant-se campiona d'Europa en 100 i 200 metres, amb 11.06. Era la primera vegada en 35 anys que un atleta belga guanyava una medalla d'or en un europeu.
Precisament en aquell any 2006, durant els Campionats de Bèlgica va batre els rècords nacionals en 100 i 200 metres, amb 11,04 i 22,20 respectivament.
Gevaert va ser la millor velocista europea de la seva època i una de les millors del món.

## Millors marques

* 100 metres - 11.04 (Brussel·les, 2006)
* 200 metres - 22,20 (Brussel·les, 2006)
* 400 metres - 51,45 (Gant, 2005)

## Referències

* ↑ «Athlete biography: Kim Gevaert». Beijing2008.cn. Arxivat de l'original el 2008-08-28. [Consulta: 27 agost 2008].

## Enllaços externs

* IAAF, perfil de Kim Gevaert
* Profile: Kim Gevaert Arxivat 2017-03-05 a Wayback Machine. All-Athletics.com
* Kim Gevaert's website
# Edward Kirby

Edward Kirby (Washington DC, 30 d'octubre de 1901 - West Orange, 5 de juliol de 1968) va ser un atleta estatunidenc que va competir durant la dècada de 1920. Estudià a la Cornell University.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de bronze en la prova dels 3.000 metres relleus del programa d'atletisme, formant equip amb William Cox i Willard Tibbetts.
El 1924 es proclamà campió nacionals dels 800 metres.

## Millors marques

* 800 metres. 1' 58.9" (1924)
* Milla. 4' 17.8" (1924)
* 3.000 metres. 8' 46.0" (1923)

## Referències

* 1 2 3 «Edward Kirby Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 20 maig 2018].
* 1 2 Edward Kirby. trackfield.brinkster.net
# Monument a la Puríssima de l'Aguda

Monument a la Puríssima de l'Aguda és un monument commemoratiu de Torà (Solsonès) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Situació

El monument s'aixeca a mitja costa de l'Aguda, en l'indret anomenat "la Creueta", un collet en el camí ral per on, tradicionalment, es puja de Torà a l'Aguda. El lloc convida a reposar del costerut camí de pujada i aprofitar el privilegiat mirador que domina el poble de Torà i bona part de la vall del Llobregós que s'estenen als peus de la muntanya. A la carena de la costa es destaquen les cases de l'Aguda amb l'església de Santa Maria. Prop seu es troba el pilar de la Creueta.

## Descripció

Aquest monument està dedicat a la Puríssima i està format per un basament amb dos graons, un sòcol quadrangular amb les arestes tallades, un fust quadrangular també amb les arestes tallades, un àbac i la imatge de la Puríssima. En una de les cares del basament apareix una inscripció amb el següent text :"FILLES DE MARIA/ CONSTRUIT 1915/ DEVASTAT 1936/ RECONSTRUIT 1946".
És un monument fet amb pedra tallada, a excepció de la imatge que està feta amb ciment i representa a la Puríssima trepitjant el mal, que hi ha materilitzat en forma de serp.

## Pilar de la Creueta

Creu que es troba davant del Monument de la Puríssima. Aquesta creueta està formada per un basament circular, damunt el qual s'aixeca un fust molt erosionat i un sòcol també circular on es trobava inserida la creu. Tot plegat fa uns 80 cm d'alçada.
La creu era de tipus llatina, feta amb ferro, amb uns braços de punta de llança.

## Referències

* 1 2 «Monument a la Puríssima de l'Aguda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 març 2015].
* 1 2 «Pilar de la Creueta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 març 2015].

## Bibliografia

* Coberó, Jaume; Garganté, Maria; Oliva, Jordi [et al.].. Inventari del Patrimoni Arqueològic, Arquitectònic i Artístic de la Segarra. Vol.II Torà. Hostafrancs: Fundació Jordi Cases i Llebot, Abril 2000, p. 227-228. ISBN 84-607-0408-4.
# Dimitrios Drivas

Dimitrios Drivas (en grec Δημήτριος Δρίβας) va ser un nedador grec que va prendre part en els Jocs Olímpics de 1896, a Atenes.
Drivas va prendre part en la prova dels 100 metres lliures destinats a mariners. Acabà en tercera i darrera posició de la cursa, però amb tot aconseguí la medalla de bronze.

## Referències

* 1 2 «Dimitrios Drivas Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 5 setembre 2015].
# Vintana sertichi

Vintana sertichi és una espècie de mamífer extint de la família dels sudamerícids que visqué durant el Cretaci superior, fa aproximadament 66 milions d'anys. És l'única espècie coneguda del gènere Vintana. Tenia un aspecte semblant al d'una marmota, tot i que no n'és un parent proper. És conegut a partir d'un únic crani trobat a la formació de Maevarano, a la costa occidental de Madagascar.
Revesteix una gran importància per a l'estudi dels gondwanateris, atès que es tracta del primer crani ben conservat que es descobrí d'aquest grup, que fins aleshores es coneixia exclusivament per fragments i dents. Traça un vincle amb els multituberculats i els haramíyides en el si del clade teriforme dels al·loteris. És un animal força inusual, dotat d'ales laterals grosses de funció incerta al crani, així com de bulbs olfactoris enormes. Devia pesar uns 20 kg, cosa que el situa entre els mamífers més grossos del Mesozoic, juntament amb formes com Repenomamus i Didelphodon.
El seu nom genèric, Vintana, significa 'sort' en malgaix, mentre que el seu nom específic, sertichi, fou elegit en honor de Joseph Sertich, descobridor de l'holotip.

## Referències

* ↑ Entrada «Vintana sertichi» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Krause et al., 2014, p. 515.
* ↑ Drake, Nadia. «Fossil From Dinosaur Era Reveals Big Mammal With Super Senses». National Geographic Society, 05-11-2014. [Consulta: 5 novembre 2014].
* ↑ Wilford, John Noble «Fossil’s Unusual Size and Location Offer Clues in Evolution of Mammals». New York Times, 5 novembre 2014 [Consulta: 6 novembre 2014].
* ↑ Krause et al., 2014, p. 512.

## Bibliografia

* Krause, D. W.; Hoffmann, S.; Wible, J. R.; Kirk, E. C.; Schultz, J. A.; Von Koenigswald, W. V.; Groenke, J. R.; Rossie, J. B.; O'Connor, P. M.; Seiffert, E. R.; Dumont, E. R.; Holloway, W. L.; Rogers, R. R.; Rahantarisoa, L. J.; Kemp, A. D.; Andriamialison, H. «First cranial remains of a gondwanatherian mammal reveal remarkable mosaicism» (en anglès). Nature, 515, 2014, pàg. 512-517. DOI: 10.1038/nature13922.
# Coccobacil

Un coccobacil, en anglès: coccobacillus (plural coccobacilli), és un tipus de bacteri amb una forma intermèdia entre els cocs (bacteris esfèrics) i bacils (bacteris amb forma de bastó). Els coccobacils són essencialment bacils molt curts i es poden confondre amb els cocs. Haemophilus influenzae, Gardnerella vaginalis, i Chlamydia trachomatis són coccobacils. Aggregatibacter actinomycetemcomitans és un coccobacil gram negatiu prevalent en les plaques subgingivals. Les soques d'Acinetobacter poden créixer en medis sòlids com coccobacils. Bordetella pertussis és un coccobacil gram negatiu que causa la tos ferina.
Coxiella burnetti també és un coccobacil. Els bacteris del gènere Brucella són coccobacils mèdicament importants que cusen la brucel·losis. Haemophilus ducreyi, un altre coccobacil gram negatiu s'observa en algunes malalties de transmissió sexual.

## Referències

* ↑ «Dorlands Medical Dictionary:coccobacillus».
* ↑ «persistent rickettsial disease».
* ↑ Schaetchter's Mechanisms of Microbial Disease 4th Edition. ISBN 0-7817-5342-2
# Ariadna Edo Beltrán

Ariadna Edo Beltrán (Castelló, 10 de juliol de 1998) és una nedadora paralímpica valenciana que competeix en la categoria S13 -deficiència visual- en les proves de papallona i lliures.
L'any 2015 va participar en l'Open Internacional de Berlín on va fer segona posició en 800 m lliures S13, fent un nou rècord d'Europa en la disciplina. Va fer també el rècord d'Europa dels 200 m lliures S13.Aquell mateix any al Campionat d'Espanya de Natació Paralímpica por seleccions autonòmiques va aconseguir 4 ors, en 50 m i 400 m lliures i 50 m i 100 m papallona S13, els mateixos que l'any 2014 en el Campionat d'Espanya absolut per clubs de Natació paralímpica, a més dels 200 m papallona. Va participar també en el campionat del món de 2015 celebrat a la ciutat de Glasgow, Escòcia aconseguint la medalla de bronze en la final de 400 m lliures de la categoria S13. També va aconseguir un sisé lloc en la final de 200 m estils S13.
L'any 2016 va participar en els Jocs Paralímpics de Rio 2016 que van tenir lloc entre el 7 i 18 de setembre de 2016 on va fer bronze als 400 lliures S13.
L'any 2017 als Campionats del món de natació paralímpica va aconseguir 3 medalles de bronze en el 400 m lliures S13, en 100 m lliures i en el 100 m papallona S13.

## Referències

* 1 2 3 «Ariadna Edo Beltrán • Equipo FER» (en castellà). Proyecto FER. Arxivat de l'original el 2020-02-02 [Consulta: 7 desembre 2017].
* 1 2 «Datos Biografía» (en castellà). Arxivat de l'original el 2017-12-07. [Consulta: 7 desembre 2017].
* ↑ «Edo suma la sisena medalla valenciana en els mundials de natació paralímpica». Levante-EMV.
# Edward Toms

Edward Toms (Hillingdon, 11 de desembre de 1899 - Wareham, 2 de gener de 1971) va ser un atleta anglès que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on disputà dues proves del programa d'atletisme. Guanyà la medalla de bronze en la prova dels 4x400 m relleus, formant equip amb George Renwick, Richard Ripley i Guy Butler. En els 400 metres quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès també destaca el campionat de l'AAA de 1924.

## Millors marques

* 200 metres llisos. 21.9" (1923)
* 400 metres llisos. 50.0" (1924)

## Referències

* 1 2 «Edward Toms Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 30 de gener 2012. [Consulta: 12 juny 2018].
* ↑ Artur Svensson a trackfield.brinkster.net
# Dinko Petrov

Dinko Petrov (búlgar: Динко Петров) (Stara Zagora, 10 de març de 1935) és un ex-lluitador búlgar, especialista en lluita grecoromana, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics. El 1956, a Melbourne, fou sisè en la prova del pes gall del programa de lluita grecoromana. Quatre anys més tard, als Jocs de Roma, va guanyar la medalla de bronze en la mateixa prova del programa de lluita grecoromana. El 1964 va disputar, sense sort, els seu tercer Jocs a Tòquio. En el seu palmarès també destaquen una medalla de bronze al Campionat del món de lluita.

## Referències

* 1 2 «Dinko Petrov Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 19 novembre 2019].
# Burnetia mirabilis

Burnetia mirabilis és una espècie de sinàpsid extint de la família dels burnètids que visqué durant el Permià superior en allò que avui en dia és Sud-àfrica. Es tracta de l'única del gènere Burnetia. Fou descrit a partir d'un crani en molt bon estat de conservació que feia 177 mm de llargada (uns 190 mm en vida) i 170 mm d'amplada. El nom genèric Burnetia fou elegit en honor de James Burnet, Lord Monboddo, un evolucionista escocès del segle xviii.

## Referències

* 1 2 Entrada «Burnetia mirabilis» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Broom, 1923, p. 671.
* ↑ Broom, 1923, p. 673.

## Bibliografia

* Broom, R. «On the Structure of the Skull in the Carnivorous Dinocephalian Reptiles» (en anglès). Proceedings of the Zoological Society of London, 93, 4, 1923, pàg. 661-684. DOI: 10.1111/j.1096-3642.1923.tb02203.x.
# Hermann Bondi

Hermann Bondi (Viena, 1 de novembre de 1919 - Cambridge, 10 de setembre de 2005)KCB, FRS va ser un matemàtic i cosmòleg anglès. Se'l coneix per desenvolupar la teoria de l'estat estacionari de l'univers amb Fred Hoyle i Thomas Gold com una alternativa a la teoria del big-bang, però el seu llegat més durador serà probablement les seves importants contribucions a la teoria de la relativitat general.

## Referències

* ↑ Mestel, 2005, p. 828.
* ↑ Roxburgh, 2007, p. 53.
* ↑ Roxburgh, 2007, p. 54.

## Bibliografia

* Bondi, Hermann. Science, Churchill and Me (en anglès). Pergamon Press, 1990. ISBN 0-08-037235-X.
* Mestel, Leon «Hermann Bondi (1919–2005)» (en anglès). Nature, Vol. 437, 2005, pàg. 828. DOI: 10.1038/437828a. ISSN: 0028-0836.
* Roxburgh, I.W. «Hermann Bondi. 1 November 1919 — 10 September 2005» (en anglès). Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society, Vol. 53, 2007, pàg. 45-61. DOI: 10.1098/rsbm.2007.0008. ISSN: 0080-4606.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Hermann Bondi» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* 93 papers by Hermann Bondi
# Elfriede Kaun

Elfriede Kaun (Büttel, 5 d'octubre de 1914 - Kiel, 5 de març de 2008) va ser una atleta alemanya, especialista en salt d'alçada, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on va guanyar la medalla de bronze en la competició del salt d'alçada del programa d'atletisme.
En el seu palmarès també destaquen els campionats nacionals de 1935 a 1937. Els títols de 1936 i 1937 van ser inicialment guanyats per Dora Ratjen, però en descobrir-se que era un home fou desqualificat. El 1937 va establir el rècord del món indoor del salt de llargada. En morir, el 2008, era l'última medallista alemanya supervivent dels Jocs Olímpics de 1936.

## Millors marques

* Salt d'alçada. 1m 63cm (1939)
* Salt de llargada. 5m 76 cm (1939)

## Referències

* 1 2 «Elfriede Kaun Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 12 d’agost 2011. [Consulta: 11 febrer 2019].
* 1 2 Elfriede Kaun a trackfield.brinkster.net
# Pere Comellas i Casanova

Pere Comellas i Casanova (Cal Rosal, 1965) és un lingüista, professor, traductor i escriptor català.
Comellas va formar-se en biblioteconomia i documentació i en filologia portuguesa. És professor a la Universitat de Barcelona, on ha impartit classes d'estudis portuguesos, de gallecs, de traducció i literatura comparada, i d'antropologia lingüística. A la UB és membre del Grup d'Estudi de Llengües Amenaçades i del Centre Universitari de Sociolingüística i Comunicació.
Com a traductor, ha portat al català obres de rellevants autors de la lusofonia: Mia Couto, José Eduardo Agualusa, José Maria Eça de Queiroz, Martha Batalha o Dulce Maria Cardoso. També ha traduït textos del gallec i del francès.
Ha publicat llibres sobre lingüística, com Contra l’imperialisme lingüístic (2006); Els colors de la neu: les llengües, les persones i el món, amb M. Carme Junyent (2021), o Portuguès per a catalanoparlants (2022). També ha publicat un llibre il·lustrat de literatura infantil, Ens ha tocat la loteria! (2012).

## Premis

L'any 2005 va guanyar el V Premi de Traducció Giovanni Pontiero, per la novel·la Chiquinho, del capverdià Baltasar Lopes. El 2017 va ser novament guardonat, per La confessió de la lleona, de Mia Couto, i es va convertir en el primer traductor a obtenir el premi per segon cop. L'any 2018 va aconseguir el premi PEN amb l'obra d'Agualusa Teoria general de l'oblit.

## Referències

* 1 2 «Pere Comellas: 'Parlar català és la nostra aportació a la diversitat lingüística'». Vilaweb, 24-03-2019. Arxivat de l'original el 2023-03-13. [Consulta: 13 març 2023].
* 1 2 «Pere Comellas». CCCB. Arxivat de l'original el 2023-03-13. [Consulta: 13 març 2023].
* ↑ «Pere Comellas Casanova». Visat, 01-12-2019. Arxivat de l'original el 2023-03-13. [Consulta: 13 març 2023].
* ↑ «La masquefina Carme Junyent i el professor Pere Comellas publiquen ‘Els colors de la neu’». La Bústia, 02-03-2021. Arxivat de l'original el 2023-03-13. [Consulta: 13 març 2023].
* 1 2 «Pere Comellas - Biografía y mejores libros» (en castellà). La Vanguardia, 08-02-2023. Arxivat de l'original el 2023-03-13. [Consulta: 13 març 2023].
* ↑ «Pere Comellas s'emporta el 4t Premi PEN Català de Traducció». Barcelona Cultura. Ajuntament de Barcelona, 27-09-2019. Arxivat de l'original el 2023-03-13. [Consulta: 13 març 2023].

## Vegeu també

* Josep Domènech Ponsatí, traductor.

## Enllaços externs

* Fitxa a la Universitat de Barcelona.
* Fitxa a Núvol.
# Puig de Gorners

El Puig de Gorners és una muntanya de 80 metres que es troba al municipi d'Albons, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# David Robertson (golfista)

David Donaldson Robertson (Shawlands, Glasgow, 21 de març de 1869 – Idstone, Berkshire, 13 de setembre de 1937) va ser un jugador de golf i de rugbi escocès que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París en la prova individual de golf, en què guanyà la medalla de bronze.
Anteriorment havia disputat algun partit de rugbi, i fins i tot fou seleccionat pel combinat escocès per prendre part al Home Nations Championship de 1893.

## Referències

* ↑ «David Robertson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de novembre 2012. [Consulta: 28 setembre 2015].
* ↑ Fitxa de David Robertson a scrum.com Consulta el 12 juliol 2009.
# Coit interromput

El coit interromput, també conegut com a retirada, marxa arrere o per la locució llatina científica coitus interruptus és una variant del coit, que tot i no ser un mètode de contracepció s'utilitza com a tal. És la variació en la qual durant les relacions heterosexuals, l'home retira el penis abans d'ejacular. El semen es dispersa, suposadament, fora de la vagina.
Com a mètode anticonceptiu és poc fiable. Fracassa en el 15-40% dels casos, «a més, pot generar insatisfacció sexual en la parella i crear certs problemes psicològics.» Fracassa entre altres coses perquè no es pot garantir que el líquid preejaculatori no contingui cap espermatozoide, i perquè l'home no sempre té prou autocontrol per a poder contenir-se a temps. Aquesta pràctica com a mètode d'anticoncepció és un dels més antics, ja mencionat i prohibit a la Bíblia com el pecat d'Onan. Encara era usat per uns 38 milions de parelles en tot el món el 1991. Encara el 2001, 5% o més d'un milió d'espanyols usen mètodes anticonceptius poc segurs.
Mentre les esglésies protestants van començar a treure la prohibició d'actes sexuals no procreadors des del 1930, l'església catòlica persisteix en la seva ofensiva antisexual. Malgrat l'escassa fiabilitat del mètode, l'encíclica Humanae Vitae de Giovanni Battista Montini (papa Pau VI) del 1968 va reiterar la condemna del coit interromput. Com a arguments dona la història d'Onan del Gènesi i texts dels primers segles del cristianisme, força influenciats pel gnosticisme antisexual, tal com Climent d'Alexandria, que va escriure el 195: «Per causa de la seva institució divina per a la propagació de l'home, el semen no ha d'ejacular-se en va, ni malmetre's ni malgastar-se.». El paràgraf 2370 del Catecisme romà estipula que qualsevol acte en el comerç conjugal que impedeixi la procreació és «intrínsecament dolent».

## Referències

* ↑ «La “marxa enrere” o coit interromput» Arxivat 2013-06-22 a Wayback Machine. en el web del Centre Jove d'Anticoncepció i Sexualitat (CJAS)
* ↑ «Coit interromput». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Roger W. Harms, «Can pre-ejaculation fluid cause pregnancy? » in Women's health: Expert answers, 20 de setembre de 2007 (en català: És possible que el líquid preejaculatori provoqui l'embaràs)
* ↑ Population Action International (1991). "A Guide to Methods of Birth Control." Briefing Paper No. 25, Washington, citat per D. Rogow D i S. Horowitz, «Withdrawal: a review of the literature and an agenda for research», in Studies in family planning, 1995, volum 26 n° 3 pàgines 140–53
* ↑ «Més d'un milió d'espanyoles usen mètodes anticonceptius poc segurs», La Xarxa, 4 d'octubre de 2001
* ↑ «Birth control». Catholic Answers, to explain and defend the faith. web que va obtindre el nihil obstat i imprimatur el 2004
* ↑ Παιδαγωγός (Paidagogos, educador de nens) 2:10:91:2
* ↑ «E contra, est intrinsece malus quivis « actus qui, cum coniugale commercium vel praevidetur vel efficitur vel ad suos naturales exitus ducit, id tamquam finem obtinendum aut viam adhibendam intendat, ut procreatio impediatur.» (llatí) a «Articulus 6: Sextum praeceptum»

## Vegeu també

* Relacions sexuals
# Physeter

Physeter és un gènere de cetacis odontocets de la família dels fisetèrids. L'únic representant vivent d'aquest grup és el catxalot (P. macrocephalus). S'hi han assignat diverses espècies fòssils, incloent-hi P. antiquuus, del Miocè-Plistocè de França, i P. vetus, del Miocè-Plistocè dels Estats Units. Aquesta última és amb tota probabilitat invàlida, car el grapat de dents en la qual es basa la seva identificació són idèntiques a les d'un altre odontocet, Orycterocetus quadratidens.

## Referències

* 1 2 Entrada «Physeter» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# Paradoxa de Clausius

La paradoxa de Clausius, també coneguda com la paradoxa de la mort tèrmica o paradoxa termodinàmica, formulada el 1862 per Lord Kelvin, Hermann von Helmholtz i William John Macquorn Rankine, és un argument reductio ad absurdum que utilitza la termodinàmica per a mostrar la impossibilitat d'un univers infinitament vell. Aquesta paradoxa és basada en el model clàssic d'un univers etern. La paradoxa de Clausius és una paradoxa de paradigma. Fou necessari d'esmenar les nostres idees fonamentals sobre l'univers, canviant de paradigma, per a resoldre-la.
La paradoxa era basada en l'aplicació estricta del Segon principi de termodinàmica, postulat per Rudolf Clausius, segons el qual la calor només pot ser transferida d'un objecte calent a un altre més fred. Si l'univers fos etern, tal com es suposava en el model clàssic estacionari, aquest hauria de ser totalment fred.
Tot objecte calent transfereix calor al seu entorn més fresc, fins que tot el sistema és a la mateixa temperatura. Per a dos objectes a la mateixa temperatura, els fluxos de calor d'un cos a l'altre són idèntics, i l'efecte net és nul. Si l'univers fos infinitament vell, hi hauria d'haver hagut prou temps per a les estrelles de refredar-se tot escalfant el seu entorn. La temperatura arreu hauria de ser la mateixa i no existiria cap estrella (o tot hauria de ser tan calent com les estrelles mateixes). Donat l'existència d'estrelles l'univers no és en equilibri tèrmic i no pot ser infinitament vell.
La paradoxa no apareix en la cosmologia del big-bang, on l'univers no és prou vell per haver assolit l'equilibri tèrmic.

## Vegeu també

* Paradoxa d'Olbers

## Referències

* ↑ On the Age of the Sun's Heat, 1862.
* ↑ Paradoxes of Thermodynamics and Statistical Physics, 2009. DOI 10.1063/1.3322352.
* ↑ Cucic, Dragoljub A. (2008).