OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Petter Northug

Petter Northug (Mosvik Municipality, 6 de gener de 1986) és un esquiador de fons noruec, actiu del 2002 al 2018. És un dels millors esquiadors de fons de la història.

## Carrera esportiva

Va participar en els Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 realitzats a Vancouver (Canadà), on aconseguí guanyar quatre medalles, esdevenint l'esportista masculí més guardonat. Guanyà la medalla d'or en les proves de 50 km. clàssics i d'esprint per equips, la medalla de plata en la prova de relleus 4x10 km. i la medalla de bronze en la prova d'esprint individual. A més finalitzà onzè en la prova de 30 km. persecució i quaranta-unè en els 15 km. lliures.
En el seu palmarès també destaquen setze medalles als Campionats del Món, tretze d'elles ors entre el 2007 i el 2015 (per nou de la llegenda Bjørn Dæhlie), així com dos globus de vidre el 2010 i el 2013. També compta amb 40 podis, incloent 20 victòries individuals i 8 victòries col·lectives a la Copa del món entre 2006 i 2016. El 2015 guanyà el Tour de Ski, l'únic gran títol que se li resistia, arran de la desqualificació de Martin Johnsrud Sundby. El 2009 i 2015 fou escollit esportista noruec de l'any.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Petter Northug». [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ «NORTHUG JR. Petter - Athlete Information». [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ (alemany) Martin Johnsrud Sundby für Doping-Vergehen bestraft, sur xc-ski.de, le 20 juillet 2016
* ↑ Bryhn, Rolf «Sportsjournalistenes statuett» (en noruec bokmål). Store norske leksikon, 31-12-2021.

## Enllaços externs

* (anglès) Pàgina personal Arxivat 2010-04-22 a Wayback Machine.
* (anglès) www.fis-ski.com - Petter Northug Arxivat 2010-05-06 a Wayback Machine.
# Petterdita

La petterdita és un mineral de la classe dels carbonats, que pertany al grup de la dresserita. Rep el seu nom de William Frederick Petterd (1849-1910), un científic de Tasmània conegut per les seves contribucions a la història natural de l'illa, com a conquiliòleg, entomòleg i en particular com a mineralogista. És considerat com el "pare de la mineralogia" a Tasmània.

## Característiques

La petterdita és un carbonat de fórmula química PbCr³⁺₂(CO₃)₂(OH)₄·H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2. És l'analeg amb crom(III) de la dundasita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la petterdita pertany a «05.D - Carbonats amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations grans i de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: alumohidrocalcita, nasledovita, paraalumohidrocalcita, dresserita, dundasita, montroyalita, estronciodresserita, kochsandorita, hidrodresserita, schuilingita-(Nd), sergeevita i szymanskiïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Red Lead, al camp de Dundas del Districte de Zeehan, a Tasmània, Austràlia. També ha estat descrita al jaciment de Callenberg North, a la localitat de Callenberg, a Saxònia (Alemanya). Aquests són els dos únics indrets on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Petterdite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 maig 2017].
* ↑ «W.F. PETTERD (1849-1910) & the TASMANIAN EXHIBITION, LAUNCESTON 1891-2». Australian Postal History & Social Philately. Arxivat de l'original el 3 de febrer 2017. [Consulta: 22 maig 2017].
# Platja de la Punta del Riu (l'Hospitalet de l'Infant)

La platja de la Punta del Riu és una platja semiurbana del municipi de Vandellós i l'Hospitalet de l'Infant (Baix Camp) situada entre el port de l'Hospitalet de l'Infant, al sud-oest, i la desembocadura del riu de Llastres, al nord-est, al límit amb el terme municipal de Mont-Roig del Camp, que la separa de la platja homònima d'aquest municipi. Orientada al sud-est, té una longitud de 208 metres i una amplada mitjana de 96 metres, formada per sorra fina i gruixuda, amb un pendent d'entrada a l'aigua molt pronunciat. Disposa de vigilància i socorrisme, accessibilitat per a persones amb mobilitat reduïda, cadires amfíbies i lloguer de motos aquàtiques, a més de lloguer de para-sols, un petit bar, zona esportiva i aparcament.
La platja està guardonada amb la Bandera Blava, que reconeix internacionalment la qualitat de l'aigua i serveis. L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent.

## Referències

* 1 2 «Platja de la Punta del Riu». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «Punta del Riu». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «95 platges i 23 ports, guardonats amb la Bandera Blava 2024». Generalitat de Catalunya.
# Pestil

El pestil (turc) és una polpa de fruites seques que fa com una làmina gruixuda, tradicionalment preparada en la cuina turca per al consum en els mesos d'hivern. Es consumeix tant a Turquia com als països balcànics que formaven part de l'Imperi Otomà i al Caucas. Generalment es fa amb albercocs, però també pot estar feta d'altres fruites com raïms o figues i quan es farceix amb nous s'anomena köme.

## Vegeu també

* Cevizli sucuk

## Referències

* ↑ http://books.google.cat/books?id=uCDMQZnUVMUC&pg=PA160&dq=pestil+turkish+food&hl=ca&sa=X&ei=WAlFVLzKJqbhywOgwILQCw&ved=0CC0Q6AEwAA#v=onepage&q&f=false%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ Dani Valent; Perihan Masters; Jim Masters Turkey. Lonely Planet, 2000, p. 81–. ISBN 978-1-86450-027-1.
# Petrarch (cràter)

Petrarch és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 167 km de diàmetre. Porta el nom del poeta italià Francesco Petrarca (1304-1374), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.

## Referències

* ↑ «Petrarch». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 12-10-2016. [Consulta: 16 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Elizabeth Craig

Elizabeth Craig (Brockville, 26 de setembre de 1957), sovint anomenada Betty Craig és una remadora canadenca, ja retirada, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Mont-real on, fent parella amb Tricia Smith, fou cinquena en la prova del dos sense timoner del programa de rem. Tot i estar seleccionada pels Jocs Olímpics de Moscou de 1980, el boicot canadenc va impedir-ne la seva participació. Hagué d'esperar als Jocs de Los Angeles de 1984 per disputar uns segons Jocs Olímpics. Fent parella amb Tricia Smith guanyà la medalla de plata en la prova del dos sense timoner del programa de rem. En acabar aquests Jocs es va retirar, però el 1987 tornà a competir per guanyar el campionat canadenc. En el seu palmarès també destaquen dues medalles de plata i tres de bronze al Campionat del món de rem, entre 1977 i 1983.

## Referències

* ↑ Elizabeth Craig a Sports Reference (arxivat)
* ↑ Fitxa a worldrowing.com FISA
* ↑ «Olympedia – Betty Craig». [Consulta: 3 març 2021].
# Petras Vileišis

Petras Vileišis (Mediniai, 25 de gener de 1851 - Palanga, 12 d'agost de 1926) va ser un destacat enginyer, activista polític i filantrop lituà.

## Biografia

Els seus primers anys d'escolaritat van tenir lloc a Panevėžys. Va completar els seus estudis secundaris [ Šiauliai, on es va graduar amb honors. El 1874, va fer estudis de física i matemàtica a la Universitat de Sant Petersburg. Durant aquest temps en la universitat, juntament amb dos dels seus germans, Jonas i Antanas, que pertanyien a l'organització clandestina «Dotze Apòstols», havien distribuït il·legalment publicacions lituanes, en l'època en la qual estava prohibida la llengua lituana per les autoritats tsaristes.
Més tard va acumular una gran fortuna com a resultat del seu treball d'enginyer, gran part del qual es distribueix en organitzacions socials lituanes. Petras Vileišis va fundar a Vílnius el 1904, el primer diari jurídic en llengua lituana el Vilniaus žinios. També va ser un mecenes de les arts i va patrocinar la Primera Exposició d'Art de Lituània, que va tenir lloc a la seva casa palatina el 1907, amb la presentació de l'obra dels pintors Mikalojus Konstantinas Čiurlionis i Antanas Žmuidzinavičius.
El 1926, durant unes vacances a Palanga, Petras Vileišis va morir, i va ser sepultat a Kaunas. Nou anys més tard (1935) es van traslladar les seves restes al cementiri de Rasos a Vílnius.

## Referències

* ↑ «Vileišių rūmų ansamblis» (en llituà). Arxivat de l'original el 2007-04-11. [Consulta: 14 novembre 2013].
* «Biography» (en lituà). Institute of Lithuanian Literature and Folklore. Arxivat de l'original el 2007-10-28. [Consulta: 14 novembre 2013].
* Nakas, Algimantas «Petras Vileišis - žymus geležinkelių ir tiltų inžinierius» (en lituà). Mokslas ir Gyvenimas, 2000. Arxivat de l'original el 2006-09-27 [Consulta: 14 novembre 2013]. Arxivat 2006-09-27 a Wayback Machine.
* Aničas, Jonas «Petras Vileišis - Lietuvių tautos švietėjas» (en lituà). Žiemgala, 2, 2000 [Consulta: 14 novembre 2013].
# Elke Drüll

Elke Drüll (Neuss, 1 d'abril de 1956) és una jugadora d'hoquei sobre herba alemanya, ja retirada, que va competir sota la bandera de República Federal Alemanya durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla de plata en la competició d'hoquei sobre herba. En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or a la Copa del món d'hoquei sobre herba, una medalla de bronze al Campionat d'Europa i una d'or al Campionat d'Europa d'hoquei sala. Durant la seva carrera esportiva disputà 61 partits amb la selecció nacional, dels quals 9 foren en sala.

## Referències

* ↑ «Elke Drull Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 6 novembre 2019].
* ↑ Hockey - Europameisterschaften a sport-komplett.de
* ↑ Nationalspieler: Damen a hockey.de
# Petrantoniu Monteggiani

Petrantoniu Monteggiani (Vescovato, 1455 - 1536) fou un polític i cronista cors. El 1520, juntament amb Risterucciu di Matra, formà part d'una ambaixada corsa a Gènova per a protestar contra els abusos comesos pels funcionaris del Banco di San Giorgio a Còrsega. També va compondre una crònica E Croniche, on recull els esdeveniments corsos de 1464 a 1536, i que no fou publicada fins al 1594 per Antoniu Petru Filippini.

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2008-12-01 a Wayback Machine.
# Pinata Fosca

La Pinata Fosca, és un paratge del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, en territori dels Masos de la Coma.
Està situada al sud-oest de la Serra de Boumort, al vessant meridional, a prop del límit amb el terme d'Abella de la Conca, a llevant de la Serra de Planell Ras, al nord-est del Pletiu dels Roquissos i al nord-oest del Clot de la Dona Morta.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pinatubo

El Pinatubo és un volcà actiu situat a l'illa de Luzon a les Filipines, entre les províncies de Zambales, Tarlac i Pampanga. Abans de 1991, la muntanya patia un fort procés d'erosió. Estava coberta per un dens bosc on habitaven diversos milers d'habitants autòctons, els aeta, els qui s'havien instal·lat a les muntanyes des de l'època de la colonització espanyola, en 1565.
Des de fa més d'un milió d'anys d'inactivitat van ocórrer les primeres erupcions. Des de l'any 1000 aproximadament no va tornar a haver-hi cap altra erupció fins al 1991.
El març de 1991 va despertar sorprenent els vulcanòlegs. El 2 d'abril s'obrí una fissura en un pendent eixint gas i cendres que feren fugir els habitants. Els vulcanòlegs avisaren les autoritats i traslladaren les persones. Els dies següents a la fissura el volcà continuà movent-se, amb uns nombre d'entre 40 i 140 sotracs.
L'erupció més recent va ocórrer al juny de 1991, després de 500 anys d'inactivitat, i va produir una de les més grans i més violentes erupcions del segle xx. El 9 de juny ocorregué l'erupció. Gràcies a les prediccions produïdes pels serveis meteorològics, es va aconseguir evacuar milers de persones en les àrees circumdants, i així es va evitar pèrdues de vides. No obstant això, els danys materials van ser enormes a causa del flux piroclàstic, cendres i esllavissades de terra i renta produïts durant les pluges subsegüents. Milers de cases van ser destruïdes.
Els efectes de l'erupció es van sentir a tot el món. Va enviar grans quantitats de gasos cap a l'estratosfera, més que qualsevol altra erupció des de la de Krakatoa el 1883. Els gasos emesos van produir una capa global d'àcid sulfúric durant els mesos següents. Les temperatures globals van baixar aproximadament 0,5 °C, i la destrucció de la capa d'ozó va augmentar de manera important.

## Referències

* 1 2 3 Beaumont i Gaudin, 2005, p. 100.
* 1 2 Beaumont i Gaudin, 2005, p. 101.
* ↑ Beaumont i Gaudin, 2005, p. 100-101.

## Bibliografia

* Beaumont, Émilie; Gaudin, Christine. Los volcanes. Torroella de Montgrí: Panini ; Fleurus, 2005. ISBN 2-215-08281-X.

## Vegeu també

* Llac Pinatubo.
* Geografia de les Filipines.
# Premi Carlemany

«Premi Carlemany» té aquests significats:
* Premi Carlemany per al foment de la lectura, antigament conegut com a Premi Carlemany de novel·la, premi literari en català
* Premi Internacional Carlemany, premi concedit a la ciutat d'Aquisgrà (Alemanya) en favor de la integració i unió europea
# Portal de Ca l'Esqueu

El Portal de Ca l'Esqueu és una obra de Maçanet de la Selva (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un portal amb els muntants i la llinda horitzontal de pedra. Els blocs de les impostes retallen els angles del portal i permeten una més àmplia base per la llinda monolítica, que està dotat d'una decoració en relleu en forma de corona de perfil o de quatre gallons. Tot sembla indicar que és un element aprofitat d'estadis anteriors de l'evolució històrica de l'habitatge.
A la casa del costat, al número 34, existeix un portal similar, encara que sense decoració a la llinda.

## Referències

* 1 2 «Portal de Ca l'Esqueu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 setembre 2017].
# Pe̍h-ōe-jī

El pe̍h-ōe-jī pronunciat [pe-ue- dzi], abreujat: POJ, literalment "escriptura vernacla", també conegut com la transcripció de l'església (en xinès: 白话 字, pinyin: baihua zì) és un conjunt de regles d'ortografia que s'utilitzen com a sistema de transcripció lingüística per a algunes variants del xinès, especialment al sud. Va ser desenvolupat per missioners europeus al segle xix utilitzant l'alfabet llatí.

## Referències

* ↑ Klöter, Henning. Written Taiwanese. Wiesbaden: Harrassowitz, 2005. ISBN 3-447-05093-4.
# Philautus reticulatus

Philautus reticulatus és una espècie de granota que es troba a Sri Lanka.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Manamendra-Arachchi, K., de Silva, A. & Wickramasinghe, D. 2004. Philautus reticulatus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 de gener de 2008.
# Primera Dama de Mato Grosso do Sul

Aquesta llista reuneix les primera-damas de l'estat del Mato Grosso do Sul.

## Llista

* 1 - Amélia Santana
* Maria Antonina Cançado Soares
* 2 -Ilda Salgado
* 3 -Maria Aparecida Pedrossian
* 4 -Nelly Martins
* 5 -Fairte Tebet
* 6 -Maria Antonina Cançado Soares
* 7 -Maria Aparecida Pedrossian
* 8 -Nelly Martins
* 9 -Gilda Gomes
* 10 -Elisabeth Maria Machado
* 11 -Fátima Azambuja
* 12 – Mônica Riedel

## Referències

* ↑ «Marcelo Miranda Soares». [Consulta: 7 juliol 2016].
* 1 2 Bonifácio, Valdelice. «MS 34 anos: “Aceitar a nomeação para governar o novo Estado foi um erro”, diz Marcelo Miranda». Capital News, 11 outubro 2011. Arxivat de l'original el 2022-10-08. [Consulta: 7 juliol 2016].
* ↑ Araújo, Willams. «Recordista de mandatos no País, Londres prepara sua volta à Assembleia». O Progresso, 22 fevereiro 2016. Arxivat de l'original el 2016-08-06. [Consulta: 7 juliol 2016].
* 1 2 Dos Santos, Aline. «Aos 85, Pedrossian fala da paixão pela política e como "fez muita coisa"». Campo Grande News, 13-08-2013. [Consulta: 7 juliol 2016].
* ↑ «Pedro Pedrossian». [Consulta: 7 juliol 2016].
* ↑ Aline Machado e Carlos Guessy. «Depois de 'burburinho' Proncor desmente morte do ex-governador Wilson Barbosa Martins». Top Mídia News, 13-08-2014. [Consulta: 7 juliol 2016].
* ↑ «Wilson Barbosa Martins». [Consulta: 7 juliol 2016].
* ↑ G1. «Morre o senador Ramez Tebet». [Consulta: 7 juliol 2016].
# Possessed

«Possessed» té aquests significats:
* Cinema:
** Possessed (pel·lícula de 1931), dirigida per Clarence Brown i interpretada per Joan Crawford i Clark Gable
** Possessed (pel·lícula de 1947), dirigida per Curtis Bernhardt i interpretada per Joan Crawford i Van Heflin
** Possessed (pel·lícula de 2000), telefilm dirigit per Steven E. de Souza i interpretada per Timothy Dalton, Christopher Plummer i Piper Laurie
* Música: Possessed (grup), grup estatunidenc de death metal
# Possad (Perm)

* Per a altres significats, vegeu «Possad».
Possad (en rus: Посад) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 45 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-08-31. [Consulta: 10 setembre 2014].
# Platja de l'Estany Podrit

La platja de l'Estany Podrit és una platja natural del municipi de l'Ametlla de Mar (Baix Ebre), situada entre la Punta de l'Àliga i el Cap de Santes Creus, en un entorn d'aspecte verge, entre pinedes, matolls i roquissars. Té una longitud de 61 metres i una amplada mitjana de 19 metres, formada per sorra fina, grava i còdols, amb un pendent d'entrada a l'aigua moderat. S'hi accedeix a peu pel camí de ronda, integrat al sender GR-92, i en vehicle per una pista de terra. Disposa d'aparcament i dutxes.

## Referències

* ↑ «L'Ametlla de Mar. Departament de Territori». Generalitat de Catalunya, Departament de Territori i Sostenibilitat.
* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* ↑ «Platja de l’Estany Podrit». Diputació de Tarragona.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «Cala Estany Podrit». Agència Catalana de Turisme.
# Platja de l'Estanyet

La Platja de l'Estanyet és una platja del municipi d'Alcanar a la comarca del Montsià (Catalunya). Té una longitud de 800 metres i una amplada mitjana de 40 metres, formada per còdols.
És una de les platges més verges de tot el litoral d'Alcanar. Està situada entre la Platja del Marjal i les de les partides del Camaril o Sòl de Riu. La seua costa, molt rocosa, fa d'aquesta, una platja esplèndida per a la pràctica del submarinisme. A diferència d'altres platges de la costa d'Alcanar aquesta platja no té la categoria de bandera blava.
En aquesta platja es poden trobar dos búnquers de la Guerra Civil Espanyola, construïts per l'exèrcit republicà per defensar-se d'un eventual atac feixista des de les Illes Balears. El 2020 aquests nius de metralladores van ser traslladats a 20 metres de la costa, per tal de garantir la seva conservació.

## Referències

* ↑ «Platja de l’Estanyet». Diputació de Tarragona.
* ↑ «Platja de l'Estanyet». Alcanar Turisme.
* ↑ «Traslladen a 20 metres del mar dos búnquers de la costa de les Cases per garantir-ne la seua conservació». Aguaita, 18-12-2020.
# Platja de l'Estany Salat

La platja de l'Estany Salat, anomenada també platja de l'Estany Gelat, és una platja natural del municipi de Mont-roig del Camp (Baix Camp), limitada a llevant per unes roques, que la separen de la platja de la Casa dels Lladres, a ponent per la punta dels Penyals, que la separa de la platja dels Penyals, i flanquejada per la via del tren i la carretera N-340. Inclou els aiguamolls de l'Estany Salat, a la desembocadura del torrent de l'Estany Gelat, que estan incorporats a la Xarxa Natura 2000. Té una longitud de 395 metres i una amplada de 60 metres, formada per sorra fina, amb un pendent d'entrada a l'aigua molt pronunciat.
El nom original d'Estany Salat ha evolucionat amb el temps cap a Estany Gelat.

## Referències

* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* 1 2 «Platja de l'Estany Gelat». Diputació de Tarragona.
* 1 2 «L'Estany Gelat». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ Jové i Hortoneda,, Ferran. Estudi onomàstic de la Vila i terme de Mont-roig del Camp. Ajuntament de Mont-roig del Camp, 1999.
# Platja de l'Estartit

La Platja de l'Estartit, o platja Gran de l'Estartit, és una platja d'arena que s'estén, de nord a sud, des del port de l'Estartit fins a la Gola del Ter fent una lleugera corba cap a l'interior en el seu recorregut d'uns 3 quilòmetres.
Es divideix en tres sectors: la platja principal, de 1.000 m de longitud i 100 m d'amplada situada davant del nucli residencial de la població; la platja dels Griells, de 500 m de longitud i 50 m d'amplada, situada entre la Reserva Natural del Ter Vell i la urbanització 'Els Griells', que li dona nom; la platja de la Pletera, de 1.800 m de longitud i 70 m d'amplada, des dels Griells fins a la desembocadura del Ter, zona pràcticament sense edificacions al voltant.
La seva part sud resta protegida dins del Parc Natural del Montgrí. Inclou un sistema de dunes i basses litorals força ben conservat des de la zona de la Pletera (desurbanitzada a partir de la dècada de 1980) i al sud fins a la Gola, on desemboca el Ter.
L'arena de la platja és fruit de les aportacions dels rius que desemboquen a la badia de Pals el Ter i el Daró. Això no obstant, aquestes són delmades pels temporals de llevant que s'enduen la sorra i fan arribar les deixalles que acumulen els rius a les platja que han de ser recuperades per l'acció de les persones.
L'any 2010 la platja certificà la seva qualitat turística segons la norma UNE 187001:2008
A la platja dels Griells hi ha una zona de 600 m², entre la urbanització els Griells i la platja de la Pletera, reservada per a gossos.

## Referències

* 1 2 «Platja Gran de l’Estartit». Torroella i l'Estartit.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «La sorra dragada de la platja de sa Riera, a Begur, l'abocaran a la dels Griells, a l'Estartit». L'Avui El Punt, 09-08-2012. [Consulta: 3 octubre 2010].
* ↑ «Èxit de convocatòria a l'Estartit per netejar la platja dels efectes de les llevantades». 3cat24.cat, 02-05-2004. [Consulta: 3 octubre 2010].
* ↑ «La platja Gran de l'Estartit aconsegueix la prestigiosa certificació Q de Qualitat turística». Ajuntament de Torroella de Montgrí, 10-08-2006. Arxivat de l'original el 30 de setembre 2010. [Consulta: 3 octubre 2010].
* ↑ «Les platges de Catalunya on pots portar el gos sense problemes». Nació, 19-07-2023.

## Enllaços externs

* Previsió del temps de l'Agència Espanyola de Meteorologia per a la platja de l'Estartit
# Producció de cafè a Haití

A Haití es produeix cafè des de l'època de la seva colonització per França al segle xvii, junt amb la producció de sucre i de tabac ha estat un dels principals productes agrícoles cultivats a Haití i de l'economia del país. El cafè a haití es produeix principalment en petites explotacions familiars conegudes com a pèti plantè en l'idioma creole haitià. Es produeix a les zones muntanyenques de Chaîne de la Selle i Massif de la Hotte.
L'any 1788, Haitì produïa la meitat del cafè del món. La producció de cafè a haití ha experimentat diversos cicles d'expansió i contracció des de 1850 i fins i tot,per aquestes oscil·lacions, es va arribar a cremar el cafè produït per fer-ne carbó vegetal, esperant que així milloressin els preus. A la dècada de 1980 el 66% de la població del país estava ocupada en l'agricultura. Amb la implementació de la política del comerç just el perfil del cafè haitià ha crescut.
Els desastres naturals, l'erosió del sòl i la desforestació han afectat a la baixa la producció de cafè a Haití.

## Referències

* ↑ Nicaise, Molly. «History of Haitian Coffee». Arxivat de l'original el 2010-11-03. [Consulta: 23 febrer 2013].
* ↑ Ward Barber, Jenniffer. «Haiti's Coffee: Will it Come Back?».
* ↑ «Haiti Agriculture». U.S. Library of Congress.