OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Paul van der Sterren

Paul van der Sterren (Venlo, 17 de març de 1956) és un jugador i escriptor d'escacs neerlandès que té el títol de Gran Mestre des de 1989.
Tot i que roman inactiu des del juny de 2017, a la llista d'Elo de la FIDE del gener de 2022, hi tenia un Elo de 2462 punts, cosa que en feia el jugador número 42 (en actiu) dels Països Baixos. El seu màxim Elo va ser de 2605 punts, a la llista de gener de 1994 (posició 48 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Ha estat dos cops campió dels Països Baixos, el 1985 i el 1993. El 1993 es va classificar pel Torneig de Candidats pel campionat del món de 1996, però fou eliminat en primera ronda (+1 -3 =3) per Gata Kamsky.

### Participació en competicions per equips

Van der Sterren ha representat els Països Baixos en 10 olimpíades d'escacs consecutives entre 1982 i 2000.

## Escriptor d'escacs

És l'autor de l'enciclopèdia d'obertures en un volum Fundamental Chess Openings, que es va publicar el 2009.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Paul van der Sterren» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 5 juliol 2015].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Països Baixos"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 4 gener 2022].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Paul van der Sterren «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 5 juliol 2015].
* ↑ «Dades sobre els campionats dels Països Baixos, i historial de guanyadors» (en anglès). endgame.nl. Arxivat de l'original el 2010-02-01. [Consulta: 5 juliol 2015].
* ↑ Bartelski, Wojciech. «Men's Chess Olympiads: Paul Van der Sterren». OlimpBase. [Consulta: 7 novembre 2010]. (anglès)
# Mesoteri

El mesoteri (Mesotherium cristatum) és una espècie extinta de mamífer notoungulat de la família dels mesotèrids que visqué a Sud-amèrica entre el Pliocè superior i el Plistocè superior, fa entre 0,01 i 3,6 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a les províncies argentines de Buenos Aires i Córdoba. Es tracta de l'única espècie reconeguda del gènere Mesotherium. El crani feia aproximadament 27 cm de llargada. El nom genèric Mesotherium significa ‘bèstia del mig’ i es refereix a la seva suposada posició intermèdia entre els edentats, els rosegadors i els paquiderms.

## Referències

* 1 2 Entrada «Mesotherium cristatum» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 18 agost 2023].
* ↑ Kemp, 2005, p. 246.
* ↑ Palmer, 1904, p. 417.

## Bibliografia

* Kemp, T. S. The Origin and Evolution of Mammals (en anglès). Oxford University Press, 2005. ISBN 9780198507611.
* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
# Museu del Caganer

El Museu del Caganer és una col·lecció privada de caganers situada a Centelles (Osona) i propietat del pintor centellenc Jordi Sarrate. Com a museu, ha estat considerat el més complet del món en la seva temàtica.

## Història

La col·lecció de figures del caganer fou iniciada pel pintor centellenc Jordi Sarrate l'any 1990 amb caganers de capellans, àngels i figures catalanes. Amb el temps, però, Sarrate enriquí la col·lecció amb peces més originals i menys tradicionals. El museu fou inaugurat el 14 de desembre de 2014 a la planta baixa del domicili particular del propietari de la col·lecció, al carrer Jesús, 36 de Centelles (Osona). En el moment de la inauguració la col·lecció comptava amb 1234 figures, quantitat considerada simbòlica pel seu propietari, i xifra que el desembre de 2018 ja superava les 1300.

## Figures

Les més de 1300 figures exposades al museu engloben una gran quantitat de formes, orígens, materials i èpoques, ordenades per estil i per autor i adquirides en botigues físiques, per internet, en basars i directament a artistes consagrats en la creació de figures de caganer. Fetes de fang, plàstic, argent, fusta, resina, plastilina, paper, cera, xocolata, cartró i altres materials, la peça més petita de la col·lecció és de 3 centímetres i la més grossa en fa 30. En relació als orígens, hi ha figures a la col·lecció procedents de Catalunya, Mallorca, Portugal, França, Itàlia, Puerto Rico, la Xina, el Brasil o Espanya i entre els seus autors hi destaquen Joan Scaramuix, Joan Martínez Roca, Guillem Duran, Anna Maria Pla, Pere Homs, Núria Valls i Francesc Godia.

## Referències

* 1 2 3 «La meca del caganer és a Centelles, amb un museu de més de 1.300 peces». Més Osona. Arxivat de l'original el 2022-11-07. [Consulta: 21 desembre 2023].
* 1 2 3 Osona.com. «Centelles obre el primer museu del caganer de Catalunya». [Consulta: 21 desembre 2023].
* ↑ «Museu del Caganer a Centelles | Amics del Caganer». [Consulta: 21 desembre 2023].
* 1 2 3 4 5 «Caganers de museu». El 9 Nou, 14-12-2014. [Consulta: 21 desembre 2023].
* 1 2 3 Coromina, Toni. «El Museu del Caganer» (en castellà). La Vanguardia, 12-12-2016. [Consulta: 21 desembre 2023].
# Província de Nor Carangas

La província de Nor Carangas és una de les 16 províncies del Departament d'Oruro, a Bolívia. La seva capital és Huayllamarca.
# Aleksandr Serguéiev

Aleksandr Serguéievitx Serguéiev (Sérpukhov, óblast de Moscou, 28 d'agost de 1897 - Moscou, 24 de gener de 1970) fou un jugador d'escacs rus, que va jugar sota bandera soviètica.

## Biografia

Va guanyar el Campionat d'Escacs de la ciutat de Moscou el 1925. En altres edicions del mateix torneig, fou catorzè el 1921 (triomf de Nikolai Grigóriev), va empatar als llocs 3r-5è el 1922/23 (triomf de Grigóriev), va ser 6è el 1924 (victòria de Grigóriev), va quedar setè el 1926 (triomf d'Abram Rabinóvitx), va ser 5è-6è el 1927 (victòria de Nikolai Zúbarev), va quedar empatar als llocs 3r-4t el 1928 (títol per Borís Verlinski), el 1930 va obtenir el 17è lloc (triomf de Zúbarev), va quedar 19è el 1933/34 (victòria de Nikolai Riumin), i va empatar als llocs 10è-12è el 1935 (triomf de Riumin).
Va participar en tres ocasions en el Campionat Nacional d'Escacs de Rússia, en el qual empatà als llocs 16è-17è a Moscou el 1924 (victòria de Iefim Bogoliúbov), empatà als llocs 9è-10è a Leningrad el 1925 (títol per Bogoliúbov), i va quedar 13è a Moscou el 1927 (títol compartit per Fedir Bohatyrchuk i Peter Romanovski).

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica d'Aleksandr Serguéiev» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 12 maig 2020].
* ↑ «Campionat de Moscou de 1921». Narod.ru. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ «Torneig de Moscou de 1922». Narod.ru. [Consulta: 13 maig 2020].

## Enllaços externs

* Estimació Elo d'Aleksandr Serguéiev a «chessmetrics.com». [Consulta: 15 maig 2020]. (anglès)
* «Fitxa d'Aleksandr Serguéiev a Edo Historical Ratings» (en anglès). edochess.ca. [Consulta: 12 maig 2020].
# Eric Bana

Eric Banadinovich, conegut com a Eric Bana, (Melbourne, 9 d'agost de 1968) és un actor australià de cinema i televisió. Bana va començar la seva carrera com a còmic. Després d'una dècada de papers ben valorats a la televisió australiana, rep l'atenció de Hollywood i participa a Black Hawk Down (2001), i més tard a la pel·lícula d'Ang Lee, Hulk (2003). Després protagonitza Troia (2004), i Munich (2005).

## Biografia

Bana va néixer a Melbourne, Austràlia. La seva família es traslladà a Califòrnia un any després del seu naixement. Els seus primers gustos musicals van ser grups com Kiss, Deep Purple, Led Zeppelin i Judas Priest. Va començar al grup Suite 19, amb el que va fer algunes actuacions. Va ser llavors quan va conèixer al baixista Nikki Sixx. Poc temps després el guitarrista Mick Mars i el vocalista Vince Neil s'hi van afegir perr a crear el grup Mötley Crüe.

## Carrera

El 2001 el director Ridley Scott el va contractar per a la pel·lícula Black Hawk Down, interpretant un soldat americà. Scott, impressionat per la qualitat de Bana, el recomanà. La pel·lícula va rebre moltes crítiques positives i era el número 1 a la taquilla americana tres setmanes després de l'estrena.
El següent projecte de Bana va ser la comèdia australiana de baix pressupost The Nugget (2002). La pel·lícula retrata l'efecte de la riquesa immediata en tres homes de classe obrera, i va obtenir un gran èxit a Austràlia. Després d'això, l'actor rep una oferta d'Ang Lee, per a ser el protagonista de Hulk, fent de Dr. Banner. Va ser molt aplaudit i es considerà que havia fet el paper amb gran convicció.
El 2004, Bana va rodar Troia de Wolfgang Petersen, amb Brad Pitt i Orlando Bloom, on era el valent príncep Héctor de Troia. La pel·lícula va tenir un gran èxit internacional, guanyant 364 milions de dòlars, però als Estats Units no va ser l'èxit esperat i no va arribar als 133 milions de dòlars.
Eric Bana rodà posteriorment Les germanes Bolena donant vida a Enric VIII, al costat de Natalie Portman i Scarlett Johansson. La següent pel·lícula va ser Star Trek, estrenada el 2009, dirigida per J.J. Abrams, on és el dolent Nero.

## Filmografia

* 1993-1996|96: Full Frontal
* 1996: Eric
* 1997: The Castle
* 1997: The Eric Bana Show
* 2000: Chopper
* 2000: Something in the Air
* 2001: Black Hawk Down
* 2002: The Nugget
* 2003: Hulk
* 2003: Buscant en Nemo
* 2004: Troia
* 2005: Munich
* 2007: Lucky You
* 2007: Romulus, my Father
* 2008: Les germanes Bolena
* 2009: Funny People
* 2009: The Time Traveler's Wife
* 2009: Star Trek
* 2011: Hanna
* 2012: Deadfall
* 2014: Deslliureu-nos del mal
# Ion Gârleșteanu

Ion Gârleșteanu (1900 - 1924 ↔ 2020) va ser un jugador de rugbi a 15 romanès que va competir en els anys posteriors a la Primera Guerra Mundial.
El 1924 va ser seleccionat per jugar amb la selecció de Romania de rugbi a 15 que va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de bronze. Entre 1924 i 1927 jugà 4 partits amb la selecció nacional.

## Referències

* ↑ «Ion Gîrleşteanu Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de novembre 2012. [Consulta: 13 setembre 2017].
* ↑ Ion Gîrleşteanu a espn
# Dmitri Svetuşkin

Dmitri Svetuşkin (República Socialista Soviètica de Moldàvia, 25 de juliol de 1980 - Chisinau, 4 de setembre de 2020) fou un jugador d'escacs moldau, que tenia el títol de Gran Mestre des de 2002.
A la llista d'Elo de la FIDE de l'agost de 2020, hi tenia un Elo de 2515 punts, cosa que en feia el jugador número 2 (en actiu) de Moldàvia. El seu màxim Elo va ser de 2621 punts, a la llista de novembre de 2011 (posició 181 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Empatà als llocs 1r-3r amb Johan Hellsten i Marcin Szymanski a l'Ikaros Chess Festival 2003. El 2007 empatà als llocs 2n-7è amb Kiril Gueorguiev, Vadim Malakhatko, Mircea Parligras, Khristos Banikas i Dimitrios Mastrovasilis al Torneig d'escacs Acropolis i empatà als llocs 3r-9è amb Pavel Smirnov, Vladimir Malakhov, Evgeny Vorobiov, Murtas Kajgalíev, Vladimir Dobrov i Aleksei Aleksàndrov al 3r Obert de Moscou. El 2008 va guanyar el 2n Obert de Gap. El 2010 empatà als llocs 1r-3r amb Iuri Krivorutxko i Oleksandr Zúbarev a Paleókhora.
L'agost de 2017 fou subcampió de l'Obert Internacional de Sants amb 8 punts de 9, mig punt per sota del campió Rinat Jumabayev.

### Participació en competicions per equips

Svetuşkin ha participat, representant Moldàvia en totes les Olimpíades d'escacs celebrades entre els anys 2000, i 2008.

## Notes i referències

* ↑ «Погиб один из ведущих гроссмейстеров Молдавии Дмитрий Светушкин». Chess-News, 04-09-2020. Arxivat de l'original el 2020-10-04. [Consulta: 5 setembre 2020].
* 1 2 «Nota biogràfica de Dmitri Svetuşkin» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 21 agost 2011].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Moldàvia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 24 agost 2020].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Dmitri Svetuşkin «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-02-01. [Consulta: 13 febrer 2013].
* ↑ Crowther, Mark. «TWIC455: Ikaros Chess Festival» (en anglès). London Chess Center, 28-07-2003. Arxivat de l'original el 2011-09-30. [Consulta: 10 abril 2011].
* ↑ «Acropolis 2007» (en anglès). Federació Grega d'Escacs. Arxivat de l'original el 2012-08-14. [Consulta: 11 abril 2011].
* ↑ «Ilya Smirin wins Acropolis 2007» (en anglès). ChessBase, 26-08-2007. [Consulta: 19 agost 2011].
* ↑ «Illya Nyzhnyk wins Group B in Moscow Open» (en anglès). ChessBase, 07-02-2007. [Consulta: 12 novembre 2011].
* ↑ «2e Open International de Gap». FIDE. [Consulta: 10 abril 2011].
* ↑ «3rd International Chess Tournament of Paleohora» (en anglès). FIDE. [Consulta: 21 agost 2011].
* ↑ «Rinat Jumabayev, campeón en Barcelona». [Consulta: 25 novembre 2017].
* ↑ Bartelski, Wojciech. «Men's Chess Olympiads: Dmitry Svetushkin». OlimpBase. [Consulta: 10 abril 2011].

## Enllaços externs

* Estimació Elo de Dmitri Svetuşkin a «chessmetrics.com». [Consulta: 21 agost 2011]. (anglès)
# Tamara Rylova

Tamara Nikolayevna Rylova (rus:Тамара Николаевна Рылова, Vólogda, 1 d'octubre de 1931 - Sant Petersburg, 1 de febrer de 2021), va ser una patinadora de velocitat sobre gel soviètica.
Va guanyar la medalla de plata de 1.000 metres als Jocs Olímpics d'Hivern de 1960 a Squaw Valley. Rylova també va aconseguir diversos èxits al Campionat del Món, aconseguint el podi set vegades, inclosa una al graó més alt.
Durant la seva carrera, va batre quatre rècords mundials, inclosos tres el 1955 i un el 1960.
Després de retirar-se dels esports, es va convertir en entrenadora de patinatge de velocitat a Leningrad (actual Sant Petersburg).

## Palmarès

| Campionats | Medalla d'or | Medalla de plata | Medalla de bronze |
| Jocs Olímpics | | | 1960 (1.000 m) |
| Campionats del món totes les proves | 1959 | 1955 1967 1958 1960 | 1956 1964 |
| Campionats de l'URSS totes les proves | 1955 1957 1959 1960 | 1958 | 1954 1964 |

## Referències

* ↑ «Скончалась советская конькобежка-чемпионка Тамара Рылова» (en rus). РЕН ТВ, 02-02-2021. [Consulta: 10 febrer 2021].
* ↑ Tamara Rylova a Sports Reference (arxivat)
# Museu Žmuidzinavičius

El Museu Žmuidzinavičius, popularment conegut com a Museu del dimoni, és un museu ubicat a Kaunas (Lituània), dedicat a col·leccionar i exhibir escultures i talles de dimonis procedents de tot el món. El 2009, la seva col·lecció abastava prop de 3000 peces exhibides.
La col·lecció va ser iniciada pel pintor Antanas Žmuidzinavičius (1876-1966). Després de la seva mort es va crear un museu memorial a casa sobre la seva obra alhora que s'exhibia la seva col·lecció personal d'art folklòric lituà i altres peces diverses, entre elles la col·lecció de talles demoníaques. En aquest moment, constava únicament de 260 escultures. Com la col·lecció anava creixent, a causa de nombrosos regals i donacions de visitants, el 1982 es va construir una ampliació especial.
Al museus s'exposen treballs de diverses cultures que comprenen des d'obres artístiques a útils com pipes, obrecartes o bastons, entre molts altres. Alguns d'aquests objectes representen mites folklòrics mentre altres expressen idees polítiques diverses. És el cas de les escultures de Hitler i Stalin com dimonis ballant la dansa de la mort sobre un sòl d'ossos humans.

## Referències

* ↑ «Devils' Museum». Lithuanian Art Museum, 20-10-2009. [Consulta: 12 desembre 2009].
* ↑ Bignell, Rachel. «Devil Museum, Kaunas, Lithuania». Fortean Traveller, 01-09-2007. Arxivat de l'original el 2014-08-29. [Consulta: 28 juliol 2013].
# Província de Pantaléon Dalence

La província de Pantaléon Dalence és una de les 16 províncies del Departament d'Oruro, a Bolívia. La seva capital és Huanuni.
# Herbert Kerrigan

Herbert William "Bert" Kerrigan (Portland, Oregon, 24 de gener de 1879 - Menlo Park, Califòrnia, 10 de setembre de 1959) va ser un atleta estatunidenc que va competir a començaments del segle xx.
El 1905 guanyà el campionat de l'AAU de salt d'alçada amb un millor salt de 1m 86cm. El 1906 va prendre part en els Jocs Intercalats d'Atenes, on va disputar tres proves del programa d'atletisme. Va guanyar la medalla de bonze en la competició del salt d'alçada, amb un millor salt de 1m 72cm. En el salt de perxa i salt de llargada aturat fou desè.

## Referències

* ↑ «Bert Kerrigan Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 7 juny 2017].
# Carla Dorca i Linares

Carla Dorca Linares (Santa Coloma de Farners, Selva, 22 de desembre de 1992) és una jugadora d'hoquei sobre patins, ja retirada.
Formada al Girona Club Hoquei, la temporada 2007-08 va fitxar pel Club Patí Voltregà amb el qual va aconseguir tots els títols possibles: Copa d'Europa, Lliga catalana, Campionat d'Espanya i Copa de la Reina. La temporada 2010-11 va tornar al Girona CH, amb el qual va aconseguir dos subcampionats d'Europa (2012 i 2013). Internacional amb la selecció espanyola en categories inferiors va guanyar un Campionat d'Europa sub-10 (2009) i dos sub-20 (2008 i 2010). Va competir amb l'absoluta entre 2008 i 2010, guanyant un Campionat del Món (2008) i un d'Europa (2009). Va retirar-se esportivament al final de la temporada 2017-18.

## Palmarès
### Clubs

* 1 Copa d'Europa d'hoquei sobre patins femenina: 2007-08
* 2 Lligues catalanes d'hoquei sobre patins femenina: 2007-08 i 2008-09
* 1 Campionat d'Espanya d'hoquei sobre patins femení: 2007-08
* 1 Copa espanyola d'hoquei sobre patins femenina: 2007-08

### Selecció espanyola

* 1 medalla d'or al Campionat del Món d'hoquei patins femení: 2008
* 1 medalla de bronze al Campionat del Món d'hoquei patins femení: 2010
* 1 medalla d'or al Campionat d'Europa d'hoquei patins femení: 2009

## Referències

* ↑ «Carla Dorca i Linares». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Carla Dorca va anunciar la seva retirada». L'Esportiu, 08-05-2018. [Consulta: 4 gener 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa de Carla Dorca Linares - RinkHockey.net (anglès)
* Carla Dorca, patinadora de hoquei patins, Club Hoquei Girona OK Lliga a YouTube
# Iosif Nemeş

Iosif Nemeş (1903) va ser un jugador de rugbi a 15 romanès que va competir en els anys posteriors a la Primera Guerra Mundial.
El 1924 va ser seleccionat per jugar amb la selecció de Romania de rugbi a 15 que va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de bronze. Entre 1924 i 1927 jugà 4 partits amb la selecció nacional.

## Referències

* ↑ «Iosif Nemeş Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de novembre 2012. [Consulta: 13 setembre 2017].
* ↑ Iosif Nemeş a espn
# Província de Sebastián Pagador

La província de Sebastián Pagador és una de les 16 províncies del Departament d'Oruro, a Bolívia. La seva capital és Santiago de Huari.
# Herbert Loveitt

Herbert Arthur Loveitt (Easenhall, Warwickshire, 8 de març de 1874 - Coventry, West Midlands, 18 de febrer de 1909) ser un jugador de rugbi anglès que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata en la competició de rugbi, com a integrant de l'equip Moseley Wanderers RFC, que exercia d'equip nacional en aquesta competició.

## Referències

* ↑ «Herbert Loveitt Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 28 setembre 2015].
# Minerva Contreras i Porta

Minerva Contreras i Porta (Igualada, Anoia, 24 de juliol de 1975) és una portera d'hoquei sobre patins, ja retirada.
Membre del CN Igualada, on hi va desenvolupar tota la seva carrera esportiva entre 1988 i 2001. Durant aquest període, va aconseguir sis Lligues catalanes i set Campionats d'Espanya. Internacional amb la selecció espanyola d'hoquei sobre patins, va competir a dos Campionats del Món, guanyant una medalla d'or el 1994, i a dos Campionats d'Europa, aconseguint una medalla d'or i una d'argent. Va formar part de l'equip olímpic espanyol en els Jocs Olímpics d'estiu de 1992, en què l'hoquei sobre patins va ser disciplina olímpica d'exhibició. Va retirar-se al final de la temporada 2000-01.

## Palmarès
### Clubs

* 6 Lliga catalana d'hoquei patins femenina: 1992-93, 1993-94, 1994-95, 1995-96, 1996-97, 1997-98
* 7 Campionat d'Espanya d'hoquei patins femení: 1992-93, 1993-94, 1994-95, 1995-96, 1996-97, 1997-98, 1999-00

### Selecció espanyola

* 1 medalla d'or al Campionat del Món d'hoquei patins femení: 1994
* 1 medalla d'or al Campionat d'Europa d'hoquei patins femení: 1995
* 1 medalla d'argent al Campionat d'Europa d'hoquei patins femení: 1993

## Referències

* ↑ «Minerva Contreras i Porta». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Gurt, Pere. «Las chicas de oro ganan el Mundial» (en castellà). Mundo Deportivo, 11-10-1994. [Consulta: 19 setembre 2020].
* ↑ «Les igualadines Cristina Riba i Carla Claramunt, convocades per la selecció espanyola d’hoquei». InfoAnoia, 02-02-2020. [Consulta: 13 agost 2022].
* ↑ «Igualada '92, la subseu que no va poder ser». Anoia Diari, 25-07-2017. [Consulta: 13 agost 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Minerva Contreras i Porta - RinkHockey (anglès)
# Irina Müller

Irina Müller (Leipzig, 10 d'octubre de 1951), de casada Weiße, és una ex-remadora alemanya que va competir durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on guanyà la medalla d'or en la competició del vuit amb timoner del programa de rem. En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or al Campionat del món de rem i una de plata i una de bronze al Campionat d'Europa de rem.
Era espia de la Stasi sota el nom en clau "Ines".

## Referències

* ↑ «Irina Müller Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 4 octubre 2019].
* ↑ Rudern – Weltmeisterschaften – Achter – Damen. sport-komplett.de
* ↑ Rudern - Weltmeisterschaften - Vierer mit Steuerfrau. sport-komplett.de
* ↑ Rudern - Europameisterschaften (Damen - Achter). sport-komplett.de
* ↑ Rudern - Europameisterschaften (Damen - Vierer m.Stfr.. sport-komplett.de
* ↑ «KLARTEXT: Richter unter Stasi-Verdacht» (en alemany), 13-04-2011. [Consulta: 8 març 2019].
# Intriga

Intriga és una pel·lícula de thriller de comèdia dirigida per Antonio Fernández-Román i protagonitzada per Blanca de Silos i Manolo Morán. El guió de Miguel Mihura i Antonio Román està basat en Un cadáver en el comedor de Wenceslao Fernández Flórez. Fou estrenada el 17 de maig de 1943 al Palacio de la Prensa de Madrid.

## Sinopsi

En una casa on s'està rodant una pel·lícula apareix un cadàver al menjador i, aparentment, mor un criat sospitós, encara que després apareix en un club de grossos.

## Repartiment

* Mary Cruz
* Blanca de Silos
* Miguel del Castillo
* Ramón Elías
* Mariana Larrabeiti
* Manolo Morán - Inspector Ferrer
* Guadalupe Muñoz Sampedro
* Julio Peña - Roberto Téllez
* José Portes

## Premis

Va rebre el tercer premi als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1943.

## Referències

* ↑ Bentley p.96
* ↑ Intriga a Cervantes Virtual
* ↑ Santiago Pozo Arenas La industria del cine en España: legislación y aspectos económicos, 1896-1970, p. 56-57, Universitat de Barcelona, 1984

## Bibliografia

* Bentley, Bernard. A Companion to Spanish Cinema. Boydell & Brewer 2008.
* Intriga. Antonio Román (1942) de Ramón Freixas A: Dirigido por…: Revista de cine, ISSN 0212-7245, Nº 443, 2014, pág. 90

## Enllaços externs

* Versió de la pel·lícula en gallec a YouTube