OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Guimarotodus inflatus

Guimarotodus inflatus és una espècie extinta de mamífer driolèstide de la família dels driolèstids que visqué a Europa durant el Juràssic superior, fa entre 152,1 i 157,3 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Portugal. Es tracta de l'única espècie del gènere Guimarotodus. El mode de canvi de les dents era el mateix que en els teris. El nom genèric Guimarotodus significa 'dent de Guimarota', mentre que el nom específic inflatus significa 'inflat' en llatí.

## Referències

* 1 2 Entrada «Guimarotodus inflatus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 26 agost 2023].
* ↑ Martin, 2018, p. 250.
* ↑ «Genus: Guimarotodus MARTIN, 1999» (en anglès). [Consulta: 26 agost 2022].

## Bibliografia

* Martin, T. «Mesozoic mammals — early mammalian diversity and ecomorphological adaptations». A: Zachos, F. E.; Asher, R. J. Mammalian Evolution, Diversity and Systematics (en anglès). De Gruyter, 2018, p. 199-299. ISBN 978-3-11-027590-2.
# Vombatomorfs

Els vombatomorfs (Vombatomorphia) són un infraordre de marsupials vombatiformes de l'ordre dels diprotodonts. Els únics representants vivents d'aquest grup són els uombats, però té un registre fòssil abundant que es remunta fins a l'Oligocè inferior, fa aproximadament 28 milions d'anys. Tot i que la grandíssima majoria de les espècies extintes vivien a Austràlia, igual que els uombats d'avui en dia, també n'hi havia algunes que habitaven Nova Guinea. La fórmula dental era d'una dent incisiva, cap canina, tres premolars i entre una i quatre molars.

## Referències

* 1 2 Entrada «Vombatomorphia» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 29 agost 2023].
* ↑ Black, 2007, p. 22.

## Bibliografia

* Black, K. «Maradidae: a new family of vombatomorphian marsupial from the late Oligocene of Riversleigh, northwestern Queensland» (en anglès). Alcheringa: An Australasian Journal of Palaeontology, 31, 1, 2007, pàg. 17-32. DOI: 10.1080/03115510601123601.
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :
# Necrolemur

Necrolemur és un gènere extint de primats de la família dels omòmids que visqueren a Europa durant l'Eocè. Se n'han trobat restes a Espanya (incloent-hi els jaciments de Sant Jaume de Frontanyà i el Roc de Santa), França i Suïssa. Les espècies d'aquest grup eren mamífers arborícoles que saltaven de branca en branca i probablement tenien una dieta frugívora. Estaven dotats de dents molars de tipus bunodont. Pesaven aproximadament 300 g i es calcula que N. antiquus tenia una llargada de cap a gropa de 20 cm. El nom genèric Necrolemur és una combinació del mot grec antic νεκρός (nekrós, 'cadàver') i Lemur i, en el seu conjunt, significa ‘lèmur extint’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Necrolemur» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 5 setembre 2023].
* ↑ Rose, 2006, p. 191.
* ↑ Agustí i Antón, 2002, p. 53 i 54.
* ↑ Palmer, 1904, p. 449.

## Bibliografia

* Agustí, J.; Antón, M. Mammoths, Sabertooths and Hominids: 65 Million Years of Mammalian Evolution in Europe (en anglès). Columbia University Press, 2002. ISBN 0-231-11640-3.
* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
* Rose, K. The Beginning of the Age of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2006. ISBN 0801884721.
# Pelycodus

Pelycodus és un gènere extint de primats de la família dels notàrctids que visqueren a Europa i Nord-amèrica durant l'Eocè. Se n'han trobat restes fòssils als Estats Units, França i el Regne Unit. Anteriorment contenia les espècies actualment classificades en el gènere Cantius, amb el qual té una relació molt propera. Els representants d'aquest grup eren frugívors. Les estimacions basades en la mida de la primera dent molar indiquen que devien pesar entre 4,5 i 6,3 kg.
Pelycodus és un dels animals que apareixen en el mural The Age of Mammals de Rudolph Zallinger. Segons l'escriptor David Rains Wallace, la seva representació en aquesta obra evoca el bruixot de les pintures rupestres de la gruta de Trois Frères.

## Referències

* 1 2 Entrada «Pelycodus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 13 setembre 2023].
* ↑ Hartwig, 2002, «Adapiformes: Phylogeny and adaptation» (D. L. Gebo).
* ↑ Wallace, 2005, p. 250.

## Bibliografia

* Hartwig, W. C. The Primate Fossil Record (en anglès). Cambridge University Press, 2002. ISBN 0-521-66315-6.
# Dicerateri

Els dicerateris (Diceratherium) són un gènere extint de mamífers perissodàctils de la família dels rinoceronts (Rhinocerotidae) que tingueren una distribució holàrtica entre l'Oligocè inferior i el Miocè superior. Se n'han trobat restes fòssils al Canadà, els Estats Units, França, Portugal, Suïssa i la Xina. Foren els primers rinocerotoïdeus a desenvolupar banyes. Pesaven aproximadament una tona. Les espècies mitjanes atenyien uns 236 cm de llargada de cap a gropa i 121 cm d'alçada a la creu, mentre que les grosses tenien unes dimensions un 30% més grans. El nom genèric Diceratherium significa 'bèstia de dues banyes'.

## Referències

* 1 2 Entrada «Diceratherium» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 14 setembre 2023].
* 1 2 Carlton, 2019, «Diceratherium».
* ↑ Osborn, H. F. «The extinct rhinoceroses» (en anglès). Memoirs of the American Museum of Natural History, 1, 3, 1898, pàg. 75-164.
* ↑ Prothero, D. R.; Rasmussen, D. L.. «New giant rhinoceros from the Arikareean (Oligocene-Miocene) of Montana; South Dakota and Wyoming». A: Lucas, S. G. Neogene Mammals (en anglès), 2008, p. 323-329.

## Bibliografia

* Carlton, R. L. A Concise Dictionary of Paleontology (en anglès). 2a edició. Springer, 2019. ISBN 978-3-030-25586-2.
# Microsiòpids

Els microsiòpids (Microsyopidae) són una família extinta de primats que visqueren a Nord-amèrica i, possiblement, Europa, entre el Paleocè superior i l'Eocè superior. Se n'han trobat restes fòssils al Canadà, els Estats Units i, possiblement, França. Els representants d'aquest grup eren els plesiadapiformes més primitius. Els caràcters dentals de les espècies més grosses de la família fan pensar que eren omnívores o herbívores. Les dents canines inferiors tenien forma de ferro de llança. Craseops i Megadelphus eren uns dels plesiadapiformes més grossos, amb un pes d'entre 4 i 6 kg.

## Referències

* 1 2 Entrada «Microsyopidae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 14 setembre 2023].
* ↑ Silcox, Gunnell i Bloch, 2020, p. 979.
* ↑ Entrada «Berruvius» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 14 setembre 2023].
* ↑ Agustí i Antón, 2002, p. 15.
* ↑ Rose, 2006, p. 170.
* ↑ Rose, 2006, p. 178.

## Bibliografia

* Agustí, J.; Antón, M. Mammoths, Sabertooths and Hominids: 65 Million Years of Mammalian Evolution in Europe (en anglès). Columbia University Press, 2002. ISBN 0-231-11640-3.
* Rose, K. The Beginning of the Age of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2006. ISBN 0801884721.
* Silcox, M. T.; Gunnell, G. F.; Bloch, J. I. «Cranial anatomy of Microsyops annectens (Microsyopidae, Euarchonta, Mammalia) from the middle Eocene of Northwestern Wyoming» (en anglès). Journal of Paleontology, 94, 5, 2020, pàg. 979-1.006. DOI: 10.1017/jpa.2020.24.
# Whàitsids

Els whàitsids (Whaitsiidae) són una família extinta de sinàpsids de la superfamília dels whaitsioïdeus que visqueren entre el Permià superior i el Triàsic mitjà. Se n'han trobat restes fòssils a Rússia, Sud-àfrica, Tanzània i Zàmbia. Eren teràpsids relativament grossos i estaven dotats de dents incisives i canines grosses. La desaparició de les dents postcanines en benefici de plaques dentals ceratinoses ha estat interpretada com una possible adaptació a l'omnivorisme. Els ossos dentals tenien forma de plàtan. Els whàitsids devien ocupar un nínxol ecològic semblant al que tenen les hienes avui en dia.
El nom «Whaitsiidae» deriva del nom genèric Whaitsia, actualment considerat un sinònim de Theriognathus i que fou elegit en honor del reverend John H. Whaits.

## Referències

* 1 2 Entrada «Whaitsiidae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 19 setembre 2023].
* ↑ Chinsamy-Turan, 2012, «The Origin and Radiation of Therapsids» (T. S. Kemp).
* ↑ Zachos i Asher, 2018, «Non-Mammalian synapsids: the deep roots of the mammalian family tree» (K. D. Angielczyk i C. F. Kammerer).
* ↑ Kemp, 2005, p. 57.
* ↑ «Genus: Theriognathus OWEN, 1876» (en anglès). [Consulta: 19 setembre 2023].

## Bibliografia

* Chinsamy-Turan, A. Forerunners of Mammals: Radiation • Histology • Biology (en anglès). Indiana University Press, 2012. ISBN 9780253005335.
* Kemp, T. S. The Origin and Evolution of Mammals (en anglès). Oxford University Press, 2005. ISBN 9780198507611.
* Zachos, F. E.; Asher, R. J. Mammalian Evolution, Diversity and Systematics (en anglès). De Gruyter, 2018. ISBN 978-3-11-027590-2.
# Protolabis

Protolabis és un gènere extint de mamífers artiodàctils de la família dels camèlids que visqueren a Centreamèrica i Nord-amèrica durant el Miocè. Se n'han trobat restes fòssils als Estats Units, Hondures i Mèxic. El seu hàbitat natural eren els herbassars. Les espècies d'aquest grup eren digitígrades i de mida comparable a la dels llames, és a dir, una mica més grosses que Michenia. Malgrat aquesta petita diferència de mida, les grans similituds entre Protolabis i Michenia han portat alguns científics a plantejar que podrien ser un mateix gènere amb dimorfisme sexual o, si més no, un clar exemple d'evolució convergent.

## Referències

* 1 2 Entrada «Protolabis» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 setembre 2023].
* ↑ Kashyap, 2001, p. 283.
* ↑ Prothero i Foss, 2007, «Family Camelidae» (J. G. Honey).

## Bibliografia

* Kashyap, H. V. Advanced Topics in Zoology (en anglès). Orient Longman, 2001. ISBN 81-250-2063-2.
* Prothero, D. R.; Foss, S. E. The Evolution of Artiodactyls (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2007. ISBN 978-0-8018-8735-2.
# Paragalerhinus rubidgei

Paragalerhinus rubidgei és una espècie extinta de sinàpsid de la família dels gorgonòpids que visqué durant el Permià superior en allò que avui en dia és el sud d'Àfrica. Se n'han trobat restes fòssils a la província sud-africana del Cap Oriental. Es tracta de l'única espècie reconeguda del gènere Paragalerhinus. És conegut a partir d'un crani fragmentari i un os dental. El nom genèric Paragalerhinus significa 'al costat de Galerhinus' i es refereix al gènere que originalment contenia aquesta espècie, actualment en desús com a resultat del trasllat de les espècies que incloïa a altres gèneres.

## Referències

* 1 2 Entrada «Paragalerhinus rubidgei» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 23 setembre 2023].
* ↑ «Genus: Paragalerhinus SIGOGNEAU, 1970» (en anglès). [Consulta: 23 setembre 2023].
# Physeterula

Physeterula és un gènere extint de cetacis de la família dels fisetèrids que tingueren una àmplia distribució entre el Miocè inferior i el Plistocè superior. Se n'han trobat restes fòssils a Alemanya, Bèlgica, els Estats Units, els Països Baixos, el Regne Unit, Suïssa i Turquia. És el representant més troncal dels fisetèrids. Era un fiseteroïdeu gros, amb el crani de mida comparable als d'Idiorophus patagonicus i de Zygophyseter varolai. Conservava dents superiors funcionals desproveïdes d'esmalt. Era un parent proper del catxalot d'avui en dia.

## Referències

* 1 2 Entrada «Physeterula» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 29 setembre 2023].
* ↑ Lambert, Olivier «Sperm whales from the Miocene of the North Sea: A re-appraisal» (en anglès). Bulletin de l'Institut Royal des Sciences Naturelles de Belgique, Sciences de la Terre, 78, 2008, pàg. 277-316.
# Tossals d'Escomelles

Els Tossals d'Escomelles és una muntanya de 507 metres que es troba al municipi de Torà, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Gustav Voerg

August "Gus" Voerg (Saint Louis, Missouri, 7 de juny de 1870 – Saint Louis, 21 d'abril de 1944) va ser un remer estatunidenc que va competir a primers del segle xx.
El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on va guanyar la medalla de bronze en la prova de quatre sense timoner del programa de rem, formant equip amb John Freitag, Louis Helm, Frank Dummerth.

## Referències

* ↑ «Gus Voerg Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 d’octubre 2015. [Consulta: 18 octubre 2015].
# Gelenipsa

Gelenipsa és un gènere de lepidòpters ditrisis de la família dels noctúids (Noctuidae).

## Referències

* Museu de Història Natural, base de dades de gèneres Lepidoptera
# Peter Rost

Peter Rost (Leipzig, 29 de juny de 1951) fou un jugador d'handbol alemany que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1970 i 1980. Es casà amb la també jugadora d'handbol Christina Rost. El seu fill, Frank Rost, fou jugador de futbol.
Amb la selecció de la República Democràtica Alemanya jugà 216 partits, en què marcà 339 gols. El 1974 guanyà la medalla de plata al Campionat del món d'handbol. El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol. A nivell de clubs jugà al SC Leipzig, amb qui guanyà tres lligues de la República Democràtica Alemanya (1972, 1976 i 1979). Una vegada retirat fou entrenador de diversos equips alemanys.
El 1980 va ser guardonat amb l'Ordre del Mèrit Patriòtic de plata i el 1984 amb la d'or.

## Referències

* 1 2 «Peter Rost Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de juliol 2012. [Consulta: 5 setembre 2019].
* ↑ Neues Deutschland, 22. agost 1980, S. 3
* ↑ Neues Deutschland, 1./2. setembre 1984, S. 4
# L'Agulla Daurada

L'Agulla Daurada és un segell editorial català nascut l'any 2022, sota el paraigua del grup cooperatiu KULT, especialitzat en narrativa crítica internacional i inèdita en català amb un disseny de les cobertes dels llibres que empra la tècnica del collage. L'editorial duu per nom el títol d'un dels llibres de Montserrat Roig a fi de promoure la idea que l'escriptora va deixar per escrit:
| « | La nostra tasca, la dels periodistes, dels escriptors, dels artistes, és aclarir les zones fosques de la memòria col·lectiva dels nostres pobles. | » |
Les quatre primeres autories que va editar L'Agulla Daurada van ser Maryse Condé, Pier Paolo Pasolini, Maksim Gorki i Dimítrios Khatzís. El 2023, una de les autores del seu catàleg, Tsitsi Dangarembga, va ser guardonada amb el Premi Veu Lliure del PEN Català pel seu compromís amb la llibertat d'expressió, el feminisme i la lluita anticolonial.

## Referències

* ↑ «L’Agulla Daurada – Llegir en Català». [Consulta: 19 octubre 2024].
* ↑ Vidal Castell, David. «Lliçons magistrals d'un cadàver exquisit a Guadalupe». Ara, 27-01-2023. [Consulta: 20 octubre 2024].
* ↑ Mata Riu, Toni. «Neix l'editorial manresana L'Agulla Daurada per publicar ficció compromesa en català». Regió 7, 01-06-2022. [Consulta: 20 octubre 2024].
* ↑ Toledo, Lourdes. «Parlem amb Anna Roca, de L’Agulla Daurada», 24-02-2024. [Consulta: 19 octubre 2024].
# Uqmeni

Uqmeni (Uquniauu) fou el nom d'un poble muntanyenc dels Zagros que vivien en un territori al costat del dels gutis.
Tukultininurta I rei d'Assíria vers 1235-1196 aC, va fer una expedició als primes anys de regnat contra els gutis als que va derrotar amb una gran matança, i els uqmenis, es van sotmetre i van pagar tribut; el rei uqmeni Abulli, que hauria lluitat contra els assiris segurament en suport dels gutis, fou fet presoner.

## Bibliografia

* C. Dreys, Historia Universal, Barcelona 1894
* The Journal of the Royal Asiatic Society of Great Britain and Ireland, 1905
# Universidade Tecnológica Federal do Paraná

La Universidade Tecnológica Federal do Paraná (UTFPR) és la major universitat de l'estat de Paraná, amb seu a la ciutat de Curitiba, i amb dos campus avançats en l'interior de l'estat.
El 2009 tenia 75 opcions de curs.

## Referències

* ↑ «Campi de la Universitat». Arxivat de l'original el 2016-06-01. [Consulta: 23 abril 2017].
* ↑ As melhores universidades do Brasil, segundo o MEC

## Enllaços externs

* Universidade Tecnológica Federal do Paraná - Lloc web oficial
# Trossos de l'Obaga

Els Trossos de l'Obaga és una partida rural del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat de la caseria dels Masos de la Coma.
Estan situats al sud dels Masos de la Coma, al centre de la Coma d'Orient, a banda i banda del Clot de la Ginebrosa, al costat meridional de la Borda d'Isabel i de la Pista dels Masos de la Coma.
La partida dels Trossos de l'Obaga consta de 2,5966 hectàrees de pinedes i trossos improductius.

## Referències

* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 4 agost 2010].
# Universitat de Basilea

La Universitat de Basilea (en alemany, Universität Basel) és una universitat situada a Basilea, Suïssa.

## Organització
### Algunes de les facultats de què disposa

* Teologia
* Lleis
* Medicina
* Humanitats
* Ciències
* Negocis i Economia
* Psicologia

## Història

Tenint el suport del consell de Basilea i privilegiats pel Papa Pius II, la universitat de Basilea va ser fundada el 1460 (i és actualment, la universitat més antiga de Suïssa). Originalment, constava de tres facultats principals (teològica, dret i medicina), així com una facultat d'arts que estava dissenyada per a preparar els estudiants per a les altres tres facultats.
La biblioteca de la universitat va ser fundada l'any 1622, i comprèn la col·lecció existent de la universitat i els exemplars d'alguns claustres secularitzats, i és en l'actualitat una de les més importants d'Europa.
Durant el 1889, es pren la decisió d'admetre dones en les facultats, i el 1890 és acceptada la primera dona de la història de la universitat (Emilie Frey, a Medicina).

## Personatges importants que han passat per aquesta Universitat

Erasme, Paracels, Daniel Bernoulli, Jacob Burckhardt, Leonhard Euler, Friedrich Nietzsche, Eugen Huber, Tadeus Reichstein, Werner Arber i Carl Jung són alguns dels noms associats a aquesta universitat. Més recentment s'hi agregà el teòleg protestant Karl Barth, considerat pels protestants i catòlics el més important del segle xx, i Max Niedermann un destacat filòleg.

## Vegeu també

* Codex Basilensis

## Enllaços externs

* Universitat de Basilea (alemany)
* Institut tropical Suís Arxivat 2006-10-13 a Wayback Machine. (anglès) (alemany) (francès)
# Universitat de Banja Luka

La Universitat de Banja Luka (en serbi: Univerzitet u Banja Luka, romanitzat: Univerzitet u Banja Luka, en bosni: Univerzitet u Banja Luka, en croat: Sveučilište u Banja Luka, en llatí: Universitas Bania Lucensis) és la segona universitat més antiga de Bòsnia i Hercegovina. És una universitat pública, és la institució insígnia d'educació superior a la República Srpska, una de les dues entitats de Bòsnia i Hercegovina. Al curs 2018-2019, hi havia 11.186 alumnes matriculats.
La universitat va sorgir a partir de facultats establertes a Banja Luka després del final de la Segona Guerra Mundial, ja fos com a escoles independents o sucursals de la Universitat de Sarajevo. La Universitat de Banja Luka manté estrets vincles amb les institucions educatives dels països veïns de l'antiga Iugoslàvia, especialment les de la República de Sèrbia.
El QS World University Rankings va situar la Universitat de Banja Luka entre la posició 251 i 300 a l'Europa emergent i l'Àsia central el 2019. El 2018, Webometrics Ranking of World Universities la va classificar com la segona millor universitat de Bòsnia entre les 59 institucions d'educació terciària classificades del país. L'any fiscal 2015, el govern de la República Srpska va assegurar 34.897.600 BAM per al pressupost de la universitat que constitueixen la seva font principal de finançament per als costos de funcionament estàndard.

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en serbi). [Consulta: 8 maig 2018].
* 1 2 «ENROLLED STUDENTS». [Consulta: 29 novembre 2019].
* ↑ «QS World University Rankings-University of Banja Luka». [Consulta: 13 gener 2019].
* ↑ «Webometrics Ranking of World Universities-Bosnia and Herzegovina». [Consulta: 13 gener 2019].
# Universitat de Banadir

La Universitat de Banadir (somali: Jaamacada Banaadir; anglès: 'Banadir University') és una universitat que es troba a Mogadiscio, la capital del país africà de Somàlia. La Universitat de Banadir va ser fundada el 2002 com una escola de medicina per ajudar a entrenar als metges somalis. En 2009 es va produir un atemptat amb bomba contra les seves instal·lacions.
Segons les dades de 2007, la universitat disposa de quatre facultats:
* Facultat de Medicina
* Facultat d'Educació
* Facultat d'Enginyeria i Tecnologia
* Facultat d'Informàtica i Tecnologia de la informació
* Facultat de Xaria i Dret

## Referències

* ↑ http://www.rte.ie/news/2009/1203/somalia.html
# Turó de l'Àguila (Sant Esteve Sesrovires)

* Aquest article tracta sobre Turó de l'Àguila de Sant Esteve Sesrovires. Vegeu-ne altres significats a «Turó de l'Àguila».
El Turó de l'Àguila és una muntanya de 158 metres que es troba al municipi de Sant Esteve Sesrovires, a la comarca del Baix Llobregat.
# Valère Paulissen

Valère Paulissen (Nieuwerkerken, 26 de desembre de 1936) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1959 i 1963.

## Palmarès

* 1956
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la província de Namur
* 1957
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bèlgica amateur
* 1958
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Limburg amateur
* 1959
** 1r a la Volta a Limburg

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
* Palmarès a procyclingstats.com
# Valença d'Agen

Valença d'Agen és un municipi francès del departament de Tarn i Garona, a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució de la població Ehess i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 2 126 | 2 096 | 2 106 | 2 444 | 2 875 | - | 3 116 | 3 266 | 3 279 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 3 532 | 3 539 | 3 697 | 3 625 | 3 699 | 3 557 | 3 487 | 3 404 | 3 430 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 3 397 | 3 289 | 3 194 | 3 036 | 3 124 | 3 089 | 3 172 | 3 181 | 3 332 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 3 574 | 3 867 | 4 058 | 4 408 | 4 901 | 4 783 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1977-2001 | Jean-Michel Baylet | PRG |
| 2001- | Jacques Bousquet | PRG |

## Ciutats agermanades

* La Vall d'Uixó

## Referències

* ↑ Toponímia occitana es decanta per Valença