OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Victor-Maurice de Broglie

Victor-Maurice, comte de Broglie (1647 – 1727) fou un militar francès, mariscal de França.

## Orígens familiars

Victor Maurice era fill de François-Marie de Broglie, comte de Broglie i d'Olympe de Vassal, comtessa de Favria.
| 2. Francesco Maria di Broglia | 2. Francesco Maria di Broglia | 2. Francesco Maria di Broglia | 2. Francesco Maria di Broglia |
| | | | | 1. Victor-Maurice de Broglie | 1. Victor-Maurice de Broglie | 1. Victor-Maurice de Broglie | 1. Victor-Maurice de Broglie |
| | | | | | | | | 6. Jean François de Vassals, comte de Favria | 6. Jean François de Vassals, comte de Favria | 6. Jean François de Vassals, comte de Favria | 6. Jean François de Vassals, comte de Favria |
| | | | | | | | | | | | | 3. Olympe de Vassal, comtessa de Favria | 3. Olympe de Vassal, comtessa de Favria | 3. Olympe de Vassal, comtessa de Favria | 3. Olympe de Vassal, comtessa de Favria |

## Carrera militar

Oficial de cavalleria als dinou anys, va servir a la guerra francoholandesa a les ordres del Gran Condé i del vescomte de Torena i participà en els setges de Charleroi, Tournai, Lilla i Maastricht.

## Núpcies i descendència

Es va casar el 29 d'agost de 1666 amb Marie de Lamoignon, filla de Guillaume de Lamoignon, primer president del Parlament de París. D'aquest matrimoni nasqueren vuit fills:
* Joseph-Hyacinthe (1667-1693), mort al setge de Charleroi
* Charles-Guillaume (1669-1751), marquès de Broglie, tinent general el 1718.
* Achille-Joseph (1670?-1758)
* François-Marie (1671-1745), mariscal de França, duc de Broglie
* Achille (1672-1750), senyor de l'Helloy, anomenat el cavaller de Broglie
* Charles-Maurice (1682-1766), abat de Cernay.
* Victor (1689-1719)
* Marie-Madeleine, morta el 1699.
# Sinfonietta (Korngold)

La Sinfonietta en si major, op. 5, és la primera obra orquestral a gran escala escrita pel compositor austríac del segle XX Erich Wolfgang Korngold. Korngold va començar a dibuixar l'obra a la primavera de 1912 (aproximadament un any després de la mort del seu mentor de la infància, Gustav Mahler), just abans del seu 15è aniversari i va acabar els esbossos l'agost de 1912. La seva orquestració es va allargar un any més, fins al setembre de 1913, moment en què Korngold havia compost la Sonata per a violí, op. 6, i havia començat la seva primera òpera Der Ring des Polykrates, op. 7. La Sinfonietta es va estrenar a Viena el 30 de novembre de 1913 sota la direcció de Felix Weingartner (a qui va dedicar l’obra, en agraïment pel seu suport a Korngold) i va ser un èxit sensacional, amb més representacions a tot Europa i Amèrica.
Té quatre moviments:
* Fließend, mit heiterem Schwunge (Fluint, amb moviment alegre)
* Scherzo : Molto agitato, rasch und feurig (Ràpid i ardent)
* Molto andante (Träumerisch) (Somiador)
* Finale: Patetico - Allegro Giocoso
L'obra està escrita per a 2 flautes, flautí (també tercera flauta), 2 oboès (el segon també corn anglès), 2 clarinets, clarinet baix en si ♭, 2 fagots, contrafagot, 4 trompes en fa, 3 trompetes en do, 3 trombons, tuba, timbals, glockenspiel, triangle, tambor, plats, campanes en fa ♯ i si, 2 arpes, celesta, piano vertical i cordes.

## Bibliografia

* Duchen, Jessica (1996), Erich Wolfgang Korngold, London: Phaidon Press, ISBN 0-7148-3155-7
# La Valentina

La Valentina és un corrido mexicà, típic i un dels més famosos del període de la revolució mexicana, el seu autor és desconegut i també la seva data exacta de composició, encara que s'estima com a probable que el seu autor hagi pertangut al contingent revolucionari dels seguidors de Gabriel Leyva i que hagi estat composta al voltant de 1914 o 1915, sent el seu títol i lletra, un homenatge a la revolucionària Valentina Ramírez.

## Lletra e interpretacions

La lletra és una declaratòria d'amor per "Valentina" així com una refutació de les causes per les quals el romanç o idil·li no pogués realitzar-se. Un parell de les estrofes són reflex de l'anterior, a més de ser molt característiques de les diferents versions de la cançó:
| « | si perquè prenc tequila, demà prenc xerès, si perquè em veus borratxo demà ja no em veus. | » |
| « | Valentina, Valentina rendit estic als teus peus, si m'han de matar demà que em matin d'una vegada. | » |
Una de les intepretaciones més famoses és la que va realitzar Jorge Negrete. També es poden esmentar les interpretacions de Cuco Sánchez, Guadalupe Pineda, Flor Silvestre i Los Cadetes de Linares.

## Motius culturals

Com s'ha esmentat, aquest corregut probablement s'inspira en la revolucionària Valentina Ramírez, no obstant això també constitueix un emblema de la participació de les dones en la revolució mexicana. Al seu torn ha inspirat la realització d'altres obres o elements de la cultura mexicana com ho són:
La pel·lícula «La Valentina», de 1938, del director Martín de Lucenay, protagonitzada per Jorge Negrete, Esperanza Baur i Raúl de Anda. La pel·lícula «La Valentina», de 1966, del director Rogelio A. González, protagonitzada per María Félix, Lalo González «Piporro» i José Elias Moreno.

## Notes

* ↑ Prenent en consideració el document digital presentat dins d'aquest mateix arículo, el qual esmenta com un corregut nou a "Valentina".

## Referències

* ↑ Almeida, Jaime. «Adelita, Valentina y Jesusita». [Consulta: 17 novembre 2019].
* ↑ «La historia de “La Valentina” mujer que luchó en la Revolución Mexicana». [Consulta: 17 novembre 2019].

## Enllaços externs

* Una de les lletres més freqüents del corrido, traduïda també a l'anglès
# Jay Clark

Jay Clark, Jr. (Newton, Iowa, 25 de gener de 1880 – Worcester, Massachusetts, 6 de febrer de 1948) va ser un tirador estatunidenc que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on disputà la prova de la fossa olímpica per equips del programa de tir. En ella guanyà la medalla d'or.

## Referències

* ↑ «Jay Clark Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 21 de desembre 2014. [Consulta: 15 octubre 2017].
# Josef Hauser

Josef Hauser (10 de març de 1910 - 10 d'agost de 1981) va ser un waterpolista alemany que va competir durant la 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on va guanyar la medalla de plata en la competició de waterpolo. El 1938 guanyà la medalla de plata al Campionat d'Europa.

## Referències

* 1 2 «Josef Hauser Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 15 gener 2019].
# Saul og David

Saul og David (en danès, Saül i David) és la primera de les dues òperes del compositor danès Carl Nielsen. El llibret en quatre actes, d'Einar Christiansen, narra la història bíblica de la gelosia de Saül pel jove David, presa del Llibre de Samuel. La primera representació va tenir lloc al Det Kongelige Teater de Copenhaguen el 28 de novembre de 1902.

## Personatges

| Personatge | Tessitura | Repartiment de l'estrena 28 de novembre de 1902 (Director: Carl Nielsen) |
| Saul, rei d'Israel | baríton baix | Niels Juel Simonse |
| David, un pastor | tenor | Vilhelm Herold |
| Michal, filla de Saúl | soprano | Emilie Ulrich |
| Jonatán, fill de Saúl | tenor | Peter Cornelius |
| Samuel, profeta d'Israel | baix | Müller |
| Abner, capità de Saúl | baríton baix | Helge Nissen |
| Abishai, company de David | tiple o soprano | Margrethe Lindrop |
| Bruixa d'Endor | contralt | Elisabeth Dons |
| Cor: Israelitas i soldats |||

## Referències

* ↑ «Almanacco 28 de noviembre de 1902 Arxivat 2012-03-24 a Wayback Machine.» (italiano) (en italiano). AmadeusOnline. [Consulta: 26 octubre 2010].

## Bibliografia

* Viking Opera Guide ed. Holden (Viking, 1993)
* Nielsen – Saul & David, llibret de l'enregistrament Chandos 8911(2), incloent notes de Jack Lawson, secretari de la Societat Carl Nielsen de Gran Bretanya (Chandos, 1990)

## Vegeu també

* Llista d'òperes més importants
# Alfa Scuti

Alfa Scuti (α Sct / HD 171443 / HR 6973) és un estel en la constel·lació de Scutum, originalment Scutum Sobiescii, l'escut de Sobieski. És la més brillant de la mateixa amb magnitud aparent +3,85. Ocasionalment rep el nom, d'origen grec, Ionnina or Ioannina (Ιωάννινα), que literalment significa «de Juan», encara que probablement el nom es refereix al disseny de «Escut dins d'un escut» del blasó de Sobieski, conegut com a disseny «Janina».
Situada a 199 anys llum de distància del Sistema Solar, Alfa Scuti és una gegant taronja de tipus espectral K3III amb una temperatura superficial de 4.280 K. És 132 vegades més lluminosa que el Sol i el seu radi és 21 vegades més gran que el radi solar. Gira sobre si mateixa amb una velocitat de rotació projectada de 4,6 km/s. Té una edat d'almenys 2.000 milions d'anys.
Alfa Scuti és un estel variable la lluentor del qual varia entre magnitud 3,81 i 3,87. Es desconeix el seu període d'oscil·lació —si és que en té algun— i el tipus de variable que és.

## Referències

* ↑ «The Perkins catalog of revised MK types for the cooler stars» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 10-1989, pàg. 245–266. DOI: 10.1086/191373.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 3 «The atmospheric parameters and spectral interpolator for the MILES stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 7-2011, pàg. 165–165. DOI: 10.1051/0004-6361/201116769.
* 1 2 David W. Latham «Rotational and radial velocities for a sample of 761 Hipparcos giants and the role of binarity» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 07-12-2007, pàg. 209–231. DOI: 10.1088/0004-6256/135/1/209.
* ↑ Alfa Scuti (SIMBAD)
* 1 2 Alpha Scuti (Stars, Jim Kaler)
* ↑ Hekker, S.; Meléndez, J. «Precise radial velocities of giant stars. III. Spectroscopic stellar parameters». Astronomy and Astrophysics, 475, 3, 2007. pp. 1003-1009.
# Alfons V del Congo

Afonso Ndo Mfunsu V (m. 1752) va ser awenekongo (governant titular) del regne del Congo del 1785 al 1787.
Alfonso V formava part de la facció meridional del kanda Kinlaza instal·lat a Nkondo. Era germà i successor del manikongo José I i va prendre possessió del tron sense oposició l'abril de 1785. El rei tenia una gran reputació de pietat i en la seva correspondència adoptà el títol pompós de Rei del Kongo, el poderós Dom Afonso, el V sobirà d'una part d'Etiòpia. Alfons V va morir dos anys més tard, enverinat pels seus enemics segons certs rumors i esclatà un nou conflicte.

## Referències

* ↑ John K. Thorton « Mbanza Kongo/Sao Salvador Kongo's Holy City » dans David M. Anderson & Richard Rathbone Africa's Uban Past James Currey Ltd Oxford ISBN 9780852557617 p.75.
# Jesse Wallingford

Jesse Alfred Wallingford (Woolwich, Londres, 26 de gener de 1872 – Auckland, Nova Zelanda, 6 de gener de 1944) va ser un tirador anglès que va competir a començaments del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on disputà quatre proves del programa de tir. En la prova de Pistola lliure per equips guanyà la medalla de bronze. A més a més disputà la prova de pistola individual, on fou cinquè, rifle lliure per equips, on fou sisè; i rifle lliure individual, on fou desè.

## Referències

* ↑ «Jesse Wallingford Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 21 de febrer 2014. [Consulta: 10 maig 2016].
# Josef Smolka

Josef Smolka (Troubky, 22 de març de 1939 - 1 de juny de 2020) fou un jugador de voleibol txec que va competir sota bandera txecoslovaca durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics de Ciutat de Mèxic, on guanyà la medalla de bronze en la competició de voleibol. En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or al Campionat del Món de voleibol de 1966, una medalla de bronze a la Copa del Món de voleibol de 1965 i una medalla de plata al Campionat d'Europa de voleibol de 1967. A nivell de clubs, amb el Dukly Kolín, guanyà la lliga txecoslovaca de 1960, 1961 i 1963. Un cop retirat, i fins a 1994, va exercir d'entrenador en diversos equips txecs, amb els quals guanyà cinc lligues nacionals.

## Referències

* ↑ «Josef Smolka Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 29 setembre 2019].
* ↑ «Josef Smolka». cvf.cz. [Consulta: 29 setembre 2019].
# Cobla Amsterdam

La Cobla Amsterdam, prèviament coneguda com La Principal d'Amsterdam és una cobla sardanista fundada a Amsterdam (Països Baixos) el 1987 per un grup de músics professionals neerlandesos; aquesta cobla és l'única que existeix fora de Catalunya. Gràcies a la seva tasca la música de la sardana i els instruments específics de la cobla són coneguts més enllà de Catalunya. El 2007 va rebre la Creu de Sant Jordi.
A banda del repertori habitual de sardanes, la formació incorpora també obres noves, d'entre les quals destaquen composicions de músics neerlandesos contemporanis com Chiel Meijering, Huba de Graaff, Roderik de Man i Michiel Braam. També han versionat el Llibre vermell de Montserrat, amb Egidius Kwartet, i han enregistrat música antiga adaptada per a cobla (Jean-Philippe Rameau, Michael Praetorius, etc.)

## Discografia

* The sardana, music from Catalonia (1993)
* Dobles mixtes. Sardanes i música contemporània (1997)
* Noordenwind/Vent del nord (2001)
* Solo! (2004)
* El Llibre Vermell de Montserrat (2005)
* Les Indes galantes of Rameau ontvlamt (2006)
* Live in Catalonia (2009)

## Referències

* ↑ La Principal d'Amsterdam Arxivat 2013-11-10 a Wayback Machine. a Medirflash.cat
* 1 2 3 La Principal d'Amsterdam celebra el vint-i-cinquè aniversari a Catalunya a VilaWeb, 23/6/2013
* ↑ La Principal d'Amsterdam, l'única cobla de fora dels Països Catalans a TV3, 25/6/2013
* ↑ Es redueixen a un terç les Creus de Sant Jordi del 2007 Arxivat 2017-10-24 a Wayback Machine. a Directe.cat, 13 de juny de 2007
* ↑ «The Sardana, Music from Catalonia». AADS.
* 1 2 Discografia de La Principal d'Amsterdam a AllMusic

## Enllaços externs

* Blog de la Cobla Amsterdam Arxivat 2013-07-02 a Wayback Machine. (neerlandès)
# Alfa de l'Indi

Alfa de l'Indi (α Indi) és l'estel més brillant en la constel·lació de l'Indi, amb magnitud aparent +3,11. És coneguda pels noms de Persian («La Persa»), títol atorgat pels missioners jesuïtes, i Pe Sze (（波斯）), aquest últim en el marc de l'astronomia xinesa. D'acord amb la nova reducció de les dades de paral·laxi d'Hipparcos, es troba a 98 anys llum de distància del Sistema Solar.
Alfa Indi és una gegant taronja de tipus espectral K0III-IV amb una temperatura superficial de 4860 K. El seu radi és 11 vegades més gran que el radi solar i la seva lluminositat equival a 62 vegades la del Sol. Amb una massa de 2,1 masses solars, en el seu interior té lloc la fusió nuclear de l'heli en carboni i oxigen.
La composició química d'Alfa Indi mostra certes peculiaritats. Anteriorment classificada com a «estel molt ric en metalls», mesures més recents li assignen una metal·licitat inferior a la solar ([Fe/H] = -0,13). Altres metalls com el titani, níquel, vanadi i bari mostren igual tendència i únicament el magnesi sembla més abundant que en el Sol.
Alfa Indi pot tenir dues tènues companyes estel·lars de magnitud 12 i 13,5 respectivament, possiblement nanes vermelles. Pràcticament en posicions oposades respecte a l'estel principal, es trobarien separades més de 2000 ua d'aquesta, per la qual cosa tardarien un mínim de 50.000 anys a completar una òrbita.

## Referències

* ↑ Christopher J. Corbally «Contributions to the Nearby Stars (NStars) Project: Spectroscopy of Stars Earlier than M0 within 40 pc--The Southern Sample» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 02-06-2006, pàg. 161–170. DOI: 10.1086/504637.
* ↑ Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 3 Vardan Adibekyan «CORALIE radial-velocity search for companions around evolved stars (CASCADES). I. Sample definition and first results: Three new planets orbiting giant stars». Astronomy and Astrophysics, 1-2022. DOI: 10.1051/0004-6361/202040078.
* 1 2 3 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* 1 2 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ Alfa Indi (SIMBAD)
* ↑ Allen, Richard Hinckley. «Indus». A: Courier Dover Publications. Star Names — Their Lore and Meaning (en anglès), 1889, p. 563. ISBN 0-486-21079-0.
* 1 2 Liu, Y. J.; Zhao, G.; Shi, J. R.; Pietrzyński, G.; Gieren, W. «The abundances of nearby red clump giants». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 382, 2, 2007. pp. 553-566.
* 1 2 3 The Persian (Stars, Jim Kaler)
# Zu Mao

Zu Mao (segle II - 189 $^{(Gregorià)}$) va ser un general militar servint sota el senyor de la guerra Sun Jian durant el període de la tardana Dinastia Han Oriental de la història xinesa. Va ser un dels primers quatre generals (amb Cheng Pu, Huang Gai i Han Dang) de Sun Jian i va lluitar amb Sun Jian contra Dong Zhuo.
Quan l'exèrcit de Sun Jian va atacar Liangdong (梁東), Xu Rong va ser enviat per Dong Zhuo a defendre la zona. Xu Rong dirigiria més tard un ràpid atac per sorpresa, cosa que obligaria a Sun Jian a fugir. Això no obstant, Sun Jian va ser incapaç de lliurar-se de la consegüent persecució, i Zu Mao va intercanviar el seu casc amb Sun Jian. Aleshores els soldats de Xu Rong començaren a empaitar a Zu Mao, permetent escapar a Sun Jian. Zu Mao poc després penjaria el casc de Sun Jian a un pilar mig cremat, amagant-se ell a l'herba alta dels voltants. Quan arribaren, els enemics van encerclar el pilar i es van acostar amb cautela fins que s'adonaren que havien estat ensarronats, i, per tant, es van retirar. El destí posterior de Zu Mao no ha estat documentat.
En la novel·la històrica de Luo Guanzhong el Romanç dels Tres Regnes, el mateix incident és recordat per haver succeït en el Pas Sishui, sent Hua Xiong qui dirigia la persecució. Quan Hua Xiong es va apropar al pilar, Zu Mao va eixir del seu amagatall per atacar a Hua Xiong, però seria mort per aquest últim. També té en la novel·la el nom de cortesia Dàróng (大荣), el qual no està registrat històricament.

## Vegeu també

* Personatges dels Tres Regnes
# John Fleming (tirador)

John Francis Fleming (Keswick, Cúmbria, 26 d'agost de 1881 - New Malden, Londres, 9 de gener de 1965) va ser un tirador anglès que va competir a primers del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on disputà dues proves del programa de tir. En la prova de la carrabina, blanc mòbil guanyà la medalla d'or, mentre en carrabina, blanc cec fou novè.
Durant la Primera Guerra Mundial va ser un instructor a l'Escola de fusellers.

## Referències

* 1 2 «John Fleming Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 28 de desembre 2013. [Consulta: 29 abril 2016].
# Joseph Bertrand (nedador)

Joseph Bertrand (Helstroff, 13 de juliol de 1877 - Lomme, 5 d'agost de 1918) va ser un nedador i waterpolista francès que va competir a cavall del segle xix i el segle xx.
El 1900 va prendre part en dues proves del programa de natació dels Jocs Olímpics de París. En la prova dels 200 metres per equips va guanyar la medalla de plata, formant equip amb Victor Hochepied, Maurice Hochepied, Victor Cadet i Verbecke; mentre en els 200 metres obstacles acabà novè. A més a més, també formà per de l'equip Tritons Lillois, un dels quatre equips francesos en la competició de waterpolo

## Referències

* ↑ Gachet, Stéphane. JO d'été: tous les médaillés français de 1896 à nos jours. París: Talent sport, 2023, p. 61. ISBN 978-2-37815-342-7.
* 1 2 «J. Bertrand Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 1 d'octubre 2015. [Consulta: 20 octubre 2015].
* ↑ «Olympedia – Joseph Bertrand». [Consulta: 19 agost 2024].
# Lestrígons

Els lestrígons (en grec antic: Λαιστρυγόνες, llatí: Laestrygones) eren un poble llegendari de gegants esmentat per Homer en l'Odissea, que eren governats per un rei anomenat Lamos o Antífates.
Sis dies després d'haver estat rebutjat per Èol, el déu dels vents, Odisseu va arribar al país dels lestrígons. Es va introduir en un port espaiós i segur, on va ancorar la seva flota. Va desembarcar i va enviar dos dels seus companys de reconeixement. Els dos mariners van trobar, a les portes de la ciutat, una noia que anava a buscar aigua, i li van preguntar pel rei d'aquell país. La noia els va portar a casa seva i va avisar el seu pare, Antífates, que va matar un dels mariners i va cridar els seus conciutadans. Tots van córrer cap al port i van llençar enormes pedres contra les naus, que van ser esclafades, excepte la d'Odisseu que va poder fugir.
Hom els situa a Sicília, a la regió de Leontins, on hi havia una comarca anomenada Camps dels Lestrígons. En temps d'August, la família romana dels Làmies pretenia derivar del rei Lamos. També és situada a la regió de Formia, al sud del Laci, en el límit de la Campània.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: edicions de 1984, 2008, p. 319. ISBN 9788496061972.
# Alfa de la Taula

Alfa de la Taula (α Mensae) és l'estrella més brillant de la constel·lació de la Taula. És una estrella nana de la seqüència principal només lleugerament més petita i freda que el Sol. Aquesta estrella té una relativament alta propulsió pròpia i està situada a uns 33 anys llum. Amb una magnitud de 5,09, l'Alfa de la Taula és la lucida (estrella més brillant d'una constel·lació) de tot el cel.

## Referències

* ↑ Christopher J. Corbally «Contributions to the Nearby Stars (NStars) Project: Spectroscopy of Stars Earlier than M0 within 40 pc--The Southern Sample» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 02-06-2006, pàg. 161–170. DOI: 10.1086/504637.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 3 Giuseppina Micela «Catalog for the ESPRESSO blind radial velocity exoplanet survey». Astronomy and Astrophysics, 9-2019. DOI: 10.1051/0004-6361/201834729.
* ↑ David Montes «Chromospheric activity and rotation of FGK stars in the solar vicinity» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 9-2010, pàg. 79–79. DOI: 10.1051/0004-6361/200913725.
* ↑ Caroline Soubiran «Gaia Data Release 2. The catalogue of radial velocity standard stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 8-2018. DOI: 10.1051/0004-6361/201832795.

## Enllaços externs

* «Alpha Mensae». SolStation. [Consulta: 24 juliol 2006].
* Prof. Jim Kaler. «Alpha Mensae». Stars. Arxivat de l'original el 2006-08-24. [Consulta: 24 juliol 2006].
* «Gl 231». ARICNS. Arxivat de l'original el 2006-02-20. [Consulta: 24 juliol 2006].
* «HD 43834». SIMBAD. [Consulta: 24 juliol 2006].
* «HD 43834». Alcyone ephemeris. [Consulta: 24 juliol 2006].