OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Patinatge de velocitat en pista curta als Jocs Olímpics d'hivern de 2010 - 5.000 metres relleus masculins

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 celebrats a la ciutat de Vancouver (Canadà) es disputà una prova de patinatge de velocitat en pista curta sobre una distància de 5.000 metres en categoria masculina i en la modalitat de relleus que formà part del programa oficial dels Jocs.
La prova es disputà el dia 17 de febrer de 2010 a les instal·lacions del Pacific Coliseum. Hi participaren un total de 8 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| CanadàCharles Hamelin François Hamelin Olivier Jean François-Louis Tremblay Guillaume Bastille | Corea del SudKwak Yoon-Gy Lee Ho-Suk Lee Jung-Su Sung Si-Bak Kim Seoung-Il | Estats UnitsJohn Celski Travis Jayner Jordan Malone Apolo Anton Ohno Simon Cho |

## Resultats
### Semifinal

| Pos. | Mànega | Nom | CON | Temps | Notes |
| 1 | 1 | Corea del Sud | Kim Seoung-Il Kwak Yoon-Gy Lee Ho-Suk Sung Si-Bak | 6:43.845 | QA |
| 2 | 1 | Estats Units | J.R. Celski Simon Cho Travis Jayner Apolo Ohno | 6:46.369 | QA |
| 3 | 1 | França | Maxime Chataignier Thibaut Fauconnet Benjamin Mace Jean Charles Mattei | 6:51.071 | q |
| 4 | 1 | Itàlia | Nicolas Bean Yuri Confortola Claudio Rinaldi Nicola Rodigari | - | DSQ |
| 1 | 2 | R.P. de la Xina | Han Jialiang Liu Xianwei Ma Yunfeng Song Weilong | 6:43.601 | QA |
| 2 | 2 | Canadà | Guillaume Bastille Charles Hamelin Olivier Jean Francois-Louis Tremblay | 6:43.610 | QA |
| 3 | 2 | Alemanya | Paul Herrmann Tyson Heung Sebastian Praus Robert Seifert | 6:47.289 | QB |
| 4 | 2 | Regne Unit | Anthony Douglas Jon Eley Tom Iveson Jack Whelbourne | 6:50.618 | QB |

### Finals
#### Final B

| Pos. | CON | Nom | Temps | Notes |
| 6 | Regne Unit | Anthony Douglas Jon Eley Jack Whelbourne Paul Worth | 6:50.045 | |
| 7 | Alemanya | Paul Herrmann Tyson Heung Sebastian Praus Robert Seifert | 6:50.119 | |

#### Final A

| Pos. | CON | Nom | Temps |
| 1 | Canadà | Charles Hamelin François Hamelin Olivier Jean Francois-Louis Tremblay | 6:44.224 |
| 2 | Corea del Sud | Kwak Yoon-Gy Lee Ho-Suk Lee Jung-Su Sung Si-Bak | 6:44.446 |
| 3 | Estats Units | J.R. Celski Travis Jayner Jordan Malone Apolo Ohno | 6:44.498 |
| 4 | R.P. de la Xina | Han Jialiang Liu Xianwei Ma Yunfeng Song Weilong | 6:44.630 |
| 5 | França | Maxime Chataignier Thibaut Fauconnet Jerermy Masson Jean Charles Mattei | 6:51.566 |

## Enllaços externs

* (anglès) www.vancouver2010.com - Short Track 2010: relleus 5000 m. masculins (semifinals)
* (anglès) www.vancouver2010.com - Short Track 2010: relleus 5000 m. masculins (finals)
# Estadi François-Coty

L'Estadi Michel Moretti o Stade Michel Moretti és un estadi de futbol situat a Ajaccio (Còrsega).
És propietat de l'AC Ajaccio. Va ser inaugurat el 1969 amb el nom Parc des Sports de l'ACA. L'estadi té una capacitat d'11.000 espectadors, i rebé el nom d'un antic batlle de la vila.

## Referències

* ↑ «Stade François Coty». Soccerway. [Consulta: 27 juny 2011].
* ↑ Història Arxivat 2015-08-19 a Wayback Machine. ac-ajaccio.com

## Enllaços externs

* http://www.ac-ajaccio.com
* http://www.alours.com
# José Beltrão

José Beltrão (Lisboa, 27 de novembre de 1905 - 1948) va ser un genet portuguès que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on va disputar dues proves del programa d'hípica amb el cavall Biscuit. Va guanyar la medalla de bronze en la prova de salts d'obstacles per equips i fou sisè en la de prova de salts individual.

## Referències

* ↑ «José Beltrão Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 9 maig 2019].
# János Mogyorósi-Klencs

János Mogyorósi-Klencs (Debrecen, 31 de març de 1922 - Budapest, 22 de juliol de 1997) va ser un gimnasta artístic hongarès que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on disputà vuit proves del programa de gimnàstica. Guanyà la medalla de plata en l'Exercici de terra i la de bronze en el salt sobre cavall i el concurs complet per equips, mentre en les proves individuals finalitzà més enllà de la vint-i-cinquena posició. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, tornà a disputar vuit proves del programa de gimnàstica. Destaca la sisena posició en la prova del concurs complet per equips.

## Referències

* 1 2 «János Mogyorósi-Klencs Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 13 juliol 2019].
# Bjørn Hasløv

Bjørn Hasløv (Copenhaguen, 18 de maig de 1941) és un remer danès que va competir durant la dècada de 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on guanyà la medalla d'or en la prova del quatre sense timoner del programa de rem. Formà equip amb John Hansen, Erik Petersen i Kurt Helmudt.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat d'Europa de rem de 1964.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Bjørn Borgen Hasløv». [Consulta: 29 abril 2023].
* ↑ «Rudern - Europameisterschaften (Herren - Vierer o.Stm.)». [Consulta: 10 agost 2022].
# Verat austral

El verat austral (Scomber australasicus) és una espècie de peix teleosti de la família dels escòmbrids i de l'ordre dels perciformes. Es troba al Mar Roig i al Golf Pèrsic; des del Japó fins a Austràlia i Nova Zelanda; i a Hawaii i Mèxic.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir els 44 cm de longitud total.
* Dors marbrejat amb nombroses línies transversals, negres i sinuoses, que no sobrepassen la línia lateral.
* Aleta caudal amb escotadura.
* Dues aletes dorsals.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Per-Olof Arvidsson

Per-Olof Arvidsson (Augerum, Karlskrona, Blekinge, 1 de desembre de 1864 – Estocolm, 30 d'agost de 1947) va ser un tirador suec que va competir a començaments del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va disputar tres proves del programa de tir. Va guanyar una medalla de plata en la prova de rifle lliure 300 metres, 3 posicions per equips, mentre en la de rifle militar per equips fou cinquè i dotzè en la de Rifle lliure, 300 metres tres posicions individual.
Quatre anys més tard, als Jocs Olímpics d'Estocolm va disputar cinc proves del programa de tir i guanyà la medalla d'or en la de tir al cérvol mòbil, tret simple, per equips. En la de tir al cérvol a doble tret fou cinquè i en les altres proves quedà en posicions molt endarrerides.

## Referències

* 1 2 «Per-Olof Arvidsson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 20 d’octubre 2013. [Consulta: 12 abril 2016].
* ↑ Per-Olof Arvidsson. Comitè Olímpic Suec
# Albizzi

Albizzi o Albizi era una important família florentina. El fundador va ser Raimondino, d'origen alemany, arribat a Itàlia a finals del segle xii i establert a Arezzo, d'on els seus descendents posteriorment van passar a Florència. Els Albizzi, rics mercaders de llana, i caps d'una facció dels güelfs van ostentar molt de poder i els màxims càrrecs ciutadans sobretot durant el segle xiv. Com a membres de la facció Güelfa es van oposar a Corso Donati i a la tirania del Duc d'Atenes i van mantenir llargues escaramusses amb la família Ricci.
Van ser apartats del poder amb la revolta dels Ciompi, el 1378, i van retornar a la vida política de Florència amb Maso de Albizzi, gonfaloniere de justícia, succeït pel seu fill Rinaldo el 1417.

## Principals membres de la família

* Pere II d'Albizzi, capità dels güelfs, va ser ajusticiat per sospita de conspiració contra els Ciompi.
* Maso d'Albizzi, (1343-1417), nebot de l'anterior, va recuperar la fortuna de la casa prenent part de la conquesta de Pisa, d'on va tornar victoriós.
* Rinaldo d'Albizzi (1370-1442), fill de Maso, polític florentí responsable de l'exili de Cosme el Vell.
* Luca d'Albizzi (1382-1458), germà de Rinaldo, va ser en canvi partidari dels Mèdici, convertint-se en un dels seus homes de confiança després del retorn de Cosme a Florència, obtenint encàrrecs d'importància com a ambaixador davant Milà, Roma, i Venècia. Va sergonfalonierede justícia (1442) i el més representatiu membre del Consell dels deu.
També van pertànyer a la família nombrosos poetes del Trecento prop de Petrarca, com Matteo d'Albizzi i Franceschino d'Albizzi.

## Referències

* ↑ 93 priors, 15 gonfalonieri de justícia
# Surf de neu als Jocs Olímpics d'hivern de 2010

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 celebrats a la ciutat de Vancouver (Canadà) es disputaren sis proves de surf de neu, tres en categoria masculina i tres més en categoria femenina.
Les proves es realitzaren entre els dies 15 i 27 de febrer de 2010 a les instal·lacions de Cypress Mountain.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 188 corredeors, entre ells 104 homes i 81 dones, de 27 comitès nacionals diferents.
| Andorra (1) Alemanya (8) Austràlia (8) Àustria (14) Brasil (1) Bulgària (2) Canadà (18) | Corea del Sud (1) Dinamarca (1) Eslovènia (7) Espanya (4) Estats Units (18) Finlàndia (5) França (17) | Itàlia (11)  Japó (12) Països Baixos (2) Noruega (10) Nova Zelanda (5) Polònia (4) Regne Unit (4) | Txèquia (5) Rússia (6) Suècia (1)  Suïssa (16) Ucraïna (2) R.P. de la Xina (5) |

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Eslàlom paral·lel Detalls | Jasey-Jay Anderson | Benjamin Karl | Mathieu Bozzetto |
| Migtub Detalls | Shaun White | Peetu Piiroinen | Scott Lago |
| Camp a través Detalls | Seth Wescott | Mike Robertson | Tony Ramoin |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Eslàlom paral·lel Detalls | Nicolien Sauerbreij | Ekaterina Ilyukhina | Marion Kreiner |
| Migtub Detalls | Torah Bright | Hannah Teter | Kelly Clark |
| Camp a través Detalls | Maëlle Ricker | Déborah Anthonioz | Olivia Nobs |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Estats Units | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 2 | Canadà | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 3 | Austràlia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | Països Baixos | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | França | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 6 | Àustria | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 7 | Finlàndia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 | Rússia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 | Suïssa | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 6 | 6 | 6 | 18 |

## Enllaços externs

* (anglès) www.vancouver2010.com - Surf de neu 2010
# Judit Temes

Judit Temes (Sopron, 10 d'octubre de 1930 - Budapest, 11 d'agost de 2013) fou una nedadora hongaresa, especialista en estil lliure, que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu. El 1948, als Jocs de Londres, va disputar dues proves del programa de natació. Fou cinquena en els 4x100 metres lliures, mentre en els 100 metres lliures quedà eliminada en semifinals. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki tornà a disputar dues proves del programa de natació. Va guanyar la medalla d'or en els 4x100 metres lliures, formant equip amb Ilona Novák, Éva Novák i Katalin Szőke, i la de bronze en els 100 metres lliures, rere Katalin Szőke i Hannie Termeulen. La tercera i darrera participació en uns Jocs fou el 1956, a Melbourne, on destaca una setena posició en la prova dels 4x100 metres lliures.
En el seu palmarès també destaquen una medalles d'or i una de plata al Campionat d'Europa de natació de 1954. dotze campionats universitaris i vint-i-nou campionats nacionals. També aconseguí diversos rècords del món.

## Referències

* 1 2 Judit Temes a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «European Swimming Championships (Women)». [Consulta: 28 agost 2020].
* ↑ Pyramid, A. W. E. «Magyar Olimpiai Bizottság» (en hongarès). [Consulta: 25 juliol 2020].
* ↑ «World Record Progression. 4x100 m Freestyle Long Course. Women». Arxivat de l'original el 2020-02-03. [Consulta: 25 juliol 2020].
* ↑ «World Record Progression. 4x100 m Medley Long Course. Women». Arxivat de l'original el 2020-02-03. [Consulta: 25 juliol 2020].
# János Németh

János Németh (Budapest, 12 de juny de 1906 - Madrid, 5 de març de 1988) va ser un waterpolista i entrenador hongarès que va competir durant les dècades de 1920, 1930 i 1940.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla d'or en la competició de waterpolo, una medalla que revalidà als Jocs de Berlín de 1936. En el seu palmarès també destaquen tres campionats d'Europa (1931, 1934 i 1938) i onze lligues hongareses de waterpolo, entre 1930 i 1939 i el 1944.
Durant la seva carrera internacional, entre 1929 i 1939, Hongria va perdre només un dels 105 partits que disputà Nemeth. Posteriorment va entrenar a l'equip nacional entre 1942 i 1943 i durant els Jocs de Londres de 1948. Després de la Revolució hongaresa de 1956 va emigrar a Espanya, on va tornar a exercir d'entrenador. El 1969 fou incorporat a l'International Swimming Hall of Fame.

## Referències

* 1 2 3 «János Németh Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 25 novembre 2018].
* ↑ Wasserball - Europameisterschaften (Herren) a sport-komplett.de
* ↑ Bródy György a mek.oszk.hu
* ↑ Janos "Jim" Nemeth (HUN) a ishof.org
# Bohumil Janoušek

Bohumil Janoušek (Praga, 7 de setembre de 1937) és un remer txec, ja retirat, que va competir sota bandera de Txecoslovàquia durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on guanyà la medalla de bronze en la prova del vuit amb timoner del programa de rem. Quatre anys més tard, als Jocs de Tòquio, revalidà la medalla de bronze en mateixa prova. En el seu palmarès també destaquen dues medalles al Campionat d'Europa de rem, de plata el 1959 i de bronze el 1963.
Una vegada retirat passà a treballar d'entrenador de rem. El 1969, tot i que aleshores no parlava anglès, va ser nomenat entrenador nacional britànic de rem. En els següents set anys va introduir mètodes d'entrenament al rem britànic que ja estaven molt estesos a altres llocs d'Europa. En finalitzar els Jocs de 1976 renuncià al càrrec, però es quedà a viure al Regne Unit per establir un negoci de construcció d'embarcacions.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Bohumil Janoušek». [Consulta: 14 agost 2022].
* ↑ «Rudern - Europameisterschaften (Herren - Achter)». [Consulta: 14 agost 2022].
* ↑ «Rowing: Shock and oar» (en anglès), 25-08-2007. [Consulta: 14 agost 2022].

## Bibliografia

* Dodd, Christopher. Pieces of Eight: Bob Janousek and His Olympians. Henley: River & Rowing Museum, 2012. ISBN 978-0953557196.
# Massacre de Hama

La massacre de Hama (en àrab: مجزرة حماة) va tenir lloc entre el 2 i el 28 de febrer de 1982 quan l'exèrcit sirià, sota les ordres del president de Síria Hafez al-Àssad va dur a terme una política de terra cremada contra la ciutat de Hama, per tal de sufocar una revolta de la comunitat sunnita contra el règim d'al-Àssad. La massacre va ser conduïda personalment pel germà menor del president, Rifaat al-Àssad, el qual, amb eficàcia, va posar fi a la rebel·lió iniciada el 1976 per grups islàmics, entre ells els Germans Musulmans.
Els primers informes diplomàtics dels països occidentals van afirmar que havien estat assassinades unes 1.000 persones. Estimacions posteriors eleven el nombre de ciutadans sirians assassinats a uns 10.000, encara que la majoria parlen de 20.000 (segons Robert Fisk) a 40.000 (segons el Comitè de Drets Humans de Síria). Al voltant de 1.000 soldats sirians van morir durant l'operació i gran part de l'antiga ciutat va ser destruïda. Al costat a esdeveniments com la massacre de Setembre Negre a Jordània, l'atac ha estat descrit com un «dels actes individuals més mortífers comès per algun govern àrab contra el seu propi poble en el modern Orient Mitjà ». La majoria de les víctimes van ser civils.

## Referències

* 1 2 Fisk, 2010
* ↑ Syria: Bloody Challenge to Assad - TIME Arxivat 2013-08-25 a Wayback Machine. 8 de març de 1982. Consultat el 2 de juliol de 2011.
* ↑ Syrian troops are said to battle rebels encircled in central city - NYTimes.com 12 de febrer de 1982. Consultat el 2 de juliol de 2011.
* ↑ New York Times, 11 març de 2011
* ↑ Comitè de Drets Humans de Síria, informe de 2005.
* ↑ MEMRI, 2002.
* ↑ Global Security - Hamah (Hama), Syria, 1982
* ↑ Wright, 2008: 243-244.
* ↑ Fisk, 1990.

## Bibliografia

* Fisk, Robert. 1990. Pity the Nation. Londres: Touchstone, ISBN 0-671-74770-3.
* Fisk, Robert. 16 setembre 2010. Robert Fisk: Freedom, democracy and human rights in Syria. (Ribal al-Assad gives our writer a rare insight into the dynasty that has shaped modern Syria)]. The Independent (Regne Unit).
* MEMRI (16 de gener de 2002). "Bashar Assad Teaches Visiting Members of US Congress How to Fight Terrorism". Middle East Media Research Institute.
* Comitè de Drets Humans de Síria, informe de 2005. La matança de Hama: l'aplicació de la llei requereix responsabilitat Arxivat 2013-05-28 a Wayback Machine.. (àrab)
* Wright, Robin. 2008. Dreams and Shadows: The Future of the Middle East. Penguin.
# Philip Richardson

Sir Philip Wigham Richardson, 1r Baronet (Newcastle upon Tyne, Tyne and Wear, 26 de gener 1865 – Weybridge, Surrey, 23 de novembre de 1953) va ser un tirador anglès que va competir a cavall del segle xix i del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà una medalla de plata en la prova de rifle militar per equips.
Quatre anys més tard, als Jocs d'Estocolm, disputà dues proves del programa de tir, però no obtingué bons resultats.
Richardson fou escollit Membre del Parliament per Chertsey en les eleccions de març de 1922, i ocupà el seient fins que deixà la Cambra dels Comuns després de les eleccions general de 1931. El 1929 va ser anomenat baronet de Weybridge, al comtat de Surrey. Va morir el novembre de 1953, amb 88 anys.

## Referències

* 1 2 «Philip Richardson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de gener 2009. [Consulta: 16 abril 2016].
* ↑ Craig, F. W. S.. British parliamentary election results 1918–1949. 3rd. Chichester: Parliamentary Research Services, 1983, p. 473. ISBN 0-900178-06-X.
# Carly Simon

Carly Elisabeth Simon (n. 25 de juny de 1945) és una cantant estatunidenca. Va ser una de les artistes, anomenades confessionals pel seu estil musical i les seves lletres biogràfiques, més populars dels anys 70 i 80.

## Biografia
### Inicis

Va néixer el 25 de juny de 1945 en una llar acomodada de la ciutat de Nova York. El seu pare, Richard Simon, va ser cofundador de l'editorial Simon & Schuster.
A inicis dels anys 60 ella i la seva germana, Lucy, van formar un duo anomenat The Simon Sisters que inicialment es va presentar en els bars de Greenwich Village, a Nova York. Van gravar dos LP, un de folk bastant suau i un altre amb cançons per a nens. Solament van tenir un senzill que va estar fugaçment en les llistes a l'abril de 1964: Winkin' Blinkin' and Nod.

### Carrera

Les germanes es van separar a la fi dels 60 i Carly Simon va decidir començar una carrera com asolista folk. Es va posar en contacte amb Albert Grossman, qui para llavors era el representant de Bob Dylan; desafortunadament, l'intent no va prosperar.
Diferents productors i executius coneixien els seus dots vocals però no sabien què fer amb ella, com encaixar-la en el negoci i, d'una forma natural, va decidir dedicar-se a la composició al costat del crític de cinema Jacob Brackman.
De la mà del segell Elektra les coses van començar a funcionar millor i, en 1971, dues de les seves cançons, «That's The Way I've Always Heard It Should Be» i «Anticipation», es van convertir en èxits dins dels Estats Units. La primera venia en el seu primer disc, anomenat Carly Simon, mentre que la segona li va donar títol al seu segon LP. Va fer la seva aparició en la pel·lícula del mateix any Taking Off (doblada al català amb el títol Vull volar).
Amb les coses en un terreny més positiu, Carly Simon es va ajudar amb el talent del productor Richard Perry per produir el seu tercer LP, on va incloure la seva cançó més famosa: «You’re So Vain», de la qual es diu que parla de Warren Beatty i/o Mick Jagger. Encara avui, en totes les entrevistes que se li fan a Carly Simon li pregunten sobre a qui la va dedicar i la resposta sempre és evasiva.
La cançó va vendre més d'un milió de còpies en 1972 i a inicis dels anys 90 es va tornar a llançar en Gran Bretanya després que sortís en un anunci publicitari en televisió.
No Secrets, el seu tercer llarga durada, és de lluny el seu treball més reconegut i on s'inclou molt del millor material de la seva carrera, com ara «The Right Thing To Do», que va arribar al top 40. La qualitat del disc li va valer el Grammy a la millor artista nova de l'any.
# Judith Joy Davies

Judith Joy Davies (anglès: Judy-Joy Davies) (Melbourne, 5 de juny de 1928 - Melbourne, 27 de març de 2016), també coneguda com a Judy-Joy Davies, fou una nedadora australiana que va competir durant les dècades de 1940 i 1950. Posteriorment fou una destacada periodista esportiva.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de bronze en la prova dels 100 metres esquena del programa de natació. Quatre anys més tard, als Jocs de Melbourne, quedà eliminada en semifinals dels 400 metres lliures. En el seu palmarès també destaquen tres medalles d'or als Jocs de la Commonwealth de 1950. A nivell nacional va guanyar 17 campionats australians en natació.
Un cop retirada de la competició fou la primera dona en exercir de periodista esportiva als diaris de Melbourne The Argus i The Sun-News Pictorial, cobrint, entre d'altres, els Jocs de la Commonwealth de 1954 i els Jocs Olímpics d'Estiu de 1956.
El 2011 fou inclosa al Sport Australia Hall of Fame.

## Referències

* ↑ «Swimming Australia mourns the passing of Judy Joy Davies». Arxivat de l'original el 2016-04-02. [Consulta: 20 desembre 2019].
* 1 2 «Judy-Joy Davies Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 28 de gener 2012. [Consulta: 17 desembre 2019].
* ↑ Andrew 2000, p. 125
* ↑ «Judy Davis». Sport Australia Hall of Fame. Arxivat de l'original el 16 d’abril 2016. [Consulta: 14 setembre 2013].

## Bibliografia

* Stell, Marion K.. Half the Race, A history of Australian women in sport. North Ryde, Australia: Harper Collins, 1991. ISBN 0-207-16971-3.
* Andrews, Malcolm. Australia at the Olympic Games. Sydney, New South Wales: ABC Books, 2000, p. 125. ISBN 0-7333-0884-8.
# Jérôme De Mayer

Jérôme De Mayer (18 de juliol de 1875 - 18 d'agost de 1958) va ser un tirador amb arc belga que va competir al primer quart del segle xx.
Va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1920 a Anvers, on va disputar tres proves del programa de tir. Guanyà la medalla d'or en les proves de tir a l'ocell mòbil, 50 m. per equips i ocell mòbil, 33 m. per equips, i la de plata en la de tir a l'ocell mòbil, 28 m. per equips.

## Referències

* ↑ «Jérôme De Mayer Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 29 d’octubre 2012. [Consulta: 26 juny 2017].
# Charlotte Koefoed

Charlotte Koefoed (Bagsværd, 17 de setembre de 1957), també coneguda com a Lotte Koefoed o amb el nom de casada Lotte Pedersen, és una remadora danesa, ja retirada, que va competir durant la dècada de 1980. Es casà amb el també remer Bjarne Pedersen.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on va guanyar la medalla de bronze en la prova del quàdruple scull amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Hanne Eriksen, Birgitte Hanel, Bodil Steen Rasmussen i Jette Hejli Sørensen.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Lotte Koefoed». [Consulta: 1r juny 2023].
* ↑ «World Rowing - Charlotte KOEFOED» (en anglès). [Consulta: 1r juny 2023].
# Roger de Barbarin

Émile Roger de Thomas de Barbarin (París 2 de juny de 1860 – París, 4 de març de 1925) va ser un tirador francès. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla d'or en la prova de Fossa olímpica.

## Referències

* ↑ «PARIS 1900. SHOOTING». olympic.org. [Consulta: 21 setembre 2015].
* ↑ «Roger de Barbarin Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2012. [Consulta: 21 setembre 2015].