OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Teresa de Brunszvik

La comtessa Teresa de Brunszvik (27 de juliol de 1775, Bratislava - † 23 de setembre de 1861, Budapest) fou una noble hongaresa, pedagoga i musicòloga. El seu pare era el comte Antoni Brunszvik i la seva mare la baronessa Anna Seeberg.
Teresa va fundar la primera escola preescolar a Budapest, Hongria, el 27 de maig del 1828. El nom que rebé fou Angyalkert (en hongarès, "jardí àngel") i aviat es propagà en concepte per tot el Regne d'Hongria, fent-se popular entre la noblesa i la classe mitjana. Tot seguit, el 1837, Friedrich Fröbel va fundar el primer jardí d'infància fora d'Hongria, i l'anomenà Kindergarten, que en alemany vol dir "jardí de nens", i amb aquest terme fou exportat cap a Anglaterra i posteriorment als Estats Units i a la resta del món.
Teresa també fou estudiant de Ludwig van Beethoven, el qual li dedicà la Sonata de Piano N.24 en F major, Opus 78.

## Referències

* 1 2 3 László, V. Molnár. «Brunszvik, Teréz». A: Nemzeti évfordulóink 2011. Balassi Intézet, 2011, p. 25 [Consulta: 6 gener 2018].
* ↑ «Egy nagy magyar honleány, Brunszvik Teréz (1775-1861) portréja». Ujakropolisz. Arxivat de l'original el 6 de gener 2018. [Consulta: 6 gener 2018].
* ↑ «Brunszvik Teréz, az óvodaalapító». Kultúra. A National Geographic Society-rő Magyarorszag, 27-07-2006. [Consulta: 6 gener 2018].
# Teresa d'Urgell

Teresa d'Urgell (? - ?) fou una noble i infanta urgellenca que esdevingué comtessa consort de Cerdanya, Conflent i Berga, com a resultat del seu matrimoni.
Filla del comte d'Urgell; Ermengol V d'Urgell i María Pérez Ansúrez, filla de Pedro Ansúrez, senyor de Valladolid.
Fou també germana del comte Ermengol VI d'Urgell, Major d'Urgell i Estefania Ermengol d'Urgell. El seu últim germà, Pere d'Urgell, deuria morí jove.
Es casà amb Bernat Guillem I de Cerdanya, comte de Cerdanya, Conflent i Berga (1094-1117). D'aquesta unió no tingueren fills. En morir sense successió el comtat de Cerdanya (juntament amb Conflent i Berga) es va integrar al comtat de Barcelona.

## Referències

* ↑ Balaguer, Anna M. Història de la moneda dels comtats catalans. Anna M. Balaguer, 1999, p. 132. ISBN 8472834603.
# Torre de Sòl de Riu

La torre de Sòl de Riu era una torre de guaita que estava situada a la desembocadura del riu de la Sénia, al municipi de Vinaròs (Baix Maestrat). Quan la torre va ser absorbida pel mar, una altra de similar, situada uns 300 metres terra endins va agafar el seu nom. Aquesta està catalogada com a Bé d'Interès Cultural.

## Torre inicial

La torre inicial, de la que es tenen referències ja el 1554, estava construïda sobre les roques de la desembocadura del riu de la Sénia. Controlava la costa davant el perill d'atac dels pirates berberiscos i el pas del riu Sénia cap a l'interior. Era de planta quadrada, de 15 metres d'alçada, de tres plantes. Estava dotada amb dos soldats a peu i dos a cavall. L'any 1763 ja s'informava que la torre presentava danys i estava amenaçada pel mar, pel que calia fer una escullera al seu davant. A principis del segle XX encara es podien veure restes de la torre, que finalment van ser absorbides pel mar. El temporal Gloria va provocar nous despreniments, deixant part dels fonaments a la vista.

## Torre actual

La torre actual possiblement sigui de la mateixa època de l'altra, de la que va agafar el nom quan aquella va desaparèixer. Està situada prop del riu, uns 300 metres terra endins. Pertanyia a la família Anglés, emparentada per via femenina amb els Súñer, actuals propietaris. De 3 plantes, té planta rectangular, de 10 x 7 metres, habilitada com a habitatge. Conserva diverses mènsules dels desapareguts matacans. La porta és d'arc de mig punt. Conserva un escut senyorial de la família Anglés.

## Referències

* ↑ URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=4714.
* ↑ «Els tècnics volen documentar el jaciment de Sòl de Riu de Vinaròs, en perill de sofrir nous despreniments». Vinaròs News, 08-03-2020.
* 1 2 «Torre Sòl del Riu». Vigías del Mediterráneo.
* 1 2 «Torre de Sol del Ríu». Conselleria de Educació, Cultura, Universitats i Ocupació, Generalitat Valenciana.
* ↑ «El temporal Glòria danyà també el jaciment arqueològic de la Torre de Sòl de Riu a Vinaròs». Vinaròs News, 04-03-2020.
* ↑ «Torre de Sol de Riu-Torre de Súñer». Fortificaciones de España.
# Tiúrino

«Tiúrino» té aquests significats:
* Tiúrino (Astracan), localitat de l'óblast d'Astracan, a Rússia
* Tiúrino (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Tossals de Santa Maria

Els Tossals de Santa Maria és una muntanya de 261 metres que es troba al municipi de Castellnou de Seana, a la comarca catalana del Pla d'Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tomasz Stankiewicz

Tomasz Stankiewicz (Varsòvia, 28 de desembre de 1902 - Palmiry, 21 de juny de 1940) va ser un ciclista polonès que va prendre part en els Jocs Olímpics de París de 1924. Es dedicà al ciclisme en pista.
En aquests Jocs va participar en la prova de persecució per equips, fent equip amb Franciszek Szymczyk, Józef Lange i Jan Lazarski, guanyant la medalla de plata, per darrere l'equip italià.
Morí el 1940, executat pels nazis, als afores de Palmiry.

## Palmarès

* 1923
** Campió de Polònia de velocitat
* 1924
** Medalla de plata als Jocs Olímpics de París en persecució per equips

## Referències

* 1 2 «Tomasz Stankiewicz (1902-1940)» (en polonès), 24-06-2020. [Consulta: 18 maig 2024].
* 1 2 «Olympedia – Tomasz Stankiewicz». [Consulta: 18 maig 2024].
* ↑ «Olympedia – Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». [Consulta: 18 maig 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Tomasz Stankiewicz a sitiodeciclismo.net
# Tomášovce (Lučenec)

* No s'ha de confondre amb Tomášovce (Rimavská Sobota).
Tomášovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1293.
# Tomášikovo

Tomášikovo és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1646.
# Tribunal de Tuteles (Índia)

El Tribunal de Tuteles (en anglès, Court of Wards) va ser un òrgan jurídic creat per la Companyia de les Índies Orientals segons un model similar al Tribunal de Tuteles i Lliurees (en anglès, Court of Wards and Liveries) que havia existit a Anglaterra des de 1540 fins a 1660. El seu propòsit era protegir els hereus i les seves finques quan es considerava que l'hereu era menor d'edat i, per tant, incapaç d'actuar independentment. Les finques serien gestionades en nom de l'hereu, que també seria educat i alimentat a través de les oficines del Tribunal per tal d'assegurar-se que adquirís les habilitats necessàries per gestionar la seva herència de forma independent. En circumstàncies normals, el control de les finques tornaria a l'hereu quan arribés a la majoria d'edat.
Els governants de l'Índia disposaven d'algunes disposicions informals per a la protecció física dels seus joves hereus abans del control europeu de grans parts del subcontinent, com exemplifica Humayun que va deixar el seu fill petit a la cura del seu germà Askari, tot i que els dos havien tingut una relació amarga. Philip Francis, membre del Consell de Bengala, va reconèixer la utilitat de crear una Court of Wards al país ja el 1773, però no va ser fins a l'agost de 1797 que Governador general, Sir John Shore, establí la institució de manera definitiva.
El tribunal tenia facultats de supervisió sobre les finances i la criança dels hereus de les finques, en cas que un propietari de finques morís o fos incapacitat. Els seus poders s'estenien fins a permetre al tribunal escollir diferents hereus, dissoldre successions i prendre el control directe de les finques, fins i tot prendre el control sobre les terres i els ingressos que es cregués necessari per protegir els interessos dels britànics. Posteriorment es van establir institucions similars en altres àrees controlades per la Companyia de les Índies Orientals (Assam, la Presidència de Bombai, les Províncies Centrals, la Província de la Frontera Nord-Oest, Orissa, el Panjab, el Sindh i les Províncies Unides d'Agra i Oudh) i van ser emulades per governants com ara el raja del samasthan de Gadwal. Menys similar era el cos creat per servir a l'estat príncep autogovernat del Nizam de Hyderabad.
El Tribunal de Tuteles va continuar a l'era del Raj britànic. Els estats de vegades van acollir amb satisfacció la intervenció del tribunal perquè l'administració de les autoritats britàniques, que invertien els fons amb prudència, tenia la tendència a augmentar la seva posició econòmica. Sovint es gestionaven malament abans de la participació del tribunal perquè els sistemes complexos, influïts tant pel nepotisme com pel suborn, afectaven dramàticament els ingressos de les famílies governants. El sistema burocràtic introduït pel Tribunal, els funcionaris del qual no tenien cap vincle amb la zona, resolia el problema. Per altra banda el fet que tots els esforços se centressin en la recerca de la millor gestió en benefici dels propietaris feia que, sovint, no es consideressin les conseqüències per als inquilins.

## Referències

* 1 2 Cohen, 2007
* ↑ Yang, 1989, p. 83-86
# Torralba (Conca)

Torralba és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1842 | 1897 | 1940 | 1950 | 1981 | 1991 | 2001 |
| 184 | 232 | 85 | 389 | 103 | 95 | 81 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].

## Enllaços externs

* Centre de Desvolupament Rural "CEDER" de l'Alcarria Conquense
* Web no oficial dedicada a Torralba Arxivat 2010-05-28 a Wayback Machine.
* La Ruta de la Llana Arxivat 2008-03-31 a Wayback Machine.
# Torralba de Calatrava

Torralba de Calatrava és un municipi de la província de Ciudad Real a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Limita amb Carrión de Calatrava, Almagro, Daimiel i Malagón.
# Tossal Gravat

El Tossal Gravat és una muntanya de 441 metres que es troba al municipi d'Algerri, a la comarca catalana de la Noguera.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 252105001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Erich Srbek

Erich Srbek (4 de juny de 1908 - 24 de febrer de 1973) fou un futbolista txecoslovac. Va formar part de l'equip txecoslovac a la Copa del Món de 1934.
# Múnia verd

El múnia verd (Amandava formosa) és un petit moixó de la família dels estríldids (Estrildidae) endèmic del subcontinent indi.

## Morfologia

* Fa aproximadament 10 cm de llarg.
* Color verd oliva per sobre i groc per sota. Flancs blancs amb barres fosques i bec vermellós.
* Cua arrodonida de color negre. Barbeta de color groc pàl·lid i la part inferior del pit, l'abdomen i les cobertores caudals inferiors d'un groc més viu.
* Bec vermellós i potes marró o color carn.
* La femella és lleugerament més pàl·lida que el mascle.

## Hàbitat i distribució

Habita zones de matoll i herba alta localment a planures i turons de l'Índia Central.

## Referències

* ↑ «Múnia verd». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
* ↑ EC Stuart Baker (1926) Fauna of British India. Birds Volume 3 (2 ed.). Taylor and Francis, London. pp. 94–95.
# WWC1

La proteïna KIBRA també coneguda com a proteïna expressada en ronyó i cervell (KIBRA) o proteïna 1 que conté domini WW (WWC1) és una proteïna que en humans està codificada pel gen WWC1.

## Recerca sobre la memòria humana

Un polimorfisme d'un sol nucleòtid (rs17070145) en el gen s'ha associat amb el rendiment de la memòria humana i la capacitat cognitiva en diversos estudis des del 2006. Tot i que no es va trobar cap suport significatiu per a l'associació de KIBRA amb la memòria en un estudi de 2008 amb 584 subjectes, l'estudi original de 2006 es va replicar en una mostra més petita d'una població gran el 2008 Dos estudis posteriors l'any 2009 van indicar que KIBRA s'associa específicament amb l'oblit de material no semàntic així com amb la flexibilitat cognitiva entre fumadors i no fumadors. S'ha demostrat que els SNP KIBRA augmenten el volum de l'hipocamp i afecten la capacitat espacial i l'assoliment científic.
També han començat estudis per investigar el paper de KIBRA en la malaltia d'Alzheimer.

## Interaccions

KIBRA té almenys 10 socis d'interacció, incloent sinaptopodina, PKCζ i dendrina, la majoria dels quals modifiquen la plasticitat sinàptica. Per exemple, la dendrina és una proteïna postsinàptica amb l'expressió regulada per la privació del son. S'ha demostrat que KIBRA interactua amb la proteïna quinasa Mζ.

## Referències

* ↑ DNA Research, 5, 6, 12-1998, pàg. 355–364. DOI: 10.1093/dnares/5.6.355. PMID: 10048485 [Consulta: free].
* ↑ Biochemical and Biophysical Research Communications, 300, 4, 1-2003, pàg. 862–867. DOI: 10.1016/S0006-291X(02)02945-5. PMID: 12559952.
* ↑ «Entrez Gene: WWC1 WW and C2 domain containing 1» (en anglès).
* ↑ «dbSNP: rs17070145» (en anglès).
* ↑ American Journal of Medical Genetics. Part B, Neuropsychiatric Genetics, 147B, 5, 7-2008, pàg. 667–668. DOI: 10.1002/ajmg.b.30658. PMID: 18205171.
* ↑ Neurobiology of Aging, 29, 7, 7-2008, pàg. 1123–1125. DOI: 10.1016/j.neurobiolaging.2007.02.001. PMID: 17353070.
* ↑ Neuroscience Letters, 458, 3, 7-2009, pàg. 140–143. DOI: 10.1016/j.neulet.2009.04.050. PMID: 19397951.
* ↑ Hippocampus, 23, 10, 10-2013, pàg. 919–930. DOI: 10.1002/hipo.22148. PMID: 23733450.
* ↑ Genes, 14, 1, 1-2023, pàg. 204. DOI: 10.3390/genes14010204. PMC: 9859436. PMID: 36672945 [Consulta: free].
* ↑ Neurobiology of Aging, 31, 6, 6-2010, pàg. 901–909. DOI: 10.1016/j.neurobiolaging.2008.07.014. PMC: 2913703. PMID: 18789830.
* ↑ Frontiers in Aging Neuroscience, 2, 2010, pàg. 4. DOI: 10.3389/neuro.24.004.2010. PMC: 2874402. PMID: 20552044 [Consulta: free].
* ↑ Biochemical and Biophysical Research Communications, 317, 3, 5-2004, pàg. 703–707. DOI: 10.1016/j.bbrc.2004.03.107. PMID: 15081397.
# Vnúkove

Vnúkove (en (ucraïnès): Внукове) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 439 habitants. Pertany al districte de Txornomórske. Fins al 1945 la vila es deia Iaixpek.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ В исторических документах встречается вариант Яшпет
# Els professors de Saint-Denis

Els professors de Saint-Denis (originalment en francès, La Vie scolaire) és una pel·lícula de comèdia dramàtica per a adolescents, premiada per la crítica francesa del 2019, escrita i dirigida per Grand Corps Malade i Mehdi Idir. La pel·lícula és protagonitzada per Liam Pierron, Zita Hanrot i Moussa Monsaly en els papers principals. La pel·lícula es va estrenar a França el 28 d'agost de 2019 i va rebre crítiques positives de la crítica i es va convertir en un èxit de taquilla. La pel·lícula es va emetre a través de Netflix el 10 d'abril de 2020. També va rebre diversos premis i nominacions a festivals internacionals de cinema. S'ha doblat al català.

## Sinopsi

La nova vicedirectora d'un institut al suburbi de París, Saint-Denis, Samia (Zita Hanrot), rep advertències dels seus companys professors segons els quals els estudiants estan desmotivats i no respecten la disciplina. Ella veu les coses d'una manera completament diferent en comparació amb els altres. No obstant això, quan coneix els estudiants, especialment en Yanis (Liam Pierron), que és bastant astut i intel·ligent però desil·lusionat per un món que sembla que li ha girat l'esquena a ell i a la seva família, fa tot el possible per ajudar-lo a motivar-se més per millorar les seves notes i buscar un futur al cinema.

## Repartiment

* Liam Pierron com a Yanis Bensaadi
* Zita Hanrot com a Samia Zibra
* Moussa Mansaly com a Moussa
* Alban Ivanov com a Dylan
* Soufiane Guerrab com a Messaoud
* Antoine Reinartz com a Thierry Bouchard
* Hocine Mokando com a Farid Hammoudi

## Referències

* ↑ «La Vie scolaire - Film (2019) - SensCritique» (en francès). www.senscritique.com. [Consulta: 18 maig 2020].
* ↑ «La Vie scolaire». [Consulta: 18 maig 2020].
* ↑ «School Life review - a powerfully authentic story of at-risk youth» (en anglès britànic). Ready Steady Cut, 10-04-2020. [Consulta: 18 maig 2020].
* ↑ Travers, Peter. «'School Life' Review: Welcome to a Parisian 'Dangerous Minds'» (en anglès americà). Rolling Stone, 09-04-2020. [Consulta: 18 maig 2020].
* ↑ «Stream It Or Skip It: ‘School Life’ on Netflix, a French Drama in Which Overworked Teachers Wrangly Rowdy Students» (en anglès americà). Decider, 14-04-2020. [Consulta: 18 maig 2020].
* ↑ «School Life | Netflix Official Site» (en anglès). www.netflix.com. [Consulta: 18 maig 2020].
* ↑ «Els professors de Saint-Denis». Desdelsofà.cat. [Consulta: 9 octubre 2022].
* ↑ «'School Life' review: gritty French drama with a heartfelt twist» (en anglès britànic). NME, 13-04-2020. [Consulta: 18 maig 2020].
# En brazos de la mujer madura

En brazos de la mujer madura és una pel·lícula espanyola dirigida el 1997 per Manuel Lombardero, adaptació cinematogràfica de la novel·la de Stephen Vizinczey In Praise of Older Women, protagonitzat per Juan Diego Botto, Faye Dunaway, Joanna Pacula, Carme Elias i Rosana Pastor.

## Argument

En la guerra civil espanyola, Andrés, un jove de 15 anys, busca a la seva mare, que està a l'altre costat de les línies enemigues. Però a mig camí, un grup de milicians li talla el pas i el pren sota la seva tutela. En el campament hi ha una comtessa que els milicians han fet presonera. Amb ells s'iniciarà en el sexe. Després tindrà relacions amb altres dones de les que n'aprendrà la maduresa, la tolerància, i la confiança necessàries per a dominar la seva vida.

## Repartiment

* Juan Diego Botto... Andrés
* Miguel Ángel García ... Andrés 15 anys
* Faye Dunaway... Comtessa
* Carme Elias... Irene
* Joanna Pacula ... Marta
* Rosana Pastor... Pilar
* Imanol Arias... Dávalos
* Florence Pernel... Bobi
* Ingrid Rubio... Julia
* Ángel de Andrés López... Víctor
* Ramón Barea... Peciña
* Lorena García Lorena García ... Mis Mozar
* Nancho Novo... Honorio
* Ralph Riach ... Conde
* Joan Crosas... Carlos

## Nominacions
### XII Premis Goya

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor fotografia | José Luis Alcaine | Nominat |
| Millor direcció artística | Josep Rosell i Palau | Nominat |

## Referències

* ↑ En brazos de la mujer madura al web de Fotogramas
* ↑ En brazos de la mujer madura a decine21.com
* ↑ En brazos de la mujer madura al web dels Premis Goya
# Enric Margall i Tauler

Enric Margall (Malgrat de Mar, 28 d'agost del 1944 – 1986) va ser un destacat jugador de bàsquet català de les dècades dels 1960 i 1970.

## Història

Enric Margall i Tauler va néixer el 1944 a Malgrat de Mar i va morir el 1986 a causa d'una aturada cardíaca, a l'edat de 42 anys. Membre d'una nissaga de jugadors de bàsquet, juntament amb els seus germans Narcís Margall i Josep Maria Margall, amb els quals arribà a coincidir al Joventut la temporada 1972-73.
Amidava 1,94 metres d'altura i va destacar jugant en la posició d'aler-pivot. Era esquerrà, i especialista a més a defensar als millors pivots del conjunt rival. A tot això li afegia unes bones aportacions ofensives. Ja als setze anys era titular a la UE Malgrat, però, pràcticament tota la seva carrera esportiva la va desenvolupar al Club Joventut de Badalona, en el qual va jugar onze temporades entre 1963 i 1974.
Va jugar 136 partits internacionals amb la selecció absoluta d'Espanya, on debutà el 1964 amb tot just 20 anys. Va guanyar la medalla d'argent al Campionat d'Europa de Barcelona de 1973 i participà en els Jocs del Mediterrani de Tunis 1967, dos Jocs Olímpics (Mèxic 1968 i Múnic 1972) i en cinc Campionats d'Europa consecutius (entre 1965 i 1973).
El 1974, amb 30 anys, es va veure obligat a abandonar la pràctica activa del bàsquet per prescripció mèdica, al ser-li diagnosticada una malaltia coronària. Dotze anys després, el 1986, va morir a causa d'una aturada cardíaca.

## Trajectòria esportiva

* UE Malgrat: 1960-1963
* Club Joventut de Badalona: 1963-1974

## Títols

* 1 Lliga espanyola: (1967)
* 1 Copa d'Espanya: (1969)
* 1 medalla de plata a l'Europeu de Barcelona de 1973
# Tour de Flandes 1950

El Tour de Flandes 1950 és la 34a edició del Tour de Flandes. La cursa es disputà el 2 d'abril de 1950, amb inici a Gant i final a Wetteren després d'un recorregut de 273 quilòmetres.
El vencedor final fou, per segon any consecutiu, l'italià Fiorenzo Magni, que s'imposà en solitari en l'arribada a Wetteren. El belga Briek Schotte i el francès Louis Caput acabaren segon i tercer respectivament.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Fiorenzo Magni (ITA) | Ganna | 8h 15' 00" |
| 2 | Briek Schotte (BEL) | Alcyon-Dunlop | + 2' 15" |
| 3 | Louis Caput (FRA) | Olympia-Dunlop | + 9' 20" |
| 4 | Maurice Diot (FRA) | Mercier-Hutchinson | + 9' 20" |
| 5 | André Maelbrancke (BEL) | Star Nord | + 9' 20" |
| 6 | Eugène van Roosbroeck (BEL) | Alcyon-Dunlop | + 9' 20" |
| 7 | Valère Ollivier (BEL) | Bertin-Wolber | + 12' 15" |
| 8 | Roger Gyselinck (BEL) | Groene Leeuw | + 12' 15" |
| 9 | Basiel Wambeke (BEL) | Condor | + 13' 15" |
| 10 | César Marcelak (FRA) | Mercier-Hutchinson | + 15' 10" |

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a les-sports.info

## Enllaços externs

* Web oficial