OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Karl Hein

Karl Hein (Hamburg, 11 de juny de 1908 - Hamburg, 10 de juliol de 1982) va ser un atleta alemany, especialista en el llançament de martell, que va competir entre les dècades de 1930 i 1950.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on va guanyar la medalla d'or en la prova del llançament de martell del programa d'atletisme.
Durant l'agost de 1938 aconseguí el rècord del món del llançament de martell amb un llançament de 58,77 metres, però només una setmana més tard el seu compatriota Erwin Blask el va millorar. En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al Campionat d'Europa d'atletisme de 1938 i cinc títols nacionals de llançament de martell (1936, 1937, 1938, 1946 i 1947).

## Millors marques

* Llançament de martell. 58,77 cm (1938)

## Referències

* 1 2 3 «Karl Hein Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 21 de setembre 2018. [Consulta: 17 maig 2019].
* ↑ Karl Hein. trackfield.brinkster.net
# Ardipitec

Els ardipitecs (Ardipithecus) són un gènere extint de la tribu Hominini englobada dins la subfamília Homininae. Altres investigadors els col·loquen, però, en un clade a part dels Hominini.
El gènere el componen, fins als descobriments actuals, dues espècies fòssils: Ardipithecus ramidus i Ardipithecus kadabba (al principi, aquesta última es considerava una subespècie de la primera).
Aquest gènere només es trobava a l'Àfrica oriental. Els fòssils han aparegut a Etiòpia, País dels Afar, en la vall del riu AWash.
Els fòssils d'ardipitecs han estat datats amb una antiguitat de 5,8 milions d'anys per A. kadabba i 4,4 milions d'anys per A. ramidus (inicis del Pliocè).
Compartien trets morfològics amb els ximpanzés i els goril·les i de vegades es considera que no són realment els antecedents directes de l'home actual. La dentadura dels ullals és molt primitiva, la mida corporal era com la d'un ximpanzé. Aparentment vivien en la selva i havien iniciat el bipedalisme, especialment A. ramidus.
Arbre genealògic d'acord a un estudi de 2019:
| Hominini | Ximpanzé Sahelantrop Ardipitec Australopithecus anamensis Australopithecus afarensis Parantrop Paranthropus aethiopicus Paranthropus boisei Paranthropus robustus Australopithecus africanus Australopithecus garhi Home de Flores Australopithecus sediba Homo habilis Altres Homo |

## Referències

* ↑ Entrada «Ardipithecus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Parins-Fukuchi, C.; Greiner, E.; MacLatchy, L. M.; Fisher, D. C. «Phylogeny, ancestors and anagenesis in the hominin fossil record». Paleobiology, vol. 45, 2, 2019, pàg. 378–393. Bibcode: 2019Pbio...45..378P. DOI: 10.1017/pab.2019.12.

## Vegeu també

* Ardi

## Enllaços externs

* BBC News: Amazing hominid haul in Ethiopia
* New York Times
# Ecodiari

Ecodiari és un diari digital que informa principalment sobre la realitat ecològica de la regió catalana. Va ser fundat el 14 d'abril de 2008 pel periodista Xavier Borràs. Es centra en el tema central de l'ecologia política, i és l'única publicació ecologista, digital, catalana i independent.
És dels únics diaris digitals catalans que tracten el tema. Es va crear com a herència de la revista Userda de l'esperit del Moviment Ecologista Català (MEC). La finalitat d'aquest diari és informar a la població sobre la realitat ecològica, i conscienciar sobre el respecte al medi. També proposa una sèrie d'alternatives per fer més sostenible el nostre entorn. Parla sobre la importància de la utilització d'energies renovables en comptes de les no renovables, sobre campanyes ecologistes als ajuntaments de Catalunya, sobre la protecció de l'entorn general o sobre la promoció del transport públic, entre d'altres.

## Referències

* ↑ Borràs, Xabier. «Deu anys d’EcoDiari, l’única publicació independent ecologista dels Països Catalans». Mèdia.cat, 13-09-2018.
* ↑ «Ecodiari». Vilaweb, 05-08-2005.
* ↑ Canals, Enric «"Userda", nueva revista ecológica» (en castellà). El País, 18-12-1978.
# Karl Jansen

Karl Jansen (Wanne-Eickel, 28 de maig de 1908 - Essen, 14 de novembre de 1961) fou un aixecador alemany que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla de bronze en la competició del pes lleuger del programa d'halterofília.
En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat del Món d'halterofília de 1937, 9 campionats nacionals i el campionat d'Europa de 1935.

## Referències

* 1 2 «Karl Jansen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 17 desembre 2018].
# Institut Neerlandès de Documentació de la Guerra

L'Institut Neerlandès d'estudis de la Guerra, l'Holocaust i els Genocidis o NIOD és un institut de recerca amb la seu a Amsterdam, Països Baixos, que va ser fundat el 8 de maig de 1945, poc temps després de l’alliberació, en reconeixement de la importància històrica del període de l’ocupació. El NIOD administra els arxius de l’ocupació alemanya dels Països Baixos i de l’ocupació japonesa de les Índies Orientals Neerlandeses (Indonèsia). Des del 1999, aquest institut forma part de la Reial Acadèmia de Ciències dels Països Baixos i té com a objectius fonamentals: -catalogar, conservar i facilitar l’accés als seus arxius i col·leccions; -fer investigacions i publicar-ne els resultats; -donar informació a les institucions públiques o persones privades que la requereixin.
L’Alemanya nazi va començar la invasió dels Països Baixos el 10 de maig de l’any 1940 i el país va capitular al cap d’una setmana. La destrucció de la ciutat de Rotterdam pels bombardejos alemanys va obligar el govern neerlandès a rendir-se per evitar que altres ciutats també fossin destruïdes. Amb l’ocupació alemanya el govern es va exiliar a Londres, la família reial al Canadà i al voltant de 100.000 jueus neerlandesos foren portats a camps de concentració nazis. Durant aquest període d’ocupació, el març de 1942, els Països Baixos també van perdre la colònia de les Índies Orientals Neerlandeses, que va caure en mans dels japonesos. No va ser fins l’any 1945 que les forces aliades van poder alliberar la major part del país i acabar amb l’ocupació alemanya.

## Referències

* 1 2 «Institut Holandès [sic de Documentació de la Guerra]». Memorial Democràtic. Gencat. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2016. [Consulta: 7 gener 2017].
# Diphda

Diphda (Beta de la Balena / β Ceti) és l'estel més brillant de la constel·lació de la Balena. Ocasionalment és superada per la variable Mira (ο Ceti), quan aquesta aconsegueix la seva màxima lluentor. De magnitud aparent de +2,04, és fàcil de localitzar en estar situada en una zona fosca del cel.
A la Xina era coneguda com a Too Sze Kung, «el superintendent de les excavacions (edificacions)».

## Característiques físiques

Diphda és un estel gegant de color groc-taronja i tipus espectral en el límit entre G i K. Una mica més fred que el Sol, té una temperatura superficial de 4800 K. És molt més brillant que el Sol —145 vegades més lluminós que aquest—, doncs la seva massa i el seu radi són considerablement majors; el seu diàmetre és 17 vegades més gran que el diàmetre solar. Posseeix un contingut metàl·lic similar al del Sol, i la seva edat s'estima en 390 milions d'anys. A una distància de 96 anys llum de la Terra, la seva magnitud absoluta és de -0,31.
Diphda és una dels estels més brillants en raigs X en les rodalies del Sistema Solar. La radiació s'origina en la corona escalfada a diversos milions de K a causa de magnetisme. Atès que el magnetisme es relaciona amb la velocitat de rotació i Deneb Kaitos gira lentament —18 km/s—, es pensa que l'estel ha abandonat recentment la seqüència principal en la seva evolució cap a un gegant vermell, conservant encara alguna de les característiques pròpies de la seva anterior etapa. Per contra, la seva composició química suggereix que en el seu interior l'heli ha començat a fusionar-se en carboni.

## Referències

* ↑ Christopher J. Corbally «Contributions to the Nearby Stars (NStars) Project: Spectroscopy of Stars Earlier than M0 within 40 pc--The Southern Sample» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 02-06-2006, pàg. 161–170. DOI: 10.1086/504637.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 3 «Stellar population models in the UV. I. Characterisation of the New Generation Stellar Library» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2-2012, pàg. A143. DOI: 10.1051/0004-6361/201118065.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ David W. Latham «Rotational and radial velocities for a sample of 761 Hipparcos giants and the role of binarity» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 07-12-2007, pàg. 209–231. DOI: 10.1088/0004-6256/135/1/209.
* ↑ Caroline Soubiran «Gaia Data Release 2. The catalogue of radial velocity standard stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 8-2018. DOI: 10.1051/0004-6361/201832795.
* ↑ Dades astronòmiques de Diphda (SIMBAD)
* ↑ Deneb Kaitos (The Fixed Stars)
* 1 2 Deneb Kaitos (Stars, Jim Kaler)
* ↑ «Vertical distribution of Galactic disk stars. IV. AMR and AVR from clump giants». SAO/NASA ADS Astronomy Abstract Serviceautor=Soubiran, C.; Bienaymé, O.; Mishenina, T. V.; Kovtyukh, V. V.. pp. 91-101 (Taula consultada en CDS).
# Sivapithecus sivalensis

Sivapithecus sivalensis (formalment també havia estat anomenat Ramapithecus punjabicus o Dryopithecus punjabicus) és un primat extint. Se n'han trobat restes fòssils a Kenya, Turquia, el Pakistan, l'Índia, el Nepal i la Xina.

## Referències

* ↑ Entrada «Sivapithecus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Avellaneda (Biscaia)

Avellaneda és un barri del municipi de Sopuerta, a la comarca d'Encartaciones, al lurralde de Biscaia, País Basc. Barri en la feligresia de San Bartolomé. La seva fama prové del fet que antigament era la seu foral de la Casa de Juntes de les Encartaciones de Biscaia. El conjunt monumental de la Casa de Juntes és del segle xiv, reformat en el segle xx, en el que hi ha el Museu de les Encartaciones. Per Avellaneda passava la calçada romana que unia Burgos amb Flaviobriga (Castro Urdiales). Església catòlica parroquial de Sant Bartomeu apòstol, que és una pobra església sense voltes, amb tres altars, pòrtic i espadanya.
Evolució demogràfica :
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 70 | 66 | 66 | 66 | 67 | 65 | 57 | 61 |

## Referències

* ↑ Euskal Onomastika Datutegia Avellaneda (4 de març de 2008).
* ↑ Luis de Castresana, Lo nuestro: Vizcaya, pàgina 112, ISBN 84-248-0466-X

## Enllaços externs

* Reforma de la Casa de Juntes
# Louisa Garrett Anderson

Louisa Garrett Anderson (Aldeburgh, 28 de juliol del 1873 - Brighton, 15 de novembre del 1943) fou una metgessa i una suffragette, membre de la Unió Social i Política de les Dones (WSPU), fundada al Regne Unit el 1903 per Emmeline Pankhurst.
Era filla d'Elizabeth Garrett Anderson, reconeguda metgessa pionera. La seua tia, Millicent Fawcett, també era sufragista. Louisa Anderson fou cirurgiana en cap de l'Hospital de Dones (WHC) i membre de la Societat Reial de Medicina.

## Biografia
### Primers anys

Fou una de les tres filles de James George Skelton Anderson, de la Companyia de Navegació Peninsular i Oriental, i d'Elizabeth Garrett Anderson, la primera dona anglesa metgessa, i cofundadora de l'Escola de Medicina per a Dones de Londres.
Estudià a l'escola St Leonards de St. Andrews, i a l'Escola de Medicina per a Dones de l'Hospital Royal Free, on treballà.

### Sufragista

El 1912, la condemnaren a sis setmanes de treballs forçats, més tard reduïts a quatre setmanes, per trencar una finestra amb una rajola, dins de les mobilitzacions de la Unió Social i Política de les Dones en favor del dret al vot.

### Primera Guerra Mundial

En la Primera Guerra Mundial treballà a l'estat francés en el Cos Hospital de Dones creat per ella i la seua amiga, també metgessa, Flora Murray. Juntes, van establir dos hospitals militars per a l'exèrcit francés a París i Wimereux. Els seus propòsits al principi van ser denegats per l'exèrcit britànic, però al 1915, el War Officeles oferí unes instal·lacions al centre de Londres per a un hospital.

## Llegat i memòria

Va escriure molts articles mèdics i la biografia de sa mare el 1939.
El seu nom figura, al costat d'altres dones sufragistes que van reclamar el dret al vot i quatre homes, al peu de l'estàtua erigida el 2018 a Millicent Fawcett a la plaça del Parlament de Londres.

## Referències

* ↑ «Dr Louisa Garrett Anderson (1873-1943)» (en anglès). Find a Grave. [Consulta: 27 octubre 2024].
* ↑ «BBC - History - Elizabeth Garrett Anderson» (en anglés). [Consulta: 11 octubre 2023].
* ↑ GEDDES, JENNIAN F «Deeds and Words in the Suffrage Military Hospital in Endell Street». Medical History, 51, 1, 01-01-2007, pàg. 79–98. ISSN: 0025-7273. PMC: 1712367. PMID: 17200698.
* ↑ «An operation for appendicitis at the Military Hospital, Endell Street, London. Chalk drawing by Francis Dodd, 1920.» (en anglés). [Consulta: 11 octubre 2023].
* ↑ Topping, Alexandra «First statue of a woman in Parliament Square unveiled» (en anglès). The Guardian, 24-04-2018. ISSN: 0261-3077.
# Karl Kreutzberg

Karl Kreutzberg (Düren, 15 de febrer de 1912 - Düren, 13 d'agost de 1977) fou un jugador d'handbol alemany que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol.

## Referències

* ↑ «Karl Kreutzberg Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 11 desembre 2018].
# Universitat Lliure d'Amsterdam

La Universitat Lliure d'Amsterdam, oficialment en neerlandès Vrije Universiteit Amsterdam (VU o VU Amsterdam) és una universitat pública de recerca d'Amsterdam, Països Baixos, fundada el 1880, que se situa constantment entre les 150 millors universitats del món segons les principals taules de classificació. La VU és una de les dues grans universitats de recerca finançades amb fons públics de la ciutat, l'altra és la Universitat d'Amsterdam (UvA). La traducció literal del nom holandès Vrije Universiteit és "Universitat Lliure". "Lliure" es refereix a la independència de la universitat tant de l'Estat com de l'Església reformada holandesa. Tant dins com fora de la universitat, la institució es coneix habitualment com "la VU". Tot i que es va fundar com una institució privada, la VU ha rebut finançament del govern en paritat amb les universitats públiques des de 1970. La universitat es troba en un campus urbà compacte al barri sud de Buitenveldert d'Amsterdam i al costat del modern districte de negocis de Zuidas.
A l'octubre de 2021, la VU tenia 29.796 estudiants registrats, la majoria dels quals eren estudiants a temps complet. Aquell any, la universitat tenia 2.263 professors i investigadors, i 1.410 empleats administratius, administratius i tècnics, basats en unitats FTE. La dotació anual de la universitat per al 2014 va ser d'uns 480 milions d'euros. Unes tres quartes parts d'aquesta dotació són finançament públic; la resta es compon de les taxes de matrícula, beques de recerca i finançament privat.
El segell oficial de la universitat es titula La Verge al Jardí. Escollit personalment per Abraham Kuyper, el líder protestant reformat i fundador de la universitat, representa una verge que viu en llibertat en un jardí mentre apunta cap a Déu, fent referència a la Reforma protestant als Països Baixos als segles XVI i XVII. El 1990, la universitat va adoptar el mític griu com a emblema comú.

## Referències

* 1 2 «About VU». Arxivat de l'original el 2023-03-07. [Consulta: 3 gener 2022].
* ↑ Flipse, Ab. «De maagd in de tuin» (en neerlandès).

## Enllaços externs

* Lloc web de la Vrije Universiteit
* Sobre l'allotjament de la Universitat
# EP de la Guineueta

EP de la Guineueta (EP Vulpeculae) és un estel variable a la constel·lació de la Guineueta. Les seves fluctuacions de lluentor són irregulars, variant la seva magnitud aparent entre +11,0 i +14,7. La seva distància al sistema solar és de 510 parsecs (1.690 anys llum).
EP Vulpeculae és una estrella S de tipus espectral S6,5-S8,7, una gegant vermella similar a les de tipus M però en l'espectre de les quals els òxids dominants són els formats per metalls del cinquè període de la taula periòdica. Aquesta classe d'estels es caracteritzen per la pèrdua de massa estel·lar, que en el cas d'EP Vulpeculae s'estima en 2 × 10$^{-7}$ masses solars per any. La seva temperatura efectiva és d'aproximadament 2.400 K i el seu diàmetre és 380 vegades més gran que el diàmetre solar. La seva lluminositat bolomètrica és 4.000 vegades major que la del Sol.
EP Vulpeculae és una estrella S «intrínseca» —els elements del procés-s i el carboni s'han format en el propi estel—, cosa que ve corroborada per la presència de tecneci a la seva atmosfera. La seva abundància relativa de ferro és considerablement inferior a la solar ([Fe/H] = -0,52) mentre que la seva relació [Zr/Tu] —proposta per a la classificació de les estrelles S— és de 0,80. Igual que altres estrelles S com R Geminorum o W Aquilae, mostra emissió màser de SiO.

## Referències

* ↑ «A search for cool carbon stars. VII. Vulpecula (l about 60 deg) region». Publications of the National Astronomical Observatory of Japan, 1999, pàg. 149–166.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «V* EP Vul -- S Star» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 8 gener 2021].
* ↑ «EP Vulpeculae» (en anglès). VizieR - Catàleg General d'Estrelles Variables. [Consulta: 8 gener 2021].
* 1 2 3 Ramstedt, S.; Schöier, F. L.; Olofsson, H.; Lundgren, A. A. «Mass-loss properties of S-stars on the AGB». Astronomy and Astrophysics, 454, 2, 2006. pp. L103-L106.
* ↑ Guandalini, R.; Busso, M. «Infrared photometry and evolution of mass-losing AGB stars. II. Luminosity and colors of MS and S stars». Astronomy and Astrophysics, 488, 2, 2008. pp. 675-684.
* ↑ Ramstedt, S.; Schöier, F. L.; Olofsson, H. «Circumstellar molecular line emission from S-type AGB stars: mass-loss rates and SiO abundances». Astronomy and Astrophysics, 499, 2, 2009. 515-527.
* ↑ Ramstedt, S.; Schöier, F. L.; Olofsson, H. «Circumstellar molecular line emission from S-type AGB stars: mass-loss rates and SiO abundances». Astronomy and Astrophysics, 499, 2, 2009. 515-527.
* ↑ Vanture, Andrew D.; Wallerstein, George «Zirconium to Titanium Ratios in a Large Sample of Galactic S Stars». The Astrophysical Journal, 564, 1, 2002. 395-404.
# Joana Bel Oleart

Joana Bel Oleart (Barcelona, 1965) és una escriptora de literatura infantil i juvenil. Filla d'artistes, la seva mare era l'escriptora Maria Oleart i Font i el seu pare l'escultor Tomàs Bel. La sensibilitat creativa dels seus pares, així com el seu amor a la natura i els animals, ben segur que van obrir-li la mirada al seu germà (6 anys més gran que la Joana, pintor, dissenyador i pedagog) i a ella mateixa.
A l'octubre de 2024 publica el poemari El bosc del tarot amb l'editorial Fonoll.

## Premis

* Premi ciutat d'Elx de poesia (1989) amb el llibre El risc de l'aigua i el silenci
* Premi dona de narrativa 1996 amb Parèntesi (ed. Lasal)
* Mostra Literària del Maresme 1996 amb el poemari Paisatge de tu i de mi
* Premi Ausiàs March de poesia 1998 amb el llibre No sé si imagino (ed. Bromera)
* Premi Goleta i Bergantí 2006 amb la novel·la "Guidaí ulls de somni".

## Referències

* ↑ «Joana Bel indaga en els orígens del tarot de Marsella amb el poemari 'El bosc del tarot'». Lleida Ràdio UA1, 20-10-2024. [Consulta: 30 octubre 2024].
* ↑ http://cultura.gencat.cat/PreLit/docs/premis201106.pdf%5BEnllaç+no+actiu%5D premi ciutat d'Elx de poesia

## Enllaços externs

* «Joana Bel Oleart». Associació d'Escriptors en Llengua Catalana.
# Uintatèrids

Els uintatèrids (Uintatheriidae) constitueixen una família de mamífers extints que inclou el uintateri. Pertanyen a l'ordre Dinocerata, un dels molts ordres extints de mamífers primitius que són, a vegades, associats dins de Condylarthra.

## Taxonomia

Família Uintatheriidae
* Subfamília Gobiatheriinae
** Gobiatherium
* Subfamília Uintatheriinae
** Bathyopsis
** Eobasileus
** Tetheopsis
** Uintatherium

## Referències

* ↑ Entrada «Uintatheriidae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Karl Neukirch

Karl Neukirch (Berlín, 3 de novembre de 1864 – Berlín, 26 de juny de 1941) va ser un gimnasta alemany que va prendre part en els Jocs Olímpics de 1896, a Atenes.
Neukirch va tenir poc èxit en les proves individuals, puix va competir en barra fixa, barres paral·leles, cavall amb arcs i salt sobre cavall sense que en cap d'elles quedés entre els medallistes.
Amb tot, va guanyar dues medalles d'or formant part de l'equip alemany en les dues proves per equips, les barres paral·leles i la barra fixa.

## Referències

* 1 2 «Karl Neukirch Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Hardbone

Hardbone és un grup de hard rock format a Hamburg, Alemanya en 2006.

## Àlbums

* Dirty 'n' Young (2010)
* This Is Rock ‘N' Roll (2012)
* Bone Hard (2014)
* Tailor-Made (2016)
* No Frills (2020)

## Referències

* ↑ «Informació del grup a Spirit Of Metal» (en diverses llengües). Spirit of Metal Webzine. [Consulta: 26 octubre 2013].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (alemany) (anglès)
* Informació del grup Arxivat 2013-10-29 a Wayback Machine. (alemany)
# EZ Canis Majoris

EZ Canis Majoris (també catalogat com a HD 50896 o WR 6) és un estel Wolf-Rayet situat en la constel·lació del Ca Major visible fins i tot amb binocles.
De tipus espectral WN4 i una magnitud aparent que oscil·la entre 6,71 i 6,95, s'hi troba a una distància de 5.900 anys llum (1.800 parsecs) del Sol i és 380 vegades més brillant que aquest, amb una temperatura superficial de 85.000 Kelvin i un radi 2,9 vegades superior. La seva massa s'estima en 20 masses solars.
S'ha proposat que pot ser un estel doble, i és el seu company un estel de neutrons que orbitaria al voltant d'ella cada 3,8 dies; no obstant això, es considera més probable que siguen efectes en el seu vent estel·lar i que aquest company no existisca

## Referències

* ↑ Anthony Moffat «A three-dimensional classification for WN stars» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 1, 7-1996, pàg. 163–192. DOI: 10.1093/MNRAS/281.1.163.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ «Third bibliographic catalogue of stellar radial velocities (Text in French)». Astronomy and Astrophysics, 1994, pàg. 603–609.
* ↑ EZ CMa, database entry, The combined table of GCVS Vols I-III and NL 67-78 with improved coordinates, General Catalogue of Variable Stars Arxivat 2017-06-20 a Wayback Machine., Sternberg Astronomical Institute, Moscow, Russia. Accessed on line November 20, 2008.
* ↑ Spitzer Space Telescope Infrared Spectrograph (IRS) Spectroscopy of the Prototype Wolf-Rayet Star EZ Canis Majoris (HD 50896), Patrick W. Morris, Paul A. Crowther, and Jim R. Houck, Astrophysical Journal Supplement Series 154, #1 (September 2004), pp. 413–417, doi:10.1086/422878, Bibcode: 2004ApJS..154..413M
* ↑ §6, Photon loss from the helium Lyα line — the key to the acceleration of Wolf-Rayet winds, W. Schmutz, Astronomy and Astrophysics 321 (May 1997), pp. 268–287, Bibcode: 1997A&A...321..268S
* ↑ The IUE Mega Campaign: Wind Structure and Variability of HD 50896 (WN5) Astrophysical Journal Letters 452 #1, pp. L57 (October 1995) Bibcode: 1995ApJ...452L..57S

## Enllaços externs

* EZ Canis Majoris (SIMBAD)