OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Parònim

* No s'ha de confondre amb Patrònim.
Els parònims són paraules que es pronuncien o s’escriuen de manera similar però que tenen significats lèxics diferents. Dos mots parònims s'assemblen molt en la forma o el significant, de manera que es poden confondre o donar peu a jocs de paraules, encara que els seus significats siguin ben diferents. Usar parònims és un recurs freqüent en literatura (especialment amb intenció burlesca) i en la publicitat, per remarcar el nom de la marca o producte que s'anuncia. La relació semàntica que es crea entre dos mots parònims rep el nom de «paronímia».
Els parònims contrasten amb els homònims, que són paraules amb un significat diferent que tenen la mateixa pronunciació o grafia, fins al punt que els parònims han estat anomenats de vegades falsos homònims, per la proximitat amb aquest fenomen.

## Exemples

El terme parònim també pot referir-se a paraules derivades de la mateixa arrel, és a dir, paraules afins o cognats
* abans / avanç
* abraçar / abrasar
* addicció / adició / addició
* afecte / efecte
* adjuntar / ajuntar
* al·ludir / eludir
* amprar / emprar
* anular / anul·lar
* àvid / hàbit
* baga / vaga
* beix / peix
* bisó / visó
* bloc / blog
* boga / voga
* bòlid / bòlit
* caneló / canaló
* canó / canyó
* ceba / seva
* cervell / servei
* cigne / signe
* comte / compte / conte
* comtessa / contesa
* consegüent / conseqüent
* cub / cup
* dada / data
* darrera / darrere
* dependent / depenent
* despendre / desprendre
* després / desprès
* embassar / envasar
* espacial / especial
* espècia / espècie
* espiar / expiar
* falç / fals
* flagrant / fragant
* follet / fullet
* hindi / indi
* hostatge / ostatge
* mac / mag
* mànega / màniga
* medecina / medicina
* muscle / musclo
* orde / ordre
* previsió / provisió
* probable / provable
* quan / quant
* rec / reg
* real / reial
* rosa / rossa
* sanglot / singlot
* taló / teló
* tassa / taxa
* tràfec / tràfic
* trametre / transmetre
* velar / vetlar o vetllar
* venda / venta
* vespra / vespre
* vila / vil·la

## Referències

* ↑ DCVB - paronim
* ↑ «Diccionari de la llengua catalana». [Consulta: 13 juny 2022].
* ↑ parònim a Optimot
* ↑ «cognat». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.

## Vegeu també

* -onímic
* Escala de paraules
Viccionari
# Parròquia d'Otaņķi

La Parròquia d'Otaņķi (en letó: Otaņķu pagasts) és una unitat administrativa del municipi de Nīca, al sud de Letònia. Abans de la reforma territorial administrativa de l'any 2009 pertanyia al raion de Liepaja.

## Pobles, viles i assentaments

| Baidzele Banažgals Dorupe Laukgals Laurciems Mežgals | Otaņķi Rude Rumbasgals Šķuburi Upmaļciems |

## Hidrografia
### Rius i afluents

* Bārta
* Ķīburu strauts
* Otaņķe

### Llacs

* Part del llac Liepaja

## Vegeu també

* Organització territorial de Letònia
* Localitats de Letònia
# Pastisset

«Pastisset» té aquests significats:
* A Menorca el pastisset és una pasteta en forma de flor feta amb saïm i ametlles que en origen es menjava a nadal
* Manera d'anomenar la panada (pasta cuita de farina, en forma d'una capsa rodona o triangular, farcida de carn, de peix o de verdura) al País Valencià.
* Manera d'anomenar les casquetes (pasta en forma de mig cercle, habitualment farcida de cabell d'àngel) en alguns llocs de les Terres de l'Ebre.
* Al País Valencià, principalment a la Marina, es fa també una pasta en forma de mig cercle farcida de moniato, anomenada pastisset de moniato.
* Diminutiu de Pastís
# Pastisset (Menorca)

Els pastissets menorquins són unes pastes dolces fetes amb sucre, saïm, ratlladura de llimona, vermell d'ou i farina, que té forma de flor amb les puntes arrodonides i cobertes de sucre glas. Es tracta d'un dels dolços més típics de l'illa de Menorca.
El pastisset poden tenir entre 4 i 7 pètals. Normalment, els de 4 i 5 pètals són per als pastissets buits o llisos, mentre que els de 6 i 7 s'utilitzen per als pastissets farcits. En origen el costum era menjar-los per Nadal i als esdeveniments familiars importants, però actualment es mengen durant tot l'any i són habituals a les taules menorquines durant les festes patronals.
Són diferents dels pastissets de les terres de l'Ebre, una mena de semicercles de pasta farcida.

## Elaboració

Feu un volcà amb 400g de farina i ompliu el forat amb 200g de sucre, 200g de saïm a temperatura ambient, 2 rovells d'ou i la ratlladura d'una llimona. Pasteu i esteneu la massa fins a obtenir una capa d'uns vuit mil·límetres de gruix. Talleu-los amb un motllo especial en forma de "flor". Coeu-los al forn a 180 °C durant un quart d'hora aproximadament. Deixeu-los refredar i cobriu-los amb sucre glas.

## Referències

* ↑ «Los antiguos ‘pastissets' de Can Salort ‘viajan' hasta el Fornet de La Soca de Palma» (en castellà). Menorca al día [Consulta: 29 juliol 2019].
* ↑ «Rebosteria Típica». Ajuntament de Maó. [Consulta: 29 juliol 2019].
* ↑ «pastisset». TERMCAT. [Consulta: 29 juliol 2019].

## Vegeu també

* Cuina menorquina
* Crespell (Menorca)
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :
# Pedro Rodríguez

«Pedro Rodríguez» té aquests significats:
* Pedro-Rodríguez, municipi de la província d'Àvila a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
* Pedro Rodríguez de la Vega, pilot mexicà de Fórmula 1
* Pedro Rodríguez Ledesma, jugador de futbol canari del Chelsea FC
* Pedro Rodríguez (dissenyador), escultor de la moda (València, 1895)
* Pedro Rodríguez Rosero, ciclista equatorià
# Peter Barlow

Peter Barlow (1776-1862), va ser un enginyer i matemàtic anglès.

## Vida i obra

Res es coneix de la infància i la joventut de Barlow. El seu interès per les matemàtiques el va portar a escriure alguns articles sobre teoria de nombres per alguns almanacs i revistes que varen atraure l'atenció de Charles Hutton qui va aconseguir que fos nomenat professor de la Reial Acadèmia Militar de Woolwich el 1801, càrrec que tindria la resta de la seva vida professional. Es va retirar de l'Acadèmia el 1847 i tampoc es coneix res de la seva activitat des d'aquesta data fins a la seva mort el 1862.
Els seus primers treballs es van orientar cap a les matemàtiques pures, publicant An Elementary Investigation of the Theory of Numbers (1811) i A new Mathematical and Philosophical Dictionary (1814). Aquest mateix any va publicar les reconegudes New Mathematical Tables, que s'han estat editant fins al 1947, quan els computadors les van convertir en obsoletes.
A partir de 1819 es va interessar en la desviació de les brúixoles pel ferro dels vaixells. Els seus estudis del magnetisme el van portar a ser escollit fellow de la Royal Society el 1823 i a obtenir la medalla Copley el 1825.
Entre 1827 i 1833 es va dedicar a estudiar problemes d'òptica, fruit dels quals es va dissenyar de lent de Barrow: una modificació del telescopi que corregia l'Aberració cromàtica. I, finalment, a partir de 1835 es va interessar per la locomoció ferroviària i la construcció de ponts penjants, essent nomenat comissionat reial dels ferrocarrils.
* Essay on magnetic attractions, and on the laws of terrestrial and electro magnetism, 1824

## Referències

* ↑ Anjos, pàgina 68.
* ↑ Anjos, pàgina 69.
* ↑ Sharlin, Dictionary of Scientific Biography.
* ↑ Dormy, pàgina 40.
* ↑ O'Connor & Robertson, MacTutor History of Mathematics.

## Bibliografia

* Anjos, Marta Figueredo dos «A difícil aceitação dos números negativos: um estudo da teoria dos números de Peter Barlow (1776-1862)» (en (portuguès)). . Universidade Federal do Rio Grande do Norte, 2008. Arxivat de l'original el 2016-04-07 [Consulta: 28 març 2016].
* Dormy, Emmanuel. «Barlow, Peter (1776-1862)». A: David Gubbins; Emilio Herrero-Bervera (eds.). Encyclopedia of Geomagnetism and Paleomagnetism (en (anglès)). Springer, 2007. ISBN 978-1-4020-3992-8.

## Enllaços externs

* «Peter Barlow». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Peter Barlow» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Dharlin, Harold I. «Barlow, Peter». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 28 març 2016].
# Peleagonzalo

Peleagonzalo és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 522 | 469 | 421 | 469 |
# Pelayos del Arroyo

Pelayos del Arroyo és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 51 | 55 | 44 | 60 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Paulus Fabi

Paulus Fabi és el nom dels següents personatges:
* Paulus Fabi Màxim, cònsol l'any 11 aC.
* Paulus Fabi Pèrsic, cònsol l'any 34 dC i fill de l'anterior.
# Plaça de Braus (Olot)

La Plaça de Braus és una plaça de braus a la ciutat d'Olot (Garrotxa) protegida com a bé cultural d'interès local. Plaça de braus amb la planta rodona i, en l'alçat, la base lleugerament més ampla que la part superior, on, té una sèrie d'arcs rebaixats, fets de maons, i sobre els quals hi ha una petita teulada.
Durant tota la segona meitat del segle xix, el mòdul neoclàssic, sense desaparèixer del tot, dona pas a una arquitectura molt més historicista i eclèctica. Es construeixen edificis, que, segons llur destinació, utilitzen una imitació o barreja de diversos estils del passat -ja sigui el romànic, el gòtic, el barroc, etc.- que es tornaven a interpretar a partir d'un punt d'una sintaxi pròpiament vuitcentista i amb resultats, sovint, d'una innegable qualitat formal i urbana. Dins aquest ample marc d'eclecticisme s'edificaren, també, edificis d'esbarjo.

## Referències

* 1 2 «Plaça de Braus». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].
# Plaça de Catalunya (Molins de Rei)

La Plaça de Catalunya és la plaça més antiga de Molins de Rei. Històricament s'anomenava simplement “la Plaça” i amb aquest nom apareix en el cadastre de 1732. L'any 1854, la plaça s'anomena Plaça de la Constitució i no tenia les dimensions actuals: era més reduïda i ocupava l'espai existent entre la façana de l'Ajuntament i unes cases, actualment enderrocades, situades enfront seu.
L'any 1887 es redactà el projecte d'eixamplament de la plaça, que es va executar l'any 1895. S'enderrocà l'illa de cases central i d'aquesta manera adquirí la seva fisonomia actual pel que fa a les dimensions. En la dècada dels anys 20 se li donà el nom de Plaça de Catalunya. En aquesta plaça hi ha la Casa Consistorial des del segle xix i l'edifici de Ca n'Ametller. La nissaga dels Ametller ja consta documentada a Molins de Rei des del segle xv. L'edifici actual té els seus antecedents pels volts del segle xvii. Ha patit diverses remodelacions, les més significatives de les quals són les del segle xix, quan el casal s'amplià i s'enriquí amb connotacions senyorials al gust modernista de l'època, i la del segle xx, quan passa a ser propietat municipal. Hi destaca l'esgrafiat de la façana i la simetria de l'ordre compositiu de les finestres i balcons.

## Referències

* ↑ Janés Tutusaus, Josep. Guerra Civil i franquisme a Molins de Rei. Molins de Rei: L'Abadia de Montserrat, 2001, p. 123. ISBN 8484153061 [Consulta: 27 abril 2018].
* ↑ «Guia d'espais singulars d'interès turístic». Turisme Molins de Rei. Arxivat de l'original el 28 d’abril 2018. [Consulta: 27 abril 2018].
* ↑ «CAN AMETLLER». pat.mapa. [Consulta: 27 abril 2018].
# Pierre Émile Levasseur

Pierre Émile Levasseur (París, 8 de desembre de 1828 - París, 10 de juliol de 1911) va ser un historiador, economista, estadístic i geògraf francès. Levasseur fou elegit com a membre de l'Acadèmia Reial Sueca de Ciències el 1894.
# Polúkhino

Polúkhino (en rus: Полухино) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 13 habitants. Pertany al districte municipal d'Arkadak.

## Referències

* ↑ «Изостудия имени С.Т. Подчайнова - МБУ Дворец культуры "ВГС" г. Волжского». dkvgs.ru. Arxivat de l'original el 2019-08-04. [Consulta: 4 agost 2019].
# Pierre Habumuremyi

Pierre-Damien Habumuremyi (nascut el 21 de febrer de 1961) és un polític ruandés que va exercir com a Primer ministre de Ruanda del 7 d'octubre de 2011 fins al 24 de juliol de 2014. Anteriorment va ser Ministre d'Educació de maig del 2011 fins a octubre d'aquest any.

## Primers anys

Va néixer en 1961 a Ruhondo, districte de Musanze. Va estudiar a diversos països, inclosa la República Democràtica del Congo, França, i Burkina Faso. Va obtenir un Bachelor of Science en sociologia, abans d'acabar la seva graduació per correu a la Universitat de Lubumbashi en 1993. Després va finalitzar el seu Master of Science en ciències polítiques de la Universitat de Panteó-Assas en 2003. Va obtenir un doctorat en ciències polítiques de la Universitat de Ouagadougou en 2011.

## Carrera

Va començar la seva carrera com a acadèmic exercint com a assistent de professor en la Universitat Nacional de Ruanda de 1993 fins a 1999, i també va ser conferenciant a la Universitat Independent de Kigali i a la Universitat Laica Adventista de Kigali durant els anys 1997-1999. Durant aquest període, també va treballar com a coordinador de projectes al programa d'Assistència Tècnic Alemany (GTZ Kigali) de 1995 fins a 1997 i Gerent de Projectes Superiors pels Catholic Relief Services de 1997 fins al 2000.
Del 2000 al 2003, va ser el secretari d'executiu adjunt de la Comissió Electoral Nacional de Ruanda, després que exercís com a Secretari Executiu fins al 2008. Habumuremyi va ser escollit com un dels nou representants de Ruanda en l'Assemblea Legislativa d'Àfrica Oriental l'11 de maig de 2008. Va ser succeït com a Secretari Executiu de la Comissió Electoral Nacional per Charles Munyaneza al juliol del 2008.
Va ser posteriorment nomenat membre del govern ruandès com a Ministre d'Educació al maig 2011, sent reemplaçant per Charles Murigande.
Va ser nomenat Primer Ministre el 6 d'octubre de 2011. El seu nomenament va ser sorprenent, donat el seu perfil relativament baix en l'escena política. Va ser succeït per Anastase Murekezi el 23 de juliol de 2014.
Va escriure un llibre The Political integration in Rwanda after the 1994 genocide: Utopia or Reality, publicat per Palotti Press, Kigali, en 2008.

## Referències

* ↑ Rulers.org, Rulers (B. Schemmel)
* 1 2 3 «Rwanda: Pierre Damien Habumuremyi appointed as new Prime Minister.». Virunga News, 10-06-2011 [Consulta: 21 novembre 2012].
* ↑ «The Prime Minister». PMO Rwanda. Arxivat de l'original el 2012-11-25. [Consulta: 21 novembre 2012].
* ↑ Felly Kimenyi, "Parliament elects Rwanda’s representatives to the EALA" Arxivat 2014-02-18 a Wayback Machine., The New Times, 12 May 2008.
* ↑ Dan Ngabonziza, "Former NEC boss leaves office", The New Times, 29 July 2008.
* ↑ "Remaniement ministériel au Rwanda, le Premier ministre inchangé", Angola Press Agency, 7 May 2011 (French).
* ↑ «New Prime Minister Damien Habumuremyi». Rwanda Dispatch, 26-10-2011 [Consulta: 21 novembre 2012].
* ↑ http://www.umuseke.rw/anastase-murekezi-yagizwe-minisitiri-wintebe-mushya/ Arxivat 2014-08-08 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Web de l'oficina del Primer Ministre
* Perfil a Open Library
# Pierre Guarin

Pierre Guarin (Le Tronquay 1678 - Saint-Germain-des-Prés (París), 29 de desembre del 1719) va ser un monjo benedictí hebraista i bibliotecari de l'Abadia de Saint-Germain-des-Prés.

## Biografia

Es va fer monjo als 18 anys a l'abadia Notre-Dame de Lyre, a la diòcesi d'Évreux. Coneixia molts idiomes i es va dedicar a escriure sobre la gramàtica hebrea per tal de facilitar la lectura de la Bíblia.

## Publicacions

* Grammatica hebraica et chaldaica, Paris, Jacobi Collombat, 1721
* Grammatica hebraica et chaldaica, Paris, Jacobi Collombat, 2 vol., 1724-1726 Text en línia del vol. 1 2
* Lexicon hebraicum et chaldaeobiblicum, continuada per Nicolas Letournois, Paris, Jacobi Collombat, 2 vol., 1746 Volum 2 en línia
* Syntaxis hebraica, contenu dans Juvenalis Potschka, Thesaurus linguae sanctae, Bambergae et Wirceburgi, T. Goebhardt, 1780

## Notes i referències

* ↑ Data de defunció treta de Jean Baptiste Louis Osmont, Dictionnaire typographique, historique et critique des livres rares, singuliers et estimés en tous genres, Paris, Lacombre, t. 1, 1768, p. 330.
* ↑ Léon Techener, Bulletin du bibliophile et du bibliothécaire, Paris, Léon Techener fils, 33$^e$ année, 1866, p. 182.
* ↑ Éléments biographiques d'après Jean-Philippe Le Cerf de la Viéville, Bibliothèque historique et critique des auteurs de la Congrégation de St. Maur, La Haye, Pierre Gosse, 1726, p. 176-178.
# Pietro Serantoni

Pietro Serantoni (Venècia, 12 de desembre de 1906 - Roma, 6 d'octubre de 1964) fou un futbolista italià de la dècada de 1930 i entrenador de futbol.
Pel que fa a clubs, destacà a la SSC Venezia, Inter de Milà (1928-1934), Juventus FC (1934-1936), AS Roma (1936-1940) i Suzzara. Guanyà dues lligues italianes, el 1929-30 amb l'Inter i el 1935-36 amb la Juventus.
Fou internacional amb Itàlia, amb la qual disputà 16 partits i participà en el Mundial de 1938 on es proclamà campió.

## Referències

* ↑ La Stampa, 7 octubre 1964, pàgina 8 archiviolastampa.it
* ↑ «Serantoni Perfil a Enciclopedia del Calcio». Arxivat de l'original el 2008-11-21. [Consulta: 22 maig 2017].
* ↑ «Perfil a la Federació italiana». Arxivat de l'original el 2015-02-12. [Consulta: 22 maig 2017].
# Pont-la-Ville (Alt Marne)

Pont-la-Ville és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 148 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Pont-la-Ville era de 148 persones. Hi havia 68 famílies de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 32 parelles sense fills i 20 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 92 habitatges, 66 eren l'habitatge principal de la família, 17 eren segones residències i 9 estaven desocupats. 90 eren cases i 1 era un apartament. Dels 66 habitatges principals, 62 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 5 en tenien tres, 15 en tenien quatre i 44 en tenien cinc o més. 56 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 34 habitatges hi havia un automòbil i a 28 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Pont-la-Ville el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 12 | 65 a 69 | 8 |
| 4 | 60 a 64 | 8 |
| 8 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 4 | 45 a 49 | 12 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 8 |
| 4 | 20 a 24 | 8 |
| 8 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 80 persones, 56 eren actives i 24 eren inactives. De les 56 persones actives 51 estaven ocupades (27 homes i 24 dones) i 5 estaven aturades (2 homes i 3 dones). De les 24 persones inactives 11 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Pont-la-Ville hi havia 63 unitats fiscals que integraven 149 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 18.273 €.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de transport.
L'any 2000 a Pont-la-Ville hi havia 9 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Pont-la-Ville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Pont-la-Ville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Premi Carles Rahola

«Premi Carles Rahola» té aquests significats:
* Premi Carles Rahola d'assaig, premi literari que forma part dels Premis Literaris de Girona i és atorgat per la Fundació Prudenci Bertrana
* Premi Carles Rahola de comunicació local, premi periodístic promogut per la Diputació de Girona i el Col·legi de Periodistes de Catalunya
# Portal de Cal Marquès

El Portal de Cal Marquès és una obra del municipi de Mediona (Alt Penedès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Situat a les portes d'accés a diversos habitatges situats al nucli més antic del poble, a ambdues bandes del riu. Són d'arc de mig punt, amb dovelles de pedra ben picada i tallada. Alguns contenen dades i escuts. Es troba al costat de l'església de manera molt reformada amb el pas del temps. La façana que dona al carrer de l'Església ha conservat alguns elements del segle xv, com els dos finestrals emmarcats amb pedra i amb guardapols motllurat. En un d'aquests finestrals hi ha marcat la data de 1578. Encastada al mur hi ha una altra inscripció amb el cognom Marquès i també la data de 1575.

## Referències

* ↑ «Portal de Cal Marquès». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
* ↑ «CAL MARQUÈS (Mediona - Alt Penedès)». http://poblesdecatalunya.cat.+[Consulta: 2 setembre 2015].
# Pečeňady

Pečeňady és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1113.
# Pou de glaç 1

El Pou de glaç 1 és una obra de Castellterçol (Moianès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Construcció cilíndrica semisubterrània. La cúpula semiesfèrica que la cobreix pertany a la part aèria de la construcció mostrant alguns forats i esquerdes en el parament de blocs de pedra perfectament encaixats. En l'entrega de la cúpula amb el mur hi ha dues obertures situades a l'est i al sud-oest, aproximadament, per on entraven i sortien els blocs de gel.

## Història

Els pous de gel es construïren i obtingueren la seva major rendibilitat en el decurs dels segles XVII, XVIII i part del XIX quan la fabricació i comercialització del gel representava una bona font d'ingressos. No obstant, durant la primera meitat del segle XX alguns pous continuaren funcionant, malgrat que l'aparició del gel artificial amb l'arribada de l'electricitat i els transports moderns fessin desaparèixer aquest tipus d'indústria. Els últims pous en funcionament ja no comercialitzaven amb els hospitals, mercats,... de Barcelona, sinó que eren d'ús propi.
Les condicions necessàries per a la construcció d'un pou de glaç, són la proximitat a les vies de comunicació, amb llocs de consum no gaire allunyats i la seva instal·lació en llocs de fortes glaçades i bones aigües. El gel es recollia a l'hivern a les basses o rieres properes al pou. Es tallava en blocs i s'emmagatzemava per capes recobertes de palla, vegetació i gel trossejat dins les poues fins que a l'estiu, segons la demanda, s'anava extraient i transportant dins de sàrries també cobertes de palla i boll.

## Referències

* 1 2 3 «Pou de glaç 1». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2017].