OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alvear (Corrientes)

Alvear és una ciutat argentina, situada en l'est de la província de Corrientes, capital del departament General Alvear.

## Ubicació

Està situada a una latitud de 29° 03' Sud i una longitud de 56° 32' Oest, en la desembocadura del Riu Aguapey, a la vora del riu Uruguai, que la separa de la ciutat brasilera d' Itaquí, amb la qual està estretament relacionada.
S'accedeix a ella a través de la RN 14 o del ferrocarril General Urquiza. Es troba a 440 quilòmetres de la Ciutat de Corrientes.

## Història

Va ser fundada oficialment el 1863, a l'ombra de l'anomenat “Ombú Protector”, arbre que es troba immortalitzat en l'escut comunal, i el seu nom es deu al guanyador de la batalla de Ituzaingó. La versió oficial del nom de la ciutat és que el general Carlos d'Alvear havia nascut a la província de Corrientes, i en l'afany dels congresistes de 1863 per homenatjar al seu coprovincià, van nomenar al naixent poble Alvear amb el seu nom. També es diu que don Diego d'Alvear, pare de Carlos María, va viure alguns anys en el pas d'Itaquí, i que això també va contribuir a la imposició del nom.

## Població

Té 6.732 habitants (INDEC, 2010), la qual cosa representa un descens del 2,9% enfront dels 6.934 habitants (INDEC, 2001) del cens anterior.

## Port d'Alvear

Es troba al port fluvial el Resguard Duaner, la Prefectura Alvear (de la Prefectura Naval Argentina, institució creada en els anys 1920, però que remunta la seva història com a força de seguretat present a la ciutat des de 1884). Es caracteritza per ser el port d'exportació d'arròs més important del país. En l'actualitat es troba habilitat per a qualsevol tipus de trànsit d'exportació i importació.
S'estan duent a terme les gestions per començar els treballs per a la construcció del Pont Internacional Alvear-Itaquí, projecte que porta temps estancat i que a més d'unir el país amb la germana República Federativa del Brasil, significarà una gran fita de desenvolupament i progrés per a la regió. L'obertura de sobres de l'anomenat a licitació per a la realització dels estudis de factibilitat geogràfica, prevista per a principis de juliol de 2009, van ser posposats pel 8 de setembre proper pels governs de tots dos països; una vegada realitzat aquest esdeveniment, començarien els treballs a la ciutat.

## Enllaços externs

* Lloc Federal
* Municipalitat d'Alvear
* Ciutat d'Alvear - Assetjo Oficial
* Alvear Notícies - Portal Informatiu
* DEYC. Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine. Mapa del municipi Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine.
# Casa Rosada

La Casa Rosada, popularment també coneguda com a Casa de Gobierno, és la seu del Poder Executiu de la República Argentina i Monument Històric Nacional, en ell s'ubica el despatx del President de la Nació Argentina. L'edifici es localitza al carrer Balcarce 50 a la Ciutat de Buenos Aires, enfront de la històrica Plaça de Maig. El seu característic color és rosat i és considerat un dels edificis més emblemàtics de Buenos Aires. També alberga el Museu de la Casa de Govern, amb objectes relacionats amb els presidents del país.

## Història

L'edifici s'ubica sobre l'antic Fortí de Buenos Aires (Reial Fortalesa de Don Juan Baltazar de Austria), construïda pel governador Fernando Ortiz de Zárate el 1594 a la vora del Riu de la Plata. La fortalesa fou reconstruïda el 1713, i es convertí en una edificació de quasi una hectàrea, envoltada per un fossar, amb quatre torrasses rectangulars i que donen a la Plaça Major, actual Plaça de Maig. Al completar-se les obres de defensa va rebre el nom de Castell de Sant Miquel, l'any 1720. Va servir de seu als governadors, després als virreis del Virregnat del Riu de la Plata i posteriorment, als governs independents des del 1810. Durant la dècada de 1820, Bernardino Rivadavia va ordenar modificacions per substituir el pont llevadís per un pòrtic d'estil neoclàssic.
La fortalesa fou demolida a la dècada de 1850 per tal de construir al seu lloc, l'edifici de l'Aduana Nova, projecte de l'arquitecte anglès Edward Taylor. De l'antic edifici tan sols es va conservar un arc i un dels edificis virregnals de l'interior del recinte emmurallat destruït, que fou rehabilitat com a casa de govern. Sota la presidència de Domingo Faustino Sarmiento, l'edifici es va pintar de color rosat, el qual es conserva fins al dia d'avui. En aquella època també s'inicià la construcció del Palau de Correus, a l'espai sud del descampat que havia deixat la demolició del fortí.
Les obres del Palau de Correus van finalitzar el 1878. El nou edifici eclipsava sensiblement a la seu del govern, pel que el president Julio Argentino Roca va sol·licitar el projecte d'ampliació i reparacions. El projecte elegit pertanyia a l'arquitecte suec Enric Aberg i implicava la demolició de tots els vestigis de l'antic fortí i la construcció d'un nou edifici similar al de correus, amb l'agregat respecte a aquest d'una galeria-balcó al primer pis.
El 1894 les restriccions d'espai van fer planejar la unificació dels dos edificis i destinar-los únicament a la funció del govern. D'aquesta manera, el president Luis Sáenz Peña va encomanar la tasca a l'arquitecte italià Francisco Tamburini. Aquest va projectar la unió mitjançant un gran arc, que avui constitueix l'accés principal pel carrer Balcarce. L'edifici fou inaugurat oficialment durant la segona presidència de Roca, l'any 1898.

## Enllaços externs

* Història de la Casa Rosada Arxivat 2014-01-01 a Wayback Machine. (castellà)
# Carl Hermann Conrad Burmeister

    Aquest autor és citat en taxonomia animal amb el nom «Burmeister».
Carl Hermann Conrad Burmeister (Stralsund, 15 de gener del 1807 – Buenos Aires, 2 de maig del 1892) fou un zoòleg i entomòleg alemany.
Burmeister fou professor de Zoologia a la Universitat Martí Luter de Halle-Wittenberg des del 1837 fins al 1861. Dugué a terme una expedició al Brasil entre el 1850 i el 1852 i a l'Argentina des del 1857 fins al 1860. Va tornar a Alemanya amb diverses col·leccions zoològiques. El 1861 es mudà definitivament a l'Argentina, on fundà un institut de zoologia al Museu Nacional de Buenos Aires.

## Activitats i reconeixements

Burmeister fou molt apreciat i considerat a l'ambient científic i polític de l'època: Pere II del Brasil el nomenà Dignatari de l'Orde de la Rosa, mentre que Guillem I d'Alemanya li conferí la Creu de 3a classe de l'Orde de la Corona de Prússia.
Burmeister també fou membre honorífic de vuit institucions científiques i corresponent d'unes altres 18; més de cinquanta espècies animals i vegetals foren batejades amb el seu nom.
Entre els seus diversos estudis, es poden recordar l'entomologia (el seu primer camp de recerca: la seva tesi fou en aquesta disciplina), l'ornitologia, l'herpetologia, la geologia, la botànica, la paleontologia (sobretot per l'organització dels trilobits), la geografia i la meteorologia.

## Obres

* De insectorum systemate naturali. 40 pàg. Grunert, Halle. (1829).
* Handbuch der Entomologie. Vol. 1, xvi+ 696 + [2] pàg. Reimer, Berlín. (1832).
* Bericht über die Fortschritte der Entomologie 1834-35. Arch. Naturgesch. 1(2): 7-74 (1835)
* Handbuch der Naturgeschichte. [Part 2] xii + pàg. 369–858. Enslin, Berlín. (1837).
* Historia de la Creación (1843)
# Danil Fominikh

Daniil Fominykh (Petropavl, 28 d'agost de 1991) és un ciclista kazakh. Professional des de l'any 2014. Entre el 2014 i el 2020 va corre a l'equip Astana Qazaqstan Team. Bon contrarelllotgiste, ha guanyat el Campionat nacional de l'especialitat en tres ocasions, 2014, 2018 i 2021.
Durant la disputa de la París-Niça de 2016 va caure per un barranc i es va fracturar dues vertebres.

## Palmarès

* 2013
** Campió d'Àsia sub-23 en contrarellotge
* 2014
** Campió del Kazakhstan en contrarellotge
* 2018
** Campió del Kazakhstan en contrarellotge
* 2021
** Campió del Kazakhstan en contrarellotge

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2014. Abandona (20a etapa)

## Referències

* ↑ Gutiérrez, Juan «Fominykh cae por un barranco y se fractura dos vértebras». as.com, 13-03-2016 [Consulta: 16 abril 2016].

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Su Po-Ya

Su Po-Ya (xinès tradicional: 蘇柏亞, pinyin: Sū Bǎiyà; 17 de setembre de 1998) és una esportista taiwanesa que competeix en taekwondo. Va guanyar una medalla d'or en els Jocs Asiàtics de 2018 en la categoria de –53 kg. El 2021, durant els Jocs Olímpics de Tòquio, va esdevenir viral pel doble sentit que el seu nom té en castellà.

## Palmarès internacional

Representant a la Xina Taipei :
| Jocs Asiàtics ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2018 | Jakarta (Indonèsia) | 1 | –53 kg |

## Referències

* 1 2 綜合報導 印尼雅加達 «亞運跆拳道女子53公斤 阿美族蘇柏亞摘金» (en xinès-tw). 原住民族電視台, 21-08-2018. Arxivat 2021-07-23 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-07-23. [Consulta: 25 juliol 2021].
* ↑ News, Taiwan «Taiwan Taekwondo woman kicks her way to gold ... | Taiwan News». Taiwan News [Consulta: 21 agost 2018].
* ↑ «Korea Adds More Gold Medals in Taekwondo, Fencing» (en anglès). [Consulta: 21 agost 2018].
* ↑ «Su Po-Ya, la taekwondista taiwanesa que ha revolucionado las redes tras el sorteo de los Juegos Olímpicos». 20minutos, 22-07-2021. [Consulta: 24 juliol 2021].
* ↑ «El nombre de la atleta taiwanesa que desata las risas en redes sociales». AS, 22-07-2021. [Consulta: 24 juliol 2021].
# Nataša Andonova

Nataša Andonova (en macedoni: Наташа Андонова; Negotino, 4 de desembre de 1993) és una futbolista macedònia que juga com a davantera al Llevant i és capitana de l'equip nacional de Macedònia del Nord. És la germana petita de Sijce Andonova, que també és jugadora de futbol macedònia.
Andonova va començar la seva carrera a ZFK Tikvešanka a Macedònia del Nord. Primer va captar l'atenció internacional en l'Europeu sub-19 del 2010, organitzat per la República de Macedònia del Nord. Tot i jugar en l'equip més modest de la competició, Andonova va ser nomenada millor jugadora del torneig. En aquell moment ja havia representat a la selecció absoluta de Macedònia del Nord.
L'estiu de 2010, Andonova va ser transferida al ZFK Borec, jugant la fase prèvia de la Lliga de Campions 2010-11, i en el mercat hivernal va signar per al Turbine Potsdam, la campiona d'Europa, juntament amb la seva germana Sijce. Va ser ascendida al primer equip al febrer i va jugar el seu primer partit de la Bundesliga aquell mateix mes. Va marcar el seu primer gol amb el Turbine en les semifinals del DFB-Pokal contra el Bayern de Múnic.
Al maig de 2015, Andonova va abandonar el Turbine per incorporar-se als campions suecs de la Damallsvenskan, l'FC Rosengård, que buscaven una davantera després de la sortida d'Anja Mittag al París Saint-Germain.
El 31 de gener de 2017, el Paris Saint-Germain va anunciar que va arribar a un acord amb Andonova per un contracte fins al final de la temporada al juny de 2017.
La jugadora no va renovar el seu contracte amb el PSG i es va unir al FC Barcelona el juny de 2017. El 2019 es va anunciar que no renovaria el contracte amb el Barça i va fitxar pel Llevant.

## Palmarès

| Títol | Club | País | Any |
| Copa de la Reina | FC Barcelona | Espanya | 2018 |
| Copa Catalunya | FC Barcelona | Catalunya | 2017 |
| Copa Catalunya | FC Barcelona | Catalunya | 2018 |

## Referències

* ↑ uefa.com «Women's Under-19 - History – UEFA.com» (en anglès). UEFA.com, 07-06-2010.
* ↑ Author. «Macedonian Football .com - Makedonski Fudbal .com - Macedonian Football (soccer) website | Natasa Andonova scored her first goal for Turbine Potsdam» (en anglès). [Consulta: 28 juny 2017].
* ↑ «Här skriver landslagsspelaren Nataša Andonova på för mästarklubben» (en suec). Expressen.
* ↑ «Natasa Andonova au Paris Saint-Germain - psg.fr» (en francès). Paris Saint-Germain - PSG. Arxivat de l'original el 2017-06-28 [Consulta: 28 juny 2017].
* ↑ «Natasa Andonova reforça el Barça Femení | FC Barcelona». [Consulta: 28 juny 2017].
* ↑ «Natasa Andonova deja el FC Barcelona». diari Sport, 26-06-2019 [Consulta: 22 juliol 2019].
* ↑ Martínez, Patricia «La ex del Barça Natasa Andonova ficha por el Levante» (en castellà). Mundo Deportivo, 04-07-2019 [Consulta: 8 desembre 2021].

## Enllaços externs

* Nataša Andonova, Fitxa a Soccerway
# Michel Vermeulin

Michel Vermeulin (Montreuil, 6 de setembre de 1934) és un ciclista francès, ja retirat, que tant desenvolupà la seva carrera en pista com en carretera.
Com a ciclista amateur obtingué importants èxits esportius, obtenint disset triomfs en aquesta categoria. El 1955 i 1957 fou Campió de França de persecució per equips i el 1957 Campió de França en ruta.
Fou seleccionat per prendre part en els Jocs Olímpics de Melbourne de 1956. En ells aconseguí la medalla d'or de ciclisme en ruta per equips, junt amb Arnaud Geyre i Maurice Moucheraud, i la medalla de plata en la prova de persecució per equips, junt a Jean Graczyk, Jean-Claude Lecante i René Bianchi.
El 1958 passà a professional, categoria en la qual restà fins a 1963, aconseguint sis victòries.

## Palmarès

* 1958
** 1r al Circuit de Vienne
** 1r al Premi d'Aurillac
** 1r al Premi de Charolle
* 1959
** 1r al Trofeu Longines
* 1960
** 1r del Gran Premi de Fourmies i vencedor d'una etapa

### Resultats al Tour de França

* 1959. 20è de la classificació general. Porta el mallot groc durant 3 etapes
* 1960. 30è de la classificació general
* 1962. Abandona (2a etapa)

## Referències

* 1 2 «Palmarès de Michel Vermeulin (Fra)». [Consulta: 27 juliol 2024].
* ↑ «Olympedia – Michel Vermeulin». [Consulta: 27 juliol 2024].
* ↑ «VERMEULIN Michel». [Consulta: 27 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Palmarès de Michel Vermeulin (francès)
# Jacques d'Arthois

Jacques d'Arthois (Brussel·les 1613–1686) va ser un pintor barroc flamenc especialitzat en la pintura de paisatges.

## Biografia

Nascut a Brussel·les, va ser batejat el 12 d'octubre de 1613. El gener de 1625 va entrar com a aprenent en el taller de Jan Mertens i el 1634 va ingressar com a mestre al gremi de Sant Lluc de la seva ciutat natal. Entre els seus nombrosos deixebles es troba el seu propi fill, Jean Baptiste. Amb els seus paisatges va aconseguir notable èxit i influència a la ciutat de Brussel·les, de la qual va ser nomenat en 1656 pintor «públic» dels cartrons per a tapissos, si bé, com era habitual, va comptar amb l'ajuda d'altres pintors que li feien les figures, principalment David Teniers II.
El seu punt de partida són els paisatges de Gillis van Coninxloo i Paul Brill, prenent com a referència el bosc de Soignes de manera semblant al seu contemporani Lodewijk de Vadder, però Arthois, en paral·lel a Ruisdael, va concebre els seus paisatges, generalment de gran grandària, amb un dinamisme i monumentalitat plenament barrocs, en el que s'ha vist també el coneixement de l'obra de Rubens.

## Referències

* ↑ Jacques d'Arthois en Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie (RKD), en neerlandés.
* ↑ Biografía en la Enciclopedia online del Museo del Prado.

## Bibliografia

* Vlieghe, Hans, Arte y arquitectura flamenca, 1585-1700, Madrid, Cátedra, 2000, ISBN 84-376-1842-8, pp. 305-307.
# Anthony Marchant

Anthony John "Tony" Marchant (Chelsea, Victòria, 28 d'agost de 1937) va ser un ciclista australià que va córrer durant els anys 50 del segle xx.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics de Melbourne, tot guanyant la medalla d'or en la prova de tàndem, fent parella amb Joey Browne.

## Referències

* ↑ Howell, Reet. Aussie gold : the story of Australia at the Olympics. Albion, Qld.: Brooks Waterloo, 1988, p. 131. ISBN 0-86440-680-0.
* ↑ «Olympedia – Tony Marchant». [Consulta: 31 gener 2022].
# Carolina Garrido

Carolina Garrido (Buenos Aires, 1981) és una productora i directora de producció amb nacionalitat argentina i espanyola.
Debuta com a directora de producció amb els curtmetratges Un amor perfecto (2011) i Un día con Anna (2013), dirigits pel director de cine català Toni Andújar.
Al 2021 funda, juntament amb Toni Andújar, la productora sabadellenca esdeMangofilms, amb l’objectiu de desenvolupar projectes cinematogràfics. Com a productora, el seu primer llargmetratge va ser Run Baby Run, estrenat als Estats Units el 2024 i on va ser directora d’art i de producció. Es tracta d'un thriller d'acció on una jove sorda de naixement es veu implicada en una persecució per part d’un desconegut. Respecte de la banda sonora de la pel·lícula, compta amb peces del músic sabadellenc Josep Maria Llongueras, conegut com a Llongue, fundador de La Madam.
Quant a festivals internacionals, Run Baby Run va ser selecció oficial als London Director Awards; Prague International Film Awards, Budapest Movie Awards; Kosice International Film Festival i al Salerno Film Festival. Així mateix, tambéva ser pel·lícula candidata als Premis Goya i als Premis Gaudí del 2024.

## Referències

* ↑ «Run Baby Run » Premios Goya 2024». Premios Goya. [Consulta: 7 maig 2024].
* ↑ «Run Baby Run». Academia del Cinema Català. [Consulta: 7 maig 2024].
* ↑ Artigas, Miguel Ángel. «Alcalá de la Selva despliega la alfombra roja para recibir la premier de ‘Run baby run’» (en castellà). Diario de Teruel, 2021-04-10CEST12:50:51+02:00. [Consulta: 7 maig 2024].
* ↑ «El cineasta sabadellenc Toni Andújar presenta a l’Imperial la seva òpera prima Run Baby Run». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 7 maig 2024].
* ↑ «Tony Andújar Sanchez» (en anglès). London Director Awards, 01-08-2023. [Consulta: 7 maig 2024].
* ↑ «Tony Andújar Sanchez» (en anglès). Kosice International Film Festival, 18-09-2023. Arxivat de l'original el 2024-04-24. [Consulta: 7 maig 2024].

## Enllaços externs

* Pase vip de 'Run baby run' para los vecinos de Alcalá de la Selva, Heraldo
# Musa Hajdari

Musa Hajdari (Kamenicë, 11 d'octubre de 1987) és un migfondista kosovar que s'especialitza en els 800 metres. Va representar a Kosovo en el Campionat del Món d'atletisme de 2015. Ha batut diversos rècords kosovars en l'atletisme. L'1 de juny de 2013, Hajdari va debutar internacionament a la cursa en memòria de Yilmaz Sazak a Istanbul, on va guanyar la categoria masculina amb 4:17.73. L'1 de maig de 2015, Hajdari es va col·locar segon en la general darrere de Dušan Babić en els 1500 metres a la Trobada Internacional de Bar (Montenegro).

## Rècord de competicions

| Any | Competició | Seu | Posició | Cursa | Temps |
| Representant Kosovo ||||||
| 2015 | Campionat del Món | Pequín | 21è (h) | 800 m | 1:47.70 |
| 2016 | Campionat d'Europa | Amsterdam | 11è (h) | 800 m | 1:48.97 |

## Referències

* ↑ All-Athletics
* ↑ Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. 18th YILMAZ SAZAK INTERNATIONAL Results
* ↑ Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine. Vijesti: Premeru najbolji na mitingu u Baru.
# Paula Lynn Obanana

Paula Lynn Obanana (n. 19 març 1985) és una esportista filipino-americana que competeix en bàdminton en la categoria de dobles. Era originalment de Dumaguete, Filipines. Ella va competir en els 2012 Japan Super Series.

## Referències

* ↑ «Paula Lynn Obanana». [Consulta: 22 setembre 2014].
# Hector Munro Macdonald

Hector Munro Macdonald (Edimburg, 19 de gener de 1865 - Aberdeen, 16 de maig de 1935) va ser un matemàtic escocès.

## Vida i obra

Macdonald va estudiar matemàtiques a la universitat d'Aberdeen entre 1882 i 1886. Havent obtingut la beca Fullerton, el 1886 va ingressar al Clare College de la universitat de Cambridge en la qual va acabar quart en els exàmens de matemàtiques de 1889. Aquest mateix any va ser nomenat fellow del Clare College en el qual va romandre fins al 1905, essent fortament influenciat per l'ambient acadèmic i l'estil pedagògic dels físics de la universitat de Cambridge.
Tot i que els seus primers treballs de recerca van ser en matemàtiques pures, a poc a poc es va anar inclinant per les matemàtiques aplicades, fins que el 1901 va obtenir el premi Adams per un treball sobre la propagació de les ones elèctriques.
El 1905, Macdonald va deixar Cambridge per ocupar una plaça de catedràtic a la seva antiga universitat d'Aberdeen, on es va convertir en un dels més influents membres del claustre gràcies a la seva habilitat com a administrador.

## Referències

* ↑ Whittaker, 1935, p. 551.
* ↑ Yeang, 2013, p. 26.
* ↑ Whittaker, 1935, p. 552.
* ↑ Whittaker, 1935, p. 553.
* ↑ Whittaker, 1935, p. 557.

## Bibliografia

* Oldham, Keit; Myland, Jan; Spanier, Jerome. «The Macdonald Function K$_v$(x)». A: An Atlas of Functions (en anglès). Springer, 2009, p. 527-536. ISBN 978-0-387-48806-6.
* Whittaker, E.T. «Hector Munro Macdonald, 1865-1935» (en anglès). Obituary Notices of Fellows of the Royal Society, Vol. 1, Num. 4, 1935, pàg. 551-558. DOI: 10.1098/rsbm.1935.0018. ISSN: 1479-571X.
* Yeang, Chen-Pang. Probing the Sky with Radio Waves (en anglès). University of Chicago Press, 2013. ISBN 978-0-226-01519-4.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Hector Munro Macdonald» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# Azalea

Les azalees són plantes amb flor del gènere Rhododendron dins la família de les ericàcies. Havien estat classificades dins el gènere Azalea, però això ja no és acceptat i aquest nom es considera invàlid.

## Característiques

Les azalees floreixen a la primavera i les flors marceixen després de poc de temps. Creixen a la vora dels arbres i de vegades a sota ells.
Abans les azalees es classificaven com un gènere independent de plantes, però actualment es classifiquen en dos subgèneres:
* Pentanthera (caducifoli)
* Tsutsuji (perenne).

## Usos

A Corea tradicionalment es prepara un licor aromatitzat amb azalees.
Són tòxiques per als cavalls, cabres i ovelles, però no per als gossos i gats. Cal terra no gaire humida i un xic àcida (4.5 - 6.0 pH).

## Simbolisme cultural

A la Xina l'azalea es coneix amb el nom de "arbust que recorda a la pròpia casa" (xiangsi shu) i va ser immortalitzat a la poesia de Tu Fu.
L'azalea és la flor nacional del Nepal. També és un dels símbols de la ciutat de São Paulo, al Brasil. Als Estats Units és el símbol de l'estat de Geòrgia.

## Vegeu també

* Rhododendron

## Galeria

* Un arbust d'azalees
* Azalea var. 'George Lindley Taber'
* Rhododendron reticulatum. Azalees al Japó
* Flor d'azalea roja
* Azalea blanca
* Azalea de 50 anys

## Referències

* ↑ «Korean tradition». Arxivat de l'original el 2006-02-12. [Consulta: 20 agost 2010].
* ↑ Clemson University Factsheet
* ↑ Municipal law of the city of São Paulo nr. 14472 of 2007.

## Enllaços externs

* America in Bloom (anglès)
* Canadian Communities in Bloom (anglès)
# ASME

ASME és l'acrònim de American Society of Mechanical Engineers (Societat Americana d'Enginyers Mecànics). És una associació professional, que a més ha generat un codi de disseny, construcció, inspecció i proves per equips. Entre altres, calderes i recipients a pressió. Aquest codi té acceptació mundial i és usat en tot el món. Fins al 2006, ASME tenia 120.000 membres.

## Seccions
### BPVC

Boiler and Pressure vessels Code - Regles per a calderes i dipòsits a pressió.
* Regles per a la construcció de calderes d'energia.
* Materials.
* Codi per contencions en formigó.
* Regles per a la construcció de calderes de calefacció.
* Regles per a certificació

## Referències

* White, John H., Jr (1968). A history of the American Locomotive, its development: 1830-1880 . Dover Publications, New York, NY. ISBN 0-486-23818-0.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de ASME Arxivat 2009-12-24 a Wayback Machine.