OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Plaça de Mossèn Cinto Verdaguer (Tarragona)

La Plaça de Mossèn Cinto Verdaguer és una obra de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Plaça de l'eixample de Tarragona en la que s'alcen tota una sèrie de blocs de pisos de les mateixes característiques i tipologia bastits els anys 50-60. Aquest fet confereix a la plaça un aspecte unitari i singular.

## Referències

* ↑ «Plaça de Mossèn Cinto Verdaguer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 24 agost 2021].
# Tucídides (desambiguació)

Tucídides és el nom dels següents personatges:
* Tucídides, historiador grec
* Tucídides d'Alopece, polític atenenc
* Tucídides de Farsàlia, proxenos dels atenencs
* Tucídides (militar), militar romà
# Francesc Figueras i Pacheco

Francesc Figueras i Pacheco (Alacant, 13 de desembre de 1880 - Alacant, 21 de març de 1960) va ser un historiador valencià i cronista de la ciutat d'Alacant.
L'1 de novembre de 2009, les seues restes van ser les primeres transferides, junts amb les de José Maria Py, al Jardí del Silenci, al Cementiri Municipal d'Alacant, «en homenatge a totes aquelles persones que van tindre a Alacant l'eix de les seues vides».

## Obra
### No ficció

* La Universidad española. Hoy y mañana (1903)
* Los antiguos gremios de la ciudad de Alicante
* Alicante y su folclore (1955)
* Historia del Turrón y prioridad de los de Jijona y Alicante (1955)
* Dos mil años atrás (1959)
* Geografía de la provincia de Alicante (1914) en la Geografia General del Reins de Valencia

### Ficció

* Improntas levantinas
* La Deidad del Sol
* Volutas de Fuego.

## Referències

* ↑ Juan José, «Francisco Figueras Pacheco: genio y figura» (castellà), Associació cultural Alacant Viu, 15 de novembre de 2007
* ↑ «Francesc Figueras i Pacheco». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Un homenaje eterno» (castellà), informacion.es, 1 de novembre de 2009

## Bibliografia

* Vicente Gascón Pelegrí. Prohombres valencianos en los últimos cien años, 1878-1978 (castellà). València. Caixa d'Estalvis de València, 1978. ISBN 84-500-2630-X
# Barbus usambarae

Barbus usambarae és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tanzània.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Zwankendamme

Zwankendamme és un antic nucli de Lissewege que el 1932 va fusionar amb la ciutat de Bruges, a la província Flandes Occidental situat entre el canal Boudewijnkanaal i el ferrocarril de Bruges a Zeebrugge.
Fins a l'inici del segle xx, el poble només comptava quatre masos. El primer esment escrit data del 1357. Uns dels masos feudals, Swankendamme li va donar el nom.
Amb la construcció de la coqueria i la fàbrica de vidre de Glaverbel la població va augmentar considerablement. Els obrers especialitzats van venir de Valònia i això és la raó perquè moltes persones grans encara parlen francès. La coqueria es va tancar el que va minvar la contaminació de l'aire. Ara també la terra s'està descontaminant i així la qualitat de l'aigua del canal de Lissewege s'està millorant. El 1932 el barri va ser afegit al terme municipal de Bruges, en el marc del pla d'eixamplar el port de Zeebrugge.
El barri tenia una estació ferroviària a la línia Bruges-Zeebrugge fins al 2014, quan es va tancar per l'eixample de l'estació de classificació del port. Una part de la Cité wallonne (barri való) va conservar-se, i és un testimoni únic d'aquesta època industrial. El 2012, el nucli tenia 673 habitants, una pèrdua de 7% en cinc anys. El 2007 n'hi havia encara 724.
Hom hi troba unes restes d'una resclosa molt antiga al canal de Lissewege, que servia a l'edat mitjana per a reglar l'evacuació de les aigües dels pòlders i el transport de materials de construcció. La històrica casa de l'assuter va ser enderrocada el 2002.
* Cases de protecció oficial al carrer Zwankendammestraat
* Antiga estació ferroviària amb el port de Zeebrugge al segon pla
* Antiga estació i el poble de Lissewege al segon pla
* Resclosa al canal de Lissewege

## Referències

* ↑ Vandepitte, 1993, p. 4.
* 1 2 Desmet, Rudy; et alii. «Zwankendamme». A: Lissewege & Ter Doest, Geschiedenis van het witte dorp en zijn abdij [Lissewege i Ter Doest, història del poble blanc i la seva abadia] (en neerlandès). Tielt: Lannoo, 2003, p. 31. ISBN 9789020955743.
* ↑ Vandepitte, 1993, p. 24-26; 33-37.
* ↑ «Zeebrugge» (en neerlandès). Inventaris Onroerend Erfgoed. Agència del patrimoni immobiliari, 2006. [Consulta: 14 març 2023].
* ↑ «2.14 Trein». A: 50 jaar mobiliteitsbeleid in Brugge (en neerlandès). Bruges: Ajuntament de Bruges, 2018, p. 77. ISBN 9789081144766.
* ↑ «Sas van Zwankendamme» (en neerlandès). Inventaris Bouwkundig Erfgoed. Agència del patrimoni de Flandes. [Consulta: 14 març 2023].

## Bibliografia

* Vandepitte, G. «Zwankendamme, wijk van Lissewege, nu Brugge [Zwankendamme, barri de Lissewege, ara Brugge]». Rond de Poldertorens, 33, 1, 1993, pàg. 4-36.
. Bruges (Flandes, Bèlgica) :
# Zvěstovita-(Fe)

La zvěstovita-(Fe) és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al subgrup de la zvěstovita, un grup de minerals que forma part del grup de la tetraedrita.

## Característiques

La zvěstovita-(Fe) és un sulfarsenit de fórmula química Ag₆(Ag₄Fe²⁺₂)As₄S₁₂S. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2022, i publicada en el mes de juny de 2024. Cristal·litza en el sistema isomètric.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 5919/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al jaciment d'argent, coure i cobalt d'Ulatayskoe, al districte d'Ovyursky (Tuvà, Rússia). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Zvěstovite-(Fe)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 gener 2023].
* ↑ Miyawaki, Ritsuro; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 70». European Journal of Mineralogy, 34, 6, 09-12-2022, pàg. 591–601. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-34-591-2022 [Consulta: 7 gener 2023].
* ↑ Biagioni, Cristian; Kasatkin, Anatoly V.; Nestola, Fabrizio; Škoda, Radek; Gurzhiy, Vladislav V.; Agakhanov, Atali A.; Koshlyakova, Natalia N. «Zvěstovite-(Fe), Ag6(Ag4Fe2)As4S13, a new member of the tetrahedrite group from the Ulatayskoe Ag–Cu–Co occurrence, eastern Siberia, Russia». European Journal of Mineralogy, 36, 3, 26-06-2024, pàg. 529–540. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-529-2024 [Consulta: 26 juny 2024].
# Zhao Lina

Zhao Lina (xinès tradicional: 趙麗娜, xinès simplificat: 赵丽娜, pinyin: Zhào Lìnà; Shanghai, 1991) és una futbolista xinesa que juga com a portera. Va ser seleccionada per la Copa del Món Femenina de Futbol de 2023.

## Biografia

Zhao Lina va néixer el 18 de setembre de 1991 a Shanghai (Xina). Va estudiar a la Universitat de Tongji. En el seu moment va preferir ser futbolista i no acceptar les ofertes per ser model.

### Carrera futbolística

Va començar a jugar quan cursava el primer grau a l'escola primària. Gràcies a la seva alçada, el 2015 va començar a jugar com a portera del Shanghai Rural Commercial Bank (RCB) a la Superlliga de futbol femení xinesa. El seu sou és un dels més alts de l'equip amb uns 10.000 iuans (1.500 dòlars).Al novembre, al final de la temporada, Zhao, només va encaixar 11 gols en 14 jornades de la lliga. La mitjana de gols encaixats de 0,79 va ser el més baix entre tots els porters de la lliga i va ser considerada la millor portera de la temporada.

#### Presència internacional

El 3 de desembre del 2015 va debutar amb la selecció nacional xinesa ,en un partit amistós contra Itàlia que va acabar en un empat a 1.
Zhao Lina ha jugat 38 vegades amb la Xina durant una carrera de vuit anys a la selecció nacional. Va ser membre de la selecció que va representar la Xina a la Copa del Món Femenina de Futbol 2015 al Canadà i va formar part del equip dirigit pel seleccionador Bruno Bini, que va jugar als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro el 2016.
Zhao va tornar a l'equip el 2022 per a la Copa Asiàtica Femenina de l'AFC, on va tenir un paper crucial per ajudar el seu equip a guanyar el títol i classificar-se per a la Copa del Món Femenina de Futbol de 2023. Malgrat que el mes de maig de 2023 alguns mitjans van publicar la seva retirada, ha estat seleccionada per l'equip nacional i està inclosa en la llista oficial de jugadores.

### Vida personal

A banda de la seva activitat esportiva, Zhao ha dedicat part del seu temps a la música. A partir de la seva afició al manga NANA en una entrevista va declarar: " "No vaig poder resistir la temptació per la música, així que els caps de setmana vaig buscar un professor de música i vaig començar a aprendre a tocar la bateria. A més del meu entrenament diari de futbol, passo gran part del meu temps lliure aprenent i practicant la bateria".
Zhao ha assolit una gran popularitat a la xarxa Douyin (Tik Tok) amb tres milions de seguidors.

## Referències

* 1 2 «足球俏佳人第7期：最美女足赵丽娜». [Consulta: 26 juny 2023].
* 1 2 «World Soccer Talk - TV schedules and streaming links, news and podcasts». [Consulta: 26 juny 2023].
* ↑ «趙麗娜». [Consulta: 26 juny 2023].
* 1 2 «FIFA» (en anglès). [Consulta: 26 juny 2023].
# Platja des Cavall d'en Borràs

La platja des Cavall d'en Borràs es troba al nord de Formentera entre la cala Savina i la platgeta des Carregador que la separa de ses Illetes. Pertany a la vénda de ses Salines, de la parròquia de Sant Ferran de ses Roques, i està dins del Parc natural de ses Salines.
Limita al sud-oest amb es Cavall d'en Borràs, una punta rocosa d'on la platja pren el nom, i al nord-est amb el racó d'en Verd. El nom prové de Borràs i Cia., la companyia mallorquina que era propietària de les salines de Formentera al segle xix. L'eufemisme irònic del topònim s'explica per la reivindicació popular de les salines des de l'expropiació el 1715 per Felip V.
Situada a 2 km del port de la Savina, s'hi pot arribar caminant o en bicicleta pel camí de sa Guia. Està orientada al nord-oest amb vista al port i a l'extrem occidental de l'illa d'Eivissa on destaquen els perfils dels illots es Vedrà i es Vedranell.
És una platja tranquil·la, amb un onatge molt suau. La sorra és fina i blanca o rosada d'origen coral·lí, formant un talús de pendent molt suau. La fondària és d'1,5 m a 50 m de la vorera. El fons marí és de sorra recoberta d'alga.
La part posterior és un sistema dunar cobert per un bosc de savines frondós, anomenat el bosc de sa Salinera, que s'estén fins a l'estany Pudent i les salines.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera, Ses Illetes
* ↑ Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera, es Cavall d'en Borràs

## Enllaços externs

* Dades del Govern de les Illes Balears Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
# Pinon

«Pinon» té aquests significats:
* Geografia:
** Estats Units:
*** Pinon (Arizona)
*** Pinon (Nou Mèxic)
** França:
*** Pinon (Aisne)
* Persones:
** Dominique Pinon, actor francès
# Pinsos Ponsa

Pinsos Ponsa és una fàbrica de pinsos del terme de Calders, al Moianès situada a 678,1 metres d'altitud.
Es tracta d'una petita fàbrica d'explotació familiar situada al paratge del Vilar, al costat mateix del límit termenal amb Monistrol de Calders, on viuen els amos i treballadors d'aquesta fàbrica.
Està situada en una petita plataforma a la dreta del Calders, a l'extrem nord-oest del Vilar. En estar situat en un doble meandre del riu, aquesta fàbrica constitueix una referència paisatgística rellevant en el seu entorn.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Òptica física

L'òptica física, òptica ondulatòria o òptica electromagnètica és la disciplina de la física que s'ocupa de l'estudi de la llum considerada com a ona electromagnètica. Es fonamenta en el Principi de Huygens-Fresnel per ocupar-se de fenòmens com les interferències, la difracció o la polarització.

## Història

Christiaan Huygens (1629–1695) va proposar una teoria ondulatòria de la llum en forma matemàtica al seu Traité de la Lumière (Tractat de la llum), publicat el 1690. Però Isaac Newton (1642–1727) va publicar el 1704 Opticks, on formulava la seva teoria corpuscular de la llum. El prestigi d'aquest darrer autor feu que la teoria corpuscular es mantingués viva fins a finals del segle XIX malgrat les seves creixents dificultats per a explicar les observacions.
Un exemple en seria el dels "anells de Newton", explicats per Robert Hooke (1635-1703) utilitzant la teoria ondulatòria, tanmateix va prevaldre la posterior de Newton, adaptada a la seva teoria corpuscular. Fins i tot un fenomen, estudiat sistemàticament per Hooke, és conegut amb el nom impropi de Newton, anells de Newton. La interpretació correcta d'aquest fenomen arribaria el 1802 gràcies a Thomas Young (1773-1829). Young és més rellevant perquè va demostrar, amb el seu famós experiment de la doble escletxa publicat el 1807, que, tal com predeia la teoria ondulatòria, les ones de la llum s'interferien.
Tanmateix seria Augustin Jean Fresnel (1788-1827) qui acabaria per establir definitivament la natura ondulatòria de la llum, el 1818 a va presentar a un concurs de l'Acadèmia Francesa de les Ciències l'article Mémoire sur la diffraction de la lumière on donava una explicació del fenomen de la difracció basada en la teoria ondulatòria. Un dels membres del jurat, Poisson (1781-1840), partidari de les idees newtonianes, va pensar que hi havia trobat un problema atès que, en cas de ser correcta la teoria de Fresnel, hi hauria d'aparèixer un punt brillant al centre de l'ombra circular d'un objecte rodó. Però el president del jurat, Francesc Aragó (1786-1853), va fer un experiment on es va poder observar el punt brillant, avui dia conegut com a punt d'Aragó.

## Vegeu també

* Òptica
* Òptica geomètrica
* Òptica quàntica
* Electromagnetisme
* Interferència
* Difracció
* Polarització
* Xarxa de difracció
* Experiment de la doble escletxa
* Òptica de Fourier

## Referències

* ↑ Gran Enciclopèdia Catalana. Volum 16. Reimpressió d'octubre de 1992. Barcelona: Gran Enciclopèdia Catalana, 1992, p. 401. ISBN 84-7739-014-2.
* ↑ Lipson, 2010, p. 4.
* ↑ Giusfredi, 2019, p. 363.
* ↑ Lipson, 2010, p. 3-5.
* ↑ Giusfredi, 2019, p. 313-359.

## Bibliografia

* Giusfredi, Giovanni. Physical Optics Concepts, Optical Elements, And Techniques (en anglès). Springer, 2019. ISBN 978-3-030-25278-6.
* Lipson, Ariel; Lipson, Stephen; Lipson, Henry. Optical Physics (en anglès). 4a. Cambridge University Press,, 2010. ISBN 9780521493451.
# Plastró

* Per a altres significats, vegeu «Plastró (tortuga)».
El plastró , és una peça de roba generalment masculina semblant a la corbata en la forma de nuar-se, però amb les pales molt més amples. Les pales del plastró són aproximadament el doble que les d'una corbata en la seva part més ampla i ambdues solen ser de la mateixa mida o mides semblants, al contrari que la corbata on una és clarament més ampla que l'altra. Així mateix, per poder passar-se per darrere del coll amb comoditat, ambdues pales estan unides per una tela del mateix tipus però molt estreta. A causa de la major amplada del complement el nus que es forma amb elles és molt més gran i llarg, per la qual cosa la seva aparença és molt més destacada que l'aconseguit amb la corbata.
Un plastró pot estar confeccionat amb els següents materials, ja sigui sol o en combinació:
* Seda.
* Polièster.
* Microfibra.
Però per la seva especial naturalesa i comesa, el material més aconsellable és l'última; ja sigui sol o en combinació amb les anteriors. La microfibra atorga al plastró una brillantor i una presència superior a les altres.
El plastró es nua com una corbata; però els diferents nusos donen un volum molt superior a la corbata, aquests tipus de nusos s'aconsegueixen principalment a l'hora de nuar la pala davantera sobre l'altra. Segons es col·loqui aquesta, més llisa o amb més doblecs, s'aconsegueix uns nusos més arrugats o menys.
Gràcies a la major mida del nus, el plastró és propi de grans esdeveniments, com els casaments, i reservat gairebé exclusivament als protagonistes masculins dels esmentats esdeveniments, en el cas dels casaments seria el nuvi.
Com s'ha esmentat la gran amplada de les seves pales atorga al plastró una vistositat molt especial i permet decorar el nus amb multitud d'arrugues i plecs. Però aquesta facilitat es torna un inconvenient pel molt temps que pot requerir nuar-lo de forma vistosa. Per tractar de resoldre aquest inconvenient nombrosos fabricants ofereixen també el rocheu que vindria a ser un plastró amb el nus ja fet, però de menor vistositat.

## Referències

* ↑ Kalión moda hombre, Diferencias entre los complementos plastró, corbanda, rocheu Arxivat 2013-04-23 a Wayback Machine., 20/1/2011, última visita 10/6/2011
* ↑ Kalión, moda hombre mujer, El plastró Arxivat 2015-12-22 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Vídeo explicant com fer el nus del plastró
Viccionari
# Porxo a la plaça de la Vila

El Porxo a la plaça de la Vila és una obra del Pinell de Brai (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Porxo a la plaça de la Vila situat sota un edifici noucentista que actualment no es troba habitat. El sostre del porxo està construït mitjançant una volta a la catalana. El pes de les façanes es reparteix als murs laterals mitjançant arcs de tres filades de totxo massís, molt rebaixats.

## Referències

* ↑ «Porxo a la plaça de la Vila». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 juny 2020].

## Enllaços externs

* «Porxo a la plaça de la Vila». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Zvjezdarnica Višnjan

El Zvjezdarnica Višnjan (Observatori Višnjan) és un observatori astronòmic situat a la vila de Višnjan (regió d'Ístria, Croàcia), dirigit per Korado Korlević.
L'observatori es va fundar l'any 1992 com a observatori públic i va treballar en el camp de l'astrometria i la recerca de nous asteroides. L'augment de la contaminació lumínica va dificultar les observacions a Višnjan, i es van aturar el 2001. El 2009 es va obrir un nou edifici de l'observatori prop del poble de Tičan, a uns 2,5 quilòmetres de distància.
Segons el lloc web de l'observatori, des del 2016 s'han descobert un total de 1.420 asteroides i 2 cometes des de l'observatori, que utilitza 11 telescopis i compta amb una plantilla de 78 membres i voluntaris. El Minor Planet Center li ha reconegut més d'un centenar de descobriments d'asteroides.

## Referències

* ↑ «Višnjan Observatory». Science and Education Centre Višnjan. Arxivat de l'original el 2016-08-13.
* ↑ Rona. Guide through Istria for All Your Senses, p. 14. Arxivat 2017-05-04 a Wayback Machine.
* ↑ «Astronomsko društvo Višnjan».
* ↑ «Minor Planet Discoverers (by number)». Minor Planet Center, 14-11-2016.
# Zvolenská Slatina

Zvolenská Slatina és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1332.
# Plains (Kansas)

Plains és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 1.163 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Plains tenia 1.163 habitants, 402 habitatges, i 303 famílies. La densitat de població era de 453,6 habitants/km².
Dels 402 habitatges en un 43,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,7% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 24,4% no eren unitats familiars. En el 22,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,89 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,41.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,5% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 16,3% de 45 a 60 i un 11,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.688 $ i la renda mediana per família de 44.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.354 $ mentre que les dones 21.023 $. La renda per capita de la població era de 16.047 $. Entorn de l'11,4% de les famílies i el 13,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Plains». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Plains». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Platja de l'Illot

La platja de l'Illot és una petita platja natural del municipi de l'Ametlla de Mar (Baix Ebre), situada a ponent de la Punta de l'Àliga, a mig camí del sender GR-92, entre l'Ametlla de Mar i l'Ampolla, tocant al terme i les platges del Perelló. Es tracta d'una petita platja de gran bellesa, envoltada de pins i aigües turquesa. Té una longitud de 85 metres i una amplada mitjana de 10 metres, formada per còdols i blocs. L'Illot és una petita illa rocosa situada davant de la platja, a la qual s'hi pot arribar nedant, o caminant quan la marea està baixa. No disposa de serveis.

## Referències

* ↑ «L'Ametlla de Mar. Departament de Territori». Generalitat de Catalunya, Departament de Territori i Sostenibilitat.
* ↑ «L’Ametlla de Mar senyalitzarà l’accés a la platja de l’illot per queixes veïnals». Diari de Tarragona, 08-08-2023.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «Cala de l’Illot». Diputació de Tarragona.