OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Donald Trump Jr.

Donald John "Don" Trump Jr. (Nova York, 1977) és un home de negocis estatunidenc. És el primer fill de Donald Trump i Ivana Trump. Treballa a la Trump Organization.

## Referències

* ↑ «Donald Trump Jr. on Twitter: "I speak Czech fluently '@sofia5013: Jr great work with @operationsmile!! U travel quite a bit-wondering if u r fluent in other languages?'"». Twitter, 27-06-2012. [Consulta: 1r juny 2016].
* ↑ «Industry Insiders: Donald Trump, Jr., Trumped Again». BlackBook, 28-01-2010 [Consulta: 24 agost 2015]. Arxivat 23 de setembre 2015 a Wayback Machine.
# Pherkad

Pherkad (Gamma de l'Ossa Menor / γ Ursae Minoris) és un estel de la constel·lació de l'Ossa Menor. Prop de Pherkad es pot observar l'estel Pherkad Minor (11 Ursae Minoris), si bé els dos estels no estan físicament relacionats, aquesta última està uns 100 anys llum més proper a nosaltres que Pherkad. Pherkad no ha de ser confosa amb Phecda (γ Ursae Majoris), de nom semblant.

## Nom

El nom de Pherkad prové de la paraula àrab per a «les dues cries», referint-se originàriament tant a aquest estel com a Kochab (β Ursae Minoris). Amb aquesta darrera, s'anomenen «Les Guardianes del Pol», doncs cada nit dibuixen un cercle entorn a Polaris (α Ursae Minoris), l'Estel Polar.
A la Xina, aquest estel era conegut com a Ta Tsze, «el príncep hereu».

## Característiques físiques

De magnitud aparent +3,00, Pherkad és una gegant calent de tipus espectral A3Iab i 8.600 K de temperatura efectiva. Té una lluminositat 11.000 vegades major que la del Sol i un diàmetre 15 vegades més gran. La seva velocitat de rotació, superior a 170 km/s en l'equador, és 85 vegades més alta que la del Sol. Es pensa que és un estel en evolució, probablement amb un nucli inert d'heli envoltat d'una capa d'hidrogen transformant-se per fusió nuclear; la seva temperatura i lluminositat suggereixen una massa aproximada de 5 masses solars.
Pherkad és un estel variable, fluctuant unes desenes de magnitud en un període de 3,43 hores. Actualment se la classifica com un estel variable Delta Scuti. S'hi troba a 480 anys llum del sistema solar.

## Referències

* ↑ «The Relation between Rotational Velocities and Spectral Peculiarities among A-Type Stars». The Astrophysical Journal Supplement Series, 7-1995, pàg. 135–172. DOI: 10.1086/192182.
* 1 2 3 4 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ Andrea Fabiana Torres «Fundamental parameters of B supergiants from the BCD system. I. Calibration of the (λ_1, D) parameters into Teff» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 27-03-2009, pàg. 297–320. DOI: 10.1051/0004-6361/200811147.
* ↑ «Rotational velocities of A-type stars in the northern hemisphere. II. Measurement of v sin i» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 10-2002, pàg. 897-911. DOI: 10.1051/0004-6361:20020943.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* 1 2 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ Pherkad (SIMBAD)
* ↑ Pherkad (eSky)
* 1 2 Pherkad (Stars, Jim Kaler)
* ↑ Pherkad (The Fixed Stars)
* ↑ «Gamma Ursae Minoris» (en anglès). VizieR - Catàleg General d'Estrelles Variables. [Consulta: 18 maig 2021].
# Primera divisió espanyola de futbol 1995-1996
## Classificació general

| Posició | Equip | J | G | E | P | GF | GC | DG | PTS. |
| 1 | Atlètic de Madrid | 42 | 26 | 9 | 7 | 75 | 32 | 43 | 87 |
| 2 | Valencia CF | 42 | 26 | 5 | 11 | 77 | 51 | 26 | 83 |
| 3 | FC Barcelona | 42 | 22 | 14 | 6 | 72 | 39 | 33 | 80 |
| 4 | RCD Espanyol | 42 | 20 | 14 | 8 | 63 | 36 | 27 | 74 |
| 5 | CD Tenerife | 42 | 20 | 12 | 10 | 69 | 54 | 15 | 72 |
| 6 | Reial Madrid | 42 | 20 | 10 | 12 | 75 | 51 | 24 | 70 |
| 7 | Reial Societat | 42 | 17 | 12 | 13 | 62 | 53 | 9 | 63 |
| 8 | Betis | 42 | 16 | 14 | 12 | 61 | 54 | 7 | 62 |
| 9 | RC Deportivo | 42 | 16 | 13 | 13 | 63 | 44 | 19 | 61 |
| 10 | SD Compostela | 42 | 17 | 8 | 17 | 47 | 54 | -7 | 59 |
| 11 | Celta de Vigo | 42 | 12 | 16 | 14 | 49 | 51 | -2 | 52 |
| 12 | Sevilla FC | 42 | 11 | 15 | 16 | 43 | 55 | -12 | 48 |
| 13 | Reial Saragossa | 42 | 11 | 15 | 16 | 51 | 59 | -8 | 48 |
| 14 | Reial Oviedo | 42 | 12 | 12 | 18 | 48 | 67 | -19 | 48 |
| 15 | Athletic Club | 42 | 11 | 15 | 16 | 44 | 55 | -11 | 48 |
| 16 | Reial Valladolid | 42 | 11 | 14 | 17 | 57 | 62 | -5 | 47 |
| 17 | Racing de Santander | 42 | 11 | 14 | 17 | 47 | 69 | -22 | 47 |
| 18 | Sporting de Gijón | 42 | 13 | 7 | 22 | 51 | 60 | -9 | 46 |
| 19 | Rayo Vallecano | 42 | 12 | 8 | 22 | 47 | 75 | -28 | 44 |
| 20 | Albacete Balompié | 42 | 10 | 12 | 20 | 55 | 81 | -26 | 42 |
| 21 | UD Mérida | 42 | 10 | 12 | 20 | 37 | 62 | -25 | 42 |
| 22 | UD Salamanca | 42 | 8 | 9 | 25 | 53 | 82 | -29 | 33 |
| Lliga de Campions | Qualificació a la Lliga de Campions | Recopa d'Europa | Copa UEFA | Descens |
Llegenda: J-partits jugats, G-guanyats, E-empatats, P-perduts, GF-gols a favor, GC-gols en contra, DG-diferència de gols, PTS-punts

## Resultats

* Lliga de Campions: Atlètic de Madrid
* Recopa d'Europa: FC Barcelona
* Copa de la UEFA: Valencia CF, RCD Espanyol, CD Tenerife
* Descensos: UD Mérida, UD Salamanca, Albacete Balompié
* Ascensos: CF Extremadura, CD Logroñés, Hércules CF

## Màxims golejadors

| Juan Antonio Pizzi | CD Tenerife | 31 |
| Predrag Mijatovic | València CF | 28 |
| Bebeto | Deportivo | 25 |
| Alen Peternac | Valladolid | 23 |
| Raúl González | Real Madrid | 19 |

## Vegeu també

* Equips de la temporada 1995/96 de la Primera Divisió Espanyola
# Pleuraspidoteri

Els pleuraspidoteris (Pleuraspidotherium) són un gènere extint de mamífers condilartres de la família dels pleuraspidotèrids que visqueren a Europa occidental durant el Paleocè superior. Se n'han trobat restes fòssils a la formació de Tremp (Catalunya) i França. Presentaven el pla corporal típic dels condilartres. La morfologia de les seves dents, semblants a les dels remugants d'avui en dia, fa pensar que eren animals brostejadors que es nodrien de fulles i altres formes de matèria vegetal dura. Es calcula que atenyien 23 cm d'alçada a la creu.

## Referències

* 1 2 Entrada «Pleuraspidotherium» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 7 octubre 2023].
* ↑ Agustí i Antón, 2002, p. 13-15.
* ↑ Agustí i Antón, 2002, p. 18.

## Bibliografia

* Agustí, J.; Antón, M. Mammoths, Sabertooths and Hominids: 65 Million Years of Mammalian Evolution in Europe (en anglès). Columbia University Press, 2002. ISBN 0-231-11640-3.
# Niels Holst-Sørensen

Niels Holst-Sørensen (Sønder Felding, 19 de desembre de 1922 - 24 d'octubre de 2023) va ser un atleta danès, especialista en curses de mig fons, que va competir durant la dècada de 1940. Posteriorment fou comandant de la Reial Força Aèria de Dinamarca entre el 1970 i 1982 i representant militar de Dinamarca a l'OTAN de 1982 a 1986. Entre el 1977 i el 2002 fou membre del Comitè Olímpic Internacional.

## Carrera esportiva

En el seu palmarès destaquen dues medalles al Campionat d'Europa d'atletisme que es va disputar el 1946 a Oslo. Guanyà una medalla d'or en els 1.500 metres i una de plata en els 800 metres, rere Rune Gustafsson. També guanyà deu campionats danesos, cinc dels 400 i cinc 800 metres. De 1943 a 1947 guanyà ambdues proves cada any. Va posseir el rècord danès dels 400 metres, 800 metres i 4x400 metres.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on fou novè en els 800 metres del programa d'atletisme.
El 1977 es va incorporar al Comitè Olímpic Internacional, càrrec que ocupà fins al 2002. Va participar en els comitès de coordinació del COI per als Jocs Olímpics d'Hivern d'Albertville 1992, Lillehammer 1994, Nagano 1998 i Salt Lake City 2002. En jubilar-se, el 2002, fou nomenat membre honorari del COI. També fou president del Comitè Olímpic de Dinamarca i de la Confederació Esportiva de Dinamarca de 1981 a 1984.

## Carrera militar

Holst-Sørensen es graduà a l'Acadèmia d'Oficial de l'exèrcit de Dinamarca, on serví com a tinent durant els anys que compaginà amb la carrera esportiva. El 1950 fou transferit a la Reial Força Aèria de Dinamarca. Finalment fou ascendit al rang de Major General i va ocupar el càrrec de comandant en cap de la Força Aèria de 1970 a 1982 i de representant militar de Dinamarca a l'OTAN de 1982 a 1986. Es va retirar de la Força Aèria el 1987.

## Millors marques

* 400 metres. 47.6" (1944)
* 800 metres. 1'.48.9" (1943)

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Mr Niels HOLST-SØRENSEN». olympic.org. Arxivat de l'original el 20 gener 2018. [Consulta: 19 gener 2018].
* ↑ «Niels Holst-Sørensen | Gyldendal - Den Store Danske» (en danès). [Consulta: 11 maig 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* 1 2 3 4 «Niels Holst-Sørensen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 11 maig 2020].
* ↑ Waśko, Janusz (1953-). Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. GreenArt Jacek Kardasz, 2013, p. 29, 35 i 201. ISBN 978-83-62033-30-0.
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Bañares

Bañares és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Alta. La principal activitat econòmica és l'agricultura, especialment el cultiu de la patata, cereal, remolatxa i mongeta verda.

## Història

Les primeres referències a l'existència de la vila acrediten daten de l'any 1051 en una lletra de Scemeno Munioz de Cerratón que fa una donació a San Millán, quan Garsea rei de Pamplona, era 1089, posa de testimoni Lope Enecores de Vaniares
El 1133 el rei Alfons el Bataller, que senyorejava la Rioja, donà a Pedro, ardiaca i rector de l'església del Salvador, tot l'hereteu que per decret reial tocava al castell de Bilibio, amb tot l'hereteu del Rei en la vila de Bañares. El 1157, en la plaura de Valpierre, pròxima a Bañares, va ser escenari de dos combats entre les tropes de Sanç III de Castella i de Sanç III de Navarra, a l'haver intentat aquest aprofitar la mort d'Alfons VII de Castella per a conquistar terrenys castellans. La vila va ser escenari de cruentes batalles en els segles xii i xiii entre els regnes de Navarra i Castella. El 1478, es va concedir el títol de comte de Bañares a favor de Pedro Zúñiga, propietari del castell, del que resten avui algunes ruïnes, pertanyent la localitat al seu senyoriu fins a l'abolició d'aquest sistema juridisccional en 1811.
Va formar part de la província de Burgos fins que es va crear la província de Logronyo i avui pertany a la comunitat autònoma de La Rioja. La vila va comptar amb hospital des de 1837.

## Etimologia

En una butlla de 1199 per la qual es concedien privilegis al monestir de San Millán de la Cogolla apareix nomenat com Bannares, amb el sufix col·lectiu -ar i el plural femení mossàrab -és. El topònim fa referència a banys, generalment utilitzats en època romana.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].
* ↑ La referència és al rei Garcia de Nájera, i l'era correspon a l'any 1051 de la nostra era, l'era d'aquells segles és l'era espanyola, que es reduïx al nostre any de l'era cristiana restant d'aquella 38 anys
* ↑ Lope Íñiguez de Bañeras. Manuscrits de la Reial Acadèmia de la Història, Madrid, 0'21, foli 76
* ↑ Ranz Yubero, José Antonio, José Ramón López de los Mozos (1r semestre 2002). «Topónimos riojanos del patrimonio emilianense en una bula de 1199. (Archivo de San Millán M. 41-52)». Berceo (142): pág. 65 a 76. ISSN 0210-8550.

## Enllaços externs

* Ajuntament de Bañares
* Genealogia del cognom Bañares Arxivat 2008-03-02 a Wayback Machine.
* Mapa de bañares Arxivat 2008-03-10 a Wayback Machine.
# Sylwester Janiszewski

Sylwester Janiszewski (Katowice, voivodat de Silèsia, 24 de gener de 1988) és un ciclista polonès, professional des del 2008 i actualment a l'equip Wibatech 7R Fuji.
El 2012 va donar positiu en androstendiona en la seva victòria al Memorial Henryk Łasak. Va ser sancionat amb dos anys de suspensió a partir de l'agost d'aquell any.

## Palmarès

* 2012
** 1r al Memorial Henryk Łasak
** 1r a la Copa dels Càrpats
** Vencedor d'una etapa a la Dookoła Mazowsza
** Vencedor d'una etapa al Bałtyk-Karkonosze Tour
* 2015
** Vencedor d'una etapa al Szlakiem Grodów Piastowskich
* 2017
** Vencedor d'una etapa al Bałtyk-Karkonosze Tour
* 2018
** 1r a la Cursa de Solidarność i els Atletes Olímpics i vencedor de 2 etapes
* 2019
** 1r a la Memorial Józef Grundmann i Jerzy Wizowski
* 2020
** Vencedor d'una etapa a la Belgrad-Banja Luka
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de Solidarność i els Atletes Olímpics

## Referències

* ↑ «Consequences Imposed on License-Holders as Result of Anti-Doping Rule Violations (ADRV) as per the UCI Anti-Doping Rules (ADR)». UCI.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Laura Peña i Jubany

Laura Peña i Jubany (Vilassar de Mar, 10 de desembre de 1998) és una jugadora de bàsquet catalana.
Va començar a jugar a la Unió Esportiva Mataró. En categoria mini, va ser fitxada pel Club Bàsquet Femení Sant Adrià on va acabar de formar-se com a base. Durant aquesta etapa, va aconseguir una Lliga catalana 2 (2014) i una Lliga espanyola 2 (2016-17), així com va aconseguir l'ascens a la màxima competició estatal. Al final de la temporada 2018-19 va fitxar pel Cadí la Seu, amb el qual conquerí dues Lligues catalanes (2021, 2022), participà a dues fases finals de la Copa de la Reina (2020, 2022, essent escollida MVP de la final) i competí a l'EuroCup Femenina. A més, va ser escollida jugadora revelació de la Lliga Femenina la temporada 2021-22. L'estiu de 2023 va fitxar per l'Spar Girona. L'abril de 2024 anuncià que deixa de jugar de manera temporal per una qüestió de salut mental.
Internacional amb la selecció espanyola en categories inferiors, es proclamà campiona d'Europa sub-20 (2018) i debutà amb la selecció absoluta el 2022, disputant el Pre Europeu de Basket de 2023.

## Palmarès

* 2 Lligues catalanes de bàsquet femenina (2021-22, 2022-23)
* 1 Lliga catalana de bàsquet femenina 2 (2014-15)
* 1 Lliga espanyola de bàsquet femenina 2 (2016-17)

## Referències

* ↑ «Laura Peña Jubany: Una altra gran campiona a Vilassar de Mar». Esportiu Maresme, 03-01-2019 [Consulta: 15 gener 2019].
* ↑ Solanelles, Toni. «Laura Peña, primera incorporació per al Cadí 2019-20». Regió7, 27-05-2019. [Consulta: 15 octubre 2020].
* ↑ Sánchez, Borja. «Laura Peña, jugadora revelació». L'Esportiu, 15-04-2022. [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ «Spar Girona encuentra base: Laura Peña será su nueva directora de juego». Gigantes, 10-05-2023 [Consulta: 11 maig 2023].
* ↑ «Laura Peña anuncia una pausa en su trayectoria deportiva a sus 25 años a través de un comunicado». Gigantes, 22-04-2024 [Consulta: 23 abril 2024].
* ↑ Pinilla, Jose Ignacio. «El 1x1 de las nuevas campeonas de Europa Sub-20 con España» (en castellà). As, 15-07-2018. [Consulta: 15 octubre 2020].
* ↑ «Laura Peña, todo pasión por el baloncesto» (en castellà). FEB, 29-05-2022. [Consulta: 5 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Laura Peña Jubany - FEB
# Pi Sculptoris

Pi Sculptoris (π Scl) és un estel a la constel·lació de l'Escultor. Té magnitud aparent +5,26 i s'hi troba a 215 anys llum de distància del sistema solar.
Pi Sculptoris és una gegant taronja de tipus espectral K0III. Amb una temperatura superficial d'entre 4.640 i 4.707 K, la seva lluminositat equival a la de 43 sols. Té una massa un 52% major que la massa solar. La mesura del seu diàmetre angular en banda J —1,28 ± 0,02 mil·lisegons d'arc— permet avaluar el seu diàmetre real, resultant ser unes 9 vegades més gran que el diàmetre solar, una grandària comparable al de Pòl·lux (β Geminorum) o al de Menkent (θ Centauri), dos de les gegants taronges més properes a nosaltres. La major distància a la qual s'hi troba Pi Sculptoris —sis vegades major que la de Pòl·lux— fa que aparega menys brillant que aquestes.
Pi Sculptoris mostra una metal·licitat —abundància relativa d'elements més pesats que l'heli— inferior a la del Sol ([M/H] = -0,20). Igualment, la seva abundància relativa de ferro correspon a un 60% de la solar ([Fe/H] = -0,22). Elements com a níquel, titani i bari segueixen la mateixa pauta mentre que, per contra, els continguts de magnesi i sodi són semblants als del Sol.
Hom pensa que Pi Sculptoris pot ser un estel binari, si bé res se sap sobre el seu possible acompanyant.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Catalogue of two-dimensional spectral types for the HD stars, Vol. 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Pàgina: 0. Data de publicació: 1982. Autor: Nancy Houk.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 3 Vardan Adibekyan «CORALIE radial-velocity search for companions around evolved stars (CASCADES). I. Sample definition and first results: Three new planets orbiting giant stars». Astronomy and Astrophysics, 1-2022. DOI: 10.1051/0004-6361/202040078.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* 1 2 «HR 497 -- High proper-motion Star» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 15 gener 2021].
* ↑ Pi Sculptoris Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (The Bright Star Catalogue)
* ↑ Pi Sculptoris. Extended Hipparcos Compilation (XHIP) (Anderson+, 2012)
* 1 2 Liu, Y. J.; Zhao, G.; Shi, J. R.; Pietrzyński, G.; Gieren, W. «The abundances of nearby red clump giants». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 382, 2, 2007. pp. 553-566.
* ↑ Richichi, A.; Percheron, I.; Khristoforova, M. «CHARM2: An updated Catalog of High Angular Resolution Measurements». Astronomy and Astrophysics, 431, 4, 2005. pp. 773-777.
* ↑ Eggleton, P. P.; Tokovinin, A. A. «A catalogue of multiplicity among bright stellar systems». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 389, 2, 2008. pp. 869-879.
# Laminis

Els laminis (Lamini) són una tribu de mamífers artiodàctils de la família dels camèlids i la subfamília dels camelins. Es calcula que divergiren dels camelinis fa aproximadament 11 milions d'anys, segons el registre fòssil, o fa aproximadament 25 milions d'anys, segons els estudis basats en el rellotge molecular. Tant les espècies vivents (el llama, el guanac, la vicunya i l'alpaca) com les extintes tenen una distribució limitada a les Amèriques. Tenen una fórmula dental de ${\tfrac {1.1.2.3}{3.1.1.3}}$

## Referències

* 1 2 Entrada «Lamini» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 19 octubre 2023].
* ↑ Bonavia, 2008, p. 58.
* ↑ Cui et al., 2007, p. 1.
* ↑ Werdelin i Sanders, 2010, «Camelidae» (J. M. Harris, D. Geraads i N. Solounias).

## Bibliografia

* Bonavia, D. The South American Camelids (en anglès). Cotsen Institute of Archaeology Press, 2008. ISBN 9781938770845.
* Cui, P.; Ji, R.; Ding, F.; Qi, D.; Gao, H.; Meng, H. «A complete mitochondrial genome sequence of the wild two-humped camel (Camelus bactrianus ferus): an evolutionary history of camelidae» (en anglès). BMC Genomics, 8, 241, 2007. DOI: 10.1186/1471-2164-8-241.
* Werdelin, L.; Sanders, W. J. Cenozoic Mammals of Africa (en anglès). University of California Press, 2010. ISBN 9780520257214.
# Nikólaos Andriakópulos

Nikólaos Andriakópulos (en grec Νικόλαος Ανδριακόπουλος, Patres, 1878 – després de 1896) va ser un gimnasta grec que va prendre part en els Jocs Olímpics de 1896, a Atenes.
Andriakópulos va disputar dues proves de gimnàstica, la prova d'escalada de corda i la de barres paral·leles per equip. En la prova d'escalada de corda, de 14 metres de llargada, ell i el seu compatriota Thomas Xenakis foren els únics en completar l'ascens. Andriakópulos fou el més ràpid, amb un temps de 23,4 segons, per la qual cosa va guanyar la medalla d'or. En les barres paral·leles per equip formà part de l'equip Panellinios Gymnastikos Syllogos, que finalitzà en la segona posició final, aconseguint una medalla de plata.

## Referències

* 1 2 «Nikolaos Andriakopoulos Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 30 de novembre 2009. [Consulta: 31 agost 2015].
* ↑ Mallon, Bill; & Widlund, Ture (1998). The 1896 Olympic Games. Results for All Competitors in All Events, with Commentary. Jefferson: McFarland. ISBN 0-7864-0379-9 (pdf) (anglès)
# Contusus brevicaudus

Contusus brevicaudus és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 25 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima subtropical i demersal que viu fins als 20 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud d'Austràlia: des d'Austràlia Occidental fins a Nova Gal·les del Sud, incloent-hi Tasmània.

## Costums

És nocturn.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Whitley G. P., 1947. New sharks and fishes from Western Australia. Part 3. Aust. Zool. v. 11 (pt 2). 129-150.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Kuiter, R.H., 1993. Coastal fishes of south-eastern Australia. University of Hawaii Press. Honolulu, Hawaii. 437 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Daniel Mestre (ciclista)

Daniel José Pereira Mestre (1 d'abril de 1986) és un ciclista portuguès, professional des del 2009. Actualment corre al Efapel.

## Palmarès

* 2007
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Portugal del futur
* 2014
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Marroc
* 2016
** Vencedor de 2 etapes al Gran Premi Jornal de Notícias
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Portugal
* 2017
** Vencedor de 2 etapes al Gran Premi Jornal de Notícias
** Vencedor d'una etapa al Trofeu Joaquim Agostinho
* 2018
** 1r a la Clàssica Aldeias do Xisto
* 2019
** Vencedor d'una etapa a la Volta Internacional Cova da Beira
* 2021
** Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Alentejo

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com