OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Turbina corymbosa

Turbina corymbosa, sinònim: Rivea corymbosa, és una espècie de planta dins la família convolvulàcia. És planta nativa d'Amèrica del Sud des de Mèxic al Nord del Perú i s'ha naturalitzat a molts altres llocs. És una espècie invasora als Estats Units i Australàsia.
Conté un alcaloide d'acció similar a la del LSD, les llavors i la droga que conté s'anomenen amb els noms nàhuatl de ololiuhqui (cosa rodona, per les llavors) o ololiuqui. A Espanya es troba dins la llista de plantes de venda regulada.

## Descripció

És una liana perennifòlia que té les flors blanques, sovint es fa servir com planta ornamental. A Cuba és la principal planta mel·lífera.
El 1941, Richard Evans Schultes va ser el primer a identificar ololiuhqui com Turbina corymbosa i la seva composició química va ser descrita l'any 1960 per Dr. Albert Hofmann. Les llavors contenen ergina (LSA), un alcaloide ergolina d'estructura similar al LSD. Les propietats psicodèliques de Turbina corymbosavan van ser estudiades per la CIA (Central Intelligence Agency) en el subprojecte 22 MKULTRA el 1956.
Les llavors també són usades pels xamans natius en pràctiques de teràpia i en rituals.

## Enllaços externs

* Erowid Morning Glory vault
* Erowid Corymbosa Vault
# Guerau I de Cabrera

Guerau I de Cabrera (segle X - 1050) vescomte de Cabrera (d de 1017-v 1050) i de Girona.

## Orígens familiars

Fill del primer senyor documentat del castell de Cabrera, Gausfred de Cabrera.
| 2. Gausfred de Cabrera | 2. Gausfred de Cabrera | 2. Gausfred de Cabrera | 2. Gausfred de Cabrera |
| | | | | 1. Guerau I de Cabrera | 1. Guerau I de Cabrera | 1. Guerau I de Cabrera | 1. Guerau I de Cabrera |

## Núpcies i descendents

El 1033 es va casar amb Ermessenda de Montsoriu, filla d'Amat de Montsoriu, vescomte de Girona, vinculant-se així al llinatge dels Cabrera. En cessar en la jurisdicció vescomtal de Girona, però no en el títol, ja hereditari, aquest vescomte es titulà de Cabrera, i alguna vegada vescomte de Montsoriu. Però de moment, encara es denominaran vescomtes de Girona i senyors de Cabrera.
Van tenir un fill, Ponç I de Cabrera, que heretà el vescomtat.

## Fets destacats

A jutjar pels documents consultats per Coll i Castanyer, el vescomte Guerau era persona activa en la vida política de l'època, ja fos per signar la consagració de la nova catedral de Vic el 31 d'agost de 1038, o participar en l'arbitri en certs judicis o ser testimoni en la restitució de l'abadia de Santa Cecília de Montserrat per part de Berenguer, comte de Barcelona i la seva mare Ermessenda (3 de juny de 1023).
El 4 de juny de 1038, ambdós consorts fundaren el monestir benedictí de Sant Salvador de Breda, el qual es convertirà en el centre espiritual del vescomtat.
El castell de Montsoriu, principal propietat d'Ermessenda, també passa sota el llinatge dels Cabrera.

## Referències

* 1 2 3 4 Mestre i Campí, Jesús; Salrach, J.M. & Termes J.. Diccionari d'Història de Catalunya. Barcelona: Edicions 62, juny de 1993. ISBN 84-297-3521-6.
* ↑ Coll i Castanyer, Jaume «Els vescomtes de Girona». [Consulta: 18 juny 2016].
# Llac Karum

El Llac Karum (també conegut com Llac Assale o Asale) és un llac salat de la Regió Àfar d'Etiòpia. Junt amb el Llac Afrera, és un dels dos llacs salats de la part final nord de la depressió Danakil, trobant-se a -120 m respecte del nivell del mar. El volcà Erta Ale es troba al sud-oest del llac.
Werner Munzinger, travessant la Depressió d'Àfar el 1867, va observar que el llac era alimentat per quatre corrents: el Didic, l'Ala, el Rira Guddy, i el Ragali o Awra, el qual és l'únic corrent permanent fluint cap al Llac Karum.
Al nord del Llac Karum es trobava el poblament miner de Dallol. El llac és extremadament salat i és envoltat per un llac sec, el qual és encara utilitzat com a mina. La sal és transportada per caravana a la resta del país.

## Vegeu també

* Llac Afrera
* Llac Assal (Djibouti)

## Referències

* ↑ Scheffel. Natural Wonders of the World. United States of America: Reader's Digest Association, Inc, 1980, p. 114. ISBN 0-89577-087-3.
* ↑ Munzinger, "Narrative of a Journey Through the Afar Country," Journal of the Royal Geographical Society, 39 (1869), p. 204
# Savannah Marshall

Savannah Marshall (Regne Unit, 19 de maig de 1991) és una boxejadora britànica, primera guanyadora britànica del títol de campiona del món. Se la coneix amb el malmon de ''Silent Assassin''.
Marshall va assistir a l'Escola English Martyrs School and Sixth Form College, a Hartlepool, on va aconseguir 12 GCSEs abans d'obtenir una Distinció en un Diploma Nacional dins Esport a Hartlepool Universitat de FE. Als 12 anys va començar a boxejar, en unir-se a un club de boxa local a Hartlepool per mantenir-se en forma.
Després de la seva victòria històrica als campionats mundials de la Xina, era favorita per guanyar l'or olímpic a Londres 2012. Tanmateix, va ser derrotada 16–12 per Marina Volnova del Kazakhstan en la seva obertura, a quarts de final. Als Jocs de la Commonwealth de 2014 a Glasgow, Marshall va batre Ariane Fortin del Canadà, fet que li va valer la medalla d'or femenina en la categoria de pes mig. El maig de 2016 es va anunciar que participaria en els Jocs Olímpics de Rio.

## Referències

* ↑ «Savannah Marshall». www.gbboxing.org.uk. [Consulta: 12 juny 2012].
* ↑ Savannah Marshall wins Britain's first ever women's boxing world title.
* 1 2 «SAVANNAH MARSHALL IS GOING FOR GOLD IN 2012». , 24-05-2012.
* ↑ Scott Wilson.
* 1 2 Savannah Marshall Biography.teamgb.com, 2012.
* ↑ Savannah Marshall wins World Championships gold in China.
* ↑ «Shock for gold medal hope Savannah as world champion Marshall suffers defeat». Daily Mail, 06-08-2012 [Consulta: 6 agost 2012].
* ↑ «Savannah Marshall». Glasgow 2014 Commonwealth Games. [Consulta: 9 agost 2014].
* ↑ «Savannah Marshall qualifies for Rio Olympics after making World Championship semi-finals». Sky Sports. [Consulta: 27 maig 2016].
# Joc de peces de muntatge

Un joc de peces de muntatge (també conegut amb el nom anglès de knock-down kit) és un conjunt de peces necessàries per muntar un producte. Les peces normalment es fabriquen en un país o regió i, després, s'exporten a un altre país o regió per al muntatge final.
Una forma habitual de muntatge és el joc de peces totalment desmuntat (també conegut amb el nom anglès de complete knock-down o CKD), que és un conjunt de peces completament desmuntat d'un producte. També és un mètode de subministrament de peces a un mercat, especialment en l'enviament a països estrangers. El joc de peces totalment desmuntat és una pràctica habitual a les indústries de l'automoció, autobusos, camions pesats i vehicles ferroviaris, així com en electrònica, mobles i altres productes.
# Miguel Mancera Aguayo

Miguel Mancera Aguayo (Ciutat de Mèxic, Districte Federal; 18 de desembre de 1932) és un economista i polític mexicà, que va ser director i després governador del Banc de Mèxic de 1982 a 1997.

## Trajectòria professional

És Llicenciat en Economia per l'Institut Tecnològic Autònom de Mèxic (ITAM) i té un Màster en Economia per la Universitat Yale.
Va treballar al Banco de Comercio (avui BBVA Bancomer) de 1953 a 1955 i també va exercir com a catedràtic a l'ITAM. Va ingressar a treballar al Banc de Mèxic el 1957 com a economista. En els anys següents, en la mateixa institució, exercí successivament com a Administrador del Fons per al Foment de les Exportacions de Productes Manufacturats, com a Gerent d'Assumptes Internacionals i, després, com a Sotsdirector i Sotsdirector General. El 1982, en va ser nomenat Director General pel president Miguel de la Madrid. Com a Director del Banc de Mèxic en els següents 16 anys li va correspondre enfrontar fortes crisis econòmiques i engegar nous programes, com la nova moneda de Mèxic, el Nou Pes el 1992. Després de reformes legals que li van donar autonomia al Banc de Mèxic, el 1994 es va convertir en el primer Governador del banc. Va deixar el seu càrrec el 1998 i es va retirar de les activitats públiques.

## Premio

* Premi Rei Joan Carles I d'Economia (1992)
* Premi Woodrow Wilson per Servei Públic (2010)

## Referències

* ↑ Banxico Publicaciones y discursos".
* ↑ «Otorgan Premio Woodrow Wilson a mexicanos», 03-03-2010. Arxivat de l'original el 2015-05-18. [Consulta: 10 maig 2015].

## Vegeu també

* Banc de Mèxic
* Error de desembre

## Enllaços externs

* Biografia de Miguel Mancera en el CLAAF Arxivat 2005-02-15 a Wayback Machine.
# Zelin Cai

Zelin Cai (蔡 泽林, 11) és un atleta xinès especialitzat en marxa atlètica.
Cai va aconseguir la medalla de plata en la Copa del Món de Marxa Atlètica en tres ocasions: en 2010, a la ciutat mexicana de Chihuahua, en 2012 a la ciutat xinesa de Taicang i el 2016 a Roma.
Altres participacions destacades a nivell internacional han estat el segon lloc aconseguit al Campionat Mundial Junior d'Atletisme de 2010, celebrat en Moncton i la cambra als Jocs Olímpics de Londres 2012, la qual cosa li va valer un diploma olímpic.

## Millors marques personals

Millors marques personals :
| Distància | Temps | Lloc | Data |
| 10.000 m. | 38:59.98 | Tianjin, R.P. de la Xina | 16 de setembre de 2012 |
| 10 km. | 39:06 | Pequín, R.P. de la Xina | 18 de setembre de 2010 |
| 20 km. | 1h:18:47 | Taicang, R.P. de la Xina | 30 de març de 2012 |
| PC - Pista Coberta ||||

## Referències

* ↑ IAAF. «24th IAAF World Race Walking Cup > 10 Kilometres Race Walk - men» (en anglès). [Consulta: 11 setembre 2014].
* ↑ IAAF. «IAAF World Race Walking Cup 2014 > 20 Kilometres Race Walk - men» (en anglès). [Consulta: 11 agost 2015].
* ↑ IAAF. «20 Kilometres Race Walk men - IAAF World Race Walking Team Championships» (en anglès). [Consulta: 7 maig 2016].
* ↑ IAAF. «13th IAAF World Junior Championships > 10,000 Metres Race Walk - men» (en anglès). [Consulta: 11 agost 2015].
* ↑ COI. «Event results 20 Quilometres Walk - men» (en anglès). [Consulta: 28 agost 2014].
* ↑ IAAF. «The XXX Olympic Games > 20 Quilometris Race Walk - men» (en anglès). [Consulta: 28 agost 2014].
* ↑ IAAF. «Zelin Cai - Personal bests» (en anglès). [Consulta: 11 agost 2015].

## Enllaços externs

* Perfil IAAF - Zelin Cai
# Creatinina

La creatinina és el compost orgànic final del catabolisme de la creatina que és una substància que nodreix els músculs. És un subproducte del metabolisme normal dels músculs que el cos sol produir en una taxa molt constant (depenent de la massa dels músculs), i normalment filtrada pels ronyons i excretada a l'orina.

## Mesura de la creatinina en medicina

La mesura de la creatinina és la forma més simple d'estudiar la funció dels ronyons, i una de les més utilitzades a la pràctica de la nefrologia i la medicina en general. Donat que la creatinina s'excreta de forma pràcticament exclusiva per filtrat al glomèrul renal, es considera que el seu nivell a la sang és un bon marcador de l'estat d'aquest. Tanmateix, se n'excreta una petita part pel túbul renal i en determinades situacions es poden donar errors en l'estimació del filtrat glomerular.
La creatinina es mesura a una mostra de sang o una mostra d'orina.

### Creatinina sèrica

Un rang d'entre 0,8 i 1,4 mg/dl es considera normal. Tanmateix, com que la quantitat de creatinina depèn de la massa muscular, es poden produir errors en l'estimació del filtrat glomerular si no es té en compte aquest fet. Per exemple:
* Un pacient (A) amb molta massa muscular, per exemple un culturista, podria tenir una creatinina d'1,4 mg/dl i estar completament sa.
* Un altre pacient (B) amb molt poca massa muscular podria tenir una creatinina de 0,7 i estar també completament sa.
A l'exemple anterior, si els dos pacients presentessin una creatinina de 2,8, el pacient A tindria un filtrat glomerular del 50%, mentre que el B el tindria del 25%. Per tant, si no es té en compte la massa muscular, es pot pensar que tenen una funció renal similar quan en realitat és molt diferent.

## Mesura en la indústria alimentària

En tecnologia alimentària, la mesura es fa servir per determinar la riquesa en extret de carn d'un producte alimentari.

## Referències

* 1 2 «Creatinina». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Creatinine blood test» (en anglès). MedlinePlus Medical Encyclopedia. U.S. Department of Health and Human Services, 12-01-2022. [Consulta: 15 gener 2022].
* ↑ «He de preocupar-me si el meu metge demana una prova de creatinina?». Approby.com. [Consulta: 21 febrer 2022].
# Catedral de Sant Gerland (Agrigent)

La Catedral de Sant Gerland o simplement Catedral d'Agrigent (en toscà: Cattedrale di S. Gerlando) és una catedral catòlica de ritu romà a Agrigent, Sicília, dedicada a sant Gerland. Fundada en el segle xi, la consagraren el 1099 com a seu del bisbe restaurat d'Agrigent. La diòcesi l'elevaren a arxidiòcesi l'any 2000, i la catedral és ara la seu de l'arquebisbe d'Agrigent.
Al desembre del 1951, el papa Pius XII li va atorgar a més la dignitat de basílica menor. El 1966, un lliscament de terra entre el 19 i 20 de juliol posà en perill les estructures religioses incloent-hi la catedral. El lloc de culte es tornà a obrir per a l'ús públic l'any 2014.

## Referències

* ↑ «Informació sobre el lloc» (en anglés). [Consulta: 9 novembre 2016].
* ↑ Craparotta, Ilenia; Grisanti. Francescanesimo e cultura nella provincia di Agrigento: atti del convegno di studio, Agrigento 26-28 ottobre 2006 (en toscà). Officina di Studi Medievali, 1 de gener de 2009. ISBN 9788888615929.
* ↑ «Cattedrale di San Gerlando, Agrigento - ItalyGuides.it». ItalyGuides.it. [Consulta: 9 novembre 2016].
* ↑ Nocera, Giovanni. In Memoria del Museo Diocesano di Agrigento (en toscà). Giovanni Nocera, 23 de març de 2016. ISBN 9788892579958.
# Isabell Werth

Isabell Werth (Rheinberg, Alemanya Occidental 1969) és una genet alemanya, guanyadora de dotze medalles olímpiques, set de les quals d'or.

## Biografia

Va néixer el 21 de juliol de 1969 a la ciutat de Rheinberg, població situada a l'actual estat federat de Rin del Nord-Westfàlia, que en aquells moments formava part de l'Alemanya Occidental (RFA) i que avui en dia forma part d'Alemanya.

## Carrera esportiva

Especialista en doma clàssica va participar, als 23 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a Barcelona (Catalunya), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en aquesta prova per equips així com la medalla de plata en la prova individual amb el cavall Gigolo. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units) aconseguí guanyar la medalla d'or en les dues proves olímpiques. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia) aconseguí revalidar el seu títol olímpic en la prova d'equips i aconseguí una nova medalla de plata en la prova individual. Absent dels Jocs Olímpics d'estiu de 2004, va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (República Popular de la Xina), on va aconseguir una nova medalla d'or en la prova per equips i una nova medalla de plata en la prova individual amb el cavall Satchmo.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat sis medalles en el Campionat del Món de doma clàssica, totes elles d'or; i nou medalles en el Campionat d'Europa de doma clàssica, set d'elles d'or. També ha aconseguit catorze medalles en el Campionat nacional del seu país, destacant set títols nacionals individuals.

## Dopatge

El juny de 2009 li fou detectat al seu cavall Whisper una substància prohibida en un torneig a Wiesbaden. La Federació Eqüestre Internacional (FEI) la sancionà a perpetuïtat, si bé posteriorment aquesta sanció fou reduïda a sis mesos.

## Referències

* ↑ (alemany) Schock für Olympiasiegerin Werth
* ↑ (alemany) Werth kann in London für Deutschland reiten

## Enllaços externs

* (alemany) Portal personal
# Francesc de Papiol i Padró

Francesc de Papiol i Padró (Vilanova i la Geltrú, 10 de maig de 1750 - 2 d'agost de 1817) fou un advocat i terratinent, persona de gran cultura i erudició.

## Biografia

Cursà els estudis a les Escoles Pies d'Igualada i la carrera de lleis a la Universitat de Cervera, obtenint el títol d'Advocat dels Reales Consejos. Durant la Guerra Gran contra la França de la Revolució fou designat ajudant del general en cap de l'exèrcit de l'Empordà. Va pertànyer a la Societat Econòmica d'Amics del País de Tarragona. El 1790 fou l'encarregat de respondre el qüestionari de Francisco de Zamora, Reial Oïdor de l'Audiència del Principat, referent a Vilanova i la Geltrú. El març de 1809, durant la guerra del Francès, fou pres per ostatge durant deu dies per les tropes franceses.
Va ser elegit diputat a les Corts de Cadis pel principat de Catalunya el 24 de febrer de 1810 a l'aula capitular de Tarragona, segons la instrucció de l'1 de gener. El 25 de febrer se li atorgà poder, i va ser aprovat pel Consell de Regència el 18 de setembre de 1810. Va jurar i prendre possessió del càrrec el dia 24. Les Corts van acordar que tingués una menció honorífica al seu favor en l'acta corresponent, ja que va fer donació de 2.000 reals al comandant d'una de les partides patriòtiques de Navarra, Juan Miguel Galduroz, capellà de Valcarlos, que va recaptar-ne en total 6.500 reals.
Declarat com un absolutista que sempre va mantenir els seus principis tradicionals, va romandre en totes les situacions controvertides amb els seus correligionaris polítics. Va votar a favor de la sobirania nacional i va signar, conjuntament amb altres diputats catalans, una al·legació a favor de la Inquisició, ja que considerava el decret de Napoleó que la va abolir com un presagi del tolerantisme a Espanya. Va ser un dels firmants de la Constitució de Cadis de 1812, i va tornar a ser diputat suplent a les Corts Ordinàries de 1813.
A finals del segle xviii (1790-1801), va fer construir a sobre d'un antic hort familiar la seva casa pairal de Vilanova i la Geltrú. En morir sense descendència, el patrimoni familiar passà a mans de la seva germana Lluïsa, casada amb Manuel Torrents i Fals, i d'aquesta manera, la casa passà a mans d'aquesta família. El 1959, la Diputació de Barcelona adquirí la propietat i tot el mobiliari i hi instal·là el Museu Romàntic Provincial Can Papiol.

## Referències

* 1 2 Puig Rovira, Francesc X. Diccionari biogràfic de Vilanova i la Geltrú : dones i homes que han fet història. Vilanova i la Geltrú: Ajuntament de Vilanova i la Geltrú, 2003, p. 242. ISBN 84-85960-83-1.
* ↑ Guía abreviada del Museo Romántico Provincial. Diputación Provincial de Barcelona. Alberto del Castillo, 1968
* ↑ Roca Vernet, Jordi. radició constitucional i història nacional (1808-1823). Llegat i projecció política d'una nissaga catalana, els Papiol. Pagès editors, 2011.
* ↑ Gou Vernet, Assumpta. Guia del Museu Romàntic Can Papiol. Diputació de Barcelona, Xarxa de Municipis, Àrea de Cultura, 2002.
# Albert Thévenon

Albert Thévenon (segon districte de Lió, 16 de setembre de 1901 - 10è districte de París, 10 de maig de 1959) va ser un waterpolista francès que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla de bronze en la competició de waterpolo.

## Referències

* ↑ «Albert Thévenon Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 3 maig 2018].
# Meridià 35 a l'oest

El meridià 35 a l'oest de Greenwich és una línia de longitud que s'estén des del pol Nord travessant l'oceà Àrtic, Groenlàndia, Amèrica del Sud, l'oceà Atlàntic, l'oceà Antàrtic, i l'Antàrtida fins al pol Sud.
El meridià 35 a l'oest forma un cercle màxim amb el meridià 145 a l'est. Com tots els altres meridians, la seva longitud correspon a una semicircumferència terrestre, uns 20.003,932 km. Al nivell de l'Equador, és a una distància del meridià de Greenwich de 3.896 km.

## De Pol a Pol

Començant en el pol Nord i dirigint-se cap al pol Sud, aquest meridià travessa:
    Coordenades País, territori o mar Notes 90° 0′ N, 35° 0′ O﻿ / ﻿90.000°N,35.000°O﻿ / 90.000; -35.000﻿ (Oceà Àrtic) Oceà Àrtic 83° 34′ N, 35° 0′ O﻿ / ﻿83.567°N,35.000°O﻿ / 83.567; -35.000﻿ (Groenlàndia) Groenlàndia Terra de Peary 67° 11′ N, 35° 0′ O﻿ / ﻿67.183°N,35.000°O﻿ / 67.183; -35.000﻿ (Groenlàndia) Groenlàndia Serralada Kronprins Frederik 66° 17′ N, 35° 0′ O﻿ / ﻿66.283°N,35.000°O﻿ / 66.283; -35.000﻿ (Oceà Atlàntic) Oceà Atlàntic 6° 22′ S, 35° 0′ O﻿ / ﻿6.367°S,35.000°O﻿ / -6.367; -35.000﻿ (Brasil) Brasil Rio Grande do Norte — per uns 16 km Paraíba — des de 6° 31′ S, 35° 0′ O﻿ / ﻿6.517°S,35.000°O﻿ / -6.517; -35.000﻿ (Paraíba), la part més oriental de Sud-amèrica Pernambuco — des de 7° 28′ S, 35° 0′ O﻿ / ﻿7.467°S,35.000°O﻿ / -7.467; -35.000﻿ (Pernambuco), passa a l'oest de Recife a 8° 3′ S, 34° 54′ O﻿ / ﻿8.050°S,34.900°O﻿ / -8.050; -34.900﻿ (Recife) 8° 31′ S, 35° 0′ O﻿ / ﻿8.517°S,35.000°O﻿ / -8.517; -35.000﻿ (Oceà Atlàntic) Oceà Atlàntic passa a l'oest de Roques Clerke, Illes Geòrgia del Sud i Sandwich del Sud (a 55° 1′ S, 34° 43′ O﻿ / ﻿55.017°S,34.717°O﻿ / -55.017; -34.717﻿ (Roques Clerke)) 60° 0′ S, 35° 0′ O﻿ / ﻿60.000°S,35.000°O﻿ / -60.000; -35.000﻿ (Oceà Antàrtic) Oceà Antàrtic 77° 34′ S, 35° 0′ O﻿ / ﻿77.567°S,35.000°O﻿ / -77.567; -35.000﻿ (Antàrtida) Antàrtida Antàrtida Argentina, reclamat per Argentina Territori Antàrtic Britànic, reclamat per Regne Unit

## Referències

* ↑ T. Vincenty «Direct and Inverse Solutions of Geodesics on the Ellipsoid with application of nested equation». Survey Review, 4-1975.
* ↑ «Vincenty formula for distance between two Latitude/Longitude points».

## Vegeu també

* Meridià 34 a l'oest
* Meridià 36 a l'oest
# Huracà Ida (2009)

Huracà Ida va ser cicló tropical que va recalar durant la temporada d'huracans de l'Atlàntic de 2009, travessant la línia de la costa de Nicaragua amb vents de 130 km/h. Les restes d'una tempesta van esdevenir un poderós nor'easter que va causar destrosses generalitzades a les zones costaneres del Mid-Atlantic. L'Huracà Ida es va formar el 4 de novembre al sud-oest del mar Carib, i 24 hores després ja colpejava la costa de Nicaragua.
Va afectar molt les comunitats de Cuscatlán, San Salvador i San Vicente de El Salvador, causant un centenar de víctimes mortals.

## Referències

* ↑ «Cuscatlán, San Salvador i San Vicente com a conseqüència de la pluja provocada per l'huracà Ida.» (en castellà). La Vanguardia, 09-11-2009. [Consulta: 21 octubre 2024].
# Geoffrey Picard

Geoffrey Picard (Oakland, 20 de març de 1943 - Tahoe City, 14 de setembre de 2002) fou un remer estatunidenc que va competir durant la dècada de 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on guanyà la medalla de bronze en la prova del quatre sense timoner del programa de rem. Formà equip amb Richard Lyon, Theodore Mittet i Ted Nash.
Estudià a la Universitat Harvard i posteriorment va treballar a la companyia Morgan Stanley, on acabaria sent-ne soci i vicepresident.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Geoffrey Picard». [Consulta: 1r maig 2023].