OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bengt Nilsson

Bengt Nilsson (Härnösand, 17 de febrer de 1934 - Solna, 11 de maig de 2018) va ser un atleta suec, especialista en el salt d'alçada, que va competir durant la dècada de 1950. Va innovar en la tècnica de salt vistes les limitacions del salt de tisora, desenvolupant la pròpia variant de l'estil de busseig.
En el seu palmarès destaca una medalla d'or en la prova del salt d'alçada del Campionat d'Europa d'atletisme de 1954, i tres campionats nacionals (1953 a 1955). Va millorar en sis ocasions el rècord d'Europa del salt d'alçada, passant dels 2,05 metres als 2,11 metres, tots el 1954. Per aquests èxits va ser reconegut amb la Svenska Dagbladets guldmedalj el 1954.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, però una inoportuna lesió poc abans dels Jocs va fer que no passés de les sèries i finalitzés en vint-i-sisena posició de la prova del salt d'alçada del programa d'atletisme. Poc després es retirà de l'atletisme.

## Millors marques

* Salt d'alçada. 2,11 metres (1954)

## Referències

* ↑ Lindberg, Johan «Stjärnorna kopierade ”Benkes” dykstil» (en suec). Svenska Dagbladet, 17-06-2005. ISSN: 1101-2412.
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ Waśko, Janusz (1953-).. Athletics National Records Evolution : 1912-2006. GreenArt Jacek Kardasz, 2007, p. 89, 90. ISBN 978-83-925457-0-5.
* ↑ «Bengt Nilsson - Sveriges Olympiska Kommitté» (en suec). [Consulta: 14 juny 2020].
* 1 2 Bengt Nilsson a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Stora Grabbar». [Consulta: 15 juny 2020].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 14 juny 2020].
# Hans Lippold

Hans Lippold (Drognitz, 25 de novembre de 1932 - 7 de juliol de 1980) fou un botànic explorador alemany, que va realitzar extenses expedicions a Centreamèrica i Cuba. Gran part de les seves col·leccions botàniques es guarden tant a Viena, com a l'Herbari del Jardí Botànic Nacional de Cuba, l'Havana.

## Algunes publicacions

* 1974. Neue Arten aus der Flora Cubes (Noves Espècies de la Flora de Cuba). Herbarium Haussknecht, Sektion Biologie der Friedrich-Schiller-Universität, 69 Jena

## Eponimia

* Celastraceae: Cassine lippoldii (Bisse) Borhidi
* Fabaceae: Melilotus lippoldianus Lowe
* Lentibulariaceae: Pinguicula lippoldii Casper
* Theophrastaceae: Bonellia lippoldii (Lepper) B.Ståhl & Källersjö

## Referències

* ↑ «Espècimens a Viena». Arxivat de l'original el 2008-06-29. [Consulta: 22 novembre 2016].
* ↑ Bot. Közlem. 62(1): 26 1975 (IK)
* ↑ Hooker's J. Bot. Kew Gard. Misc. 8: 292 1856 (IK)
* ↑ Wulfenia 14: 77 (-85; figs. 1-4, map) 2007
* ↑ Novon 14(1): 117 2004
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Lee Chung-yong

Lee Chung-Yong (nascut a Seül, Corea del Sud, el 2 de juliol del 1988), és un futbolista professional sud-coreà que actualment juga extrem dret al Bolton Wanderers FC de la Premier League anglesa. Chung-Yong, també juga per la selecció de Corea del Sud des del 2008.

## Enllaços externs

* Estadístiques de Lee Chung-Yong Arxivat 2009-11-17 a Wayback Machine. a FIFA.com (anglès)
# Aage Jørgensen

Aage Jørgensen (Framlev, Århus, Midtjylland, 22 de gener de 1900 – Skanderborg, 4 de setembre de 1972) va ser un gimnasta artístic danès que va competir a començaments del segle xx. Era germà dels també gimnastes i medallistes olímpics Arne i Alfred Jørgensen.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de plata en el concurs per equips, sistema suec del programa de gimnàstica.

## Referències

* 1 2 «Aage Jørgensen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 14 juliol 2017].
# Mauritz Andersson

Olof Mauritz Andersson (Göteborg, 22 de setembre de 1886 - Göteborg, 1 de novembre de 1971) va ser un lluitador suec que va competir a primers del segle xx. El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de plata de la categoria del pes mitjà de lluita grecoromana, en perdre la final contra el seu compatriota Frithiof Mårtensson.
Quatre anys més tard, als Jocs d'Estocolm tornà a disputar la mateixa prova, però quedà eliminat en la quarta ronda eliminatòria.

## Referències

* 1 2 «Mauritz Andersson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de febrer 2013. [Consulta: 26 novembre 2015].
# Benjamin Hedges

Benjamin Hedges (Plainfield, 8 de juny de 1907 - Nova York, 31 de desembre de 1969) va ser un atleta estatunidenc, especialista en el salt d'alçada, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on guanyà la medalla de plata en la prova del salt d'alçada del programa d'atletisme.
Abans de graduar-se per la Universitat Princeton el 1930, Hedges guanyà el títol de salt d'alçada de l'IC4A de 1929. Lluità en la Segona Guerra Mundial, on guanyà 13 Battle Stars per les seves accions al Pacífic.

## Millors marques

* Salt d'alçada. 1,981 m (1932)

## Referències

* 1 2 3 «Ben Hedges Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 14 novembre 2018].
* ↑ «Rare Photo of Ben Hedges Winning at Penn in 1929». Arxivat de l'original el 24 de maig 2020. [Consulta: 11 juliol 2017].
* ↑ Ben Hedges a trackfield.brinkster.net
# Massís de Lovozero

El massís de Lovozero, també anomenat tundres de Lovozero (rus: Ловозёрские тундры, Lovozyorskiye Tundry rus, nom que ve del llac Lovozero) és un massís situat al centre de la península de Kola, a Rússia entre els llacs de Lovozero i Umbozero. Més enllà d'aquest últim llac es troba el veí massís de Khibini. El punt més alt del massís de Lovozero és el turó Angvundaschorr amb els seus 1120 m.s.n.m. El massís té forma de ferradura obrint-se cap a orient.
Pel que fa als seus aspectes geològics, s'han trobat al massís almenys 105 minerals i 39 d'aquests minerals han estat descoberts per primera vegada allà:
* Beril·lita
* Bornemanita
* Cianoxalita
* Depmeierita
* Ferronordita-(Ce)
* Gjerdingenita-Ca
* Hidroxicancrinita
* Ikranita
* Ilmajokita
* Karnasurtita-(Ce)
* Kazakovita
* Komarovita
* Korobitsynita
* Laplandita-(Ce)
* Lovdarita
* Malinkoïta
* Manganonordita-(Ce)
* Nastrofita
* Natisita
* Natrita
* Natrosilita
* Nenadkevichita
* Olgita
* Organovaïta-Mn
* Organovaïta-Zn
* Penkvilksita
* Fosinaïta-(Ce)
* Raïta
* Raslakita
* Revdita
* Sazhinita-(Ce)
* Seidita-(Ce)
* Shafranovskita
* Terskita
* Tsepinita-K
* Umbozerita
* Vitusita-(Ce)
* Zakharovita
* Zorita

## Referències

* ↑ http://www.mindat.org/loc-2689.html Mindat mineral list

## Enllaços externs

* Lovozero Tundras, en rus
* Geologia i minerals Arxivat 2008-10-11 a Wayback Machine.
# Invar

L'invar, també anomenat FeNi36 o nivarox, és un aliatge de ferro (64%) i níquel (36%) amb molt poc carboni i una mica de crom.
Pel seu petit coeficient de dilatació s'empra en la fabricació de peces de precisió (rellotgeria, aparells de física, vàlvules de motors, etc.) I, especialment, en instruments per mesurar longitud, com ara els utilitzats en topografia.
També té aplicacions en la fabricació d'útils per a processos de conformat de material compost. El seu baix coeficient d'expansió tèrmic possibilita que les peces ja sigui en processos per via seca o humida obtinguin molt bones toleràncies, l'invar presenta com a desavantatge de ser susceptible a la fluència lenta. No obstant això, el seu ús està restringit a planxes de poc gruix sobre bases d'acer o alumini causa del seu alt cost i pes.
Va ser inventada per Charles Edouard Guillaume el 1896 i el mateix va ser guardonat amb el premi Nobel de Física el 1920 per aquest descobriment. Cap a 1920 també va inventar un aliatge de composició semblant, anomenada elinvar, que posseeix un mòdul d'elasticitat que no varia molt amb la temperatura.

## Vegeu també

* Estàdia d'Invar

## Referències

* ↑ Les metaux "invar" et "elinvar": leurs propriété, leurs applications. M. Guillaume. Société Anonyme de l'Imprimerie Théolier, 1922.
* ↑ = P-V76TvgjWEC & pg = PA444 Invar and Elinvar. Charles Edouard Guillaume. En: Nobel lectures in Physics, 1901-1921. Volum 1 de Physics 1901 -, Stig Lundqvist. World Scientific, 1998. ISBN 9810234015. P. 444
* ↑ ? id = _FM5Lx7wRmkC & pg = PA213 The Invar and Elinvar family. En: Magnetism: Materials and applications. Vol 2. D. Gignoux, Michel Schlenker, Étienne du Tremolet de Lacheisserie. Grenoble sciences. Springer, 2005. ISBN 0387230009. P. 213
# Alfred Ollerup Jørgensen

    No s'ha de confondre amb el també danès i company d'equip als Jocs de 1920 Alfred Frøkjær Jørgensen.
Alfred Ollerup Jørgensen (Tørring, Hedensted, Midtjylland, 30 d'agost de 1890 – Svendborg, 26 de novembre de 1973) va ser un gimnasta artístic danès que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de plata en el concurs per equips, sistema suec del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Alfred Ollerup Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 21 de setembre 2011. [Consulta: 14 juliol 2017].
# Greer Skousen

Greer Skousen (Paquimé, 24 de setembre de 1916 - San Antonio, 20 de març de 1988) fou un jugador de bàsquet mexicà que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla de bronze en la competició de bàsquet.

## Referències

* ↑ «Greer Skousen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 15 desembre 2018].
# Frithiof Mårtensson

Folke Frithiof Martens Mårtensson (Eslöv, Escània, 19 de maig de 1884 - Estocolm, 20 de juny de 1956) va ser un lluitador suec que va competir a principis del segle xx. El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or de la categoria del pes mitjà de lluita grecoromana, en guanyar la final contra el seu compatriota Mauritz Andersson.

## Referències

* ↑ «Frithiof Mårtensson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 5 de març 2016. [Consulta: 26 novembre 2015].
# Otto Zimmermann

Otto Zimmermann (Zúric, 11 de setembre de 1892 – 24 de juliol de 1979) fou un jugador d'escacs suís.

## Resultats destacats en competició

Fou Campió de Suïssa, el 1924 a Interlaken. Fou 4t al torneig sènior de Zuric, 1962 (el campió fou Boris Kostic).

## Olimpíades d'escacs

Zimmermann va defensar Suïssa en tres Olimpíades d'escacs oficials (1927, 1931, i 1954), i en una de no oficial (1924). En olimpíades oficials, va fer un resultat de 23 punts de 40 partides, un 57,5%.
Taula de participacions en olimpíades :
| Any | Olimpíada | Ciutat | Tauler | Guanyades | Taules | Perdudes | Punts | % | Class.Equip |
| 1924 | I Olimpíada d'escacs no oficial | París | 2n | 6 | 3 | 4 | 7.5 | 57,7% | 3r (de 18) |
| 1927 | I Olimpíada d'escacs | Londres | 3r | 5 | 8 | 2 | 9 | 60,0% | 8è (de 16) |
| 1931 | IV Olimpíada | Praga | 3r | 6 | 4 | 4 | 8 | 57,1% | 12è (de 19) |
| 1954 | XI Olimpíada | Amsterdam | 1r suplent | 3 | 6 | 2 | 6 | 54,5% | 13è (de 26) |

## Notes i referències

* ↑ «Historial del campionat suís» (en italià). Arxivat de l'original el 27 de gener 2008. [Consulta: 26 desembre 2009].
* ↑ «Classificació i partides, Zuric sèniors 1962» (en anglès). 365chess.com. [Consulta: 1r gener 2013].
* ↑ OlimpBase :: Base de dades d'olimpíades d'escacs (anglès)
* ↑ La competició era individual, tot i que els jugadors sumaven els seus punts per a la classificació per equips. Suïssa obtingué la medalla de bronze en quedar en 3a. posició (l'equip guanyardor fou Txecoslovàquia).
* ↑ Olimpbase:: Puntuacions individuals a París 1924
* ↑ Olimpbase:: Classificació per equips a París 1924
* ↑ Olimpbase:: Equip de Suïssa a Londres 1927
* ↑ Olimpbase:: Equip de Suïssa a Praga 1931
* ↑ Olimpbase:: Equip de Suïssa a Amsterdam 1954. L'equip fou campió de la Final B

## Enllaços externs

* Estimació Elo d'Otto Zimmermann a «chessmetrics.com». [Consulta: 26 desembre 2009]. (anglès)
# Serrat de la Madrona

El Serrat de la Madrona és una muntanya de 682 metres que es troba al municipi de Puig-reig, a la comarca catalana del Berguedà.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 281097001).
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC

## Fotografies

* Vèrtex i senyera des del sud
* Vèrtex i senyera des de Roca Madrona
* Vèrtex i senyera
* Senyera
* Vèrtex

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Política Territorial i Obres Públiques, Generalitat de Catalunya, 01-09-2009.
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].
# Hattó d'Aquitània

Hattó o Ató d'Aquitània fou duc d'Aquitània juntament amb el seu germà gran Hunald. No se sap quan va nàixer però per l'edat suposada del seu pare Eudes I d'Aquitània hauria estat vers el 690. Apareix esmentat als Annales Metenses com "Hunaldus dux germanum suum nomine Hattonem" (Un germà del duc Hunald de nom Hattó). En el repartiment a la mort del seu pare el 735 li hauria pertocat Poitou (ja que va residir a Poitiers) i el Llemosí (fou enterrat a Sant Marcial, al Llemosí).
El 736 Carles Martell va envair el ducat i va repetir l'atac el 737; llavors els tres germans Hunald, Hattó i Remistany van combatre contra Carles Martell i es creu que Hattó fou fet presoner. Finalment Carles Martell, potser pressionat pels fets de Borgonya on el duc Mauront havia pactat amb els sarraïns, va haver de signar un acord de pau amb Hunald al que va reconèixer la possessió d'Aquitània amb títol de duc però a canvi de tenir el ducat a fe i homenatge d'ell mateix i dels seus fills Pipi (després Pipí el Breu) i Carloman. Hunald va acceptar aquestos termes i va jurar fidelitat a Carles Martell. Hattó no és esmentat.
Va morir no abans del 744, segons Jean Justin Monlezun el 745 per orde del seu germà Hunald, en revenja per haver col·laborat amb Carles Martell.
El nom de la seva muller no és conegut. Hauria tingut tres fills:
* Llop duc de Gascunya (penjat per orde de Carlemany el 775)
* Artgari o Artagari, entregat com a ostatge a Pipí el Breu per Hunald (737). La carta d'Alaó esmenta descendència però cap ha estat testimoniada per altres fonts.
* Icteri, entregat com a ostatge a Pipí el Breu per Hunald (737)

## Notes

* ↑ Els Annales Nazariani diuen que fou "garrotat" expressió fosca que uns interpreten com a capturat i altres com que va trair al seu germà i es va aliar a Carles, doncs després va mostrar molta fidelitat a la nissaga de Carles Martell
* ↑ el rei Teodoric IV no s'esmenta, potser ja era mort doncs va morir el 737
* ↑ segons Jean Justin Monlezun pare d'Adalric i potser també de Llop Sanx
* 1 2 segons Jean Justin Monlezun a Histoire de la Gascogne

## Bibliografia

* Devic, Claude; Vaissette, Joseph. Histoire générale de Languedoc (en francès). Tolosa: Édouard Privat llibreter editor, 1872 (Vegeu altres edicions a Google Books Vol. 1 (1840), Vol. 2 (1840), Vol. 3 (1841), Vol. 4 (1749), Vol. 5 (1842), Vol. 6 (1843), Vol. 7 (1843), Vol. 8 (1844), Vol. 9 (1845)).
# Curt Sjöberg

Curt Josef Sjöberg (Estocolm, 26 de gener de 1897 – Estocolm, 12 d'abril de 1948) va ser un gimnasta artístic i saltador suec que va competir a començaments del segle xx. Va disputar tres edicions dels Jocs Olímpics.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla d'or en el concurs per equips, sistema suec del programa de gimnàstica.
El 1924 als Jocs de París va disputar la prova del salt de trampolí de 3 metres del programa de salts, que finalitzà en setena posició.
El 1928 va disputar els seus tercers i darrers Jocs. Tornà a disputar la prova del salt de trampolí de 3 metres del programa de salts, però en aquesta ocasió fou eliminat en sèries.

## Referències

* 1 2 3 «Curt Sjöberg Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 16 juliol 2017].
* ↑ SOK Curt Sjöberg Comitè Olímpic Suec
# Bertil Carlsson

Bertil Carlsson (Hägernäs, 25 d'agost de 1903 - Estocolm, 26 de novembre de 1953) fou un saltador amb esquís suec que va competir durant la dècada de 1920. Durant la seva carrera esportiva guanyà una medalla de bronze en la competició de salt d'esquí del Campionat del món d'esquí nòrdic de 1927.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Sankt Moritz, on fou desè en la prova de salt amb esquís.

## Referències

* ↑ B. Carlsson a International Ski Federation
* ↑ «Bertil Carlsson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 10 de novembre 2012. [Consulta: 16 gener 2020].
# Heckler & Koch P11

La Heckler & Koch P11 és una pistola subaquàtica dissenyada per Heckler & Koch.

## Disseny

Ja que les bales comunes són imprecises i tenen un abast molt curt en ser disparades sota l'aigua, aquesta pistola dispara dards d'acer d'uns 10 cm de longitud. Té cinc canons, cadascun d'aquests carregat amb un cartutx, fent que se sembli a un pimentero i és percussió elèctrica amb una bateria inserida en la seva empunyadura. Després de disparar els cinc cartutxos, el conjunt de canons deu ser enviat al seu fabricant per ser recarregada. És molt semblant a la seva predecessora, la pistola defensiva subaquàtica Mk 1. En el passat, Heckler & Koch va negar tenir coneixement de la seva existència.
Aquesta pistola és una mica més voluminosa que la seva contrapart soviètica, la SPP-1, però té cinc canons en lloc dels quatre de la pistola soviètica. En canvi la SPP-1 no necessita ser enviada al seu fabricant per ser recarregada.

## Usuaris

* Alemanya: Bussos militars Plantilla:Country data Alemania
* Dinamarca
* Plantilla:Country data España: Unitat d'Intervenció Especial
* Plantilla:Country data Estados Unidos: S'han subministrat 100 unitats als membres de les forces d'Operacions Especials.
* Plantilla:Country data Francia
* Israel
* Plantilla:Country data Italia: Comando Raggruppamento Subacquei i Incursori Teseu Tesei de la Marina Milités.
* Noruega
* Plantilla:Country data Países Bajos
* Plantilla:Country data Reino Unido: Special Boat Service de la Royal Navy.

## Galeria

* Vista de front de la P11

## Vegeu també

* Pistola Lancaster
* Derringer
* COP .357

## Notes

* ↑ Error en el títol o la url.«». Modern Firearms. [Consulta: 29 març 2008].
* ↑ Error en el títol o la url.«». Special Boat Service: Information on the SBS. [Consulta: 28 març 2008].
* ↑ {{{títol}}}. Berkley. ISBN 0-425-19834-0.
* ↑ «Straight Dope Staff Report: How far can bullets go when fired into water? Arxivat 2008-03-27 a Wayback Machine.». The Straight Dope. [Consulta: 28-03-2008-03-28].
* ↑ {{{títol}}}. Collins. ISBN 0-00-718329-1.
* ↑ Error en el títol o la url.«». HKPRO. [Consulta: 28 març 2008].
* ↑ Error en el títol o la url.«». Elite UK Forces. [Consulta: 28 març 2008].

## Referències

* Dockery, Kevin (2004). {{{títol}}}. Berkley. ISBN 0-425-19834-0.
* Southby-Tailyour, Ewen (2005). {{{títol}}}. Collins. ISBN 0-00-718329-1.
# Irlandès mitjà

Irlandès mitjà (gaèlic irlandès Meán-Ghaeilge) és el nom que li van donar els filòlegs a la forma del gaèlic irlandès parlada entre el segle x i XII; és, per tant, contemporani de les fases finals de l'anglès antic i inicials de l'anglès mitjà. Les llengües goidèliques modernes: gaèlic irlandès, gaèlic escocès, i manx són descendents de l'irlandès mitjà.
L'irlandès mitjà es va parlar a Irlanda i Escòcia; des de Munster fins a l'illa d'Inchcolm al Mar del Nord. La seva extensió geogràfica va fer d'ell la més estesa de totes les llengües insulars a la fi del segle xii, quan l'anglès mitjà va començar a fer incursions a Irlanda i moltes de les regions cèltiques del nord i de l'oest de Britànnia.
Poques llengües europees poden rivalitzar en el volum de literatura que ha llegat l'irlandès mitjà. Molta d'aquesta supervivència és deguda a l'obstinació d'uns pocs antiquaris irlandesos moderns, però el simple volum de sagues, annals, hagiografies, etc., que van sobreviure mostra la confiança que tenien els membres de les instruïdes ordres gaèliques medievals en la seva llengua. Gairebé tot el que va sobreviure ve d'Irlanda, una mica d'Escòcia i molt poc de l'Illa de Man. El Leabhar Bretnach, o "Nennius irlandès", només es conserva en manuscrits trobats a Irlanda; tot i això, fa poc Thomas Owen Clancy va proposar que va ser escrit a Escòocia, en el convent d'Abernethy.

## Referències

* ↑ Mac Eoin, Gearóid: "Irish". 101–44 in The Celtic Languages. in Martin J. Ball (ed.). Routledge. London. 1993. ISBN 0-415-01035-7
* ↑ (gaèlic irlandès) Breatnach, Liam: "An Mheán-Ghaeilge". 221–333. in K. McCone, D. McManus, C. Ó Háinle, N. Williams, and L. Breatnach (eds.). Stair na Gaeilge in ómós do Pádraig Ó Fiannachta. Maynooth. Department of Old Irish, St. Patrick's College. 1994. ISBN 0-901519-90-1
* ↑ Healy, John. «Insula Sanctorum Et Doctorum Or Ireland's Ancient Schools And Scholars». Read Books Ltd, 08-06-2016.
* ↑ «CISP - CLMAC/13».
* ↑ Clancy, Thomas Owen: "Scotland, the ‘Nennian' recension of the Historia Brittonum, and the Lebor Bretnach". in Simon Taylor (ed.). Kings, Clerics and Chronicles in Scotland, 500-1297. Four Courts Press. Dublin & Portland. 2000. 87–107. ISBN 1-85182-516-9

## Vegeu també

* Literatura irlandesa antiga
* Diccionari de la Llengua Irlandesa

## Bibliografia

* MacManus, Damian «A chronology of the Latin loan words in early Irish». Ériu, 34, 1983, pàg. 21–71.
* McCone, Kim «The dative singular of Old Irish consonant stems». Ériu, 29, 1978, pàg. 26–38.
* McCone, Kim «Final /t/ to /d/ after unstressed vowels, and an Old Irish sound law». Ériu, 31, 1981, pàg. 29–44.
* McCone, Kim. «Prehistoric, Old and Middle Irish». A: Progress in medieval Irish studies, 1996, p. 7–53.
* McCone, Kim. A First Old Irish Grammar and Reader, Including an Introduction to Middle Irish, 2005 (Maynooth Medieval Irish Texts 3).
# Sven Johnson

Sven Olof Johnson (Norrköping, Östergötland, 12 de setembre de 1899 – Skärblacka, Norrköping, 7 de juliol de 1986) va ser un gimnasta artístic suec que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla d'or en el concurs per equips, sistema suec del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Sven Johnson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 17 juliol 2017].
* ↑ Sven Johnson Comitè Olímpic Suec
# Gunnar Holmberg

Gunnar Holmberg (Göteborg, 6 de maig de 1897 - Borås, 21 d'octubre de 1975) fou un futbolista suec, que jugava de centrecampista, que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de bronze en la competició de futbol.
Pel que fa a clubs, defensà els colors del GAIS entre 1922 i 1928, amb qui guanyà la lliga sueca de 1922, 1925 i 1927. Entre 1922 i 1927 jugà 12 partits amb la selecció nacional, en què no marcà cap gol.

## Referències

* ↑ «Gunnar Holmberg Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 23 abril 2018].
* ↑ Gunnar Holmberg - national-football-teams.com (anglès)
* ↑ Gunnar Holmberg. Comitè Olímpic Suec