OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arthur Häggblad

Arthur Häggblad (Nordmaling, 14 d'agost de 1908 - Estocolm, 16 de juny de 1989) va ser un esquiador de fons suec que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Garmisch-Partenkirchen, on disputà dues proves del programa d'esquí de fons. Guanyà la medalla de bronze en la competició dels relleus 4x10 quilòmetres, formant equip amb John Berger, Erik August Larsson i Martin Matsbo, mentre en la prova dels 18 quilòmetres fou vuitè.
En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat del Món d'esquí nòrdic de 1934.

## Referències

* 1 2 «Arthur Häggblad Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 16 abril 2019].
* ↑ Arthur Häggblad. Comitè Olímpic Suec
# Altiatlasius koulchii

Altiatlasius koulchii és una espècie extinta de primat que visqué durant el Paleocè. La seva posició taxonòmica resta incerta. S'ha suggerit que podria pertànyer a la família dels toliapínids o l'ordre dels plesiadapiformes o que és un omòmid. Si se'l reconeix com a primat autèntic, es tracta de l'espècie més antiga d'aquest grup.

## Referències

* ↑ Entrada «Altiatlasius koulchii» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 22 desembre 2022].
# Rattle and Hum

Rattle and Hum és el sisè àlbum de la banda irlandesa de rock U2, llançat al mercat l'octubre de 1988. El nom també fa referència a la pel·lícula que l'acompanyava.

## Referències

* ↑ Graham, Bill; van Oosten de Boer, Caroline. U2: The Complete Guide to Their Music. Londres: Omnibus Press, 2004. ISBN 0-7119-9886-8.
* ↑ Stokes, Niall. U2: Into the Heart – The Stories Behind Every Song. New York: Thunder's Mouth Press, 2005. ISBN 1-56025-765-2.
# Abd-al-Halim (nom)

Abd-al-Halim és un nom masculí teòfor àrab islàmic (àrab: عبد الحليم, ʿAbd al-Ḥalīm) que literalment significa ‘Servidor del Benèvol’ o ‘Servidor del Magnànim’, essent «el Benèvol» o «el Magnànim» un dels epítets de Déu. Si bé Abd-al-Halim és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Abdul Halim, ‘Abdul Haliem... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a teòfor, també el duen molts musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua: bosnià: Abdulhalim.
Vegeu aquí personatges i llocs que duen aquest nom.

## Notes

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «حلم». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. «حلم». ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. «حلم» (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Arthur Mund

Arthur Mund (10 de febrer de 1899) va ser un saltador alemany que va competir durant la dècada de 1920. Es casà amb Margret Borgs i fou pare dels també esportistes Günther i Lilo Mund.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu d'Amsterdam, on fou cinquè en la competició de salt de trampolí de 3 metres del programa de salts.
En el seu palmarès destaca la medalla d'or en la prova del trampolí de 3 metres al Campionat d'Europa de salts de 1926.

## Referències

* 1 2 Arthur Mund a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 3 agost 2020].
# Hippidion saldiasi

Hippidion saldiasi és una espècie d'èquid extint del gènere Hippidion. Visqué a Sud-amèrica durant el Plistocè superior. Com totes les espècies del seu gènere, tenia aproximadament la mida d'un poni.
Se n'han trobat moltes restes fòssils en llocs com la província de Santa Cruz (Argentina) i la Cueva del Mylodon (Xile).

## Referències

* ↑ Entrada «Hippidion saldiasi» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Andreu Sotorra i Agramunt

Andreu Sotorra i Agramunt (Reus, 28 de juny del 1950) és un escriptor i periodista català. Resideix a Barcelona i és conegut pel seu treball en el camp de la cultura, la crítica literària i el comentari. Ha exercit com a redactor al diari Avui i ha col·laborat en diversos mitjans com el setmanari El Temps, les revistes Time Out Barcelona i Time Out Cultura, i ha estat crític teatral per a Catalunya Cristiana i Ràdio Estel. També ha estat editor de diverses revistes digitals relacionades amb la cultura.
A més de la seva carrera en periodisme i escriptura, ha estat activista i gestor cultural, duent a terme iniciatives com la creació de l'Associació Cultural Escornalbou i l'Escola de Català Escornalbou per a adults, mestres i llicenciats. Sotorra també ha estat impulsor i fundador de diversos premis literaris, amb un fort compromís amb la promoció de la literatura infantil i juvenil. És membre de diverses institucions literàries i culturals.
Ha publicat més de vint-i-cinc llibres en llengua catalana, principalment novel·la breu i contes, i ha estat guardonat amb diversos premis literaris. Algunes de les seves obres premiades han estat No s'hi invita particularment (Premi Recull, 1979), Ofici de conteste (Premi Joaquim Ruyra de narrativa juvenil, 1982), On para, ara? (Premi Joan Santamaria, 1983), Carboni 14 (Premi Marià Vayreda, 1985), La medalla (Premi El Vaixell de Vapor 1992), Castell de nines (Premi Ciutat de Mollerussa, 1997), Kor de Parallamps (Premi Edebé, 2003) i Carezza en W (escrita a internet en temps real).

## Referències

* 1 2 3 «Andreu Sotorra i Agramunt | enciclopedia.cat». [Consulta: 8 març 2023].
* ↑ «Andreu Sotorra | Projecte TRACES». projectetraces.uab.cat.

## Enllaços externs

* «Andreu Sotorra i Agramunt». Associació d'Escriptors en Llengua Catalana.
# Krystyna Czajkowska

Krystyna Czajkowska-Rawska (Sosnowiec, Silèsia, 25 d'abril de 1936) va ser una jugadora de voleibol polonesa que va competir durant la dècada de 1950 i 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics de Tòquio, on guanyà la medalla de bronze en la competició de voleibol. Quatre anys més tard, als Jocs de Ciutat de Mèxic revalidà la medalla de bronze en la competició de voleibol.
En el seu palmarès també destaquen una medalla de bronze al Campionat del Món de voleibol, el 1962 i tres medalles al Campionat d'Europa, dues de plata, el 1963 i 1967, i una de bronze, el 1958.
Jugà 228 partits amb la seva selecció. A nivell de clubs jugà al Górnik Katowice, AZS AWF Warszawa i Kolejarz Katowice. En finalitzar l'etapa com a jugadora passà a exercir d'entrenadora al Płomienia Milowice amb qui va guanyar 4 títols de lliga polonesos (1973-74, 1974-75 1978-79 i 1979-80).

## Referències

* ↑ «Krystyna Czajkowska-Rawska Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 22 novembre 2017].
* ↑ «Women Volleyball IV World Championship 1962 Moscow (URS) 13-25.10 Winner Japan». [Consulta: 21 novembre 2017].
* 1 2 3 Krystyna Czajkowska-Rawska Arxivat 2018-10-25 a Wayback Machine. a olimpijski.pl
# Maria Golimowska

Maria Golimowska-Chylińska (Lachowo, Podlàquia, 28 d'agost de 1932) va ser una jugadora de voleibol polonesa que va competir durant la dècada de 1950 i 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics de Tòquio, on guanyà la medalla de bronze en la competició de voleibol.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles de bronze al Campionat del Món de voleibol, el 1956 i el 1962 i dues medalles al Campionat d'Europa, de plata el 1963, i de bronze el 1958.
Jugà 182 partits amb la seva selecció.

## Referències

* ↑ «Marianna Golimowska Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 d’octubre 2012. [Consulta: 22 novembre 2017].
* ↑ «Women Volleyball II World Championship 1956 Paris (FRA) 30.08-12.09 Winner Soviet Union». [Consulta: 22 novembre 2017].
* ↑ «Women Volleyball IV World Championship 1962 Moscow (URS) 13-25.10 Winner Japan». [Consulta: 21 novembre 2017].
* 1 2 Golimowska Chylińska Maria Arxivat 2017-12-01 a Wayback Machine. a olimpijski.pl
# Antoni Llull i Cases

Antoni Llull i Cases (Ciutat de Mallorca, 1510 - Besançon, Franc Comtat, 1582) va ser un filòsof i teòleg mallorquí.
Va ser neneficiat de la Seu de Mallorca. Es traslladà a Borgonya, on s'instal·là a la cort dels Baume, senyors d'Illems. Va ser vicari general de la diòcesi de Besançon. Estudiós de la filosofia i les llengües llatina, hebrea, grega i siriaca. Aprofundí en l'obra de Ramon Llull i mantengué corresponsència amb humanistes com Erasme de Rotterdam i Pierre de la Ramée. És autor de diverses obres filosòfiques.
Destaca la seva aportació en l'àmbit de la retòrica on rebutja el verbalisme buit així com un mentalisme que ignora la força de la paraula. Descarta la retòrica verbalista i la retòrica filosòfica i proposa una subordinació del com es diu al què es diu, ja que el discurs és l'obra de la raó, i la raó és, segons Llull, un ràpid moviment del pensament (cogitationis celer quidam motus), originat en la llum de la ment i de la intel·ligència; així que el pensament (cogitatio), sorgit mitjançant els conceptes de les coses i els preceptes de la filosofia, governa la ment amb la tècnica. El discurs implica, doncs, la invenció i la deliberació, per una part; l'eloqüència per una altra.

## Obres

* Progymnasmata Rethorica ad Franciscum Baumensem (Basilea, 1550, amb edicions posteriors de 1551 i 1572).
* Philosophia rationalis (no consta la seva edició).
* Tractat de música (Llull fa referència a aquesta obra, però es desconeix si s'imprimí).
* Praeparatio graeca in Basilii magni libellum de exercitatione grammatica (Basilea, 1553).
* Antonii Lulli Balearis de oratione libri septem (Basilea, 1558).

## Referències

* ↑ «Llull Cases, Antoni». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 8. Palma: Promomallorca, p. 124-125. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ Trias Mercant, Sebastià Història del pensament a Mallorca Editorial Moll: Mallorca, 1985.- (Els treballs i els dies; 28).
# Antoni Miquel

Antoni Miquel neix al segle xvi. Fou teòleg, prevere i es doctorà en dret. Va ser Canonge de Barcelona i posteriorment el varen nomenar rector de la Universitat de l'Estudi General, concretament l'any 1594. Exercí aquest càrrec fins a l'any 1594 Va morir el segle xvii.

## Referències

* ↑ García Cárcel, Ricardo. «La Universidad de Barcelona», Estudis: Revista de historia moderna, 8, 1979-80, p. 33. Disponible a: Dialnet

## Bibliografia

* Fernández Luzón, Antonio. La Universidad de Barcelona en el siglo XVI.Barcelonba : Publicacions i Edicions de la Universidad de Barcelona, 2005. Disponible a:
* García Cárcel, Ricardo. «La Universidad de Barcelona», Estudis: Revista de historia moderna, 8, 1979-80, pp. 23-34. Disponible a: Dialnet

## Enllaços externs

* Registre d'autoritat de Antoni Miquel. CRAI. Universitat de Barcelona Arxivat 2017-12-01 a Wayback Machine.
# Antoni Parés i Prats

Antoni Parés i Prats (Sant Vicenç dels Horts, Baix Llobregat, 1941 — Barcelona, 31 d'octubre de 1980) fou un atleta especialitzat en llançament de disc, amb alguns destacats èxits, així com un pioner economista en estudiar a una reconeguda universitat dels EUA als anys 60 del segle passat i desenvolupar un mètode de simplificació de càlcul financer que malauradament no ha aconseguit prou renom.

## Esports

Formà part del Club Natació Barcelona i assolí tres títols de Campió de Catalunya (1960, 1961, 1962) i tres subcampionats (1963, 1964, 1966).
A nivell espanyol fou campió d'Espanya júnior (1961).
En categoria absoluta, es proclamà campió d'Espanya (1962) a l'estadi de Riazor (La Corunya) i subcampió els anys 1963 i 1966.

### Palmarès
#### Campionat de Catalunya

* Llançament de disc: 1960, 1961, 1962

#### Campionat d'Espanya

* Llançament de disc: 1962

## Economia

Professionalment dedicat a l'àmbit de l'economia, es graduà (1969) amb un MBA a la Universitat de Geòrgia, als Estats Units.
Fou professor d'economia a ESADE a Barcelona. És autor de diversos articles, però sobretot destacà per la creació de l'anomenat mètode Parés per al desglossament o simplificació de la fórmula de la rendibilitat financera.

### Articles publicats

* PARÉS, A. (1979): “Rentabilidad y endeudamiento en el análisis financiero y la planificación empresarial”, Moneda y Crédito, desembre, nº 151, pp. 3-20, on publica la seva fórmula o mètode de descomposició de la rendibilitat financera.
* Tesi doctoral a la Universitat de Geòrgia
* Resta d'articles en castellà i anglès

## Referències

* ↑ Necrològica hemeroteca de la Vanguardia
* ↑ Pags 956 i 975 Historial RFAE, tot i que incorrectament l'anomenen Jose Antonio Arxivat 2021-06-29 a Wayback Machine.
* ↑ Subcampionat a l'hemeroteca de El Mundo Deportivo
* ↑ «Campionat de Catalunya». fcatletisme.cat. Arxivat de l'original el 2016-10-20. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ Pag. 519 "Commencement Programs 1960-70 Universitat de Geòrgia"
* ↑ Pag 81, Mètode de Parés

## Enllaços externs

* Article a Enciclopèdia Catalana, amb inexactitud any MBA
# Elżbieta Porzec

Elżbieta Porzec (Lublin, 27 de gener de 1945 - Lublin, 7 de juny de 2019) va ser una jugadora de voleibol polonesa que va competir durant la dècada de 1960 i 1970.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics de Ciutat de Mèxic, on guanyà la medalla de bronze en la competició de voleibol.
En el seu palmarès també destaca la medalla de plata al Campionat d'Europa de 1967.
Entre 1963 i 1976 jugà 156 partits amb la seva selecció. A nivell de clubs jugà al Wisła Kraków. Guanyà la lliga polonesa en tres ocasions, 1967, 1969 i 1970.

## Referències

* ↑ «Elżbieta Porzec-Nowak Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de novembre 2012. [Consulta: 25 novembre 2017].
* 1 2 Porzec Nowak Elżbieta Arxivat 2017-12-01 a Wayback Machine. a olimpijski.pl
# Apol·lodor de Falèron

Apol·lodor de Falèron (en llatí Apollodorus, en grec Άπολλόδωρος) fou un grec natural de Falèron destacat i fervorós seguidor de Sòcrates, però incapaç d'entendre la saviesa del seu mestre, i es mostrava descontent amb els seus ensenyaments. Això li va portar el sobrenom de μανικὸς (excèntric). A la mort de Sòcrates, va tenir un atac de nervis i es va posar a plorar amb fortes lamentacions. Claudi Elià diu que abans que morís, va oferir a Sòcrates un vestit de roba fina perquè la seva mort fos respectable. Plató el menciona en els als seus diàlegs, sobretot a El convit.

## Referències

* ↑ a l'Àtica
* ↑ 23.Apollodorus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 235
# Mary Whipple

Mary Whipple (nascuda el 10 de maig de 1980 en Sagrament, Califòrnia) és una remadora estatunidenca. Whypple va competir als Jocs Olímpics de Pequín 2008 en la qual va resultar ser guanyadora d'una medalla d'or en els Vuits femenins i una medalla de plata a Atenes 2004

## Resultats

Mary Whipple va tornar per segon any consecutiu als Jocs Olímpics de Pequín 2008. El 2004, ella va prendre el càrrec de Vuits amb espadeta i va guanyar una medalla de plata a Atenes. Després del seu important assoliment, Whipple va continuar com el cap principal del seu equip. Als Jocs Olímpics de Pequín, Whipple va guanyar una medalla d'or als Vuits femení.

## Referències

* ↑ «Team - The official website of the BEIJING 2008 Olympic Games» (en anglès). beijing2008.cn, 15-09-2008. Arxivat de l'original el 2008-09-15. [Consulta: 10 maig 2017].
# Argemir de Magalona

Argemir fou bisbe de Magalona, esmentat per primer cop el març del 819 però que ja era bisbe almenys abans d'aquesta data, el 818.
Se l'esmenta en un diploma imperial del 15 de març del 819 quan l'emperador Lluís el Pietós, que segurament com a rei d'Aquitània (que va ser entre 781 i 814) havia cedit el lloc de Vilanova al comte Robert de Magalona, lloc que havia estat anteriorment domini de la catedral de Sant Pere de Magalona, retornava aquest benefici al bisbat que llavors exercia Argimir. Per una altra carta Lluís va agafar l'església de Magalona sota la seva protecció especial. Havia estat escollit entre 817 i 818 succeint a Ricuí. Un relat incert diu que el 818 Bernat, futur Bernat de Septimània volia nomenar pel càrrec a Fulbod, un home ric i ambiciós, però el clergat i el poble es decantava per Frèdol, un home de naixement noble; Lluís el Pietós per posar fi la disputa entre els dos pretendents va designar a Argimir, que estava a la seva cort i al que va enviar a prendre possessió del bisbat sent reconegut pel clergat i el poble, si bé Bernat es va posar a la seva instal·lació i que en revenja hauria assolat les terres de l'església de Magalona.
Per la vida de Sant Benet d'Aniana se sap que al morir aquest l'11 de febrer del 821, Argemir ja havia mort i era bisbe el seu successor Estabilis.

## Notes

* ↑ Abat Gariel, Series praesulum Magalonensium
* ↑ Arnaud de Verdale, Episcopi Magalonenses; aquestos fets semblen dubtosos doncs no se sap que Bernat tingués cap autoritat al comtat de Magalona el 818

## Referències

* Devic, Claude; Vaissette, Joseph. Histoire générale de Languedoc (en francès). Tolosa: Édouard Privat llibreter editor, 1872 (Vegeu altres edicions a Google Books Vol. 1 (1840), Vol. 2 (1840), Vol. 3 (1841), Vol. 4 (1749), Vol. 5 (1842), Vol. 6 (1843), Vol. 7 (1843), Vol. 8 (1844), Vol. 9 (1845)).
# Leigh Barczewski

Leigh "Leslie" Barczewski (Milwaukee, 25 de desembre de 1955) va ser un ciclista estatunidenc que era especialista en les proves en pista. Va aconseguir dues medalles de plata al Campionat del món de tàndem. Va participar en els Jocs Olímpics de 1976.

## Palmarès

* 1981
** Campió dels Estats Units en Velocitat

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Avro Canada VZ-9AV

L'Avro Canadà VZ-9AV, comunament anomenat Avrocar va ser una aeronau canadenca VTOL desenvolupada per Avro Canadà com a part d'un projecte militar secret estatunidenc realitzat durant els primers anys de la Guerra Freda. Dos prototips van ser construïts com a vehicles de prova "de conceptes" per ser el caça més avançat de la USAF i com a avió tàctic de combat de l'exèrcit dels Estats Units.
L'Avrocar es va dissenyar amb la intenció d'explotar l'efecte Coandă proporcionant suficient aixecament i empenta amb un sol "turborotor". L'empenta del rotor era desviada cap a fora de les vores de l'avió (que tenia forma de disc) per proveir el funcionament VTOL esperat. En l'aire, l'aparell hauria semblat un plat volador. En proves de vol, l'Avrocar va demostrar no tenir del tot resolts els problemes d'empenta i estabilitat, i, posteriorment, va arribar el final el projecte amb la cancel·lació del programa el 1961.

## Referències

* ↑ Milberry 1979, p. 137.
# Mirrinunt

Mirrinunt (en grec: Μυρρινούς, el significat del qual està relacionat amb 'murta', que en grec és μύρτον) és el nom d'un demos àtic de l'Antiga Grècia. N'era originari Fedre, citat per Plató en els seus Diàlegs, un dels quals duu el seu nom.
Pausànias esmenta que a Mirrinunt es trobava un xòanon d'Àrtemis Colènida. Aquest epítet deriva de Colene que, segons els habitants de Mirrinunt, havia sigut un rei anterior a Cècrops.

## Referències

* ↑ Estrabó, Geografia, llibres VIII-X, pp.238-239, nota 113 de Juan José Torres Esbarranch, Madrid: Gredos (2001) (espanyol), ISBN 84-249-2298-0.
* ↑ Plató, El banquet, 176d.
* ↑ Pausànias, I,31,2.
# Antal Szendey

Antal Szendey (Pestszenterzsébet, 7 de març de 1915 - Budapest, 6 de maig de 1994) fou un remer hongarès que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on fou cinquè en la prova de vuit amb timoner del programa de rem. Vuit anys més tard, als Jocs de Londres, fent equip amb Béla Zsitnik i Róbert Zimonyi, guanyà la medalla de bronze en la prova de dos amb timoner del programa de rem.
En el seu palmarès també destaquen quatre medalles al Campionat d'Europa de rem, dues d'or, una de plata i una de bronze, entre 1935 i 1947 i tres campionats nacionals.

## Referències

* ↑ «Antal Szendey Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 31 de gener 2012. [Consulta: 30 juliol 2019].
# Anthea Stewart

Anthea Stewart (Blantyre, 20 de novembre de 1944) fou una jugadora d'hoquei sobre herba zimbabuesa que va competir durant les dècades de 1960 i 1970. Entre 1963 i 1974 competí amb Sud-àfrica. És la mare del saltador Evan Stewart.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla d'or en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* 1 2 «Anthea Stewart Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 15 juny 2019].
# Antoine Rebetez

Antoine Rebetez (1897 - Les Genevez, 28 de gener de 1980) va ser un gimnasta artístic suís que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on disputà les nou proves del programa de gimnàstica. Guanyà la medalla de bronze en les competicions del concurs complet per equips i del cavall amb arcs. Fou quart en la de barra fixa, mentre en les altres sis proves aconseguí uns resultats més discrets.

## Referències

* ↑ «Antoine Rebetez Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 4 abril 2018].
# Antoni Tort (saltador)

Antoni Tort (Barcelona, 1893 - segle XX) va ser un saltador català que va competir durant la dècada de 1920. Membre del Club Natació Barcelona, fou un dels pioners en els salts de palanca i de trampolí a Catalunya. En el seu palmarès destaquen el Campionat de Catalunya de trampolí (1924), de palanca (1922, 1924, 1925) i de salts variats (1926), així com el d'Espanya de salts de palanca (1923). El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on va disputar dues proves del programa de salts, el salt de palanca de 10 metres i la palanca alta. En ambdues quedà eliminat en sèries.

## Referències

* ↑ «Antoni Tort (saltador)». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Antoni Tort a Sports Reference (arxivat)
# Aribert Heymann

Aribert Heymann (Berlín, 9 de desembre de 1898 - 1946) va ser un jugador d'hoquei sobre herba alemany que va competir durant la dècada de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla de bronze com a membre de l'equip alemany en la competició d'hoquei sobre herba. Fou 12 vegades internacional entre 1924 i 1931.

## Referències

* ↑ «Aribert Heymann Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 12 juny 2018].
* ↑ Nationalspieler Herren a bremenhockey.de
# Armand Apell

Armand Apell (Estrasburg, 16 de gener de 1905 - Estrasburg, 3 de juliol de 1990) va ser un boxejador francès que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on guanyà la medalla de plata de la categoria del pes mosca, en perdre la final contra Antal Kocsis.
Com a professional, entre 1930 i 1931, va disputar 4 combats, amb un balanç de 3 victòries i 1 derrota.

## Bibliografia

* Jean-Pierre Meyer, « Armand Apell », a Nouveau dictionnaire de biographie alsacienne], vol. 1, p. 57

## Referències

* ↑ «Armand Apell Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 11 setembre 2018].
* ↑ Armand Apell a BoxRec
# Arne Mortensen

Arne Mortensen (Stavanger, Rogaland, 14 de desembre de 1900 - 28 de febrer de 1942) va ser un remer noruec que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla de bronze en la competició del vuit amb timoner del programa de rem.

## Referències

* ↑ «Arne Mortensen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 8 octubre 2017].