OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marlon Pérez Arango

Marlon Pérez Arango (Támesis, 10 de gener de 1976 - El Carmen de Viboral, 4 d'octubre de 2024) fou un ciclista colombià, professional des del 1996 al 2012. Va combinar la carretera amb el ciclisme en pista i va destacar en la modalitat de contrarellotge. Va participar en tres Jocs Olímpics.
El 2013 es va anunciar que havia donat positiu en GW501516, una substància que incrementa la massa muscular i resistència a l'esforç. Va ser suspès per l'UCI.

## Palmarès en ruta

* 1996
** Campió de Colòmbia en contrarellotge
* 1997
** Campió panamericà sub-23 en ruta
* 1998
** Medalla d'or als Jocs Centreamericans i del Carib en contrarellotge
** 1r a la Volta a Colòmbia sub-23
* 1999
** Campió de Colòmbia en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa de la Volta a l'Uruguai
** Vencedor de 2 etapes del Clàssic RCN
* 2000
** 1r al Tour Nord-Isère
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia
* 2001
** Campió de Colòmbia en contrarellotge
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Colòmbia
* 2002
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Colòmbia
* 2003
** Vencedor d'una etapa del Clàssic RCN
* 2004
** Vencedor de 3 etapes de la Volta al Táchira
** Vencedor d'una etapa del Tour de Langkawi
* 2005
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Veneçuela
* 2010
** Vencedor de 4 etapes del Clàssic RCN
* 2011
** Medalla d'or als Jocs Panamericans en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia
** Vencedor d'una etapa del Clàssic RCN
* 2012
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Costa Rica

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2004. 40è de la classificació general
* 2005. Abandona (6a etapa)
* 2008. 90è de la classificació general

## Palmarès en pista

* 1994
** Campió del món júnior en puntuació
* 1996
** Campió als Campionats Panamericans en Persecució per equips
* 1999
** Medalla d'or als Jocs Panamericans en puntuació
* 2000
** Campió als Campionats Panamericans en Persecució per equips

### Resultats a la Copa del Món en pista

* 2000
** 1r a la Classificació general i a la prova de Cali, en Puntuació

## Referències

* ↑ «En una riña asesinaron al histórico ciclista antioqueño Marlon Pérez en El Carmen de Viboral». El Colombiano, 04-10-2024.
* ↑ «Olympedia – Marlon Pérez». [Consulta: 21 octubre 2024].
* ↑ «Suspendido provisionalmente el ciclista colombiano Marlon Pérez». eltiempo.com, 03-05-2013 [Consulta: 29 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Josep Gimeno i Navarro

Josep Gimeno i Navarro (Barcelona, 1901 — Barcelona, 17 de febrer de 1955) fou un poeta, dramaturg i pintor. De família immigrada, de jove fou tipògraf i futbolista professional. Residí a Begues. Començà escrivint en castellà, però passà al teatre en català i estrenà diverses obres, algunes de to social. Com a poeta conreà una línia popularista amb una imatgeria influïda per Federico García Lorca i per Sebastià Sánchez i Juan.
Com a futbolista jugà al FC Espanya, als equips reserves del FC Barcelona, arribant a disputar 5 partits amb el primer equip, i al CE Júpiter. Disputà dos partits amb Catalunya l'any 1920.

## Obra literària
### Teatre

* Barraques de Montjuïc (Romea, 1936)
* L'amor infinit
* Demà comença la vida
* La inútil veritat
* Els desheretats

### Poesia

* El moliner invisible (1935)
* Poemes de raval (1937)
* L'íntim recés (1937)
* Festeig (1938)
* Dolor de la guerra (1938)
* Les ales dels àngels (1948)
* L'enyor perdurable (1949)

## Referències

* 1 2 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Josep Gimeno i Navarro». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Cataluña - Vizcaya». Mundo Deportivo, 05-02-1920. [Consulta: 20 gener 2014].

## Bibliografia

* ROIG I LLOP, Tomàs. El meu viatge per la vida 1939-1975. L'Abadia de Montserrat, 2005, p. Pàgs. 220-222.
# Frank Brewin

Frank Brewin (Poona, 21 d'octubre de 1909 - Southwark, 21 d'abril de 1976) va ser un jugador d'hoquei sobre herba indi que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla d'or com a membre de l'equip indi en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Frank Brewin Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 17 juliol 2018].
# Samum

Samum (en francès simoun) és un vent càlid del desert que va acompanyat de turbulències d'arena provocades per depressions mòbils. El simoun dura menys que el khasim però té pitjors efectes. La seva durada no sobrepassa generalment el quart d'hora o vint minuts. Ve del sud-est. A l'Àfrica del Nord aquestos vents calents són anomenats kebli o sharki segons del costat que venen i poques vegades s'utilitza el nom samum.

## Referències

* ↑ Simoom (anglès)
* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, VIII, 1991 i 1992
# Sandersville (Mississipi)

Sandersville és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 789 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sandersville tenia 789 habitants, 317 habitatges, i 231 famílies. La densitat de població era de 61,4 habitants per km².
Dels 317 habitatges en un 31,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,8% hi vivien parelles casades, en un 12,9% dones solteres, i en un 27,1% no eren unitats familiars. En el 23,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.538 $ i la renda mediana per família de 34.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.614 $ mentre que les dones 20.313 $. La renda per capita de la població era de 14.429 $. Entorn del 12,8% de les famílies i el 16,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sandersville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sandersville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Scarus viridifucatus

Scarus viridifucatus és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 45 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica oriental, Madagascar, les Seychelles, Maldives, Tailàndia (Província de Phuket) i Indonèsia (Bali i Sulawesi).

## Referències

* ↑ Forsskål, Peter: Descriptiones animalium avium, amphibiorum, piscium, insectorum, vermium; quae in itinere orientali observavit... Post mortem auctoris edidit Carsten Niebuhr. Copenhaguen. Descr. Animalium. 1-20 + i-xxxiv + 1-164. Any 1775.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bruce, R.W. i J.E. Randall, 1984. Scaridae. A W. Fischer i G. Bianchi (editors) FAO species identification sheets for fishery purposes. (Western Indian Ocean fishing area 51). volume 3. [var. pag.] FAO, Roma, Itàlia.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Smith, J. L. B. 1956. The parrot fishes of the family Callyodontidae of the western Indian Ocean. Ichthyol. Bull. J. L. B. Smith Inst. Ichthyol. Núm. 1: 1-23, Pls. 41-45.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Scarus xanthopleura

Scarus xanthopleura és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 52 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Ryukyu, Indonèsia (Sulawesi), Palau i les Illes Marshall.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bleeker, P., 1853. Diagnostische beschrijvingen van nieuwe of weinig bekende vischsoorten van Batavia. Tiental I-VI. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 4: 451-516.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Myers, R.F., 1991. Micronesian reef fishes. Second Ed. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 298 p.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Schilde

* No s'ha de confondre amb el riu Schilde a Mecklenburg Occidental..
Schilde és un municipi belga de la província d'Anvers a la regió de Flandes. Està compost per les seccions de Schilde i 's-Gravenwezel. Limita al nord amb Brecht, a l'est amb Schoten, a l'est amb Zoersel, al sud-oest amb Wijnegem i Wommelgem i al sud amb Ranst.

## Evolució de la població
### Segle xix

| Any | 1806 | 1816 | 1830 | 1846 | 1856 | 1866 | 1876 | 1880 | 1890 |
| Població | 736 | 916 | 1028 | 1179 | 1223 | 1238 | 1427 | 1532 | 1746 |

### Segle XX (fins a 1976)

| Any | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1947 | 1961 | 1970 | 1976 |
| Població | 1.900 | 2.228 | 2.393 | 2.832 | 3.762 | 6.991 | 8.562 | 10.256 |

### 1977 ençà

| Any | 1977 | 1980 | 1985 | 1990 | 1995 | 2000 | 2005 | 2006 | 2007 |
| Població | 15.658 | 16.546 | 17.236 | 18.521 | 19.348 | 19.562 | 19.618 | 19.572 | 19.538 |
| Font: NIS ||||||||||
Viccionari
# Scout (coet)

Scout (acrònim de Solid Controlled Orbital Utility Test system, en Anglès) (en Català, Sistema Sòlid Controlat Orbital de Test Útil) va ser la primera família de coets nord-americans propulsada íntegrament per combustible sòlid, els coets tenien quatre etapes i el seu origen es remunta a finals dels anys 1950, quan les primeres versions van ser desenvolupades per la força Aèria dels Estats Units i la NASA per obtenir un llançador barat per càrregues relativament petites. L'últim vol d'un Scout va tenir lloc l'any 1994.
Es van llançar coets Scout des de Cap Canaveral, Vandenberg, Wallops Island i des de la plataforma marina italiana San Marco, prop de les costes de Kenya. Itàlia va estudiar la possibilitat de desenvolupar versions millorades del Scout, però mai van arribar a realitzar-se.
El coet era construït per la divisió aeroespacial de LTV.

## Referències

* Wade, Mark. «Scout» (en anglès), 2008. [Consulta: 5 agost].
Viccionari
# Selenidera

Selenidera és un gènere d'ocells de la família dels ramfàstids (Ramphastidae ).

## Llista d'espècies

Aquest gènere està format per 7 espècies:
* tucanet de Gould (Selenidera gouldii).
* tucanet de Langsdorff (Selenidera langsdorffii).
* tucanet bectacat (Selenidera maculirostris).
* tucanet de Natterer (Selenidera nattereri).
* tucanet pebrer (Selenidera piperivora).
* tucanet de Reinwardt (Selenidera reinwardtii).
* tucanet d'orelles grogues (Selenidera spectabilis).

## Referències

* ↑ J. del Hoyo, A. Elliott, J. Sargatal, D.A. Christie, i E. de Juana (eds.). 2017. Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona.
# Selenidera gouldii

Selenidera gouldii és una espècie d'ocell de la família dels ramfàstids (Ramphastidae) que rep en diverses llengües el nom de "tucanet de Gould" (Anglès: Gould's Toucanet. Francès: Toucanet de Gould). Habita la selva humida de l'extrem nord-est de Bolívia i nord-est del Brasil.
# Sennan

Sennan (泉南市, Sennan-shi) és una ciutat i municipi de la prefectura d'Osaka, a la regió de Kansai, Japó. Sennan és conegut per tindre al seu terme la part sud de l'Aeroport Internacional de Kansai. El nom del municipi es pot traduir al català com "el sud d'Izumi", fent referència a la seua situació geogràfica.

## Geografia

El municipi de Sennan es troba al sud-oest de la prefectura d'Osaka i està assignat a la regió de Sennan o Izumi sud, en record de l'antiga província a la qual pertanyia la zona. El territori total del municipi es compon de dues parts ben diferenciades, la gran, que es troba a terra ferma i l'illa artificial on es troba l'Aeroport Internacional de Kansai. El terme municipal de Sennan limita amb els de Tajiri i Izumisano al nord, Hannan al sud, la prefectura de Wakayama a l'est i la badia d'Osaka a la mar de Seto a l'oest.

## Història

Des del període Heian fins a l'era Meiji, l'àrea on actualment es troba la ciutat de Sennan formava part de l'antiga província d'Izumi. A la segona meitat del segle xx la ciutat es va convertir en un important centre de l'indústria de l'amiant al Japó. L'actual ciutat de Sennan es va fundar l'1 de juliol de 1970.

## Transport

Al terme municipal de Sennan es troba part de l'Aeroport Internacional de Kansai.

## Referències

* ↑ "OSAKA KANSAI (Kansai International Airport)." JAL Cargo. Retrieved on July 23, 2011. "Departure JAL Export Cargo Bldg. 1 Senshu Airport Minami, Sennan, Osaka Arrival JALKAS Import Cargo Bldg. 1 Senshu Airport Minami, Sennan, Osaka"
* ↑ http://www.pref.osaka.lg.jp/koho/links/city.html
* ↑ Mark Schilling, Kazuo Hara returns to form as a documentary filmmaker with ‘Sennan Asbestos Disaster’, The Japan Times (1er mars 2018). Voir aussi M. Hale, The Hard Road of the Japanese Documentary Maker Arxivat 2018-07-22 a Wayback Machine., The Asahi Shimbun (19 juillet 2018).
# Serrat des Encantàries

El Serrat des Encantàries és un serrat de l'Alta Ribagorça que es troba dins de l'antic terme de Durro, pertanyent actualment al de la Vall de Boí. És just al nord del poble de Durro.
El seu límit occidental, més baix, és la Roca d'Espà, de 1.411,4, i l'oriental, el més alt, la Roca de la Feixa, de 2.092,2.
# Sant Mamet d'Alòs de Balaguer

Sant Mamet d'Alòs de Balaguer és una ermita d'Alòs de Balaguer (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquesta ermita està situada al cim de la muntanya de Sant Mamet. És de petites dimensions i està annexionada a un refugi amb pou d'aigua i llum per energia solar.

## Història

No es tenen notícies documentals d'aquesta ermita. Des de finals del segle xix ja es trobava en ruïnes i l'any 2000 l'Ajuntament d'Alòs es va proposar reconstruir-ho, això es va aconseguir gràcies a la col·laboració dels habitants del poble. Cada 11 de Maig se celebra una romeria a l'ermita.

## Referències

* 1 2 «Sant Mamet d'Alòs de Balaguer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 setembre 2017].
* ↑ «Ermita de Sant Mamet». alosbalaguer.cat. [Consulta: 24 juliol 2020].
# Santa Comba (Agolada)

Sant Joan de Santa Comba (San Xoán) és una parròquia a l'oest del concello gallec d'Agolada, província de Pontevedra, (Galícia). Segons el padró municipal de 2008 la seva població és de 121 habitants (67 homes i 54 dones) distribuïts en 8 entitats de població (entre les quals es troben Quintela, Carral, Astrar i Castro), el que suposa una disminució en relació a l'any 1999 quan tenia 153 habitants.
Al seu terme es troben els monts Candeiro i San Sadurniño i un petit alturó denominat monte do Castro amb algunes restes de la seva antiga fortificació. En les seves proximitats poden veure's dues mámoas o túmuls cèltics. L'església parroquial va ser construïda en el segle xviii, on realitzen la seva festa principal, la de l'Ecce Homo.
Cap destacar en l'arquitectura civil d'aquesta parròquia l'anomenada Casa de Quintela o dels Arias. Conserva la solaina, la capella i l'hórreo, a més d'un escut en el qual s'endevina una torre, un lleó rampant i unes barres. Va ser fundada per l'escrivà Alonso de Lodeiro, que va obtenir carta d'hidalguía en 1568.
# Sidi Bousber

Sidi Bousber (àrab سيدي بوصبر) és una comuna rural de la província d'Ouezzane de la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 10.528 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Sidi Bouzid

«Sidi Bou Zid o Sidi Bouzid» té aquests significats:
* Sidi Bouzid (Marroc), ciutat del Marroc
* Sidi Bou Zid, ciutat de Tunísia
* Governació de Sidi Bou Zid, governació (wilaya) de Tunísia
* Sidi Bouzid Est, delegació de Tunísia
* Sidi Bouzid Ouest, delegació de Tunísia
# Shahed Aviation Industries

Shahed Aviation Industries Research Center (مرکز تحقیقات صنایع هوایی شاهد) és una empresa aeroespacial iraniana coneguda per dissenyar helicòpters militars i drones. Estan associats amb la Força Aeroespacial del Cos de la Guàrdia Revolucionària Islàmica (IRGC-ASF) i l'Iran Aircraft Manufacturing Industries Corporation (HESA). Durant la invasió russa d'Ucraïna van vendre drons a l'exèrcit rus.
El 20 d'octubre de 2022, la Unió Europea va imposar sancions contra Shahed Aviation Industries, al·legant que la companyia subministrava drons a Rússia per donar suport a la seva invasió d'Ucraïna. Rússia no va fer cap declaració sobre si els estaven utilitzant o no. El novembre de 2022, Shahed Aviation també va ser sancionada pels Estats Units i el Canadà.

## Referències

* ↑ Taghvaee, Babak «Shahed 129 Heads Iran's Armed UAV Force». Aviation Week & Space Technology, 27-07-2017.
* ↑ «'Explosive' new attack drone developed by Iran for Russia's war in Ukraine» (en anglès). [Consulta: 13 abril 2024].
* ↑ «Council Implementing Regulation (EU) 2022/1985 of 20 October 2022 implementing Regulation (EU) No 269/2014 concerning restrictive measures in respect of actions undermining or threatening the territorial integrity, sovereignty and independence of Ukraine». eur-lex.europa.eu, 20-10-2022.
* ↑ «Treasury Targets Actors Involved in Production and Transfer of Iranian Unmanned Aerial Vehicles to Russia for Use in Ukraine». U.S. Department of the Treasury, November 15, 2022.
* ↑ «Canada further sanctions Iranian regime ». canada.ca, November 16, 2022.
# Serrat de Salitó

El Serrat de Salitó és un serrat del terme municipal de Sant Esteve de la Sarga, del Pallars Jussà. Es tracta d'un dels contraforts de la part central-oriental del Montsec d'Ares.
Està situat quasi a l'extrem sud-est del terme de Sant Esteve de la Sarga, prop del límit amb Castell de Mur i amb Àger, al sud del poble de Moror. A llevant seu hi ha el Serrat del Castellot, i a ponent, el Serrat dels Collars.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sigelpa

Sigelpa és una banda de folk punk formada a Terrassa l'any 2008. La banda va estar en actiu durant 10 anys, fins a la seva dissolució l'any 2018, coincidint amb la festivitat de Sant Patrick. El grup va fer nombrosos concerts al llarg de la seva trajectòria i va compartir cartell amb altres grups d'estil celta de l'Estat Espanyol, com Ebri Knight o Drink Hunters, i a nivell internacional amb Roughneck Riot entre d'altres.
El nom de la banda està format de les inicials dels set pecats capitals. El seu estil barreja el celtic punk amb estils com el hardcore, el ska, el metall o el rap.
El projecte va sorgir a partir de 2008 quan tres músics van començar a tocar en diferents bars de Terrassa. En veure l'èxit de la proposta, decideixen portar el projecte un pas més enllà i afegir nous instruments, com la bateria, el baix o la guitarra elèctrica. A principis de 2014 i després d'haver fet alguns concerts per Catalunya treuen el seu primer àlbum, TerraMorta. La presentació d'aquest disc els porta a sortir per primera vegada de Catalunya i tocar a festivals com el Demandafolk de Burgos o el Terra Brava de Galícia. A banda de presentar el seu material propi, el grup segueix fent actuacions en pubs amb un repertori més tradicional.
El 2016 publiquen el seu segon llarga duració, Rabant Original. Per presentar aquest disc, surten per primera vegada d'Espanya en una gira que els porta a tocar a Alemanya, Bèlgica, Holanda i República Txeca.
Els membres de SIGELPA anomenen com a influència artistes com Flogging Molly, The Pogues, Dropkick Murphys, The Real Mckenzies o Fiddler's Green, però també a compositors clàssics com Bach. En la seva música es barregen estils que van des del celtic punk, el hardcore i el ska fins al metall o el rap. A això se sumen les influències del folk irlandès.
La majoria de les seves lletres són en català, encara que inclouen algunes lletres en gallec i també en anglès.

## Discografia

* L’atac dels Ultrapirates Pecadors (EP, 2012)
* TerraMorta (2014)
* Ens Van Diagnosticar un Trastorn (EP, 2015)
* Rabant Original (2016)
* País de Titellaires (2018)

## Referències

* 1 2 Sigelpa - XXII concurs de música de Badalona (en catalán) Consultado el 26 de diciembre de 2020.
* 1 2 3 Entrevista EmuBands de la Semana: SIGELPA Consultado el 26 de diciembre de 2020
* ↑ «festival demandafolk 2014» (en español). [Consulta: 22 març 2021].
* ↑ «14 edicion del festival terra brava» (en español). [Consulta: març 2021].
* ↑ https://malarrassa.cat/cultura/st-patricks-day-als-amics-verd-irlandesos-cervesa-i-sigelpa/
* ↑ https://www.verkami.com/locale/ca/projects/14855-rabant-original-el-nou-disc-de-sigelpa
* ↑ https://celtic85.rssing.com/chan-8115204/all_p53.html
* ↑ Sigelpa (anglès) Consultat el 26 de desembre de 2020.
* ↑ https://www.viasona.cat/grup/sigelpa/totes-les-lletres

## Enllaços externs

* Pàgina de Sigelpa a Twitter
* Pàgina de Sigelpa a Facebook
* Pàgina de Sigelpa a myspace
# Satèl·lit cavaller negre

El satel·lit cavaller negre és un presumpte objecte que orbita la Terra prop de l'òrbita polar i que els ufòlegs creuen que té vora 13.000 anys i és d'origen extraterrestre.
De fet, brossa espacial fotografiada el 1998 durant la missió STS-88 s'ha arribat a comentar que es tractava del cavaller negre. El periodista James Oberg considera que el més probable és que siguin les fotos d'una manta tèrmica perduda durant una activitat extravehicular per Jerry L. Ross i James H. Newman.

## Referències

* ↑ «The Black Knight Satellite». Skeptoid.
* ↑ «The Truth About the Black Knight Satellite Mystery» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-07-25. [Consulta: 25 juliol 2018].
* ↑ «Phantom satellite?» (en anglès). [Consulta: 25 juliol 2018].
# Silici natiu

El silici o silici natiu és un mineral de la classe dels elements natius. El seu sinònim és el codi IMA IMA1982-099.

## Classificació

El silici natiu es troba classificat en el grup 1.CB.15 segons la classificació de Nickel-Strunz (1 per a Elements natius; C per a Semimetalls i no-metalls i B per a família carboni - silici; el nombre 15 correspon a la posició del mineral dins del grup). En aquesta classificació comparteix grup amb el grafit, fullerita, diamant, lonsdaleïta i la chaoïta. En la classificació de Dana el mineral es troba al grup 1.3.7.1 (1 per a Elements natius i aliatges i 3 per a Semimetalls i no-metalls; 7 i 1 corresponen a la posició del mineral dins del grup). Dins la classificació de Dana comparteix grup amb el grafit, la fullerita, el diamant i la lonsdaleïta.

## Característiques

El silici natiu és un mineral de fórmula química Si. Cristal·litza en el sistema cúbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 7.

## Formació i jaciments

Es troba en exhalacions volcàniques i en inclusions menors en or i altres roques mantèl·liques. També es forma sintèticament, procés pel qual aconsegueix una elevada puresa i s'utilitza com a semiconductor. S'ha descrit a Àsia i Amèrica del Nord.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Silicon» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Silicon Mineral Data, (en anglès) Web Mineral

## Bibliografia

* American Mineralogist (1991): 76: 668.
* American Mineralogist (1992): 77: 213.
* Doklady Akademii Nauk SSSR: 309: 1182-1185.