OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Neuhöfer Kanal

El Neuhöfer Kanal o Canal de Neuhof és un canal navegable al port d'Hamburg que comença a l'Elba meridional i que s'acaba en atzucac a prop del carrer Ole Karkhoff al nucli de Neuhof de Wilhelmsburg a Alemanya. El canal no té cap resclosa i està sotmès al moviment de la marea. Des de l'apregonament del 1966 el seu calat màxim de 12,3 m pot acollir bulk-carriers marítims i costaners fins a una capacitat de 65.000 tones. A la dàrsena de la companyia ADM es transborden uns 3 milions de tones de cereals i d'oli vegetal per any.

## Connecta amb

* Köhlbrand
* Elba meridional
* Sandauhafen
* Rethe

## Referències i bibliografia

* ↑ Peter Pforr, Alt Wilhelmsburg, Chronik der Insel Neuhof (web consultat el 11 de desembre de 2011)
* ↑ Verordnung zur Bestimmung der schiffbaren Gewässer, Hamburg, 5 de maig de 1987, (traducció: Decret de les vies navegables d'Hamburg)
* ↑ Hamburgisches Wassergesetz (HWaG) , Hamburg, 14 de desembre de 2007 (traducció: Llei de l'estat d'Hamburg sobre les aigües de superfície)
* ↑ Stadtatlas-Großraum Hamburg, Hamburg, Editorial PAS Verlags GmbH, 2009, pàgina 53, ISBN 978-3-934272-92-7
* ↑ fc, Anlage für 65000-Tonner, Hamburger Abendblatt, Hamburg, 31 de març de 1966, pàgina 26 (en català: La nova dàrsena per a vaixells de 65.000 tones) (alemany)
* ↑ Annette Krüger (redacció), Hafen Hamburg Handbuch - Port of Hamburg Handbook, Hamburg, Port of Hamburg, 2011, pàgines 56-57 (en català: Manual del port d'Hamburg) (alemany) i (anglès)
# Vicenç Carbonell i Virella

Vicenç Carbonell i Virella (Barcelona, 29 de desembre de 1934) va ser pèrit industrial i vocacionalment es va dedicar a la toponímia.
Va cursar estudis de peritatge a l'Escola Industrial de Vilanova i la Geltrú, i va treballar de pèrit industrial en la vessant mecànica en diverses empreses de Vilanova i la Geltrú, Piera i Igualada. Anteriorment havia treballat de torner mecànic i delineant. Actualment viu a Vilanova i la Geltrú i es dedica des de fa molts anys a l'estudi del territori del Garraf i el Penedès. Juntament amb el seu oncle, Joan Virella i Bloda, escriptor de l'obra Visions geogràfiques del Penedès, Vicenç Carbonell ha compartit la seva afició per l'excursionisme i l'estudi de la toponímia, recollint i catalogant 25.000 fitxes de noms de lloc, entre ells masies, castells, torres, fondals, torrents, sínies, molins, muntanyes i camins. Escriu articles relacionats amb la toponímia regularment a la premsa local i als Butlletins d'entitats com l'Agrupació Excursionista Talaia, la Societat d'Onomàstica de la qual és Soci d'Honor o l'Institut d'Estudis Penedesencs (IEP). També és membre del Grup d'Estudis Toponímics de l'IEP.

## Obres

Ha publicat diversos llibres:
* La Marineria vilanovina en el segle xviii. [S.n.]: Caixa d'Estalvis del Penedès, 1974. Accèssit penedesenc del II Concurs Sant Ramon de Penyafort, 1974.
* Origen i història del llinatge de Vilafranca. Vilafranca del Penedès: Museu de Vilafranca : l'autor, DL 1979. Premi vilafranquí del VII Concurs Sant Ramon de Penyafort, 1979.
* El Món agrari vilanoví fins al segle XVIII. Vilanova i la Geltrú: Institut d'Estudis Penedesencs, 1988.
* Apunts de la història d'Olivella. Olivella: Institut d'Estudis Penedesencs, DL 1990.
* Notícia dels molins fluvials del Penedès (Barcelona). Vilafranca del Penedès : Institut d'Estudis Penedesencs, DL 2000
* Noms de lloc de Vilanova i la Geltrú. Vilafranca del Penedès: Institut d'Estudis Penedesencs, DL 2001.
* Noms de lloc d'Olivella. Vilafranca del Penedès: Institut d'Estudis Penedesencs, DL 2004.
* Masies del Garraf 3. Pau Roig Estradé ; fitxes de les masies: Vicenç Carbonell i Virella. Vilanova i la Geltrú : El Cep i la Nansa : Consell Comarcal del Garraf, 2008.

## Referències

* ↑ Garcia Pujades, Xavier. Vilanovins amb lustre o sense: els meus paisans 30 anys després. Vilanova i la Geltrú: El Cep i la Nansa, 2001, p. 75, 76.
* ↑ Puig Rovira, Francesc Xavier. Diccionari biogràfic de Vilanova i la Geltrú: dones i homes que han fet història.. Vilanova i la Geltrú: Ajuntament de Vilanova, 2003, p. 80, 81.
* ↑ «Catàleg Col·lectiu Biblioteques de la Diputació de Barcelona».
# Cantó de Montmartin-sur-Mer

El cantó de Montmartin-sur-Mer és un cantó francès del departament de la Manche, situat al districte de Coutances. Té 12 municipis i el cap es Montmartin-sur-Mer.

## Municipis

* Annoville
* Contrières
* Hauteville-sur-Mer
* Hérenguerville
* Hyenville
* Lingreville
* Montchaton
* Montmartin-sur-Mer
* Orval
* Quettreville-sur-Sienne
* Regnéville-sur-Mer
* Trelly

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1955 | André Pigaux | RPF |
| 1955-1988 | Pierre Pigaux | Divers droite, després UDR, després RPR |
| 1988- | Olivier Beck | UDF, després MoDem |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 7.090 | 7.051 | 6.859 | 6.819 | 7.032 | 7.573 | 8.495 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Vicent Turigi

Vicent Turigi (Catadau, m. s. segle xvi - València, 16 de desembre de 1609) va ser un rei morisc d'Aiora.

## Biografia

En el moment de la promulgació de l'edicte d'expulsió de Felip III, els moriscs, majoria a zones com la Vall d'Aiora-Cofrents i la Vall de Laguar, es van alçar i van triar com a rei a Vicent Turigi (Texixi). Turigi deia descendir dels reis moros de Xàtiva i la seua cerimònia d'entronització es va dur a terme a la plaça de Cortes per mitjà d'un besamans. Va adquirir un exèrcit, amb les muntanyes de Cortes de Pallars com a feu, i unes 20.000 persones van prendre refugi allà. Després de resistir en va a les tropes castellanes, va ser capturat en una cova prop de Catadau. Els espanyols l'executaren el 16 de desembre de 1609, després de torturar-lo.
Poc després, els seus 3.000 homes van anar a la Mola de Cortes, que va ser el seu últim refugi, no lluny de Xalans. Darrere d'esta empinada fortalesa natural, van fer resistència a les tropes castellanes i els seus auxiliars italians en poder del capità Don Agustín Mejía.

## Referències

* 1 2 «Vicent Turigi». Real Academia de la Historia. [Consulta: 3 febrer 2019].
# Tigery

Tigery és un municipi francès, situat al departament d'Essonne i a la regió de l'Illa de França.
Forma part del cantó d'Épinay-sous-Sénart i del districte d'Évry. I des del 2016 de la Comunitat d'aglomeració Grand Paris Sud Seine-Essonne-Sénart.
# Tavares (Florida)

Tavares és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 9.700 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tavares tenia 9.700 habitants, 4.471 habitatges, i 2.821 famílies. La densitat de població era de 528,2 habitants/km².
Dels 4.471 habitatges en un 16,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,8% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 36,9% no eren unitats familiars. En el 33% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,01 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,48.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14,1% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 19,8% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 38% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 56 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.337 $ i la renda mediana per família de 36.243 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.911 $ mentre que les dones 20.271 $. La renda per capita de la població era de 19.942 $. Entorn del 6,6% de les famílies i el 10,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tavares». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tavares». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Largí Procle

Largí Procle (llatí: Larginus Proclus, segle i) va ser un astròleg i potser també mag i harúspex que vivia a la província de Germània.
Va ser detingut i portat davant de l'emperador Domicià el 18 de setembre de l'any 96, el dia del seu assassinat, acusat de violar un edicte de l'any 11, que prohibia fer profecies sobre la mort de l'emperador.
Procle no va negar la seva culpabilitat, però com a ciutadà romà va demanar comparèixer davant de l'emperador. Suetoni i Dió Cassi són les soles fonts que parlen dels fets. L'historiador llatí diu que era harúspex. Traslladat a Roma, Domicià va demanar-li pel significat d'un tro que s'havia sentit feia poc, i Procle va respondre que significava un canvi de govern, sense precisar cap data. L'emperador va decidir de condemnar-lo a mort.
Dió Cassi en dona més detalls: diu primer que Procle havia pronosticat a Germània que l'emperador moriria el mateix dia que ell, i que un cop davant de l'emperador, aquest va dir que l'encadenessin molt bé, car volia veure la seva execució. Procle li va dir que anés amb compte. L'execució es va ajornar a una data posterior a la que havia predit, fins que Domicià s'hagués salvat del perill, però mentrestant Domicià va ser assassinat. Procle va salvar la vida, i va rebre de Nerva, el nou emperador, 400.000 sestercis. Sembla que va rebre aquests diners per no haver dit el nom del nou emperador quan Domicià el va fer torturar.

## Referències

* ↑ Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 188. ISBN 8481641618.
# Llac Khaindí

El Llac Khaindí (en kazakh Қайыңды көлі, Qayıñdı köli) és un llac de 400 metres de llarg al Kazakhstan amb una profunditat màxima de 30 m en algunes àrees. Està situat a 129 quilòmetres direcció est-sud-est de la ciutat Almati i a 2.000 metres sobre el nivell del mar. Forma part del parc nacional dels llacs Kolsai.
El llac va ser creat com a resultat d'un enorme ensorrament de calcària, provocat pel terratrèmol de 1911 a Chon-Kemin. El camí cap al Llac Khaindí té diverses vistes panoràmiques cap al Canyó Sati, la Vall Chilik, i el Canyó Khaindí. Troncs submergits dels arbres secs de Picea schrenkiana s'eleven per sobre la superfície.

## Referències

* ↑ «The Sunken Forest of Lake Kaindy» (en anglès). , 14-07-2013.
# Valdebebas

Valdebebas és un projecte de desenvolupament urbà en construcció a la ciutat de Madrid, Espanya prop de l'aeroport de Barajas. Acollirà uns 12.500 apartaments i cases per a una població de 40.000 habitants. El Parc Forestal de Valdebebas s'està construint amb una superfície de 500 hectàrees. El barri també comptarà amb locals comercials, oficines, hotels i equipaments públics.

## Ubicació

Valdebebas es troba a 8 quilòmetres de la plaça de Castella i del complex de Cuatro Torres al nord-est de Madrid. La zona limita al nord amb La Moraleja, al sud amb IFEMA, a l'est amb l'aeroport internacional de Barajas T-4 i a l'oest amb Sanchinarro.

## Transport

Quatre grans rutes envolten la zona de Valdebebas:
* L'M-11, connecta l'aeroport de Barajas amb el centre de la ciutat.
* L'M-40, una de les principals circumval·lacions de Madrid.
* El Radial 2, que dirigeix a la regió nord-est de Madrid.
* L'M-12, l'eix nord-sud de l'aeroport.
S'hi està construint una estació de la línia de Rodalies. L'estació forma part d'una prolongació de la línia que inclou dues parades més: Barajas T-4 i Fuente de la Mora, aquesta última ja en ús. L'estació de tren de Valdebebas es va completar el 2011, però romania fora de servei al febrer de 2013. El túnel, que disposa de vies de doble via, també acollirà el tren d'alta velocitat AVE amb sortida a la Terminal 4, sense parada a Valdebebas. També hi ha el compromís de l'Ajuntament de Madrid d'obrir línies d'autobús urbà per al nou barri. L'estació va obrir el servei el desembre de 2015.

## Instal·lacions d'entrenament del Reial Madrid

Valdebebas és la seu de Ciudad Real Madrid, les instal·lacions d'entrenament i formació del Reial Madrid.

## Referències

* ↑ «Finalizan las obras de urbanización de Valdebebas» (en castellà), 27-08-2012.
# Cantó de Montluçon Est

El cantó de Montluçon Est és una antiga divisió administrativa francesa del departament de l'Alier, situat al districte de Montluçon. Té sis municipis i part del de Montluçon. Va desaparèixer el 2015.

## Municipis

* Chamblet
* Denueha de las Minas
* Désertines
* Montluçon
* Saint-Angel
* Verneix

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Charles Migraine | SFIO |
| 1951-1959 | André Southon | SFIO |
| 1959-1972 | Jean Nègre | SFIO, després Divers gauche |
| 1972-1994 | Maurice Brun | Divers droite |
| 1994-2001 | Roger Giraud | PCF |
| 2001-2010 | Daniel Duglery | UMP |
| 2010-2015 | Françoise Czekaj | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| - | - | - | - | 15.454 | 15.035 | 14.405 |
# Vulcanita

La vulcanita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom per la localitat tipus, la mina Good Hope, que es troba a la localitat de Vulcan, a l'estat de Colorado (Estats Units).

## Característiques

La vulcanita és un sulfur de fórmula química CuTe. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 1 i 2, sent un mineral molt tou.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la vulcanita pertany a «02.CB - Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:1 (i similars), amb Zn, Fe, Cu, Ag, etc.» juntament amb els següents minerals: coloradoïta, hawleyita, metacinabri, polhemusita, sakuraiïta, esfalerita, stil·leïta, tiemannita, rudashevskyita, calcopirita, eskebornita, gal·lita, haycockita, lenaïta, mooihoekita, putoranita, roquesita, talnakhita, laforêtita, černýita, ferrokesterita, hocartita, idaïta, kesterita, kuramita, mohita, pirquitasita, estannita, estannoidita, velikita, chatkalita, mawsonita, colusita, germanita, germanocolusita, nekrasovita, estibiocolusita, ovamboïta, maikainita, hemusita, kiddcreekita, polkovicita, renierita, vinciennita, morozeviczita, catamarcaïta, lautita, cadmoselita, greenockita, wurtzita, rambergita, buseckita, cubanita, isocubanita, picotpaulita, raguinita, argentopirita, sternbergita, sulvanita, empressita i muthmannita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Good Hope, que es troba a la localitat de Vulcan, al districte de Vulcan del comtat de Gunnison, a Colorado (Estats Units). També ha estat descrita a diferents indrets de Bulgària, Grècia, Noruega, Rússia, l'Aràbia Saudí, el Tadjikistan, el Japó i la República Popular de la Xina.

## Referències

* ↑ «Vulcanite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r novembre 2018].
# Miño de San Esteban

Miño de San Esteban és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Tectonofísica

La Tectonofísica, una branca de la geofísica, és l'estudi dels processos físics que són subjacents a la deformació tectònica.Aquest camp engloba els patrons espacials d'estrès mecànic i tensió i les diferents reologies en la litosfera i astenosfera de la Terra; i les relacions entre aquests patrons i els patrons de deformació observats a causa de la tectònica de plaques.
La tectonofísica es refereix als moviments en l'escorça i les deformacions de la Terra a través d'escales de metres a milers de quilòmetres. Exemples d'aquests processos inclouen la formació de muntanyes, la formació de conques sedimentàries, rebot postglacial de regions com Fennoscàndia, placa tectònica, volcans i terratrèmols. Això implica la mesura d'una jerarquia de tensions en roques i plaques, així com taxes de deformació; l'estudi d'anàlegs de laboratori de sistemes naturals; i la construcció de models per a la història de la deformació.

## Notes

* ↑ Rebetsky 2009
* ↑ Whitcomb 1979

## Referències

* Rebetsky, Yu. L. «Modern problems of tectonophysics». Izvestiya, Physics of the Solid Earth, 45, pàg. 933–937. Bibcode: 2009IzPSE..45..933R. DOI: 10.1134/S1069351309110019.
* Mikhailova, A. V.; Nikonov, A. A.; Osokina, D. N.; Rebetsky, Yu. L.; Yakovlev, F. L. «Mikhail V. Gzovskii and Creation of Tectonophysics (On the 80th Anniversary of His Birth)». Izvestiya, Physics of the Solid Earth, 37, 2001, pàg. 183—190.
* «Impact of technology on tectonophysics». A: Impact of technology on geophysics. National Academies, 1979, p. 70–80.

## Enllaços externs

* American Geophysical Union Tectonophysics Section Arxivat 2012-06-29 a Wayback Machine.
# Lari (Itàlia)

Lari és un antic municipi situat al territori de la província de Pisa, a la regió de la Toscana, (Itàlia).
Lari limitava amb els municipis de Capannoli, Casciana Terme, Cascina, Crespina, Lorenzana, Ponsacco, Pontedera i Terricciola.
L'1 de gener 2014 es va fusionar amb el municipi de Casciana Terme creant així el nou municipi de Casciana Terme Lari, del qual actualment és una frazione.

## Galeria

* Antiga plaça del mercat
# Valdecuenca

Val de Conca (català), Val de Cuenca (aragonès), Valdecuenca (castellà) és un municipi d'Aragó situat a la província de Terol i enquadrat a la comarca de la Serra d'Albarrasí.
# Cantó de Montluçon Nord-Est

El cantó de Montluçon Nord-Est és una antiga divisió administrativa francesa del departament de l'Alier, situat al districte de Montluçon. Té 2 municipis i part del de Montluçon. Va desaparèixer el 2015.

## Municipis

* Montluçon
* Saint-Victor
* Vaux

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1982 | Henri Guichon | PCF |
| 1982-1988 | Pierre Goldberg | PCF |
| 1988-2001 | Nicole Picandet | PCF |
| 2001-2015 | Bernard Dillard | Unió de Republicans del Borbonès |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| - | - | - | - | 11.860 | 11.255 | 10.612 |
# Viti (Harku)

Viti és una localitat del municipi de Harku al comtat de Harju, Estònia, amb una població estimada a final de l'any 2011 de 446 habitants.
Està situada al centre-nord del comtat, a poca distància a l'oest de Tallin i al costat de la costa del mar Bàltic.

## Referències

* ↑ Citypopulation.de Estadísticas del municipio de Harku. Consultat l'11 d'agost de 2018.
# Lariano

Lariano és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Roma, a la regió italiana del Laci, situat uns 35 km al sud-est de Roma. L'1 de gener de 2018 tenia 13.448 habitants.
Lariano limita amb els municipis d'Artena, Cori, Rocca di Papa, Rocca Priora i Velletri.

## Ciutats agermanades

Lariano està agermanat amb:
* Victòria, Romania (des d'abril 2007)
* Sausset-les-Pins, França
* Crecchio, Itàlia
* San Ferdinando di Puglia, Itàlia

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 13 abril 2019].

## Enllaços externs

* Lariano - Lloc web oficial (italià)
# Viabilitat

«Viabilitat» té aquests significats:

## Biologia, medicina o ecologia

* Selecció de viabilitat, selecció d'organismes individuals que poden sobreviure fins a reproduir-se
* Viabilitat fetal, viabilitat del fetus fora de l'úter
* Viabilitat genètica, en creuaments de plantes o animals
* Població viable mínima, el mínim d'una població per a poder sobreviure en estat silvestre
* Anàlisi de viabilitat de la població, mètode en biologia

## Negocis

* Estudi de viabilitat, un estudi econòmic dels negocis
* Producte viable mínim, una estratègia de mercat

## Altres usos

* Prefix viable, en informàtica
* Teoria de la viabilitat, en matemàtica
# Cantó de Montluel

El cantó de Montluel era una divisió administrativa francesa del departament de l'Ain. Comptava amb 9 municipis i el cap era Montluel. Va desaparèixer el 2015.

## Municipis

* Balan
* Béligneux
* La Boisse
* Bressolles
* Dagneux
* Montluel
* Niévroz
* Pizay
* Sainte-Croix

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1969 | Marcel André | Sense etiqueta |
| 1969-1979 | Pierre Cormorèche | UDF-CDS |
| 1979-1985 | Michel Boissy | PS |
| 1985-1998 | Pierre Cormorèche | UDF-CDS |
| 1998-2011 | Jacky Bernard | PS |
| 2011-2015 | Danielle Bouchard | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 7.756 | 9.278 | 11.949 | 14.053 | 18.106 | 20.103 | 22.343 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Washington (Kansas)

Washington és una ciutat dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 1.223 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Washington tenia 1.223 habitants, 553 habitatges, i 331 famílies. La densitat de població era de 536,6 habitants/km².
Dels 553 habitatges en un 24,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,9% hi vivien parelles casades, en un 5,2% dones solteres, i en un 40,1% no eren unitats familiars. En el 37,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,1% tenia menys de 18 anys, un 4,9% entre 18 i 24, un 23,1% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 28% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.529 $ i la renda mediana per família de 37.448 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.171 $ mentre que les dones 17.938 $. La renda per capita de la població era de 15.760 $. Entorn del 8,6% de les famílies i el 10,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Washington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Washington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Vitez

Vitez (en alfabet ciríl·lic: Витез) és una ciutat i municipi de Bòsnia i Hercegovina que pertany al cantó de Bòsnia Central.
# Tiranet dorsigrís

El tiranet dorsigrís (Polystictus superciliaris) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita les sabanes i camps del sud-est del Brasil.

## Referències

* ↑ «Tiranet dorsigrís». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Lallange

Lallange (en luxemburguès: Lalleng; en alemany: Lallingen) és un dels barris de la ciutat d'Esch-sur-Alzette al sud-oest de Luxemburg.

## Vegeu també

* Barris d'Esch-sur-Alzette