OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mirto (esposa de Sòcrates)

Mirto (grec antic: Μυρτώ; fl. segle v aC) va ser, segons algunes fonts, una de les esposes de Sòcrates.
La font d'aquesta afirmació és una obra d'Aristòtil anomenada Sobre un bon naixement, si bé Plutarc expressa dubtes sobre l'autenticitat de l'obra. Sembla filla o, encara més probablement, neta Aristides d'Atenes.Tot i que Diògenes Laerci descriu Mirto com la segona esposa de Sòcrates, vivint amb Xantipa, Mirto degué formar part d'un matrimoni de dret consuetudinari, i Plutarc afirma que Mirto simplement convivia «amb el savi Sòcrates, que tenia una altra muller, si bé aquesta la prengué com a segona esposa a causa de la seua viduïtat i pobresa, que li impedien satisfer les necessitats bàsiques de la vida». Ateneu i Diògenes Laerci diuen que Jerònim de Rodes intentà confirmar aquesta història tot basant-se en un decret temporal que els atenesos havien aprovat:
| « | Diuen que, com que els atenesos freturaven d'habitants i volien incrementar la població, aprovaren un decret en què un ciutadà podia casar-se amb una dona atenesa i tenir fills amb una altra; la qual cosa Sòcrates va fer. | » |
| — Diògenes Laerci, II 26 |||
Ni Plató ni Xenofont esmenten Mirto i ningú en l'Edat Antiga creia en aquesta història; d'acord amb Ateneu, Paneci de Rodes «refutava els qui parlassen sobre les dues esposes de Sòcrates».

## Referències

* ↑ Ateneu de Nàucratis, XIII 555D–556A.
* 1 2 Plutarc, Aristides, XXVII 3–4.
* 1 2 Diògenes Laerci, II 26.
* ↑ Navia, Luis E. Sócrates, the man and his philosophy, 1985, p. 78.
# Oulad Freiha

Oulad Freiha (àrab أولاد فريحة) és una comuna rural de la província de Settat de la regió de Casablanca-Settat. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 11.581 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Gamarús de Hume

El gamarús de Hume o gamarús d'Oman(Strix butleri; syn: Strix omanensis) és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae). Habita palmerars, deserts, semideserts i barrancs pedregosos de Jordània, Israel, Península del Sinaí, est d'Egipte i Península Aràbiga. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Gamarús de Hume». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 12 desembre 2022 (català)
* ↑ «Gamarús de Hume». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 12 desembre 2022 (català)
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 262. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Omani Owl. Strix butleri» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2021. [Consulta: 17 febrer 2023].
# 56 de l'Àguila

56 de l'Àguila (56 Aquilae) és una estrella de la constel·lació de l'Àguila. Té una magnitud aparent de 5,76. Fou descoberta per John Herschel.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Michigan catalogue of two-dimensional spectral types for the HD Stars, Vol. 5. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1999.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.

## Enllaços externs

* Base de dades Alycone(anglès)
# Abd-al-Karim ibn Abi-Bakr

Abd-al-Karim ibn Abi-Bakr aix-Xabbaní (àrab: عبد الكريم بن أبي بكر الشباني الحريزي, ʿAbd al-Karīm b. Abī Bakr ax-Xabbānī al-Harīzī), conegut també com a Karrum al-Hajj (àrab: كروم الحاج, Karrūm al-Ḥajj), fou caid de Marràqueix (1659-1668). Era fill del xeic de la tribu Xabbana, Abu-Bakr aix-Xabbaní que havia capturat a traïció el darrer sultà sadita Ahmad al-Abbas i l'havia mort (1659). Llavors la seva gent a la ciutat es va aixecar en favor del xeic i aquest i els guerrers de la tribu van entrar a Marràqueix sense oposició. Abu Bakr va fer proclamar sultà al seu fill Abd al-Karim, que fou jurat per la població.
El seu primer any fou molt complicat, ja que una gran es va abatre sobre la ciutat i va arribar a ser tan forta que la gent es menjava als que es morien (1660); però l'altra any les collites foren bones i la situació es va superar. El govern del caid Abd al-Karim fou considerat encertat durant el temps que va durar que fou fins a la seva mort a finals de juliol del 1668. El va succeir el seu fill Abu-Bakr ibn Abd-al-Karim.

## Referències

* Muhammad al-Saghir ibn al-Hadjdj ibn Abd Allah al-Wafrani, Nozhet-el hādi bi akhbar moulouk el-Karn el-Hadi (Histoire de la dynastie saadienne au Maroc : 1511-1670), traduït i publicat per O. Houdas, Ernest Leroux, París, 1889. En línia a l'enllaç
# Abu-Dàhbal al-Jumahí

Wahb ibn Zama, més conegut com a Abu-Dàhbal al-Jumahí (mort després del 715) fou un poeta dels quraix de la Meca, actiu des del 660 a la seva mort. Va compondre poesia eròtica dedicada a tres dones.
També va escriure panegírics dedicats a Ibn al-Azraq, governador d'Al-Janad al Iemen, i al governador de Hadramawt Umara ibn Amr.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. «Abū Dahbal al-Djumaḥī».
# Adadnirari III

Adadnirari III o Adad-nirari III va ser rei d'Assíria, fill i successor de Xamxi-Adad V. Va regnar durant 28 anys, del 811 al 783 aC, segons la Llista dels reis d'Assíria, i com que era menor d'edat va estar alguns anys sota regència de la seva mare, la reina vídua Sammuramat. El temps de regnat d'aquesta sobirana varia segons les fonts, però hauria governat potser del 811 aC al 805 aC.

## Biografia

Els fets del seu regnat són coneguts de manera incompleta, ja que les inscripcions són fragmentàries i es limiten a donar els noms dels països que va assolar sense donar sempre l'orde cronològic de les campanyes.
El 806 aC, 805 aC i 797 aC va fer expedicions cap a l'oest i diu haver rebut tribut dels "hitites", segurament de Khati és a dir Karkemish), de Tir, Sidó, Omri,, Edom i Filistea. En una d'aquestes expedicions (el 797 aC) va assetjar Damasc (governada pel rei Mari), on va fer força botí.
Al nord-est també va fer algunes campanyes: la llista de limmu (epònims) esmenta almenys vuit campanyes contra els medes i el rei hauria arribat fins a la mar Càspia. Però es va abstenir d'anar contra Urartu, al nord.
El 803 aC va fer una campanya contra el País de la Mar. El 796 aC i 795 aC va fer campanyes contra Babilònia una de les quals dirigida contra un personatge anomenat Bau-akhi-iddin, la personalitat del qual sembla la mateixa que la del rei Baba-aha-iddina de Babilònia (813 aC-812 aC). El control d'Assíria sobre Babilònia va quedar restablert. Alguns temples, que van prendre per model els babilonis, es van construir a Assíria, destacant un gran temple a Calah (Nimrud), agermanat al temple d'Ezida a Borsippa destinat al culte a Nabu. Fins a la seva mort el 783 aC Adadnirari va ser rei de Babilònia i d'Assíria.
A la seva mort el 783 aC el va succeir el seu fill Salmanassar IV.

## Notes

* ↑ nom amb què els assiris van conèixer el regne d'Israel, derivat del nom del rei Omri, que regnava a la meitat del segle ix aC
* ↑ la major part de les fonts donen per rei a Ben Hadad III

## Referències

* ↑ «The Assyrian king list». Livius.org. [Consulta: 6 novembre 2021].
* ↑ Cassin, Elena (et al.) (eds.). Los imperios del antiguo Oriente II: el fin del segundo milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 32, 64-66, 114-115, 119. ISBN 8432301183.

## Bibliografia

* A History of Babylonia and Assyria, per Robert William Rogers
* C. Dreys, Historia Universal, Barcelona: Labor, 1894

## Vegeu també

* Itua.
# Aaron Antonovsky

Aaron Antonovsky (Brooklyn, 19 de desembre de 1923 - Beerxeba, 7 de juliol de 1994)va ser un sociòleg americà israelià i acadèmic que va treballar la relació entre estrès, salut i benestar (salutogenesis). És considerat el pare fundador de la salutogènesi.
Després de completar el seu doctorat a la Universitat Yale va emigrar a Israel el 1960 on va treballar a l'Institut israelià de Jerusalem per a la Recerca Social Aplicada i en el Departament de Sociologia Mèdica a la Universitat hebrea de Jerusalem. Durant aquest període els seus primers treballs es van centrar en estudiar les diferències de classe social en morbiditat i mortalitat.

## Biografia

Aaron Antonovsky no es va veure afectat personalment per l'Holocaust, però va parlar amb els supervivents dels camps de concentració nazis El seu estudi de factors que afavoreixen la supervivència i l'adaptació el va portar a formular el concepte de salutogènesi (a diferència de la patogènesi que estudia les causes de la malaltia)

## Referències

* ↑ Gareffa, Peter M.; Straub, Deborah. Contemporary Authors New Revision (en anglès). Gale Research International, Limited, 1984-06. ISBN 978-0-8103-1941-7.
* 1 2 (anglès) Bengt Lindström et Monica Eriksson, « Contextualizing salutogenesis and Antonovsky in public health development », Health Promotion International, volume 21, pages 238-244, 2006.
* ↑ «L'impact de la spiritualité dans le domaine de l'addiction est avéré» (en francès). [Consulta: 26 setembre 2021].
# Acanthosicyos horridus

Acanthosicyos horridus és una mena de meló que és endèmic de Namíbia; el seu nom comú a Namíbia és naras o nara.
Aquesta planta no té fulles i les tiges modificades i les seves espines fan la fotosíntesi.
Les seves llavors són comestibles en època de fam.
El seu fruit és estacionalment un aliment essencial per a l'ètnia Topnaar. L'ortòpter tetigònid Acanthoproctus diadematus s'alimenta d'aquesta planta de forma nocturna.

## Referències

* 1 2 «Nara Plant, Acanthosicyos horrida, Namibia». Siyabona Africa, Kruger Park Safaris. Arxivat de l'original el 9 June 2011. [Consulta: 23 juny 2011].
* ↑ Grubben, G.J.H. & Denton, O.A. (2004) Plant Resources of Tropical Africa 2. Vegetables. PROTA Foundation, Wageningen; Backhuys, Leiden; CTA, Wageningen.
* ↑ Conti, E.; Viglianisi, F.M. «Ecology of the calling song of two Namibian armoured ground crickets, Acanthoplus longipes and Acanthoproctus diadematus (Orthoptera Tettigoniidae Hetrodinae)». Ethology Ecology & Evolution, vol. 17, 3, 2005, pàg. 261–269. DOI: 10.1080/08927014.2005.9522596. Arxivat 2011-07-22 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-07-22. [Consulta: 6 octubre 2015].

## Enllaços externs

* PROTAbase on Acanthosicyos horridus Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
* Dressler, S.; Schmidt, M.; Zizka, G. African plants – a Photo Guide (en anglès). Forschungsinstitut Senckenberg, 2014.
# Adur

«Adur» té aquests significats:
* Riu Adur, riu de França
* Adur o Audur, antiga comunitat de l'Índia a la presidència de Madras
# AH-1 Cobra

El Bell AH-1 Cobra és un helicòpter d'atac equipats amb un rotor principal de 2 pales, 1 sol motor turboeix i fabricat per Bell Helicòpter als Estats Units. Comparteix motor, transmissió, rotor i altres sistemes amb l'helicòpter de transport i utilitari UH-1 Iroquois. L'AH-1 és conegut pels sobrenoms HueyCobra o Snake.

## Especificaions
### AH-1G HueyCobra

Dades de Modern Military Aircraft, Verier, Modern Fighting Aircraft
Característiques generals
* Tripulació: 2: one pilot, one co-pilot/gunner (CPG)
* Longitud: 16,2 m (amb tots dos rotors en funcionament)
* Diàmetre del rotor: 13,4 m
* Alçada: 4,12 m
* Pes buit: 2.630 kg
* Pes màxim d'enlairament: 4.310 kg
* Motors: 1× turboeix Lycoming T53-L-13, 1.100 cavalls
* Rotor system: 2 pales al rotor principal, 2 al de cua
* Longitud del fuselatge: 13,5 m
* Diàmetre de les falses ales: 3,15 m
Rendiment
* Velocitat màxima absoluta : 190 nusos (352 km/h)
* Velocitat màxima: 149 nusos (227 km/h)
* Abast: 310 milles nàutiques (574 km)
* Sostre de servei: 11.400 peus (3.475 m)
* Ràtio d'ascens: 1.230 peus/min (6,25 m/s)
Armament
* 2 metralladores multicanó tipus minigun de calibre 7,62 × 51 mm OTAN o 2 llançagranades M129 de calibre 40 mm
* 7 coets de calibre 70 mm en un llançador M158 o 19 coets en un llançador M200
* Contenidors d'armes amb una Minigun de calibre 7,62 mm extra (M18) o un contenidor XM35 equipat amb una canó automàtic M61 Vulcan de 20 mm

## Vegeu també

* AH-64 Apache
* Mil Mi-24
* Mil Mi-28

## Referències

* ↑ Gunston, Bill: The Illustrated Encyclopedia of the World's Modern Military Aircraft, p. 205., New York, NY USA: Crescent Books, ca. 1978. ISBN 978-0-517-22477-9
* ↑ Verier 1990, p. 184.
* ↑ Richardson 1987, p. Appendix.

## Bibliografia

* Bishop, Chris. Huey Cobra Gunships. Osprey Publishing, 2006. ISBN 1-84176-984-3.
* Donald, David. The Complete Encyclopedia of World Aircraft. Barnes & Nobel Books, 1997. ISBN 0-7607-0592-5.
* Donald, David and March, Daniel (eds). Modern Battlefield Warplanes. AIRtime Publishing Inc, 2004. ISBN 1-880588-76-5.
* Gunston, B. and Michael Spick. Modern Fighting Helicopters, pp. 104–05. Nova York: Crescent Books, 1986. ISBN 0-517-61349-2.
* International Air Power Review, Volume 12. AIRtime Publishing, 2004. ISBN 1-880588-77-3.
* Nolan, Keith W. Into Laos: Dewey Canyon II/Lam Son 719, Vietnam 1971. Presidio Press, 1986. ISBN 0891412476.
* Richardson, Doug. Modern Fighting Aircraft, Volume 13, AH-1 Cobra. Nova York: Prentice Hall, 1987. ISBN 0-13-020751-9.
* Verier, Mike. Bell AH-1 Cobra. Osprey Publishing, 1990. ISBN 0-85045-934-6.
* Wheeler, Howard A. Attack Helicopters, A History of Rotary-Wing Combat Aircraft. The Nautical and Aviation Publishing Company, 1987. ISBN 0933852-52-5.

## Enllaços externs

* AH-1 Cobra page on GlobalSecurity.org
* The Bell AH-1 HueyCobra on Vectorsite.net
* AH-1 Cobra Photo Galleries on MidwaySailor.com
# AHF

AHF té els següents significats:
* Federació Asiàtica d'Handbol (del seu nom en anglès Asian Handball Federation), màxim organisme regidor de l'handbol a l'Àsia
* American Hi-Fi, banda de rock alternatiu dels Estats Units
* Factor VIII (del seu nom en anglès Anti-Hemophilic Factor), glicoproteïna del plasma sanguini important en el procés de coagulació
# Abe

* No s'ha de confondre amb abé.
«Abe» té aquests significats:
* Clan Abe, clan del Japó rellevant durant els períodes Sengoku i Edo
* Biografies:
** Abe no Nakamako (698 - 770), erudit, buròcrata i poeta japonès que visqué gran part de la seva vida a la Xina dels Tang
** Hiroki Abe (Tòquio, 1999), futbolista internacional amb la selecció japonesa que juga d'extrem o interior
# Abants

Els abants (grec antic: Ἄβαντες) eren un poble pregrec, de vegades considerat grec, establert a Eubea i que va migrar a diverses regions de Grècia. Segons Estrabó, eren originaris de Tràcia i van passar a la Fòcida, i haurien pres el nom de la ciutat d'Abes, que havien fundat. Altres autors diuen que el seu nom es deu a Abant, fill de Posidó i de la nimfa Aretusa.
A la Ilíada aquest poble participa en la guerra de Troia sota les ordres d'Elefènor, amb quaranta naus. Com altres pobles veïns seus, tenien el costum de tallar-se els cabells per la banda del davant i deixant-los llargs pel darrere, per tal que en el combat els enemics no els agafessin per la cabellera.

## Referències

* ↑ Estrabó. Geografia, X, 1, 3
* ↑ Homer. Ilíada, II, 536-545
* ↑ Plutarc. Vida de Teseu, V
# AK47 (grup musical)

AK47 va ser un grup de rap italià format a Roma l'any 1993. Vinculat a Le Posse, un moviment politicomusical que va sorgir dels centres socials okupats, el grup va estar actiu entre 1993 i 1996, i després es va reconstituir el 2013 amb una nova formació i la publicació del senzill Sole di notte sobre la violència i la tortura d'estat.
Va publicar un EP i un àlbum musical considerat entre els més importants del rap en italià.

## Història

El grup va néixer l'any 1993 per iniciativa de Castro X, un membre del grup pioner del rap a Itàlia Onda Rossa Posse i veu d'Assalti Frontali entre 1991 i 1993, amb el propòsit de fer rap d'esquerres. El nom del grup recorda el fusell d'assalt soviètic del mateix nom conegut també com a Kalashnikov.
El grup va presentar les seves dues primeres cançons, «Niente da festeggiare» i «1.9.9.1» dins del recopilatori Balla e difendi, publicat l'any 1991 pel segell romà Gridalo Forte Records, que aplegava cançons de quatre bandes del circuit alternatiu romà, juntament amb AK47: Banda Bassotti, Filo da Torcere i Red House.
El grup es va donar a conèixer a nivell nacional amb l'EP autoproduït 0516490872, publicat l'any 1993 i que conté el tema homònim inspirat en el llibre Gli invisibili de Nanni Balestrini sobre la detenció de l'activista Silvia Baraldini als Estats Units d'Amèrica. El títol de l'EP és el número de registre de Baraldini a la presó. El mateix any, AK47 va col·laborar amb el Comitè de Solidaritat amb els Pobles d'Amèrica Llatina Carlos Fonseca en el marc del projecte Amplifichiamo Cuba, realitzant una sèrie de concerts solidaris amb la Federació de Dones Cubanes a l'Havana. Després d'aquest projecte, el grup va continuar la seva activitat fundant l'any 1994 la discogràfica independent La Cordata.
El 1996 el grup va gravar l'àlbum Fuori dal centro en col·laboració amb Il manifesto. Dos temes d'aquest àlbum es van incloure en dos recopilatoris de rap italians: «Spigoli di luce» a Parole Italiane, i «Ritmo cardio» a Epicentro Romano.

## Discografia
### Àlbum d'estudi

* 1996 - Fuori dal centro

### EP

* 1993 - 0516490872

### Senzill

* 2013 - Sole di notte

## Referències

* ↑ Dizionario completo della Canzone Italiana. Florència: Giunti Editore, 2010. ISBN 9788809756250.
* 1 2 Enciclopedia del rock italiano. Arcana Edizioni, 2006.
* ↑ «Canzoni contro la guerra - Radio Manisco/0516490872», 23-07-2014. Arxivat de l'original el 2014-07-23. [Consulta: 15 juny 2023].
* ↑ Campo, Alberto. Nuovo? rock?! italiano! Una storia, 1980-1996. Ciunti, 1996. ISBN 8809209990.

## Bibliografia

* Alessandro Bolli. Dizionario dei nomi rock. Arcana Edizioni. ISBN 978-88-7966-172-0.
* Arturo Compagnoni. Le guide pratiche di Rumore. Italia 90. Gli anni della musica alternativa. Apache Edizioni.
# Aeonium decorum

Aeonium decorum és una espècie de planta suculenta del gènere Aeonium, de la família de les Crassulaceae.

## Descripció

És un petit arbust perennifoli, de fins a 60 cm d'alçada, amb tiges gruixudes molt ramificades, amb l'escorça fisurada, amb abundants arrels adventícies.
Les fulles formen rosetes, de fins a 10 cm de diàmetre, a l'àpex de les tiges, són obovado-lanceolades, feblement acanalades, àpex acuminat i recorbat, marge vermellós amb pèls. De color verd pàl·lid amb tints rosats o ataronjats en les vores.
La inflorescència és paniculiforme, laxa. Les flors són hermafrodites, actinomorfes, de 6 a 8 parts; calze amb sèpals triangulars, tenyits de porpra; corol·la amb pètals lanceolats, de color blanc-rosat amb una banda porpra externa; androceu diplostèmon.

## Distribució

Planta endèmica de l'illa de La Gomera, localitzada també a l'illa de Tenerife, a les Canàries. Creix en zona de roques.

## Taxonomia

Aeonium decorum Webb ex Bolle va ser descrita per Carl Bolle i publicat a Bonplandia 7: 241. 1859.

## Referències

* ↑ «Aeonium decorum Webb ex Bolle». Flora de Canarias.
* ↑ «Aeonium decorum Webb ex Bolle». Plantas y Hongos.
* ↑ «Aeonium decorum». EcuRed.
* ↑ «Aeonium Decorum». Club Suculentas.
* ↑ «Aeonium decorum Webb ex Bolle». International Plant Names Index.
# Abu-l-Múntassir Muhàmmad ibn Muhàmmad

Abu-l-Múntassir Muhàmmad ibn Muhàmmad fou emir midràrida de Sigilmasa.
Era fill de Muhàmmad ibn Saru al-Mútazz, a qui va succeir a la seva mort el 933/934. Com el seu pare, era favorable als fatimites.
Va governar sota protecció fatimita i va morir el 942/943. El va succeir el seu fill al-Múntassir Samgú ibn Muhàmmad.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, VI, 1023
# Abu-l-Khayr al-Ixbilí

Abu-l-Khayr al-Ixbilí (en àrab Abū l-Ḫayr al-Ixbīlī), també conegut pel làqab aix-Xajjar (en àrab al-Xajjār, literalment "l'Arboricultor") fou un botànic andalusí nascut a Ixbíliya que va viure en dates desconegudes, però amb seguretat abans del segle xii, molt probablement al segle xi.
La seva obra porta el títol de Kitab al-filaha ("Llibre d'agricultura") i fou editada a Fes el 1357/1358.

## Bibliografia

* J. J. Clement-Mullet, Introduction au Livre de l'Agriculture d'Ibn al-Awan, Paris 1864
* E. Garcia Gómez, Sobre agricultura arábigo-andaluza. Cuestiones bibliográficas, 1945
* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Abu 'l-K̲H̲ayr al-Is̲h̲bīlī".
# Adriana Alves

Adriana Alves (13 de setembre de 1995) és una velocista angolesa. Va competir en els 100 metres llisos al Campionat del Món de Pequín del 2015, sense avançar des de la primera ronda.

## International competitions

Representació Angola :
| Any | Competició | Lloc | Posició | Esdeveniment | Marca |
| 2015 | Campionat del Món d'Atletisme | Pequín, Xina | 46a (h) | 100 m | 12,19 s |

## Marques personals

Outdoor
* 100 metres – 12,19 (-1.6 m/s, Pequín 2015).
* 200 metres – 25,14 (+1.5 m/s, Leiria 2015).
Indoor
* 60 metres – 7,56 (Lisboa 2016).
* 200 metres – 25,45 (Pombal 2016).

## Referències

* ↑ IAAF, perfil de Adriana Alves

## Enllaços externs

* All-Athletics profile Arxivat 2017-03-05 a Wayback Machine.
# Achiel Buysse

Achiel Buysse (Lochristi, Flandes Oriental, 20 de desembre de 1918 - Wetteren, 23 de juliol de 1984) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1938 i 1950.
En el seu palmarès destaquen tres edicions del Tour de Flandes, el 1940, 1941 i 1943, el Campionat nacional de Bèlgica en ruta de 1948 i la Kuurne-Brussel·les-Kuurne de 1948.

## Palmarès

* 1939
** 1r al Grote Scheldeprijs
* 1940
** 1r al Tour de Flandes
** 1r al Grote Prijs Stad Vilvoorde
* 1941
** 1r al Tour de Flandes
* 1942
** 1r de A Travers París
* 1943
** 1r al Tour de Flandes
* 1947
** 1r a la Brussel·les-Oostende
** 1r al Circuit de les Regions Flamenques
** 1r a la Roeselare-Aalst-Roeselare
* 1948
** Campió de Bèlgica en ruta
** 1r de la Kuurne-Brussel·les-Kuurne
** 1r del Circuit de Flandes Central
** 1r al Gran Premi Stad Sint-Niklaas
** 1r al Grote Scheldeprijs

## Referències

* ↑ Bent, Margaret. Matheus de Brixia. Oxford University Press, 2001.
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Achiel BUYSSE» (en italià). [Consulta: 8 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Palmarès d'Achiel Buysse
# Acheux-en-Vimeu

Acheux-en-Vimeu és un municipi francès, situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França.
# Acanthixalus spinosus

Acanthixalus spinosus és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu al Camerun, República del Congo, República Democràtica del Congo, el Gabon, Nigèria i, possiblement també, a Angola, República Centreafricana i Guinea Equatorial.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Amiet, J.-L. & Schiøtz, A. 2004. Acanthixalus spinosus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.
# Acanthixalus sonjae

Acanthixalus sonjae és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Costa d'Ivori, Ghana i, possiblement també, a Libèria.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Rödel, M.-O. & Schiøtz, A. 2006. Acanthixalus sonjae. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.