OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Liubov Brulétova

Liubov Brulétova (Ivànovo, 17 de setembre de 1973) és una judoka russa, ja retirada, que va competir durant les dècades de 1990 i 2000.
El 2000 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Sydney, on guanyà la medalla de plata en la competició del pes extra lleuger del programa d'judo en perdre la final contra la japonesa Ryoko Tamura. Quatre anys més tard, als Jocs d'Atenes, quedà eliminada en la segona ronda en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or, una de plata i una de bronze al Campionat d'Europa de judo i set campionats nacionals entre d'altres victòries. Un cop retirada passà a exercir d'entrenadora.

## Referències

* ↑ Liubov Brulétova a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Lyubov Bruletova, Judoka, JudoInside». [Consulta: 12 setembre 2020].
* ↑ «БРУЛЕТОВА Любовь Александровна | Российские спортсмены и специалисты | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 12 setembre 2020].
# Moviment Nacional Democràtic d'Etiòpia

El Moviment Nacional Democràtic d'Etiòpia (Ethiopian National Democratic Movement ENDM) fou una coalició o aliança de diversos partits d'oposició d'Etiòpia que va participar en les eleccions legislatives del 1995; la majoria dels partits opositors es van retirar i el ENDM va competir per 80 escons, però no en va aconseguir cap. El Front Democràtic Revolucionari Popular Etíop va obtenir 483 escons sobre 548.
Posteriorment va canviar el seu nom a Partit Nacional Democràtic d'Etiòpia i encara existeix.

## Notes

* ↑ això assegura Wondwosen Teshome, però sembla que hauria aconseguit un diputat, vegeu Partit Nacional Democràtic d'Etiòpia

## Referències

* Electoral Violence in Africa: Experience from Ethiopia, per Wondwosen Teshome
* Ethnicity and political parties in Africa, per Wondwosen Teshome Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Boscos de pi i roure de Sierra Juárez i San Pedro Mártir

Els boscos de pi i roure de Sierra Juárez i San Pedro Mártir és una ecoregió, en el bioma de boscos temperats de coníferes, que cobreix les zones més elevades de Sierra Juárez i oscil·la a Sierra San Pedro Mártir, de la Peninsular Ranges, al nord de la Península de Baixa Califòrnia de Mèxic, prop de la frontera amb Califòrnia (Estats Units). L'ecoregió té una superfície de 4.000 km². Es troba en el punt del sud-est de la regió de clima mediterrani que comprèn gran part de Califòrnia i la part nord-oest de Baixa Califòrnia, i el clima és temperat amb pluges hivernals. Els boscos de pi i roure estan limitats per l'extensió sud del chaparral de Califòrnia i els boscos a l'oest, pel Desert de Baixa Califòrnia, al sud-oest, i pel Desert de Sonora, a l'est.
Aquests boscos són majoritàriament pi, ginebre, avet i roure. Deu espècies de pi es troben en les àrees, incloses Tamarack Pine (Pinus contorta subsp. murrayana), Pinus lambertiana, Pinus quadrifolia, juntament amb Abies concolor subsp. lowiana i Calocedrus decurrens. També s'inclouen espècies de roure Quercus agrifolia, Quercus engelmannii, Quercus chrysolepis, Quercus peninsularis i Quercus tomentella. També hi ha diversos brins aïllats d'àlbers (Populus tremuloides) a les zones altes.
Cupressus forbesii i Cupressus arizonica subsp. Montana es troben en les arbredes disperses en tota l'àrea. Els boscos de pins i roures Sierra de Juárez i San Pedro Mártir són a prop del límit sud de la distribució de Washingtonia filifera. Les parts més altes d'aquestes Peninsular Range (Serres Peninsulars) allotgen moltes espècies rares i endèmiques.

## Referències

* ↑ C. Michael Hogan. 2009. California Fan Palm: Washingtonia filifera, GlobalTwitcher.com, ed. Nicklas Stromberg Arxivat 2009-09-30 a Wayback Machine.
# Antònia Major

Antònia Major (en llatí Antonia Maior) va ser la filla gran de Marc Antoni amb Octàvia, nascuda l'any 39 aC a Atenes, però va ser portada a Roma per la seva mare després del 36 aC.
Es va casar amb Luci Domici Ahenobarb aproximadament l'any 26 aC, i d'aquest matrimoni van néixer:
* Domícia Lèpida Major, casada amb Dècim Hateri Agripa (mort l'any 32), amb qui va tenir Quint Hateri Antoní. Es va casar després amb Gai Sal·lusti Passiè Crisp, cònsol sufecte el 27 i cònsol el 44
* Gneu Domici Ahenobarb (cònsol 32 aC), que es va casar amb sa cosina Agripina Menor i van ser els pares de l'emperador Neró
* Domícia Lèpida Menor, casada amb son cosí el cònsol Marc Valeri Messal·la Barbat Apià, amb el que va tenir una filla, Valèria Messalina. Vídua, es va casar de segones amb Faust Corneli Sul·la (cònsol l'any 31) i va tenir un fill, Faust Corneli Sul·la, cònsol l'any 52. Encara es va casar una tercera vegada, vers l'any 41, amb Api Juni Silà, executat l'any 42.
Antònia Major va morir abans de l'any 25.

## Referències

* ↑ Tàcit la fa la filla petita, però Suetoni i Plutarc coincideixen a dir que era la gran
* ↑ filla d'Àcia i del seu segon espòs Gai Octavi, neta de Júlia -germana de Juli Cèsar- i de Marc Aci Balb, i germana d'Octavi August
* ↑ cònsol l'any 16 aC
* ↑ casat en segones núpcies amb Agripina Menor
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/224?rgn=full+text;view=image;q1=AntoniaSmith,+William+(editor).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+biography+and+mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 209. ]
# Dika Mem

Dika Mem (París, 31 d'agost de 1997) es un jugador d'handbol francès que juga al FC Barcelona i a la selecció nacional francesa. Mesura 194 cm d'alçada i juga de lateral dret. Mem ha estat nomenat MVP de la Asobal a la temporada 2021/22.

## Referències

* ↑ «DIKA MEM - Career & Statistics | EHF» (en anglès). [Consulta: 31 agost 2022].
* ↑ «Dika Mem: Quiero agradecerlo a mis compañeros» (en castellà). [Consulta: 31 agost 2022].
# Lillian Palmer

Lilian Palmer (Vancouver, Canadà, 23 de juny de 1913 - 28 de març de 2001) va ser una atleta canadenca, especialista en la prova de 4×100 metres relleus en què va arribar a ser subcampiona olímpica l'any 1932.

## Carrera esportiva

En els jocs olímpics de Los Ángeles de 1932 va guanyar la medalla de plata en els 4x100 metres relleus, amb una marca de 47.0 segons, arribant despés dels Estats Units (or també amb 47.0 segons), i per davant del Regne Unit (bronze amb 47.6 segons), sent les seves companyes d'equip: Mildred Fizzell, Mary Frizzel i Hilda Strike.

## Referències

* ↑ «Lillian Palmer». [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Lillian Palmer Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 7 febrer 2019].
# Josep Oriol Anguera de Sojo

Josep Oriol Anguera de Sojo (Barcelona, 11 d'octubre de 1879 - † Barcelona, 1956) fou un advocat i polític català. Especialista en dret canònic.

## Biografia

Fill de Jordi Anguera i Cailà i de Maria del Carme de Sojo i Ballester. Milità al Partit Catalanista Republicà. En proclamar-se la Segona República Espanyola ocupà el palau de justícia de Barcelona, i pocs dies després fou nomenat president de l'Audiència Territorial de Catalunya. Entre l'agost i el desembre fou el Governador Civil de Barcelona en substitució de Carlos Esplá Rizo. En aquesta funció es va destacar en el seu paper contra de la vaga de la CNT. Va dimitir el 1932 a causa de la seva disconformitat amb la política d'ERC i per les pressions de la CNT i la FAI. El 1933 va ocupar el càrrec de Fiscal General de la República contra els revoltats pel cop d'estat conegut com la Sanjurjada, del 10 d'agost del 1932.
El 1934 es va mostrar contrari a la Llei de Contractes de Conreu, motiu pel qual abandonà la Lliga Catalana per tal de fundar el nou partit Acció Popular Catalana, el qual es va adherir a la CEDA. Tot i que no va ser mai elegit diputat a Corts, entre el 4 d'octubre de 1934 i el 3 d'abril 1935 va ocupar la cartera de Treball, Sanitat i Previsió Social al govern d'Alejandro Lerroux. El 1935 deixà la política en disconformitat amb l'indult als implicats a la Revolta d'Astúries de 1934 i tornà a exercir d'advocat.
L'agost de 1936, va fugir de Barcelona a Pamplona, on es va posar al servei del bàndol nacional revoltat.

## Obres

* El dret català a l'illa de Sardenya (1914) per encàrrec del Col·legi d'Advocats de Barcelona
* "Dret especial de la comarca de Vic" a Conferències sobre varietats comarcals del Dret Civil Català; Barcelona; 1934; p. 273-340

## Referències

* ↑ «Registre de Naixements.Any 1879. Registre núm.5172». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 11-10-1879. [Consulta: 4 febrer 2020].
* 1 2 3 4 5 6 Diccionari d'Història de Catalunya; ed. 62; Barcelona; 1998; ISBN 84-297-3521-6; p. 46
* ↑ Raguer Suñer, Hilario M. El general Batet. L'Abadia de Montserrat, 1994, p.183. ISBN 8478265279.

## Bibliografia

* Juliá, Santos. Un siglo de España. Política y Sociedad. Edit. Marcial Pons. Madrid, 1999. Pàg. 145.
* Vázquez Osuna, Federico. La recuperación de la memoria histórica, la judicatura republicana Arxivat 2015-02-15 a Wayback Machine.. 19é Congrés de Jueces para la Democracia. Barcelona, 13 al 15 de maig del 2004.
* Serrallonga i Urquidi, Joan «Reformadores y reaccionarios en la estructura central de Sanidad en España, 1931-1936». Investigaciones históricas: Época moderna y contemporánea, 29, 2009, pàg. 241-264. ISSN: 0210-9425.
# Liudmila Buldakova

Liudmila Stepanovna Buldakova (en rus Людмила Степановна Булдакова; Sant Petersburg, 25 de maig de 1938 - Moscou, 8 de novembre de 2006) va ser una jugadora de voleibol soviètica que va competir entre 1952 i 1974. Era el marit del remer Igor Buldakov.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics de Tòquio, on guanyà la medalla de plata en la competició de voleibol. Quatre anys més tard, als Jocs de Ciutat de Mèxic, guanyà la medalla d'or en la competició de voleibol. Revalidà la medalla d'or als Jocs de Múnic de 1972.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles d'or al Campionat del Món de voleibol, el 1956, 1960 i 1970 i una de plata, el 1962. Al Campionat d'Europa, guanyà la medalla d'or el 1958, 1967 i 1971, i la de plata el 1955.
A nivell de clubs jugà al Zalgiris de Kaunas (1955-1956) i Dinamo de Moscou (1957-1974). Amb el Dinamo guanyà sis vegades la lliga soviètica (1960, 1962, 1970-1973;) i vuit la Copa d'Europa de voleibol (1961, 1965, 1968-1972, 1974). En retirar-se passà a treballar com a entrenadora.
El 2012 fou incorporada al Saló de la Fama de voleibol.

## Referències

* ↑ «Lyudmila Buldakova Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 27 novembre 2017].
* ↑ «Women Volleyball II World Championship 1956 Paris (FRA) 30.08-12.09 Winner Soviet Union». [Consulta: 26 novembre 2017].
* ↑ «Women Volleyball III World Championship 1960 Rio de Janeiro (BRA) 28.10-15.11 Winner Soviet Union». [Consulta: 26 novembre 2017].
* ↑ «Women Volleyball VI World Championship 1970 Varna (BUL) 22.09-02.10 Winner Soviet Union». [Consulta: 26 novembre 2017].
* ↑ «Women Volleyball IV World Championship 1962 Moscow (URS) 13-25.10 Winner Japan». [Consulta: 26 novembre 2017].
* ↑ European Volleyball Championship Results: Since 1948
* ↑ «Lyudmila Buldakova». Volleyball Hall of Fame. [Consulta: 25 febrer 2017].
# Els seductors

Els seductors (títol original en francès: L'Arnacœur) és una comèdia romàntica francomonegasca de 2010 dirigida per Pascal Chaumeil. Va ser doblada i subtitulada al català.

## Argument

Alex és un "trencacors" professional. Amb la seva germana i el seu cunyat porta una petita empresa especialitzada a salvar les dones de males relacions sentimentals. Sovint, davant la demanda de la família, intervé seduint una dona per obrir-li els ulls i incitar-la a abandonar l'home que tothom veu inadequat. Per aconseguir-ho, utilitza el seu encant i tècniques de seducció ben apreses i organitzades a més d'alguns dels millors i més sofisticats mètodes d'espionatge que li permeten conèixer els punts forts i febles de les seves clientes. Per més immoral que pugui semblar el que fa però, Alex i la seva família tenen el seu propi codi d'honor: Regla 1) Mai separar una parella estable; Regla 2) No enamorar-se mai. Això no obstant, quan truca un milionari perquè sabotegin el futur casament de la seva filla, comencen a trencar totes les regles.

## Repartiment

| Intèrpret | Personatge |
| Romain Duris | Alex Lippi |
| Vanessa Paradis | Juliette Van Der Becq |
| Julie Ferrier | Mélanie |
| François Damiens | Marc |
| Victoria Silvstedt | La noia del descapotable |

## Nominacions

* César a la millor primera pel·lícula 2011

## Referències

* ↑ «Els seductors». Ésadir.cat. [Consulta: 1r setembre 2022].
* ↑ «Els seductors». Goita què fan, ara!. [Consulta: 2 agost 2023].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la pel·lícula en francès i en anglès Arxivat 2010-06-04 a Wayback Machine.
* L'Arnacœur a Fotogramas (castellà)
# Boscos muntanyosos de Chiapas

Els boscos muntanyosos de Chiapas formen una ecoregió que pertany al bioma dels boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits, segons la definició del Fons Mundial per la Natura. S'estén al sud de Mèxic i inclou la selva dels Chimalapas a Oaxaca i Sierra Madre de Chiapas fins al nord-oest de Guatemala. L'ecoregió inclou els més grans boscos nuvolosos no pertorbats de Mèxic i Amèrica Central, i cobreix una àrea de 2.070 km². L'ecoregió està amenaçada principalment per l'expansió agrícola i l'avanç dels assentaments humans.

## Referències

* 1 2 3 «Chiapas montane forests». Fons Mundial per la Natura. [Consulta: 20 novembre 2013].
# Nel·li Abràmova

Nel·li Mikhàilovna Abràmova (en rus Не́лли Миха́йловна Абра́мова; Txeliàbinsk, 18 d'agost de 1940) va ser una jugadora de voleibol soviètica que va competir durant la dècada de 1950, 1960 i 1970.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics de Tòquio, on guanyà la medalla de plata en la competició de voleibol.
En el seu palmarès també destaca la medalla d'or al Campionat d'Europa de 1967 i a la Universiada de 1965.
Abramova va jugar entre 1956 i 1975, en equips de la República Russa i la Ucraïnesa, guanyant la copa soviètica el 1974. Entre 1964 i 1967 va jugar amb la selecció nacional.

## Referències

* ↑ «Nelli Abramova Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 26 novembre 2017].
* ↑ European Volleyball Championship Results: Since 1948
* ↑ «Perfil» (en rus). sportufo.ru. Arxivat de l'original el 1 de desembre 2017. [Consulta: 26 novembre 2017].
# Frank von Behren

Frank von Behren (nascut el 28 de setembre de 1976), és un jugador d'handbol alemany. Va participar en els Jocs Olímpics de 2004 a Atenes amb la selecció alemanya, i hi va guanyar la medalla de plata. També va guanyar la medalla de plata amb la selecció alemanya al Campionat d'Europa de 2002.

## Referències

* ↑ «2004 Summer Olympics Athens, Greece, Handball» (en anglès). databaseOlympics.com. [Consulta: 2 febrer 2008].
# Lisa Resch

Lisa Resch (Garmisch-Partenkirchen, 4 d'octubre de 1908 - Garmisch-Partenkirchen, 31 de gener de 1949) va ser una esquiadora alpina alemanya que va competir durant la dècada de 1930. Junt a les seves compatriotes Christl Cranz i Käthe Grasegger van dominar l'esquí del període previ a la Segona Guerra Mundial.
En el seu palmarès destaquen vuit medalles al Campionat del Món d'esquí alpí, una d'or, quatre de plata i tres de bronze entre 1934 i 1939. El 1936, als Jocs Olímpics de Garmisch-Partenkirchen, fou sisena en la combinada del programa d'esquí alpí.
Morí el 1949, amb 40 anys, d'un atac de cor.

## Referències

* ↑ Lisa Resch a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «RESCH Lisa - Athlete Information». [Consulta: 23 desembre 2020].
* 1 2 «Olympedia – Lisa Resch». [Consulta: 23 desembre 2020].
# Jack Wilson (boxejador)

Jack Wilson (Spencer, 17 de gener de 1918 - Cleveland, 10 de març de 1956) va ser un boxejador estatunidenc que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on guanyà la medalla de plata de la categoria del pes gall del programa de boxa. Perdé la final contra l'italià Ulderico Sergo.
Com a amateur va guanyar 50 combats i sols en va perdre un. Destacà la victòria al campionat de l'AAU de 1936. Com a professional es va retirar el 1949 amb un rècord final de 63 victòries, 19 derrotes i cinc combats nuls. Va arribar a ser el número dos del món en pes lleuger per la revista The Ring el 1940, i el número dos el 1941 en el pes wèlter. Va ser el primer boxejador afroamericà que va lluitar en un esdeveniment principal al Hollywood Legion Stadium, quan va derrotar Tony Chávez el 26 d'abril de 1940.
El 2016, el viatge olímpic de 1936 dels divuit atletes negres estatunidencs, entre els que hi havia Wilson, es va documentar al documental Olympic Pride, American Prejudice.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Jackie Wilson». [Consulta: 20 octubre 2024].
* ↑ Fitxa a boxrec.com
* ↑ Jack Wilson a prabook.com
* ↑ Henderson, Odie. «Olympic Pride, American Prejudice movie review (2016)». RogerEbert.com, 05-08-2016. [Consulta: 11 abril 2021].
# Lothar Doering

Lothar Doering (Potsdam, 23 d'octubre de 1950) fou un jugador i entrenador d'handbol alemany que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1970 i 1980.
Amb la selecció de la República Democràtica Alemanya jugà 78 partits, en què marcà 181 gols. El 1974 va guanyar la medalla de plata al Campionat del món d'handbol. El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol. A nivell de clubs jugà al SC Leipzig, amb qui guanyà dues lligues de la República Democràtica Alemanya (1976 i 1979).
Una vegada retirat passà a exercir d'entrenador de diversos equips alemanys. Destaca l'èxit aconseguit al Campionat del món d'handbol femení de 1993, on es proclamà campió amb la selecció alemanya.
El 1980 va ser guardonat amb l'Ordre del Mèrit Patriòtic de plata.

## Referències

* ↑ «Lothar Doering Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 31 d’agost 2011. [Consulta: 5 setembre 2019].
* ↑ Neues Deutschland, 22. agost 1980, S. 3
# Ingeburg Schwerzmann

Ingeburg Schwerzmann (Münster, 2 de juny de 1967), de soltera Althoff, és una remadora alemanya, ja retirada, que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Seül on, sota bandera de la República Federal Alemanya, fou setena en la prova del vuit amb timoner del programa de rem. Quatre anys més tard, als Jocs de Barcelona, fent parella amb Stefani Werremeier, va guanyar la medalla de plata en la prova del dos sense timoner del programa de rem. Després dels Jocs de Barcelona es casà amb el també remer Beat Schwerzmann i passà a córrer per Suïssa.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or, el 1990, una de plata, el 1991, i una de bronze, el 1989, al Campionat del món de rem.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Inge Althoff-Schwerzmann». [Consulta: 3 setembre 2021].
* 1 2 Fitxa a worldrowing.com Arxivat 2021-08-17 a Wayback Machine. FISA
# Gheorghe Gruia

Gheorghe Gruia (nascut el 2 d'octubre de 1940 a Bucarest - mort el 9 de desembre 2015 a Ciutat de Mèxic), fou un jugador i entrenador d'handbol romanès. Fou dos cops Campió del món amb la selecció romanesa, i participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1972.
Va guanyar la medalla d'or amb l'equip romanès als campionats del món de Txecoslovàquia 1964 i de França 1970. Als Jocs Olímpics de 1972 hi guanyà la medalla de bronze amb la selecció romanesa.
Durant el període 1963–1973 va trionfar vuit vegades com campió romanès amb el seu club CSA Steua Bucureşti.
El 1978 va acceptar una oferta de treballar com entrenador d'handbol per al equip nacional de Mèxic. I després va residir al país, a Mèxic DF.
El 1992 la Federació Internacional d'Handbol el va nomenar com el millor jugador d'handbol de tots els temps.

## Referències

* 1 2 3 4 «Gheorghe Gruia Bio, Stats, and Results» (en anglès). sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 17 octubre 2019].
* ↑ «EXCLUSIV Gheorghe Gruia, cel mai mare handbalist al lumii, dezvăluie: „L-am pândit pe Ceauşescu prin Herăstrău!”» (en romanès). adevarul.ro, 09-05-2014. [Consulta: 17 octubre 2019].

## Enllaços externs

* Fitxa a databaseolympics.com
# Liudmila Gudz

Liudmila Gudz (rus: Людмила Гудзь) (Skvira, 10 de setembre de 1969) és una exjugadora d'handbol russa que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1992 va prendre part en els Jocs Olímpics de Barcelona, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'handbol.

## Referències

* ↑ «Lyudmila Gudz Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 27 novembre 2019].
# Louis Bernot

Louis Bernot (1892 – ?) fou un aixecador francès que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on disputà la prova del pes pesant, per a aixecadors amb un pes superior a 82,5 kg, del programa d'halterofília. En ella guanyà la medalla de bronze amb un pes total de 255,0 kg alçats.

## Referències

* ↑ «Louis Bernot Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 21 d’abril 2009. [Consulta: 30 juny 2017].
# Inna Frolova

Inna Frolova (ucraïnès: Інна Василівна Фролова) (Dniprò, 3 de juny de 1965) és una remadora ucraïnesa, ja retirada, que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Seül sota bandera soviètica, on va guanyar la medalla de plata en la prova del quàdruple scull del programa de rem. Va formar equip amb Irina Kalimbet, Svetlana Maziy i Antonina Doumtcheva. Quatre anys més tard, als Jocs de Barcelona, sota bandera de l'Equip Unificat, fou sisena en la prova del doble scull. El 1996, a Atlanta, i ja sota bandera d'Ucraïna, va tornar a guanyar la medalla de plata en la prova del quàdruple scull. En aquesta ocasió formà equip amb Svetlana Maziy, Diana Miftakhutdinova i Olena Ronzhina.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles al Campionat del món de rem, una de plata i una de bronze, entre les edicions de 1990 i 1997.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Inna Frolova». [Consulta: 13 agost 2023].
* ↑ «Inna Frolova», 12-01-2021. Arxivat de l'original el 2021-01-12. [Consulta: 13 agost 2023].
# Muhàmmad Xah Bhikan Khan

Muhàmmad Xah Bhikan Khan conegut com a Muhàmmad Xah Xarki o simplement com a Muhàmmad Xarki, fou sultà de Jaunpur. Va regnar només uns mesos el 1458.
Va succeir al seu pare Mahmud Xah Xarki (1440-1458) i va fer la pau amb Bahlul Shah Lodi de Delhi al que va reconèixer la possessió de Shamsabad. Va tenir un conflicte amb la noblesa i mentre estava a Kanauj els nobles van donar suport a la proclamació del seu germà Husayn Shah Sharki a Jaunpur.
Muhammad fou mort poc després pels seus soldats

## Nota

* ↑ a l'article de l'Enciclopèdia de l'Islam sobre Husayn Shah Sharki es diu que va morir en lluita contra Bahlul de Delhi, però això sembla una simplificació per evitar dir que va morir a mans d'un exèrcit que estava destinat a defensar el país i lluitar contra Bahlul Lodi

## Referències

* Mahajan, V.D. (1991, reimpressió 2007) History of Medieval India, Part I, S.Chand & Co., Nova Delhi, ISBN 81-219-0364-5, pàgines 247 a 266.