OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Berthold Steines

Berthold Steines (Trèveris, 30 de desembre de 1929 - Buseck, 21 de setembre de 1998) fou un atleta alemany especialista en curses de tanques, que va competir durant la dècada de 1950. Era germà del també atleta Günther Steines.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics de Melbourne, on quedà eliminat en sèries en la cursa dels 110 metres tanques del programa d'atletisme.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en els 110 metres tanques al Campionat d'Europa d'atletisme de 1954, rere Yevgeniy Bulanchik i Jack Parker. Guanyà el campionat nacional dels 110 metres tanques de 1954 i 1955, el dels 200 metres tanques de 1951 a 1956 i el dels 60 metres tanques indoor de 1954 a 1956 i el 1958. Va igualar i després millorar el rècord nacional de la distància.

## Millors marques

* 110 metres tanques. 14.3" (1956)

## Referències

* 1 2 3 Berthold Steines a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «Berlin 2018 Statistics Handbook». european-athletics.org [Consulta: 21 juny 2020].
* ↑ «Leichtathletik - Deutsche Meisterschaften (110m Hürden - Herren)». [Consulta: 21 juny 2020].
* ↑ «Leichtathletik - Deutsche Meisterschaften - Bahn (Nicht mehr ausgetragene Wettbewerbe - Herren - Teil 1)». [Consulta: 21 juny 2020].
* ↑ «Deutsche Hallen - Leichtathletik - Meisterschaften (60m Hürden - Herren)». [Consulta: 21 juny 2020].
* ↑ Waśko, Janusz (1953-). Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. GreenArt Jacek Kardasz, 2013, p. 76. ISBN 978-83-62033-30-0.
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 21 juny 2020].
# Characodon garmani

Characodon garmani és una espècie extinta de peix de la família dels goodèids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Hàbitat

Era un peix d'aigua dolça, de clima tropical i bentopelàgic.

## Distribució geogràfica

Es trobava a Mèxic.

## Observacions

Era inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Günther A., 1866. Catalogue of fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Salmonidae, Percopsidae, Galaxidae, Mormyridae, Gymnarchidae, Esocidae, Umbridae, Scombresocidae, Cyprinodontidae, in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 6. i-xv + 1-368.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Jordan, D. S. & B. W. Evermann. 1898. The fishes of North and Middle America: a descriptive catalogue of the species of fish-like vertebrates found in the waters of North America north of the Isthmus of Panama. Part III. Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 47: i-xxiv + 2183a-3136.
* ↑ Koeck, M. (2019). "Characodon garmani." 2019 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2019. [Consulta: 11 abril 2023]
* 1 2 3 «Characodon garmani» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Almada-Villela, P.C., 1990. Status of threatened Mexican fishes. J. Fish Biol. 37 (Suppl. A):197-199.
* ↑ Jelks, H.L., S.J. Walsh, N.M. Burkhead, S. Contreras-Balderas, E. Díaz-Pardo, D.A. Hendrickson, J. Lyons, N.E. Mandrak, F. McCormick, J.S. Nelson, S.P. Platania, B.A. Porter, C.B. Renaud, J.J. Schmitter-Soto, E.B. Taylor i M.L. Warren, Jr., 2008. Conservation status of imperiled North American freshwater and diadromous fishes. Fisheries 33(8): 372-407.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Exèrcit de Flandes

Amb el nom d'Exèrcit de Flandes es coneix en la historiografia l'exèrcit organitzat per la branca espanyola de la dinastia dels Habsburg als Països Baixos espanyols, a partir de 1516, i que es va utilitzar per a la defensa de la sobirania de la monarquia hispànica sobre les Disset Províncies que componien els Països Baixos fins a 1713, data en què a causa de les clàusules del Tractat d'Utrecht que va posar fi a la Guerra de Successió Espanyola, la sobirania sobre el territori va passar a mans de la branca austríaca de la família, moment en què el territori va passar a conèixer-se com a Països Baixos austríacs. Durant tot aquest període, la sobirania espanyola va experimentar diverses pèrdues territorials, unes d'origen extern (guerres amb França) i altres internes, com la revolta que va donar origen a la república de les Províncies Unides, que va suposar la pèrdua de set de les Disset Províncies originals, reconeguda en la Pau de Westfàlia en 1648. Igualment, va existir un període, entre 1589 i 1621, en el qual la sobirania dels Països Baixos espanyols va passar a mans dels arxiducs Isabel Clara Eugènia i Albert VII d'Àustria, per a revertir finalment en Felip IV de Castella en morir sense descendència l'arxiduc Albert. De tota manera, en aquest període la política exterior i de defensa va quedar en mans del rei d'Espanya.
Durant els anys en què l'Exèrcit de Flandes es va mantenir actiu, va participar en la major part de les batalles mantingudes pels exèrcits espanyols, alimentant-se dels successius enviaments de reforços procedents especialment de Castella, però també d'altres territoris sota el domini dels Habsburg, a Espanya, Portugal (en el període en què el seu monarca va ser Felip II d'Espanya) o Itàlia, sense oblidar els procedents dels mateixos Països Baixos espanyols o els arribats del Franc Comtat, de Borgonya, de Lorena, d'Àustria, de Bohèmia i Moràvia i altres llocs vinculats directament o indirectament a la Monarquia Hispànica. No obstant això, el component principal de l'Exèrcit de Flandes va ser sempre el contingent d'origen espanyol, arribat a Flandes a través de l'anomenat Camí dels espanyols, que partia per mar des de València o Barcelona per a desembarcar a Sicília o Nàpols i remuntar a peu la península Itàlica fins als passos dels Alps a través del territori de Suïssa, per a després seguir camí cap al nord pel curs del riu Rin. De l'alt cost que suposava el fet de poner una pica en Flandes deriva l'ús de l'expressió en castellà.
Igualment, amb especial incidència en diversos moments, van formar part de l'Exèrcit de Flandes grups de mercenaris d'orígens molt diversos: catòlics irlandesos o anglesos, escocesos, polonesos, croats, alemanys, etc.
D'altra banda, el fet que es tractés d'un exèrcit gairebé permanentment en campanya, va fer que la major part dels més destacats caps militars espanyols o al servei d'Espanya passessin per les files de l'Exèrcit de Flandes.
# Batalla d'Uedahara

La batalla d'Uedahara (上田 原 の 戦い, Uedahara no tatakai) va ser un conflicte bèl·lic durant el període Sengoku de la història del Japó on Takeda Shingen va patir el seu primer derrota militar, a més del primer enfrontament en què es reporta l'ús d'armes de foc al Japó.
Takeda Shingen es va trobar amb les forces que havien assetjat el castell Shik i va liderar els seus 7,000 homes cap al nord per encarar les tropes de Murakami Yoshikiyo. L'avançada de Shingen estava liderada per Itagaki Nobukata i quan van atacar la rereguarda de Yoshikiyo van ser ràpidament aniquilats i Itagaki va ser mort juntament amb la seva tropa.
Murakami va utilitzar 50 ashigaru armats amb arcabussos xinesos, els quals servien com a suport dels arquers. En total 700 homes del clan Takeda van ser assassinats, incloent-hi Itagaki i dos generals, Amari Torayasu i Hajikano Den'emon. El mateix Shingen va patir una ferida de llança en un costat.

## Referències

* Turnbull, Stephen (1998). 'The Samurai Sourcebook'. London: Cassell & Co.
# Bill Wheatley

Bill Wheatley (Gypsum, 5 de juliol de 1909 - El Cerrito, 5 de febrer de 1992) fou un jugador de bàsquet estatunidenc que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla d'or en la competició de bàsquet. Posteriorment exercí d'entrenador de bàsquet en diferents equips.

## Referències

* 1 2 «Bill Wheatley Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 3 de febrer 2012. [Consulta: 17 desembre 2018].
# Akidolestes cifellii

Akidolestes cifellii és un mamífer extint del grup dels simetrodonts. Visqué fa 125 milions d'anys a Àsia, durant el Cretaci. Físicament s'assemblava a les musaranyes.
Feia 12 cm de llargada i pesava 15–20 grams. Tenia la pell gruixuda i dents adaptades per menjar insectes i cucs.
A. cifellii fou descrit el gener del 2006 pel Museu Carnegie d'Història Natural de Pittsburgh i l'Institut de Geologia i Paleontologia de Nanjing (Xina). El fòssil fou trobat a la formació de Yixian a la província de Liaoning.
Pertany al gran grup dels teriformes, del qual també formen part els metateris i els euteris, fet que es pot deduir a base del crani, les dents, les potes superiors i la cintura escapular de A. cifellii. També té característiques que fan pensar en monotremes (com l'equidna de musell curt i l'ornitorrinc). La columna vertebral, la pelvis i les potes inferiors s'assemblen més a les dels monotremes que les dels teriformes. A. cifellii és el primer animal conegut amb aquesta combinació de característiques modernes i primitives. Probablement es tracta d'un cas de convergència evolutiva.

## Referències

* ↑ Entrada «Akidolestes cifellii» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Carnegie Museum of Natural History: Chinese and American paleontologists discovered a new species of Mesozoic mammal Arxivat 2006-02-17 a Wayback Machine. (anglès)
* National Geographic: Extinct Species of "Mosaic" Mammal Found in China (anglès)
* Mesozoic Mammals: Akidolestes Arxivat 2012-01-21 a Wayback Machine. (anglès)
# Cindy Brogdon

Cindy Brogdon (Buford, 25 de febrer de 1957) és una jugadora de bàsquet estatunidenca, ja retirada que va competir durant la dècada de 1970. El 2002 fou inclosa al Women's Basketball Hall of Fame.
Nascuda a Buford, Geòrgia, estudià a la Universitat Mercer de 1976 a 1977, per posteriorment passar a la Universitat de Tennessee.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on guanyà la medalla de plata en la competició de bàsquet.
Jugà professionalment al New Orleans Pride de la Women's Professional Basketball League el 1979 i 1980.

## Referències

* ↑ «Cindy Brogdon» (en anglès). [Consulta: 27 juliol 2020].
* ↑ «LADY VOLS IN THE OLYMPICS». Tennessee Women's Basketball. Arxivat de l'original el 21 de gener 2015. [Consulta: 2 abril 2013].
* ↑ «Olympians, Mercerians: One and the same Former Bears Jimmy Carnes, Cindy Brogdon lead past teams to podium». mercercluster.com. [Consulta: 2 abril 2013].
* ↑ Cindy Brogdon a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Cindy Brogdon». gshf.org. Georgia Sports Hall of Fam. Arxivat de l'original el 1 d’octubre 2015. [Consulta: 27 juliol 2020].
# Riu Omolon

El Riu Omolon (rus: Омолон) és l'afluent principal del riu Kolimà al nord-est de Sibèria, Rússia. La seva llargada és 1,150 quilometres (710 mi). La superfície de la seva conca és 118,600 quilometres quadrats (45,800 sq mi). Es glaça des d'octubre fins finals de maig o principi de juny. És navegable durant 600 quilometres (370 mi).
Neix a l'oblast de Magadan a menys de 100 quilometres (62 mi) del Mar d'Okhotsk, flueix cap al nord travessa Txukotka i en part a Sakhà i s'uneix al Kolimà a uns 125 quilometres (78 mi) de la Mar Àrtica. Els ecosistemes que presenta, de sud a nord, són subalpí, bosc boreal i tundra.
Els seus afluents principals són el riu Molongda, el riu Oloi, l' Oloichan i el riu Kedon.

## Referències

* Omolon river problems
* «Tourism and environment». (571 KB)
* Meteorite found near the Omolon River
# Charles Eudes Bonin

Charles Eudes Bonin, nascut a Poissy el 26 de juny de 1865 i mort a Barcelona el 29 de setembre de 1929, és un diplomàtic, arqueòleg i explorador francès.

## Història

Alumne del Liceu Condorcet i més tard de l'École des Chartes, fou nomenat cap del gabinet del prefecte d'Ille-et-Vilaine l'any 1888, i l'any següent del de Calvados. Vice-resident de França a Indoxina, fou destinat a Laos l'any 1893, i posteriorment a Malàisia, la qual cosa li permeté fer un primer viatge d'exploració a la regió entre 1895 i 1896, durant el qual travessà Gansu i Mongòlia. Entre 1898 i 1900, efectuà una segona missió a la Muntanya Emei, fins a Pequín.
Va ser nomenat cònsol l'any 1901 i secretari d'ambaixada l'any següent. L'any 1904, abandona l'Extrem Orient. És ministre plenipotenciari a Pèrsia a partir de 1918, i a Lisboa l'any 1921. Acabà la seva carrera com cap del servei de l'arxiu del ministeri dels afers estrangers.

## Publicacions

* De Tourane au Mékong: une mission au Laos (1895)
* Note sur les sources du Fleuve Rouge (1897)
* Académie des Inscriptions et Belles-Lettres. Note sur le tombeau de Gengis-Khan (en francès), 1897.
* Note sur un manuscrit Mosso (1898)
* Note sur les anciennes chrétientés nestoriennes de l'Asie centrale (1900)
* Le Mont-Omei (1900)
* Voyage de Pékin au Turkestan russe: par la Mongolie, le Koukou-nor, le Lob-nor et Dzoungarie (1901)
* Dix inscriptions chinoises de l'Asie centrale d'après les estampages (1902)
* De Mien Ning hien à Tseu Ta Ti (1908)
* La Peinture chinoise au Musée Guimet (1910)
* Les Royaumes des neiges : (États himalayens) avec 3 cartes dans le texte et 16 planches de reproductions photographiques hors texte (1911)
* Vocabulaires recueillis par Charles-Eudes Bonin : Moï. Dialectes tibétains
* Les Mahométans du Kansou et leur dernière révolte
* La Conquête du Petit-Tibet

## Notes i referències

* ↑ Data oficial de la seva defunció gravada sobre el panteó funerari de la família Camescasse a Vaig Dotar al qual ha estat inhumat l'11 d'octubre de 1929
* ↑ Necrologia a fr:Bibliothèque de l'École des chartes, 1929, p. 436.
* ↑ Malsagne Stéphane Au cœur du Grand Jeu, La France en Orient - Charles-Eudes Bonin (1865-1929) explorateur-diplomate, Geuthner 2015.

## Bibliografia

* fr:Numa Broc, Dictionnaire des Explorateurs français du XIXe siècle, T.2, Asie, CTHS, 1992, p. 37-40
* François Pouillon, Dictionnaire des orientalistes de langue française, 2008
# Partit Català d'Europa

El Partit Català d'Europa és un partit polític d'àmbit estrictament català registrat el 1998 en una notaria de la ciutat de Barcelona, i que va promoure l'expresident de la Generalitat Pasqual Maragall després d'haver deixat l'alcaldia de Barcelona l'any anterior.
No va ser fins al 2006 quan, un cop ja fora del govern de la Generalitat, el mateix Maragall va recuperar la idea, aquest cop com a integrant d'una xarxa europea que havia de confluir al Partit Demòcrata Europeu, un projecte avalat –a més de pel mateix Maragall-. pel francès François Bayron i l'italià Francesco Rutelli.
Aquesta trajectòria de la marca la va explicar en roda de premsa el propi Pasqual Maragall, el mateix 20 d'octubre de 2007 en què va fer pública la seva malaltia, un principi d'Alzehimer. El 31 de gener del 2008, poc temps abans de les eleccions generals espanyoles de març, Maragall va anunciar mitjançant un article publicat al diari ADN que es plantejaria si el Partit Català d'Europa concorreria a les eleccions generals o si es presentaria després del 9 de març. Finalment, el partit no es va presentar a aquesta cita electoral.

## Definició

En els seus estatuts fundacionals el CatEU es defineix com un partit polític d'àmbit català, constituït per contribuir democràticament a la política i a la formació de la voluntat dels ciutadans, així com a la promoció de la seva participació en les institucions (...).
És un partit d'àmplies fronteres ideològiques de centre-esquerra que es dirigeix a totes aquelles persones que creguin en el canvi polític, la transformació de la societat i la cohesió social.
Són finalitats essencials del partit:
a) Aconseguir autogovern dels ciutadans d'acord amb el principi de subsidiarietat i les sobiranies compartides en un món democràtic.
b) El reconeixement de les identitats culturals i del paper de les ciutats a Europa.
c) Promoure les polítiques encaminades a aconseguir: el benestar i la prosperitat col·lectiva i el foment de totes aquelles polítiques que millorin la vida quotidiana dels ciutadans.
d) Potenciar el paper dels ciutadans en la construcció europea.

## Referències

* ↑ Registre de Partits Polítics (en castellà).
* ↑ Maragall decidirà avui si el Partit Català d'Europa es presentarà a les generals (en castellà).
# La vall de l'esperança

La vall de l'esperança (títol original en francès: La Nuit du verre d'eau) és una pel·lícula francolibanesa dirigida per Carlos Chahine i estrenada el 2023. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Sinopsi

La pel·lícula narra la història d'una dona que va acceptar un matrimoni concertat i que, descontenta amb el seu marit, es converteix en amant d'un altre home. El seu fill, molt jove, sospita d'una relació adúltera i es troba dividit entre l'amor per la mare i la identificació amb el pare.
La jove esposa intenta que els seus pares no cometin el mateix error amb la germana petita.
La crisi familiar té lloc en el context de la crisi de 1958 al Líban.

## Repartiment

* Marilyne Naaman: Layla
* Antoine Merheb Harb: Charles
* Nathalie Baye: Hélène
* Pierre Rochefort: René
* Tala Jurdi: Boutros

## Referències

* ↑ «Crítica de ‘El valle de la esperanza’, alegato contra el conservadurismo machista, clasista y homófobo, ambientado en el Líbano de 1958.» (en castellà), 08-09-2023. [Consulta: 30 octubre 2024].
* ↑ «La nuit du verre d'eau». Goita què fan, ara!. [Consulta: 30 octubre 2024].
* ↑ «Crítica de 'El valle de la esperanza': Una mujer casada, descubre que, como su país, puede aspirar a la libertad» (en castellà). Cinemanía, 07-09-2023. [Consulta: 30 octubre 2024].
# August Lindgren

August Ludvig Lindgren (Copenhaguen, 1 d'agost de 1883 – Copenhaguen, 1 de juny de 1945) va ser un futbolista danès que va competir a començaments del segle xx. Jugà com a centrecampista i davanter i en el seu palmarès destaca una medalla de plata en la competició de futbol dels Jocs Olímpics de Londres de 1908 i la d'or als Jocs Intercalats d'Atenes el 1906.
A la selecció nacional jugà un total de 4 partits, en què marcà tres gols.

## Referències

* ↑ «August Lindgren Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de setembre 2011. [Consulta: 16 febrer 2016].
* ↑ (danès) Biografia d'August Lindgren al web del club B93
* ↑ Fitxa d'August Lindgren a eu-football.info
# Ejgil Clemmensen

Ejgil Becker Clemmensen (Frederiksberg, Copenhaguen, Hovedstaden, 21 de juny de 1890 – Copenhaguen, 24 d'octubre de 1932) va ser un remer danès que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on guanyà la medalla de bronze en la competició del quatre amb timoner del programa de rem, formant equip amb Erik Bisgaard, Rasmus Frandsen, Mikael Simonsen i Poul Thymann, i del qual n'era el timoner.

## Referències

* ↑ «Ejgil Clemmensen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 13 febrer 2017].
# Søren Marinus Jensen

Søren Marinus Jensen (Skødstrup, Århus, Midtjylland, 5 de maig de 1879 - 6 de gener de 1965) va ser un lluitador danès que va competir a principis del segle xx. Va participar en tres edicions dels Jocs Olímpics i guanyà 4 medalles.
El 1906 va prendre part en els Jocs Intercalats d'Atenes, on guanyà les medalles d'or en les proves del pes pesant i la classe oberta.
El 1908 va disputar els Jocs de Londres, on guanyà la medalla de bronze de la categoria del pes pesant de lluita grecoromana, després de perdre contra Richárd Weisz en semifinals i guanyar a Hugó Payr en la lluita per la medalla de bronze.
Quatre anys més tard disputà els tercers i darrers Jocs, i tornà a guanyar una nova medalla de bronze, en aquesta ocasió en la categoria del pes pesant.

## Referències

* 1 2 3 «Søren Jensen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2011. [Consulta: 28 novembre 2015].
# Sébastien Feller

Sébastien Feller (11 de març de 1991) és un jugador d'escacs francès que té el títol de Gran Mestre des del 2007.
A la llista d'Elo de la FIDE d'octubre de 2015, hi tenia un Elo de 2622 punts, cosa que en feia el jugador número 8 (en actiu) de França, i el número 162 del rànquing mundial. El seu màxim Elo va ser de 2668 punts, a la llista de setembre de 2011 (posició 80 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Feller va aconseguir els títols de Mestre Internacional i Gran Mestre el 2007 a l'edat de 17 anys. El 2007 fou campió juvenil de França i subcampió del Campionat d'Europa Sub-16. El 2010 fou campió de França d'escacs llampec i vencedor del Campionat de París el juliol de 2010.
L'octubre de 2010, Feller va obtenir la medalla d'or pel millor cinquè tauler en l'Olimpíada d'escacs de 2010, però el comité va detectar que Cyril Marzolo des de França transmetia via telèfon mòbil missatges amb les jugades encriptades. Per aquest fet Feller fou sancionat a no poder participar cap torneig oficial (tant individual com en equip) de la FIDE durant de 2 anys i 9 mesos a partir de l'1 d'agost de 2012, i també va ser obligat a retornar el premi metàl·lic i la medalla d'or. Abans de la sanció de la Fide, Feller va participar en el Campionat d'Europa d'escacs individual on fou setè, obtenint una plaça per a participar en la Copa del Món de 2011 eliminant Viorel Iordăchescu a la primera ronda i ser eliminat per Aleksandr Grisxuk a la segona.

## Referències

* 1 2 3 «Nota biogràfica de Sébastien Feller» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 16 octubre 2015].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: França"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 16 octubre 2015].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Sébastien Feller «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2016-02-07. [Consulta: 16 octubre 2015].
* ↑ Sebastien Feller wins Paris Championship (anglès)
* ↑ «39th Chess Olympiad: Khanty-Mansiysk 2010». olimpbase.org. [Consulta: 16 octubre 2015]. (anglès)
* ↑ «Three Players Suspended for Conspiring to Cheat». nytimes.com. [Consulta: 16 octubre 2015]. (anglès)
* ↑ «Sanció de la FIde a l'equip de França». fide.com. [Consulta: 16 octubre 2015].
# Esciürinis

Els esciürinis (Sciurini) són una tribu d'esciúrids. Aquest grup reuneix tots els esciúrids arborícoles que tenen el cos esvelt i la cua aproximadament igual de llarga que el cos. Els representants d'aquesta tribu es troben arreu de l'hemisferi nord i Sud-amèrica (tret de l'extrem meridional d'aquest continent). Habiten boscos de tota classe, des dels boscos boreals fins a les selves tropicals. S'alimenten de llavors, fruita, brots i alguns animals.

## Referències

* ↑ Entrada «Sciurini» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Claude Whittindale

Claud Whittindale (Kenilworth, Warwickshire, 1881 - Parkstone, Dorset, 10 de febrer de 1907) va ser un jugador de rugbi anglès que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata en la competició de rugbi, com a integrant de l'equip Moseley Wanderers RFC, que exercia d'equip nacional en aquesta competició. Era germà del també jugador de rugbi Raymond Whittindale.

## Referències

* 1 2 «Claud Whittindale Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 28 de setembre 2015. [Consulta: 28 setembre 2015].