OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aiguilles du Diable

Les Aiguilles du Diable és una muntanya de 4.114 metres que es troba a la regió de l'Alta Savoia a França.

## Referències

* ↑ «Llista dels 4.000 UIAA» (pdf). UIAA.

## Enllaços externs

* «Camptocamp.org». [Consulta: 25 agost 2011].
Quatremils dels Alps :
Alps
Quatremils
categoria :
# Alps de Romsdal

Els Alps de Romsdal (en noruec: Romsdalsalpane) formen la serralada que envolta la vall de Romsdal, al comtat de Møre og Romsdal, Noruega. Es troba principalment als municipis de Rauma, Nesset, i Norddal. La part sud de la serralada també es troba dins del Parc Nacional de Reinheimen. La famosa carretera Trollstigen és la principal carretera d'aquesta serralada.
Les principals muntanyes de la serralada són les següents:
* Store Venjetind de 1.852 metres
* Store Trolltind de 1.788 metres
* Trollryggen de 1.740 metres
* Romsdalshorn de 1.550 metres
* Kyrkjetaket de 1.439 metres

## Referències

* ↑ «Welcome to the Romsdal alps». Arxivat de l'original el 2018-12-13. [Consulta: 26 octubre 2010].
# Serra d'Altrera

La Serra d'Altrera és una serra situada al municipi de Masarac a la comarca de l'Alt Empordà, amb una elevació màxima de 162 metres.
# Mont Amak

El mont Amak o volcà Amak (en anglès Amak Volcano) és un estratovolcà d'andesita basàltica que es troba a les illes Aleutianes, a l'estat d'Alaska, als Estats Units, a uns 1.000 quilòmetres al sud-est d'Anchorage i que s'eleva fins als 488 msnm. Es troba a l'illa del mateix nom, a 50 quilòmetres del mont Frosty i prop de l'extrem occidental de la península d'Alaska. Només els vaixells autoritzats poden accedir a l'illa.
Diversos rius de lava discorren del seu cim pels seus vessants. Es té coneixement de tres erupcions en temps històric, dues d'elles durant el segle XVIII: la primera entre el 1700 i el 1710, i la segona el 1796. Es creu que l'erupció prehistòrica més antiga tingué lloc al voltant del 2550 abans de Crist.

## Bibliografia

* Volcanoes of North America: United States and Canada. Nova York: Cambridge University Press, 354 p., 1990. ISBN 0-521-43811-X.

## Referències

* ↑ «Amak description and statistics». Alaska Volcano Observatory. United States Geological Survey. Arxivat de l'original el 6 d’agost 2023. [Consulta: 8 desembre 2014].
* ↑ Wood and Kienle, p. 51.
* ↑ «Amak», Global Volcanism Program, Smithsonian Institution. [Consulta: 8 desembre 2014].
# Amariedo

L'Amariedo és el cim més alt de la serra de Sis dels Prepirineus aragonesos, de 1.791 metres d'altitud, que es troba a Areny de Noguera de la Baixa Ribagorça. Aquesta serra separa la conca de la Noguera Ribagorçana i del riu Isàvena.

## Accés

Des del poble de Bonansa, de la Franja de Ponent, pel camí de terra que va en direcció sud cap a la serra de Sis, només apte per a vehicle TT. Després del barranc de Montot, continuant el camí que va per tota la divisòria de la serra, s'arriba, a la font de Rubaya, al peu del pic.

## Referències

* ↑ «Amariedo». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Amariedo». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Institut Geogràfic Nacional, Amariedo
# Serrat d'Aubinses

El Serrat d'Aubinses és una serra situada al municipi d'Alt Àneu a la comarca del Pallars Sobirà, amb una elevació màxima de 1.900 metres.
# Puig de Barretpicat

El Puig de Barretpicat és una muntanya de 239 metres que es troba al municipi de Bellvís, a la comarca del Pla d'Urgell. Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 257110001).
# Coll Bayard

El coll Bayard és un port de muntanya dels Alps que s'eleva fins a 1.248 metres. Forma la divisòria d'aigües entre les conques del Durença, pel seu afluent Luye, i l'Isèra, pel seu afluent Drac, ambdós afluents del Roina. Es troba al departament francès dels Alts Alps, i connecta Gap amb La Mure.

## El coll Bayard al ciclisme

El coll Bayard ha estat superat en 26 ocasions pel Tour de França, tres d'elles amb posterioritat al 1947, quan ha estat categoritzat un cop de tercera i dos cops de segona categoria:
| 1905. Julien Maitron 1906. René Pottier 1907. Émile Georget 1908. André Pottier 1909. François Faber 1910. Émile Georget 1911. François Faber 1912. Octave Lapize 1913. Gustave Garrigou 1914. Henri Pélissier 1919. Honoré Barthélémy 1920. Firmin Lambot 1921. Léon Scieur | 1928. Antonin Magne 1929. Joseph Demuysere 1930. Benoît Faure 1931. Antonin Magne 1932. Antonio Pesenti 1933. Giuseppe Martano 1934. Antonin Magne 1935. Gabriel Ruozzi 1936. Pierre Cloarec 1937. Otto Weckerling 1954. Federico Bahamontes 1991. Pello Ruiz Cabestany 2015. Joaquim Rodríguez |

## Referències

* ↑ (francès) Le dico du Tour - Le col Bayard dans le Tour de France depuis 1947 Arxivat 2015-07-23 a Wayback Machine.
* ↑ (francès) Le col Bayard Arxivat 2015-07-23 a Wayback Machine.
# Beerenberg

El Beerenberg és un volcà de 2.277 msnm situat a l'illa de Jan Mayen, al comtat de Nordland, Noruega. És el volcà actiu més septentrional del món. Està coronat per un cràter aproximadament d'1 km d'amplada, que està tot ple de gel amb nombrosos pics al llarg de la seva vora, el cim més alt dels quals, Haakon VII Toppen, es troba al costat occidental del volcà.
Els vessants superiors del volcà estan en gran part coberts de gel, amb diverses glaceres importants, de les quals cinc que arriben al mar. La glacera més llarga és la Weyprecht, que descendeix des del cràter del volà a través d'una bretxa situada al nord-oest de la vora del cràter, i s'estén al voltant de 6 km fins al mar.
Beerenberg està compost principalment pels fluxos de lava basàltica amb quantitats menors de tefra. S'han format nombrosos cons de cendra al llarg de les fissures del volcà. Les seves erupcions més recents van ocórrer el 1985 i al 1970. Altres erupcions registrades històricament van ocórrer el 1732, el 1818, i el 1851.
El seu nom significa "muntanya de l'os" en neerlandès, un nom que li va ser donat després que uns baleners holandesos veiessin ossos polars al volcà al segle xvii.

## Imatges

* Imatge de satèl·lit de Jan Mayen amb el Beerenberg cobert de glaceres.
* Gravat de Jan Mayen del segle xviii, en què apareix el Beerenberg.

## Referències

* ↑ «Jan Mayen: volcano in the freezer» (en anglès), 25-08-2015. [Consulta: 27 setembre 2016].
* ↑ «Global Volcanism Program | Jan Mayen». www.volcano.si.edu. Arxivat de l'original el 2015-03-07. [Consulta: 27 setembre 2016].
* 1 2 «SVE - Soci�t� Volcanologique Europ�enne». www.sveurop.org. [Consulta: 27 setembre 2016].
* ↑ James Gordon Hayes, The Conquest of the North Pole: Recent Arctic Exploration, p. 222, Taylor & Francis, 1934

## Enllaços externs

* Jan Mayen Homepage Arxivat 2011-07-22 a Wayback Machine., including general info, photos, blog, and webcam
* Beerenberg Expedition 2008 Pictures
* Pictures and a map of Beerenberg Arxivat 2005-10-13 a Wayback Machine.
# Ulf Johansson

Ulf Johansson (Tibro, 26 de maig de 1967) és un biatleta suec, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1992 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern d'Albertville, on disputà tres proves del programa de biatló. Guanyà la medalla de bronze en el relleu 4x7,5 quilòmetres formant equip amb Leif Andersson, Tord Wiksten i Mikael Löfgren; mentre en les proves d'esprint i 20 quilòmetres finalitzà més enllà de la desena posició. Dos anys més tard, als Jocs de Lillehammer, tornà a disputar les mateixes proves del programa de biatló. En totes elles finalitzà més enllà de la desena posició.

## Referències

* ↑ «Ulf Johansson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 25 febrer 2020].
# Cemil Gülbaş

Cemil Gülbaş (nascut el 1980) és un jugador d'escacs turc, que té el títol de Mestre Internacional des de 2009. Fou el campió turc d'escacs de 2018.
Gülbaş va obtenir el títol de Mestre Internacional (IM) de la FIDE el 2009. Va guanyar el Campionat de Turquia d'escacs de 2018, celebrat a Antalya.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Cemil Gülbaş» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 7 desembre 2021].
* ↑ «2018 türkiye satranç şampiyonu cemil gülbaş oldu – Antalya Haberleri» (en turc). www.haberturk.com. [Consulta: 29 juny 2021].
* ↑ «Şampiyon IM Gülbaş, İkinci GM Erdoğdu, Üçüncü FM Bağlan» (en turc). www.tsf.org.tr. [Consulta: 29 juny 2021].
* ↑ «2018 Türkiye Satranç Şampiyonu Gülbaş oldu». www.aa.com.tr. [Consulta: 29 juny 2021].
# Nebojša Popović

Nebojša Popović (Prijedor, 28 d'abril de 1947) fou un jugador d'handbol iugoslau d'origen serbi, que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics de Múnic, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol. Quatre anys més tard, als Jocs de Mont-real, fou cinquè en la mateixa competició.
Com a jugador també guanyà dues medalles de bronze al Campionat del món d'handbol, el 1970 i 1974. També guanyà la Copa d'Europa d'Handbol de 1976, la lliga iugoslava de 1973, 1974, 1975 i 1976 i la copa iugoslava de 1972, 1973, 1974 i 1975.

## Referències

* ↑ «Nebojša Popović Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 14 juliol 2019].
# Dietrich Müller-Doblies

Dietrich Muller-Doblies (n. 1938) és un taxònom de plantes de nacionalitat alemanya.
Els grups de plantes en els quals ha centrat el seu interès són els briòfits, els espermatòfits, els Liliòpsids, les amaril·lidàcies, les colquicàcies i les jacintàcies.
Desenvolupa la seva activitat científica en l'Herbari de la Universitat Tècnica de Berlín, on ha arribat a ser Director

## Algunes publicacions

* k. Weichhardt-Kulessa, t. Börner, j. Schmitz, o. Müller-Doblies, d. Müller-Doblies. 2000 Controversial taxonomy of Strumariinae (Amaryllidaceae) investigated by nuclear rDNA (ITS) sequences. Plant Systematics and Evolution (Ausgabe 00004/2000)
* c. Neinhuis, o. Muller-Doblies, d. Muller-Doblies. 1996 Psammophora and other sand-coated plants from southern Africa. In: Feddes repertorium. - vol. 107
* d. Muller-Doblies. 1977 Die Moose von Berlin und Montpeller: Ein stratigraphischer Vergleich zwischen mitteleuropäischen und mediterranem Florengebiet am Beispiel zweier Lokalfloren

### Capítols de llibres

* p.j. Redouté († 1759-1840). The lilies. Taschen, Köln, Alemania. 2000 (1 vol.) (en, fr, al)

### Editora

* 2004. Beiträge zur Biologie der Pflanzen. Vol 73. Editor Duncker & Humblot

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).
# Reithrodontomys

Reithrodontomys és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids. Conté una vintena d'espècies.
Tenen una llargada de cap a gropa de 5–15 cm, la cua de 5–11 cm i un pes de 6–20 g. El pelatge de la part superior és de color marró vermellenc fins a gris o negre, mentre que la part inferior és de color blanc o gris clar. La cua és prima i té pocs pèls. Les orelles són grosses.
La seva distribució va des del sud del Canadà, passant pels Estats Units d'Amèrica i Mèxic, fins a Colòmbia i l'Equador. La majoria d'espècies viuen a herbassars, però algunes també habiten zones seques i selves pluvials. Reithrodontomys és actiu de nit i s'alimenta de llavors, brots i, de vegades, insectes.

## Referències

* ↑ Entrada «Reithrodontomys» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Temporada 2002-2003 de la Unió Esportiva Sant Andreu

Dades de la Temporada 2002-2003 de la UE Sant Andreu.

## Partits de Lliga (Tercera)

* Tercera Divisió, grup 5è: tercera posició. Classificat per a la promoció d'ascens a Segona B.

### Lligueta d'ascens a Segona B

El Sant Andreu va acabar la lligueta en la quarta i última posició.

## Bibliografia

* Unió Esportiva Sant Andreu 1909-2009. Autors: Xavier Araguz, Joan Esteve, Àngel Domingo, Jordi Petit, Eduardo Quintana, Quim Terrè i Vicenç Martínez. Editorial: Ajuntament de Barcelona. ISBN 978-84-9850-175-9.
# Tilapia guineensis

Tilapia guineensis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: des del riu Senegal fins al riu Cuanza (Angola).

## Referències

* ↑ Smith, A. 1838-1847. Pisces. A: Illustrations of the zoology of South Africa; consisting chiefly of figures and descriptions of the objects of natural history collected during an expedition into the interior of South Africa in 1834-1836. Illust. Zool. S. Africa v. 4: 77 unnumb. pp, accompanying Pls. 1-31.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Bleeker, P. 1863. Mémoire sur les poissons de la côte de Guinée. Natuurk. Verh. Holland. Maatsch. Wet. Haarlem (Ser. 2) v. 18: 1-136, col. Pls. 1-28.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Olaosebikan, B.D. i A. Raji, 1998. Field guide to Nigerian freshwater fishes. Federal College of Freshwater Fisheries Technology, New Bussa, Nigèria. 106 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Teugels, G.G. i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1991. Tilapia. p. 482-508. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Teugels, G.G. i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1992. Cichlidae. p. 714-779. A: C. Levêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Volum 2. Coll. Faune Tropicale núm 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes i O.R.S.T.O.M., París, 902 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Tortuga (desambiguació)

«Tortuga» té aquests significats:
* Toponímia:
** Illa de la Tortuga, illa de l'oceà Atlàntic al nord-oest de la República d'Haití
** Cala Tortuga, platja de la costa nord-est del municipi de Maó (Menorca)
** Cala sa Tortuga, cala de Lloret de Mar
** Illa Tortuga, diversos indrets
** La Tortugaarxipèlag veneçolà
* Zoologia:
** Tortuga, Testudines, grup de rèptils caracteritzats, generalment, per la presència de plaques còrnies cobrint el cos
** Tortuga carbonària
** Tortuga careta
** Tortuga de nas de porc
** Tortuga d'estany
** Tortuga grega
** Tortuga gegant de les Galápagos
** Tortuga llaüt
** Tortuga marina
** Tortuga marginada
** Tortuga mediterrània
** Tortuga verda marina
* Miscel·lània:
** Tortuga (Bola de Drac), personatge de Bola de Drac
** Vaixell tortuga, mena de galera desenvolupada a Corea en el segle XV
# Tour de Flandes 1939

El Tour de Flandes 1939 és la 23a edició del Tour de Flandes. La cursa es disputà el 2 d'abril de 1939, amb inici a Gant i final a Wetteren després d'un recorregut de 230 quilòmetres.
El vencedor final fou el belga Karel Kaers, que s'imposà en solitari en l'arribada a Wetteren. Els també belgues Romain Maes i Edward Vissers arribaren segon i tercer respectivament.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Karel Kaers (BEL) | Alcyon-Dunlop | 6h 32' 00" |
| 2 | Romain Maes (BEL) | | + 10" |
| 3 | Edward Vissers (BEL) | Alcyon-Dunlop | + 1' 15" |
| 4 | Roger van den Driessche (BEL) | Essor | + 2' 30" |
| 5 | Auguste Toubeau (BEL) | Essor | + 2' 30" |
| 6 | Frans Spiessens (BEL) | Helyett-Hutchinson | + 2' 40" |
| 7 | Sylvain Grysolle (BEL) | Dilecta-Wolber | + 2' 40" |
| 8 | Jef Moerenhout (BEL) | Colin | + 2' 40" |
| 9 | Frans Bonduel (BEL) | Dilecta-Wolber | + 2' 40" |
| 10 | Albert Hendrickx (BEL) | Labor-Dunlop | + 2' 40" |

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a les-sports.info

## Enllaços externs

* Web oficial
# Trips

Els trips (Thripidae) són la família de tisanòpters amb més espècies, té uns 290 gèneres que consta d'unes dues mil espècies. Es distingeixen dels altres tisanòpters per tenir un ovopositor en forma de serra, ales estretes amb dues venes i antenes amb de sis a deu antenòmers (parts de les antenes). Diverses espècies són plagues agrícoles i algunes espècies invasores. Gairebé totes d'entre aquestes pertanyen a la subfamília Thripinae. Han desenvolupat trets que els permeten ser fitòvors ocults que viuen en les zones estretes de la base de les fulles i dins les flors.

## Importància econòmica

Els danys ocasionats pels trips, en general, consisteixen en alteracions provocades per la succió dels sucs vegetals i de l'emissió de saliva, que té efectes assecants dels vegetals. Sobre òrgans de les plantes ja desenvolupats les alteracions es noten en el color, sobre es fulles provoquen decoloració acompanyada de reflexos platejats. Sobre òrgans en creixement fan atròfies, deformacions, etc. Aquests danys són particularment importants sobre plantes ornamentals, ja que representen la pèrdua total del producte.
També poden transmetre virus de les plantes i bacteris.
Entre les espècies de trips més importants hi ha:
* Drepanothrips reuteri (trips de la vinya). Polífaga en plantes llenyoses.
* Heliothrips haemorroidalis (trips dels cítrics i els hivernacles). Espècie cosmopolita i polífaga.
* Frankliniella occidentalis (trips occidentals dels hivernacles). És el trips que fa més dany. És originari de la regió neàrtica. Transmet virus com el TSWV, (Tomato Spotted Wilt Virus).
* Liothrips oleae (aranyó de l'olivera)
* Taeniothrips meridionalis (trips de les nectarines i altres).
* Thrips tabaci no només ataca el tabac sinó també el tomàquet, la patata, la ceba, etc.

## Referències

* ↑ «Trips». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Mound, L. A. 2002. So many thrips – so few tospoviruses?, pp. 15 - 18. In L. A. Mound and R. Marullo [eds.], Thrips and Tospoviruses: Proceedings of the 7th International Symposium on Thysanoptera. CSIRO Entomology, Reggio Calabria, Italy.
* ↑ Mound, L. A. 1998. Thysanoptera: an identification guide. CAB International, Oxon, New York.
* ↑ Gentile, A. G., and S. F. Bailey. 1968. A revision of the genus Thrips Linnaeus in the New World, with a catalogue of world species (Thysanoptera: Thripidae). University of California Press, Berkely, CA.
* ↑ Lewis, T. 1973. Thrips. Their biology, ecology and economic importance. Academic Press, London, GB.

## Bibliografia

* Hoddle, M.S. & Mound, L.A. The genus Scirtothrips in Australia (Insecta, Thysanoptera, Thripidae). Zootaxa (2003). 268:1-40 PDF
* Antonio Servadei, Sergio Zangheri, Luigi Masutti. Entomologia generale ed applicata. Padova, CEDAM, 1972.
* Ermenegildo Tremblay. Entomologia applicata. Volume II Parte I. 1$^a$ ed. Napoli, Liguori Editore, 1981. ISBN 88-207-1025-0.

## Enllaços externs

* Thrips of the World Checklist: Family Thripidae
Viccionari
# Tripterygion varium

Tripterygion varium és un peix teleosti de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 13 cm de llargària total.

## Reproducció

Es reprodueix de maig a novembre.

## Alimentació

Menja petits invertebrats bentònics.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes del Pacífic sud-occidental (Austràlia -incloent-hi Tasmània- i Nova Zelanda -incloent-hi les Illes Chatham-).

## Referències

* ↑ «Tripterygion varium». Catalogue of Life. (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 «Forsterygion varium» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ ZipCodeZoo.com (anglès)
* ↑ Ayling, Tony & Geoffrey Cox, Collins Guide to the Sea Fishes of New Zealand, (William Collins Publishers Ltd, Auckland, Nova Zelanda, 1982) ISBN 0-00-216987-8
# Tono Errando

Antonio Errando Mariscal, conegut com a Tono Errando, és un director de cinema espanyol, germà del productor Santi Errando i de l'artista Xavier Mariscal.

## Filmografia
### com a director

* La gran mentira del rock'n'roll (2002)
* Chico i Rita (2010)

### com a director artístic

* Una piraña en el bidé (1996)

## Premis i nominacions
### Premis

* 2011. Goya a la millor pel·lícula d'animació per Chico i Rita
* 2012. Gaudí a la millor pel·lícula d'animació per Chico i Rita

### Nominacions

* 2012. Gaudí a la millor direcció per Chico i Rita
* 2012. Oscar a la millor pel·lícula d'animació per Chico i Rita

## Referències

* ↑ 20 minutos. Tono Errando, codirector de 'Chico&Rita', explica com es va fer la guanyadora del Goya d'animació (en castellà). 20 minutos.

## Enllaços externs

* Fernando Trueba, Javier Mariscal, Tono Errando Arxivat 2011-02-22 a Wayback Machine.
# Tonquédec

Tonquédec (en bretó Tonkedeg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 1.063 habitants. El 23 de maig de 2006 el consell municipal va aprovar la carta Ya d'ar brezhoneg.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 804 | 958 | 865 | 1.045 | 1,061 | 1.063 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Yves Le Fustec | |
| 2008- | Jean-Yves Prigent | |
# Tub de microcentrífuga

Un tub de microcentrífuga (comunament anomenats "eppendorf", en referència al major manufacturador d'aquests tubs) és un petit contenidor cilíndric de plàstic, amb un fons cònic i típicament una tapa unida al cos del tub per evitar el seu despreniment. Són emprats profusament en biologia molecular i bioquímica no només per a la centrifugació, sinó que, donat el seu baix cost, s'empren sovint com a simples vials contenidors de substàncies químiques.
Els tubs estan fabricats de polipropilè, i poden emprar-se a temperatures molt baixes (-20 °C) o amb dissolvents orgànics com el cloroform. La seva mida oscil·la entre els 200 μL i els 2 mL. La capacitat més comunament usada és d'1,5 mL, i d'altra banda els de 200 μl els més emprats per PCR. La desinfecció dels tubs és possible (1 atm, 120 °C, 20 minuts), però donat el seu baix cost i la dificultat de neteja de la superfície de plàstic, els tubs de microcentrífuga són usualment rebutjats després del seu ús.

## Referències

* ↑ «Chemical Stability of Disposables». Applications Note 05. Eppendorf, 01-06-2005.
# Tub de timpanostomia

Un tub de timpanostomia o drenatge transtimpànic és un petit dispositiu que s'insereix en la membrana timpà per permetre la ventilació de l'orella mitjana i poder drenar així els líquids que s'hi acumulen a dins. L'objecte té la forma d'un petit rodet semblant a la "roda Malabar" de tipus diabolo, una forma que el permet mantenir-se ferm amb la membrana del timpà. La cirurgia en la que s'implanta un drenatge de timpanostomia és una paracentesi.
El drenatge transtimpànic serveix per a ventilar l'orella mitjana quan la trompa d'Eustaqui no compleix la seva funció. La seva inserció permet l'assecat de les secrecions patològiques i la curació de la mucosa. S'utilitza en el tractament de l'otitis mitjana aguda repetitiva.

## Vegeu també

* Timpà (anatomia)
* Colesteatoma
* Miringotomia

## Referències

* ↑ timpanostomia a Optimot
* ↑ Cuneyt M. Alper; Charles D. Bluestone. Otitis Media. PMPH-USA, 2004, p. 194–. ISBN 978-1-55009-201-1 [Consulta: 12 gener 2013].

## Enllaços externs

* Drenatges transtimpànics Arxivat 2011-09-03 a Wayback Machine.
* www.pedisurg.com