OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Raymond Etherington-Smith

Raymond Broadley Etherington-Smith (Putney, Londres, 11 d'abril de 1877 – Smithfield, Londres, 19 d'abril de 1913) va ser un remer anglès que va competir a cavall del segle xix i el segle xx.
Nascut a Putney, estudià al Repton School i abans d'entrar a la universitat remà pel London Rowing Club, sent membre de la seva tripulació de vuit amb timoner a la Thames Cup de 1895 i a la Grand Challenge Cup de 1896. Estudià al Trinity College de la Universitat de Cambridge, on fou membre del Pitt Club. Per aquesta universitat guanyà diverses competicions i el 1898 formà part de l'equip de rem de Cambridge que perdé la regata Oxford-Cambridge. El 1899 fou escollit president del C.U.B.C quan Cambridge impedí a Oxford guanyar per desena vegada consecutiva l'Oxford-Cambridge i va competir en l'equip que guanyà l'edició de 1900. A la Henley Royal Regatta guanyà la Grand Challenge Cup tres vegades i la Stewards' Challenge Cup dues. Va ser subcampió a la Silver Goblets el 1900 i a la Diamond Challenge Sculls el 1902. Fou capità del Leander Club quatre vegades, el 1903, 1905, 1906 i 1908.
El 1908 disputà els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or en la prova del vuit amb timoner del programa de rem.
Etherington-Smith estudià medicina i entrà a treballar al St Bartholomew's Hospital. Morí ben jove, amb tan sols 36 anys, per culpa d'una infecció a la sang que va contraure mentre operava a un pacient que tenia gangrena al pulmó.

## Referències

* 1 2 «Raymond Etherington-Smith Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 24 d’octubre 2012. [Consulta: 31 gener 2016].
* ↑ Fletcher, Walter Morley. The University Pitt Club: 1835-1935. First Paperback. Cambridge: Cambridge University Press, 2011, p. 93. ISBN 978-1-107-60006-5.
* ↑ «Henley Royal Regatta Results of Final Races 1839-1939». Arxivat de l'original el 2012-03-09. [Consulta: 31 gener 2016].
* 1 2 3 The Rowers of Vanity Fair
# Marina Agoues Márquez

Marina Agoues Márquez (Zarautz, Guipúscoa, 14 de desembre de 1992) és una jugadora de futbol basca, que juga com a davantera, actualment per a la Societat Esportiva Eibar.
Com a jugadora sub-19 internacional, va jugar en el Campionat Europeu sub-19 de 2011.

## Referències

* ↑ Netherlands and Spain make their point. UEFA

## Enllaços externs

* Perfil en Txapeldunak.com
# Johan Edman

Johan Viktor Edman (Långserud, Säffle, 29 de març de 1875 – Norra Ny, Torsby, 19 d'agost de 1927) va ser un esportista suec que va competir a començaments del segle xx. Especialista en el joc d'estirar la corda, guanyà una medalla d'or en aquesta competició als Jocs Olímpics d'Estocolm de 1912, formant part de l'equip de la Policia d'Estocolm.

## Referències

* ↑ «Johan Edman Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 8 de novembre 2014. [Consulta: 9 agost 2016].
* ↑ Johan Viktor Edman. Comitè Olímpic Suec
# Philip Filleul

Philip Rowland Filleul (Bath, Somerset, 15 de juliol de 1885 - Tonbridge, Kent, 29 de juliol de 1974) va ser un remer anglès que va competir a primers del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de plata en la prova del quatre sense timoner del programa de rem fent equip amb John Fenning, Gordon Thomson i Harold Barker. En la final van perdre contra la tripulació del Magdalen College de la Universitat d'Oxford.

## Referències

* ↑ «Philip Filleul Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-10-24. [Consulta: 17 març 2016].

## Enllaços externs

* Perfil a databaseolympics.com
# Matilde Iborra García

Matilde Iborra García (Elx, Baix Vinalopó, ca. 1899 - 6 de gener de 1975) fou una dirigent valenciana d'Unió Republicana.

## Biografia

Nasqué a Elx el 1899 i fou infermera de l'Hospital Municipal d'aquesta localitat durant la Guerra Civil. Militant del Partit Republicà Radical Socialista, fou nomenada presidenta del Comitè Femení del seu partit el 1932, per la qual cosa podem suposar que fou una de les dones més actives políticament des de la proclamació de la Segona República. L'ajuntament il·licità no arribà a comptar amb cap dona entre els anys 1931-1936 i hauria d'arribar la Guerra Civil perquè s'hi incorporaren com a conselleres municipals dones socialistes, comunistes i republicanes; la CNT fou l'única organització que no va arribar a ser representada per dones. En el cas dels partits republicans, a Elx el partit amb major presència fou la Unió Republicana de Diego Martínez Barrio, que va arribar a comptar amb el setmanari Adelante durant la Guerra Civil. Respecte a l'activitat política de Matilde Iborra García, comptem amb molt poques referències. Així, sabem que el 2 de febrer de 1936, en la campanya electoral de les eleccions generals de 16 de febrer, va participar en un míting d'Unió Republicana a la seua seu social, on intervingueren, a més de Matilde Iborra, Serafín Esclapez, Francisco Boix Lizón i Rafael Ramos Folqués. El 25 de setembre de 1936, el diari republicà El Día d'Alacant informà de la visita a Madrid del Batalló Martínez Barrio de les militants d'Unió Republicana Milagros Pelegrín, Antonia Castellano i Matilde Iborra, amb 8.000 peces d'abrigar. Igualment, Matilde Iborra fou nomenada el 25 de setembre de 1936 representant de l'ajuntament en la comissió creada «Prosetmana del xiquet».
El 31 de març de 1937 fou nomenada consellera municipal i quarta tinenta d'alcalde, en substitució de José Conrado Alcaraz Parra, on s'ocupà dels departaments de Places i mercats; Vies i obres; i Proveïments. Substituí el seu company de partit José Conrado Alcaraz Parra quan aquest, suposem, fou mobilitzat. El 5 d'abril de 1937 va formar part de la Comissió d'Avituallaments, al costat de Rita García (PSOE), Juan Campello García (CNT), Leopoldo Maestre Micó (ER) i Pedro Escalante (PCE). L'única intervenció de Matilde Iborra en un ple que hem pogut recollir es va produir el 28 de juliol de 1937 quan, amb el seu company de partit Boix Lizón, demanaren que els ferits i els malalts que ingressaren a l'Hospital Municipal lliuraren voluntàriament els diners que portaren damunt. El 27 d'octubre de 1937 va sol·licitar l'excedència de l'Hospital Municipal per a dedicar-se a la Conselleria de Proveïments i l'1 de desembre d'aquest any fou substituïda, sense que en coneguem els motius, per Francisco Antón Rodríguez. Per la seua companya de partit Milagros Pelegrín sabem que va patir uns tres anys de presó en la postguerra, i que passà pels centres penitenciaris d'Elx, Alacant i Barcelona. Va morir amb 76 anys.

## Referències

* 1 2 3 Diccionari biogràfic de dones. «Matilde Iborra García». Xarxa Vives d'Universitats (CC-BY-SA via OTRS). Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 1r octubre 2015].
# Harry Edward

Harry Edward (Berlín, 15 d'abril de 1898 - Augsburg, 8 de juliol de 1973) va ser un atleta britànic que va competir en els anys posteriors a la Primera Guerra Mundial.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on disputà dues proves del programa d'atletisme. En ambdues, els 100 i 200 metres, guanyà la medalla de bronze. Durant la disputa de la final dels 200 metres es va lesionar i això va impedir que prengués part en els 4x100 metres relleus.
A nivell nacional va guanyar els campionats AAA dels 100 i 220 iardes entre 1920 i 1922, i el de les 440 iardes el 1922.

## Millors marques

* 100 metres llisos. 10.8" (1920)
* 200 metres llisos. 21.5" (1920)

## Referències

* 1 2 3 «Harry Edward Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 21 d’agost 2011. [Consulta: 4 gener 2018].
# Milà (ocell)

Els milans són ocells rapinyaires de llargues ales i potes primes. Les espècies pròpies d'Europa passen molt de temps en l'aire, deixant-se portar pels corrents tèrmics. Poden caçar preses vives, però es nodreixen principalment de preses mortes.
La paraula milà ve del llatí vulgar "milanus" i aquest del llatí clàssic "milvus" amb el que eren designats els membres de les dues espècies natives d'Europa, el milà negre (Milvus migrans) i el milà reial (Milvus milvus). Més tard, per extensió, es va donar el nom de milà a altres ocells de la família dels accipítrids (Accipidridae), d'aspecte semblant i propis d'altres indrets. Així, el Diccionari dels ocells del món recull 14 espècies amb aquesta denominació:
* Membres de la subfamília Buteoninae, tribu Harpagini.
** milà bidentat cuixa-roig (Harpagus diodon).
** milà bidentat pit-roig (Harpagus bidentatus).
* Membres de la subfamília Buteoninae, tribu Milvini.
** milà negre (Milvus migrans).
** milà reial (Milvus milvus).
** milà capblanc (Haliastur indus).
** milà xiulador (Haliastur sphenurus).
* Membres de la subfamília Perninae.
** milà blanc (Leptodon forbesi).
** milà capgrís (Leptodon cayanensis).
** milà cuaforcat (Elanoides forficatus).
** milà cuaquadrat (Lophoictinia isura).
** milà becganxut (Chondrohierax uncinatus).
** milà de Cuba (Chondrohierax wilsonii).
** milà pitnegre (Hamirostra melanosternon).
* Membres de la subfamília Harpiinae.
** milà dels ratpenats (Macheiramphus alcinus).

## Galeria d'imatges

* Milà reial (Milvus milvus)
* Milà becganxut (Chondrohierax uncinatus)
* Milà xiulador (Haliastur sphenurus)
* Un altre imatge del milà reial planant
* A dalt, milà reial, a sota milà negre
* Milà negre (Milvus migrans)

## Referències

* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 267-286. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ Enciclopèdia Catalana
* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Fundació Barcelona Zoo (Zoo de Barcelona); Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. 2017 Rev. 30/08/17

## Enllaços externs

* Vídeos de milans al "Internet Bird Collection" (anglès)
Viccionari
# Oscar Olson

Oscar G. Olson va ser un esportista estatunidenc que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis en la prova del joc d'estirar la corda, en què guanyà la medalla d'or formant part de l'equip Milwaukee Athletic Club, junt a Sidney Johnson, Patrick Flanagan, Conrad Magnusson i Henry Seiling. També participà en la prova d'aixecament a dues mans del programa d'halterofília, en què quedà en quarta posició.

## Referències

* ↑ «Oscar Olson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 20 de setembre 2011. [Consulta: 7 octubre 2015].
# Serra de Llorenç

El Serra de Llorenç és una serra als municipis de Vilanova de l'Aguda a la comarca de Noguera i de Torrefeta i Florejacs a la de la Segarra, amb una elevació màxima de 535 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Arthur Gingell

Arthur Gingell (Bristol, 30 de setembre de 1883 - Cleveland, Ohio, 20 febrer de 1947) va ser un lluitador anglès que va competir a primers del segle xx. Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1908 de Londres, va guanyar la medalla de bronze de la categoria del pes lleuger de lluita lliure, després de perdre en semifinals contra George de Relwyskow i guanyar el combat per la tercera posició contra George MacKenzie.

## Referències

* ↑ Arbre genealògic de la família Gingell
* ↑ «Arthur Gingell Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 29 novembre 2015].
# Puig de l'Ofrena

El Puig de l'Ofrena és una muntanya de 1.352 metres que es troba al municipi de Vidrà, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tennis als Jocs Olímpics d'estiu de 1996

Els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 celebrats a la ciutat d'Atlanta, Geòrgia, Estats Units, es van disputar 4 proves tennístiques, dues en categoria masculina i dues en categoria femenina, tant a nivell individual com en dobles. La competició se celebrà al Stone Mountain Tennis Center de Stone Mountain sobre pista dura.
Aquesta fou la primera vegada en la història de les olimpíades que es concedí una única medalla de bronze en cada competició. Hi participaren un total de 179 tennistes, entre ells 93 homes i 83 dones, de 55 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Individual | Andre Agassi | Sergi Bruguera | Leander Paes |
| Dobles | AustràliaTodd Woodbridge Mark Woodforde | Regne UnitNeil Broad Tim Henman | AlemanyaMarc-Kevin Goellner David Prinosil |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Individual | Lindsay Davenport | Arantxa Sánchez Vicario | Jana Novotná |
| Dobles | Estats UnitsGigi Fernández Mary Joe Fernández | TxèquiaJana Novotná Helena Suková | EspanyaConchita Martínez Arantxa Sánchez Vicario |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Estats Units | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 2 | Austràlia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | Espanya | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 4 | Txèquia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 | Regne Unit | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Alemanya | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 6 | Índia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 4 | 4 | 4 | 12 |

## Enllaços externs

* Federació Internacional de Tennis - Atlanta 1996 Arxivat 2008-12-27 a Wayback Machine. (anglès)
# Pavès

El pavès o pavés és un escut medieval llarg, rectangular i convex d'origen europeu que protegeix tot el cos.
El pavès era utilitzat primordialment pels ballesters en el període medieval, particularment durant els setges. Quan els ballesters recarregaven les seves armes, es protegien dels projectils llançats per l'enemic posant-se darrere el pavès, que s'aguantava plantat a terra subjectat amb una estaca o sostingut pel ballester, anomenat paveser o pavesat. Si l'estaca estava incorporada al pavès, hom parlava de pavès de punta. El pavès es caracteritza pel seu eix central prominent. Alguns d'aquests escuts anaven pintats amb l'Escut d'armes o amb imatges religioses.
Hi havia altres menes de pavesos, més petits, com els pavesos de braç i els que portaven els remers de les galeres al segle xv, que es deien pavesos de posta o pavesos de barrera, i que, posats un devora l'altre, formaven una empavesada. Els escuts més grossos que es posaven als costats de les altres embarcacions es deien mantellets.
Existia també un tipus de pavès amb una funció merament representativa, que s'utilitzava en l'àmbit funerari, a l'entorn del ritual cavalleresc del “Córrer les Armes” Eren pintats amb l'heraldica del difunt i penjats a les esglésies, a la paret de la capella on s'enterrava el cavaller. La pintura de pavès és considerada un art menor dins de la producció de la pintura gòtica i la construcció de retaules, encara que s'utilitzaven les mateixes tècniques artístiques. Han sobreviscut pocs exemples d'aquest tipus de pavès. La basílica de Santa Maria del Pi de Barcelona en conserva tres de finals del segle xiv i principis del XV, pertanyents als llinatges dels Torres, senyors d'Almenara Alta i dels Tarré, que ara són exposats al seu museu i tresor. Altres exemples es troben al Museu de Belles Arts de Castelló, que conserva dos conjunts de tarja i pavès del segle xv pertanyents als llinatges dels Cervelló i dels Cornell, i la Seu de Mallorca que en posseeix tres també del segle xv.

## Referències

* ↑ Pavés en pronúncia occidental i pavès en pronúncia oriental. Per a més informació, consulteu: el llibre d'estil.
* ↑ «Pavès». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Español, Francesca «El “Córrer les Armes". Un aparte cavalleresco en las exequias medievales hispanas». Anuario de estudios medievales (AEM) 37/1, enero-junio de 2007., 18-04-2015, pàg. 867-905. Arxivat de l'original el 2016-03-04 [Consulta: 18 abril 2015].
# Pamela Conti

Pamela Conti és una excentrecampista/davantera de futbol internacional per Itàlia, amb la qual va jugar les Eurocopes 2005 i 2009.

## Trajectòria

| Temporades | Club | Títols | Selecció (fases finals) |
| 96/97 - 98/99 | Aquile Palermo |
| 99/00 - 07/08 | Sassari Torres | 2 Lligues, 5 Copes | Eurocopa 2005 (1a fase) — 0 gols |
| 08/09 | Llevant UE | | Eurocopa 2009 (quarts) — 0 gols |
| 2009 | Western New York Flash |
| 09/10 | RCD Espanyol | 1 Copa |
| 10/11 | Llevant UE |
| 11/12 | Energiya Voronezh |
| 12/13 | Zorky Krasnogorsk | 1 Lliga |
| 2014 | Eskilstuna United |

## Referències

* ↑ UEFA
# Sijtse Jansma

Sijtse Jansma (Leeuwarden, Frísia, 22 de maig de 1898 – Amsterdam, 4 de desembre de 1977) va ser un esportista neerlandès que va competir a començaments del segle xx. Especialista en el joc d'estirar la corda, guanyà la medalla de plata als Jocs Olímpics de 1920 a Anvers.

## Referències

* ↑ «Sijtse Jansma Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 d’agost 2011. [Consulta: 22 juny 2017].
# Oldfieldthomàsids

Els oldfieldthomàsids (Oldfieldthomasiidae) són una família extinta de mamífers de l'ordre dels notoungulats que visqueren a Sud-amèrica des del Paleocè superior fins a l'Eocè superior, fa entre 36 i 57 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a l'Argentina, Bolívia, el Brasil i Xile. Són els representants més antics del subordre dels tipoteris. Eren notoungulats relativament petits i generalistes. Estaven dotats de dents canines més aviat petites i incisiviformes. El gènere tipus, Oldfieldthomasia, tenia el cervell més aviat primitiu.

## Referències

* 1 2 Entrada «Oldfieldthomasiidae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 6 agost 2024].
* 1 2 Rose, 2006, p. 231.
* ↑ Croft, 2016, p. 42.

## Bibliografia

* Croft, D. A. Horned Armadillos and Rafting Monkeys: The Fascinating Fossil Mammals of South America (en anglès). Indiana University Press, 2016. ISBN 9780253020949.
* Rose, K. The Beginning of the Age of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2006. ISBN 0801884721.
# Richard Gunn

Richard Kenneth Gunn (Londres, 16 de febrer de 1871 - Londres, 23 de juny de 1961) va ser un boxejador anglès que va competir a cavall del segle xix i primers del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or de la categoria del pes ploma, en imposar-se a la final a Charles Morris. Amb 37 anys i 254 dies continua sent el vencedor d'un or olímpic més gran en la història de la boxa als Jocs Olímpics.
Gunn començà a boxejar el 1893. Entre 1894 i 1896 guanyà el campionat britànic amateur. Tenia tanta superioritat respecte als seus rivals, que les autoritats li van demanar que es retirés després de guanyar el tercer títol consecutiu de l'Amateur Boxing Association (ABA). Gunn ho va fer, però tornà el 1908, després d'haver treballat al consell de l'ABA durant més de deu anys, per guanyar l'or olímpic, abans de penjar els guants per sempre.

## Referències

* 1 2 3 «Richard Gunn Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 de juliol 2011. [Consulta: 4 novembre 2015].
# Mikalojus Konstantinas Čiurlionis

Mikalojus Konstantinas Čiurlionis també conegut com a M. K. Čiurlionis (Senoji Varėna, 22 de setembre de 1875 - Varsòvia, 10 d'abril de 1911) fou un pintor i compositor lituà. L'asteroide 2420 Čiurlionis porta el seu nom.
Va col·laborar a la integració de les arts i tractà de fer una pintura més propera a la música i a la poesia. A Vílnius hi ha l'Escola Nacional d'Art M. K. Čiurlionis nomenada així en el seu honor.

## Compositor

Com a compositor compongué prop de 250 peces musicals, creant poemes simfònics (El bosc, 1901), cantates (De profundis) i peces per a piano.

## Pintor

M.K. Ciurlionis ja creava quadres totalment abstractes abans que ho comencés a fer Francis Picabia, considerat un dels pioners de l'art abstracte modern. En aquestes primeres obres, Ciurlionis, perseguia organitzar el material visual en analogia amb la composició musical. Com a pintor va pintar prop de 300 quadres. Moltes de les seves pintures es conserven al Museu Nacional d'Art Mikalojus Konstantinas Čiurlionis a Kaunas. Tot i així, a causa de la pobresa que va patir, Ciurlionis no podia fer servir bons materials. Per aquesta raó, les seves obres estan exposades contínuament a la descomposició.

## Obres seleccionades

* Ángel. 1908-1909
* Capricorn. 1904
* Conte dels reis. 1904-1905
* Nau. Boira. 1906
* Matinada. 1904
* Conte de fades. 1907
* Castell.1909
* Rex. 1909
* Les creus de Samogitia. 1909
* hivern IV 1906-1907

## Referències

* 1 2 Cor Blok; Juan Manuel Bonet Historia del arte abstracto, 1900-1960. Cátedra, 1982. ISBN 978-84-376-0321-6.

## Bibliografia

* Mikalojus Konstantinas Ciurlionis, Lithuanian visionary painter by Aleksis Rannit. Lithuanian Library Press (1984)184 p. Language: English. ISBN 0-932042-26-0, ISBN 978-0-932042-26-2.

## Enllaços externs

* Mikalojus Konstantinas Čiurlionis: Vida, pintures, música (en inglés)
* Museu Nacional d'Art M. K. Čiurlionis a Kaunas
* Čiurlionis.lt
* Biografia en el Centre d'Informació i Publicació Musical de Lituània
* Biografia en allmusic.com
# Harry Steel

Harry Steel (Sparta, 18 d'abril de 1899 - London, 8 d'octubre de 1971) va ser un lluitador estatunidenc, especialista en lluita lliure, que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla d'or en la competició del pes pesant del programa de lluita.

## Referències

* ↑ «Harry Steel Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 20 març 2018].
# Willem van Rekum

Willem van Rekum (Arnhem, Gelderland, 9 de juny de 1892 – Arnhem, 27 de desembre de 1961) va ser un esportista neerlandès que va competir a començaments del segle xx. Especialista en el joc d'estirar la corda, guanyà la medalla de plata als Jocs Olímpics de 1920 a Anvers. Era germà del també esportista Marinus van Rekum.

## Referències

* 1 2 «Willem van Rekum Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de novembre 2012. [Consulta: 22 juny 2017].