OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Volta a Llombardia 1920

La Volta a Llombardia 1920 fou la 16a edició de la Volta a Llombardia. Aquesta cursa ciclista organitzada per La Gazzetta dello Sport es va disputar el 9 de novembre de 1920 amb sortida a Milà i arribada a Monza després d'un recorregut de 242 km.
La competició fou guanyada per tercera vegada pel francès Henri Pélissier (Bianchi-Pirelli). El seu anterior triomf fou set anys abans, en l'edició de 1913. Darrere de Pélissier quedaren dos italians: Giovanni Brunero (Legnano-Pirelli) i Gaetano Belloni (Bianchi-Pirelli).

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Henri Pélissier | Bianchi-Pirelli | 8h 23' 00" |
| 2 | Giovanni Brunero | Legnano-Pirelli | + 1' 20" |
| 3 | Gaetano Belloni | Bianchi-Pirelli | m. t. |
| 4 | Giuseppe Azzini | Bianchi-Pirelli | + 11' 25" |
| 5 | Louis Luquet | Individual | + 12' 18" |
| 6 | Alfredo Sivocci | Legnano-Pirelli | + 17' 30" |
| 7 | Federico Gay | Bianchi-Pirelli | m. t. |
| 8 | Lauro Bordin | Bianchi-Pirelli | m. t. |
| 9 | Ugo Agostoni | Bianchi-Pirelli | + 19' 10" |
| 10 | Carlo Galetti | Legnano-Pirelli | + 23' 15" |

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (italià)
* Resultats a Les-Sports.info
* El Sitio de Ciclismo
# Podstene

Podstene és una vila de Croàcia que es troba al comtat de Primorje - Gorski Kotar i pertany al municipi de Brod Moravice. El 2021 tenia onze habitants.
# Mata (Porqueres)

Mata és una entitat de població del municipi de Porqueres situat a la comarca del Pla de l'Estany. En el cens de 2006 tenia 1903 habitants.
Mata era un ens local independent (encara que la parròquia era sugrafània de la de Corts) a principis del S. XIX, però amb la política de reducció de municipis el seu terme va ser incorporat al de Porqueres el 1846.
El principal element arquitectònic és l'església de Sant Andreu de Mata, d'origen romànic però reformada.
En aquest nucli és on hi ha l'ajuntament del municipi, així com l'única estació que es conserva del Tren Girona-Banyoles, conegut com el tren pinxo.
La festa major de Mata, quan era un poble separat del municipi de Porqueres, era per Sant Andreu.

## Referències

* ↑ Burgueño, Jesús; Gras, M. Mercè. Atles de la Catalunya Senyorial. Els ens locals en el canvi de règim (1800-1860) (en català). Barcelona: ICGC, 2014. ISBN 978-84-393-9138-8.
* ↑ Grabuleda, Josep «La formació del municipi de Porqueres». El mirador. La revista del Pla de l'Estany, 01-06-2017, pàg. 17. Arxivat de l'original el 2018-08-23 [Consulta: 1r juny 2017].
Viccionari
# Pachylemur

Pachylemur és un gènere extint de lèmurs gegants de la família dels lemúrids que visqueren a Madagascar com a mínim fins ben entrat el primer mil·lenni. Els seus parents més propers són els lèmurs de collar del gènere Varecia. Se n'han descrit dues espècies, P. insignis i P. jullyi, encara que podria ser que en fossin una de sola. De vegades són coneguts com a lèmurs de collar gegants. Malgrat que tenien les dents i l'esquelet semblants als dels seus parents vivents, eren de constitució més robusta i tres o quatre vegades més grossos.

## Referències

* ↑ Entrada «Pachylemur» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 8 març 2024].
* ↑ Werdelin i Sanders, 2010, «Subfossil Lemurs of Madagascar» (L. R. Godfrey, W. L. Jungers i D. A. Burney).

## Bibliografia

* Werdelin, L.; Sanders, W. J. Cenozoic Mammals of Africa (en anglès). University of California Press, 2010. ISBN 9780520257214.
# Sloan Doak

Sloan Doak (Taylor, 28 de gener de 1886 - comtat de Baltimore, 10 d'agost de 1965) va ser un genet i militar estatunidenc que va competir durant la dècada de 1920 i que va disputar tres edicions dels Jocs Olímpics.
El 1907 es llicencià a West Point. Exercí d'instructor a l'escola de cavalleria de Fort Riley, Kansas. Allà jugà a polo. Es va retirar de l'exèrcit el 1936, on arribà a ocupar el rang de coronel.
El 1920, als Jocs d'Anvers, disputà tres proves del programa d'hípica. La cinquena posició en la prova de salts d'obstacles per equips fou la millor classificació. Quatre anys més tard, als Jocs de París, disputà quatre proves del programa d'hípica. Va guanyar la medalla de bronze en el concurs complet individual, amb el cavall Pathfinder, mentre en la resta de proves els seus resultats foren discrets. La tercera i darrera participació en uns Jocs fou el 1928, a Amsterdam, on disputà, sense obtenir resultats destacats, dues proves del programa d'hípica.

## Referències

* 1 2 3 «Sloan Doak Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de novembre 2012. [Consulta: 27 abril 2018].
# Ernst Gebedinger

Ernst Gebedinger (Winterthur, 10 de febrer de 1926 - Winterthur, 23 de maig de 2017) va ser un gimnasta artístic suís que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on disputà vuit proves del programa de gimnàstica. Guanyà la medalla de plata en el concurs complet per equips, mentre en la resta de proves no va obtenir resultats destacables.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles d'or al Campionat del Món de gimnàstica artística de 1950. Una greu lesió, mentre preparava el Campionat del Món de gimnàstica artística de 1954, l'obligà a retirar-se.

## Referències

* ↑ «Traueranzeigen» (en alemany). Der Landbote, 31-05-2017, p. 16.
* ↑ Ernst Gebedinger a Sports Reference (arxivat)
* 1 2 «Olympedia – Ernst Gebendinger». [Consulta: 31 maig 2021].
* ↑ «Gebendinger Ernst, Kunstturner, 1926-2017 - Winterthur Glossar». Arxivat de l'original el 2021-06-02. [Consulta: 31 maig 2021].
# Eson xorgol

Eson xorgol és un joc de mancala jugat pels kazakhs a Mongòlia occidental. És un joc per a dues persones.
Oware és un joc d'estratègia abstracta de la família mancala de jocs de taula (jocs de fossa i còdols) jugat a tot el món amb lleugeres variacions pel que fa a la disposició, el nombre de jugadors i l'estratègia de joc. El seu origen és incert però es creu àmpliament que és d'origen Ashanti.
Jugat a la regió de Bono, regió de Bono Oriental, regió Ahafo, regió central de Ghana, regió occidental de Ghana, regió oriental de Ghana, regió Aixanti i a tot el Carib. L'oware i les seves variants tenen molts noms: ayò, ayoayo (ioruba), aualé (Costa d'Ivori, Benín), wari (Mali), ouri, ouril o uril (Cap Verd), warri (El Carib) Pallanguzhi (Índia) wali (Dagbani), adji (Ewe), nchọ/ókwè (Igbo), ise (Edo)), awale (Ga) (que significa "cullera" en anglès). Un nom comú en anglès és awari, però un dels primers estudiosos occidentals a estudiar el joc, Robert Sutherland Rattray, va utilitzar el nom de wari.

## Normes
### Equips

Tradicionalment, es juga en un tauler de 2 x 5 espais buits i 90 peces, sovint, deposicions de cabra. Per descomptat, alguns prefereixen jugar amb 10 tasses en comptes de forats a terra i 90 fitxes o altres objectes, com pedretes o boles de vidre per a substituir les deposicions seques de cabra (element més utilitzat pels nòmades).

### Objectiu

L'objectiu és capturar més fitxes que el rival.

### Situació inicial

Al principi del joc, es col·loquen nou fitxes en cada forat. L'eson xorgol es diferencia d'altres jocs de mancala en el fet que aquests forats no "pertanyen" a cap jugador en particular.

### Moviments

Els jugadors fan torns i van recollint fitxes en sentit horari al voltant del tauler. Això es realitza en direcció contrària a la utilitzada en la majoria dels mancales. La collita es realitza tirant un forat, traient totes les fitxes de dins d'aquest i col·locant-les una per una a cada forta següent, fins que s'han emprat totes.

### Captura

Es realitza una captura quan la collita finalitza en un forat ocupat el qual tingui el forat següent buit. Si això succeeix, totes les fitxes en el forat oposat al que s'ha col·locat l'última fitxa són capturades.

### Final del joc

El joc conclou quan els jugadors acorden que no queden més fitxes per ser capturades.

## Referències

* ↑ «Oware - Game rules». ludoteka.com. [Consulta: 19 març 2023].
* ↑ Stoffle, Richard W.; Baro, Mamadou A. «The Name of the Game: Oware as Men’s Social Space from Caribbean Slavery to Post-Colonial Times» (en anglès). IJIH - International Journal of Intangible Heritage, 2016. [Consulta: 19 març 2023].
* ↑ «Oware - Played all over the world». oware.org. [Consulta: 19 març 2023].
* ↑ Davis, Lucile. Ghana (en anglès). Capstone, 1999, p. 19. ISBN 978-0-7368-0069-3.
* ↑ Vandendriessche, Eric; Pinxten, Rik. Indigenous Knowledge and Ethnomathematics (en anglès). Springer Nature, 2023-02-14, p. 70. ISBN 978-3-030-97482-4.

## Enllaços externs

* Reglas de juego del Eson khorgol. Arxivat 2007-10-20 a Wayback Machine.
# Carlos Oyarzún Guiñez

Carlos Iván Oyarzún Guiñez (26 d'octubre del 1981) és un ciclista xilè professional des del 2008. Ha guanyat diferents medalles tant als Jocs Panamericans, com als Campionats Panamericans.
El 2011 va ser el primer xilè que participava en el Giro d'Itàlia.
El 2015 es va anunciar que havia donat positiu en un control abans de la disputa del Jocs Panamericans. Va ser retirat de l'equip a l'espera de la sanció.

## Palmarès

* 2007
** 1r a la Santikutz Klasika
* 2008
** 1r al Tour de Belize i vencedor d'una etapa
* 2009
** 1r a la Volta a les comarques de Lugo
** 1r a la Volta a Toledo i vencedor d'una etapa
** 1r a la Volta a Salamanca
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Galícia
* 2010
** Campió Panamericà en ruta
** 1r a la Volta a les comarques de Lugo i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa al Circuito Montañés
* 2012
** Campió de Xile en ruta
** Campió de Xile en contrarellotge
** 1r a la Volta a la província de València i vencedor d'una etapa
* 2013
** Campió Panamericà en contrarellotge
* 2015
** Campió Panamericà en contrarellotge
** 1r a la Volta a l'Uruguai i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Volta a Rio Grande do Sul

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2011. 112è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Carlos Oyarzu, primer chileno en disputar el Giro de Italia». esciclismo.com, 03-05-2011 [Consulta: 20 febrer 2016].
* ↑ Vallejos, Leonardo «Ciclista Carlos Oyarzún da "no negativo" en control doping en los Panamericanos». emol.com, 20-07-2015 [Consulta: 20 febrer 2016].
* ↑ Vallejos, Leonardo «Ilic confirma doping positivo de Oyarzún y explica que arriesga 4 años de suspensión». emol.com, 20-07-2015 [Consulta: 20 febrer 2016].
* ↑ Barrera, Cristian «La ascendente carrera que manchó Carlos Oyarzun con su dopaje». latercera.com, 21-07-2015 [Consulta: 20 febrer 2016]. Arxivat 25 de juliol 2015 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-07-25. [Consulta: 20 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Octodontoteri

Els octodontoteris (Octodontotherium) són un gènere extint de mamífers pilosos de la família dels milodòntids que visqueren a Sud-amèrica durant l'Oligocè superior, fa entre 23 i 28,4 milions d'anys. Se n'han trobat fòssils a l'Argentina i Bolívia. Es calcula que devien pesar una tona. Tenien les dents postcanines bilobulades. Cada rengle de dents feia uns 15 cm. El nom genèric Octodontotherium significa ‘bèstia de dents [amb forma] de vuit’ i es refereix a la morfologia de l'última dent molar inferior.

## Referències

* 1 2 Entrada «Octodontotherium» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 13 març 2024].
* ↑ Croft, 2016, p. 92.
* ↑ Rose, 2006, p. 202.
* ↑ Croft, 2016, p. 211.
* ↑ Palmer, 1904, p. 469.

## Bibliografia

* Croft, D. A. Horned Armadillos and Rafting Monkeys: The Fascinating Fossil Mammals of South America (en anglès). Indiana University Press, 2016. ISBN 9780253020949.
* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
* Rose, K. The Beginning of the Age of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2006. ISBN 0801884721.
# Soare Sterian

Soare Sterian (1906 - 1970) va ser un jugador de rugbi a 15 romanès que va competir en els anys posteriors a la Primera Guerra Mundial.
El 1924 va ser seleccionat per jugar amb la selecció de Romania de rugbi a 15 que va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de bronze. Els dos partits disputats als Jocs foren els únics disputats amb la selecció nacional.

## Referències

* ↑ «Soare Sterian Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de novembre 2012. [Consulta: 13 desembre 2017].
* ↑ Soare Sterian a espn
# Gabriel Schürrer

Gabriel Schürrer (Rafaela, Argentina, 16 d'agost de 1971) és un exfutbolista argentí que té també la nacionalitat espanyola. Jugava de defensa central i el seu primer equip va ser el Club Atlético Lanús de l'Argentina.

## Biografia

Va néixer a Rafaela (Santa Fe), el 16 d'agost de 1971. És el major de tres germans (Alejandro Schürrer i Soledad Schürrer). Va començar en l'equip de la seva ciutat natal, l'Atlético de Rafaela, passant l'any 1990 a Lanús amb el qual va debutar en la Primera Divisió Argentina. En l'equip "granate" va romandre 6 temporades jugant 193 partits i marcant 22 gols.
El 1996 passa a jugar La Lliga d'Espanya, al fitxar pel Racing de Santander en el qual va estar 2 temporades durant les quals va jugar 68 partits de lliga marcant 4 gols. El seu bon fer li duu l'any 1998 al Deportivo de La Corunya, en el qual també va romandre 2 temporades, jugant 47 partits i marcant 3 gols. En la seva segona temporada a La Corunya el Depor va assolir el campionat de lliga.
En l'any 2000 va fitxar per la UD Las Palmas també de la Primera divisió espanyola, equip amb el qual va jugar altres dues temporades, amb un total de 64 partits i 4 gols. El descens del seu equip el va dur fins a Sant Sebastià l'any 2002, al fitxar per la Reial Societat. En la seva primera temporada en la Reial, va jugar 23 partits sense marcar tants, assolint un meritori subcampionat amb l'equip donostiarra. En la seva segona temporada va jugar 33 partits i va marcar un gol en lliga i 7 partits i un gol en la Lliga de Campions.
En la Reial Societat va finalitzar la seva primera etapa a Espanya, ja que el 2004 va fitxar per l'Olympiakos FC grec amb el qual també va disputar la Lliga de Campions (jugant 6 i marcant un gol). En la seva primera temporada a Grècia va assolir el "doblet", i en la segona el títol de lliga.
El 2006 va tornar al futbol espanyol, fitxant pel Màlaga CF, recén descendit a la Segona divisió.
Actualment es troba treballant amb les inferiors del Club Atlético Lanús.

## Selecció

Ha estat internacional amb la selecció de futbol de l'Argentina en 14 ocasions. Va participar amb la seva selecció en la Copa Amèrica 1995 dirigida per Daniel Passarella.
# Ernst Hufschmid (jugador d'handbol)

Ernst Hufschmid (Suïssa, 9 d'octubre de 1910 - valor desconegut) fou un jugador d'handbol suís que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'handbol.

## Referències

* ↑ «Ernst Hufschmid Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 14 desembre 2018].
# Volta al País Basc 1925

La Volta al País Basc 1925 és la 2a edició de la Volta al País Basc. La cursa es disputà en tres etapes, entre el 6 i el 9 d'agost de 1925, per a un total de 670 km.
En aquesta edició es van inscriure un total de 85 ciclistes, dels quals finalment en van prendre part 66 i l'acabaren 37 d'ells. El vencedor final fou el belga Auguste Verdijck, basant la seva victòria en la tercera i última etapa, en què obtingué quasi set minuts sobre els fins aleshores líder, Joseph Pe.

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor de l'Etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 6 d'agost | Bilbao-Pamplona | 227 | Joseph Pe (BEL) | Joseph Pe (BEL) |
| 2a etapa | 7 d'agost | Pamplona-Sant Sebastià | 270 | Félix Sellier (BEL) | Joseph Pe (BEL) |
| 3a etapa | 9 d'agost | Sant Sebastià-Bilbao | 173 | Auguste Verdijck (BEL) | Auguste Verdijck (BEL) |

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Auguste Verdijck (BEL) | Automoto - Hutchinson | 24h 50' 34" |
| 2 | Joseph Pe (BEL) | | + 5' 33" |
| 3 | Marcel Bidot (FRA) | Alcyon - Dunlop | + 9' 40" |
| 4 | Albert Dejonghe (BEL) | JB Louvet | + 12' 46" |
| 5 | Adelin Benoit (BEL) | Thomann | + 15' 07" |
| 6 | Camille van de Casteele (BEL) | JB Louvet | + 26' 38" |
| 7 | Aimé Dossche (BEL) | | + 29' 00" |
| 8 | Louis Mottiat (BEL) | Alcyon - Dunlop | + 30' 14" |
| 9 | Jules Matton (BEL) | Armor | + 30' 40" |
| 10 | Jules Buysse (BEL) | Automoto - Hutchinson | + 30' 48" |

## Referències

* Resultats a urtekaria.com Arxivat 2007-05-26 a Wayback Machine.
* Resultats a cyclebase.nl

## Enllaços externs

* Web oficial
# Eugenia Osterberger

Prudència Eugenia Juana Osterberger Luard, coneguda simplement com a Eugenia Osterberger i posteriorment com a Madame Saunier, (Santiago de Compostel·la, 20 de desembre de 1852 - Niça, 8 de febrer de 1932) va ser una compositora i pianista espanyola del Romanticisme.

## Biografia

Filla d'una corunyesa, Emilia Luard Álvarez, i un gravador i litògraf alsacià, Jorge Osterberger, Eugenia Osterberger aviat va demostrar interès per la música, i va aprendre de ben petita a tocar el piano. Després d'estudiar a Compostel·la, va estudiar en un internat de Juilly (Seine-et-Marne, França), a prop de París.
En retornar a Galícia, es va dedicar a fer de professora de francès i de piano, i va viure a la casa familiar fins que es va casar, el 1879. Més endavant es va casar amb l'enginyer francès Francisco Saunier i es va instal·lar a la ciutat de La Corunya. A la ciutat Osterberger va mantenir relació no només amb destacades personalitats de la música gallega del seu temps, sinó també de la literatura, com Emilia Pardo Bazán, integrant-se en la societat El Folk-Lore Gallego, que presidia la mateixa Pardo Bazán. El 1908 es va traslladar amb la seva família a la ciutat niçarda, on va residir fins a la mort.

## Obra musical i pedagògica

La seva obra, en bona part desconeguda, va ser publicada per l'editorial de Canuto Berea a La Corunya (editant obres púrament instrumentals), F. Laurens a París i les editorials de Benito Zozaya i Casa Dotesio a Madrid. Les poques obres conegudes de la compositora compostel·lana inclouen peces solament per a piano i cançons de saló per a veu i piano. A més de destacar la seva producció musical, Eugenia Osterberger va participar en diverses iniciatives de dignificació de la cultura gallega.
Per les seves contribucions en el camp de la música va ser nomenada membre corresponent de la Reial Acadèmia Gallega quan aquesta es va fundar el 1906.
En l'àmbit de la seva activitat pedagògica, es pot esmentar entre les seves alumnes Pilar Castillo, que després seria una pianista reconeguda internacionalment i que possiblement va ocupar la càtedra de piano a Madrid.

## Reconeixement i memòria

L'any 2017 es va editar un llibre-cedé, que inclou l'enregistrament de 15 peces de l'autora, entre les quals vuit Cántigas i melodies gallegues, l'aria Me mi dicesti o les peces Ausencia, ¡Adiós Galicia! o Falas de Nai.

## Referències

* 1 2 López-Suevos Hernández, Beatriz; Martínez Martínez, Mª Rosario «Eugenia Osterberger (Mme Saunier). La incidencia de la cultura francesa en la compositora galleg». Nalgures, 2016.
* ↑ «Eugenia Osterberger» (en gallec). Junta de Galicia. [Consulta: 2 gener 2018].
* ↑ Santos Castroviejo, Nanina. «Pilar Castillo Sánchez. Pianista de sona nos comezos do século XX.» (en gallec). Álbum de mulleres. Consello da Cultura Galega, 2007. [Consulta: 20 febrer 2018].
* ↑ López-Suevos, Beatriz; de Lorenzo, Susana; Martínez Martínez, Rosario. Eugenia Osterberger: a compositora galega da Belle Époque, 1852-1932. Ourense: Ouvirmos, 2017. ISBN 978-84-944008-6-5.
* ↑ «El legado recuperado de la olvidada Eugenia Osterberger» (en castellà). La Voz de Galicia, 06-06-2017. [Consulta: 2 novembre 2022].
# Dilambdogale gheerbranti

Dilambdogale gheerbranti és una espècie extinta de mamífer afrosorícide de la superfamília dels tenrecoïdeus que visqué al nord d'Àfrica durant l'Eocè, fa entre 33,9 i 38 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a la depressió del Faium (Egipte). Es tracta de l'única espècie del gènere Dilambdogale. És semblant a Widanelfarasia, però més primitiu. El nom genèric Dilambdogale significa ‘mostela de dues lambdes’, en referència al patró dilambdomorf de les cúspides bucals de la primera dent molar superior, mentre que el nom específic gheerbranti fou elegit en honor del paleontòleg francès Emmanuel Gheerbrant.

## Referències

* 1 2 Entrada «Dilambdogale gheerbranti» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 26 març 2024].
* ↑ Seiffert, 2010, p. 607.
* ↑ Seiffert, 2010, p. 601.

## Bibliografia

* Seiffert, E. R. «The oldest and youngest records of afrosoricid placentals from the Fayum Depression of northern Egypt» (en anglès). Acta Palaeontologica Polonica, 55, 4, 2010, pàg. 599-616. DOI: 10.4202/app.2010.0023.
# Stanley Glover

Stanley Glover (Newcastle upon Tyne, 18 d'abril de 1908 - Saskatoon, 23 de febrer de 1964) va ser un atleta anglès de naixement, però canadenc d'adopció, especialista en curses de velocitat, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla de bronze en els 4x400 metres relleus del programa d'atletisme, formant equip amb James Ball, Phil Edwards i Alex Wilson.
El 1930 guanyà la medalla de plata en la prova dels 4x440 iardes dels Jocs de la Commonwealth.

## Millors marques

* 400 metres llisos. 49.6" (1932)

## Referències

* 1 2 3 «Stan Glover Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 20 novembre 2018].
# Maurice Van Den Bemden

Maurice Van Den Bemden (1898 - ?) va ser un jugador d'hoquei sobre herba i tennista belga que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de bronze com a membre de l'equip belga en la competició d'hoquei sobre herba. En aquests mateixos Jocs va disputar, sense obtenir bons resultats, les proves individual i dobles del programa de tennis

## Referències

* ↑ «Maurice Van Den Bemden Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 2 agost 2017].
# Ernő Nagy

Ernő Nagy (Făget, 2 d'agost de 1898 - Budapest, 8 de desembre de 1977) fou un tirador d'esgrima hongarès que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
Especialista en el sabre, el 1932 va prendre part al Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla d'or en la prova del sabre per equips del programa d'esgrima.
En el seu palmarès també destaquen set campionats nacionals. Es retirà el 1938.

## Referències

* 1 2 «Ernő Nagy Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 18 febrer 2019].