OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rafael Michelini Delle Piane

Rafael Michelini Delle Piane (Montevideo, 30 d'octubre de 1958) és un polític uruguaià, actual senador de la República pel Front Ampli.

## Biografia

És el setè fill del també polític Zelmar Michelini, qui va ser assassinat a Buenos Aires durant la dictadura militar uruguaiana (1973-1985), i d'Elisa Delle Piane Iglesias. Rafael és un dels activistes que van defensar el dret de les famílies dels homes desapareguts o assassinats durant la dictadura a trobar les restes mortals i condemnar als responsables.
El 1984, en celebrar-se les primeres eleccions democràtiques en dotze anys, Michelini va ser elegit edil pel Front Ampli en representació del departament de Montevideo. Cinc anys després, va acompanyar a Hugo Batalla Parentini en la fundació del Nou Espai, un moviment centre-esquerrà originalment independent que més tard es va unir al Front Ampli. No obstant això, es va oposar a l'aliança de Batalla amb el candidat presidencial del Partit Colorado, Julio María Sanguinetti Coirolo, pel que es va separar d'aquest al costat d'altres dissidents del mateix partit.
Va ser candidat a la presidència del país durant les eleccions generals del 1994 i les presidencials i legislatives del 1999. El 2003 va arribar a un acord amb el seu vell partit i en va crear una coalició política amb el Front Ampli coneguda com a "Nova Majoria". Un any després, el FA va guanyar les eleccions i Michelini va aconseguir-ne el càrrec de senador en representació de la seva coalició.
El 2009 va donar suport als candidats del FA, primer a Danilo Astori i, en no sortir elegit en les primàries de juny, a José Alberto Mujica Cordano.

## Referències

* ↑ Memòria del postfranquisme
* ↑ Uruguay: Sara Méndez Finds Son Taken By Military Twenty-Five Years Ago. NotiSur - South American Political and Economic Affairs. Consultat el 22 de març del 2002
* 1 2 3 4 (castellà) Nou Espai - Rafael Michelini Arxivat 2009-06-04 a Wayback Machine., consultat el 16 de juny del 2009
# Jack Taylor (nedador)

Jack Taylor (Akron, 31 de gener de 1931 - Base Naval de la badia de Guantánamo, 30 de maig de 1955) fou un nedador estatunidenc, especialista en esquena, que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on va guanyar la medalla de bronze, rere l'estatunidenc Yoshinobu Oyakawa i Gilbert Bozon, en els 100 metres esquena del programa de natació.
Estudià a l'Ohio State University. Guanyà els títols de l'NCAA de 1.500 metres lliures de 1950, 100 iardes esquena de 1952, 150 iardes esquena de 1950 i 200 iardes esquena de 1951. També guanyà diversos títols de l'AAU. Posteriorment entrà a la Marina dels Estats Units d'Amèrica com a aviador naval. Morí practicant aterratges en un portaavions a la base naval de la badia de Guantánamo, Cuba.

## Referències

* 1 2 3 Jack Taylor a Sports Reference (arxivat)
# Les coses que diem, les coses que fem

Les coses que diem, les coses que fem (títol original en francès, Les Choses qu'on dit, les choses qu'on fait) és una pel·lícula dramàtica francesa de 2020 escrita i dirigida per Emmanuel Mouret. És protagonitzada per Camelia Jordana, Niels Schneider, Vincent Macaigne i Julia Piaton. La pel·lícula va rebre 13 nominacions en els 46ns premis César, el màxim de nominacions que pot tenir una pel·lícula. S'ha subtitulat al català.

## Repartiment

* Camelia Jordana com a Daphné
* Niels Schneider com a Maxime
* Vincent Macaigne com a François
* Émilie Dequenne com a Louise
* Jenna Thiam com a Sandra
* Guillaume Gouix com a Gaspard
* Julia Piaton com a Victoire
* Louis-Fer de Lencquesaing com a El director

## Recepció
### Taquilla

La pel·lícula va ser estrenada a França el 16 de setembre de 2020 en 294 cinemes, amb 11,144 visions en el seu primer dia.
El primer cap de setmana en sales va aplegar 55,695 espectadors. Després d'una setmana, la pel·lícula havia acumulat 77,092 visionats. Malgrat projectar-se en 66 sales més, el segon cap de setmana va estar marcat per una devallada d'un 24.5% en el nombre d'espectadors, uns 58,182.
El gener de 2021, la van veure un total de 279,094 espectadors.

## Estrena

La pel·lícula es va estrenar el 16 de setembre de 2020 a França.

## Referències

* ↑ Elsa, Keslassy. «Emmanuel Mouret's 'Love Affairs' Leads France's Cesar Nominations». Variety, 10-02-2021. [Consulta: 10 febrer 2021].
* ↑ Nancy, Tartaglione. «César Awards: 'Love Affair(s),' 'Adieu Les Cons,' 'Summer Of 85' Lead Nominations; 'Two Of Us' Scores Four Nods». Deadline Hollywood, 10-02-2021. [Consulta: 10 febrer 2021].
* ↑ «Les choses qu'on dit, les choses qu'on fait». Goita què fan, ara!, 2020. [Consulta: 18 març 2023].
* ↑ «JP Box-Office - DaybyDay» (en francès). jpbox-office.com. Arxivat de l'original el 2020-10-30. [Consulta: 10 febrer 2021].
* ↑ «Les Choses qu'on dit, les choses qu'on fait (2020)» (en francès). jpbox-office.com. [Consulta: 10 febrer 2021].
* ↑ «JPBoxOffice - Hebdo France - Du 23 au 29 septembre 2020 (5 jours)» (en francès). jpbox-office.com. Arxivat de l'original el 1 de novembre 2020. [Consulta: 10 febrer 2021].
* ↑ «Les Choses qu'on dit, les choses qu'on fait (2020)» (en francès). jpbox-office.com. [Consulta: 10 febrer 2021].
* ↑ «Love Affair(s)». UniFrance. [Consulta: 10 febrer 2021].
# Félix Rafael Cárdenas Ravalo

Félix Cárdenas (Bogotà, 14 de novembre de 1972) és un ciclista colombià, professional des del 1998 al 2009.
Del seu palmarès destaquen tres victòries d'etapa de la Volta a Espanya i una del Tour de França del 2001.

## Palmarès

* 1995
** 1r a la Volta a Boyacá
* 1996
** 1r al Clàssic RCN
* 2000
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa del Tour del Llemosí
* 2001
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
* 2002
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Colòmbia
** Vencedor d'una etapa del Giro del Trentino
* 2003
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya i 1r de la classificació de la muntanya
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Colòmbia
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Castella i Lleó
** 1r a la Volta a la Rioja i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Clàssic RCN
** Vencedor d'una etapa de la Volta Nacional del Oriente Antioqueño
* 2004
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya i 1r de la classificació de la muntanya
** Vencedor d'una etapa al Clàssic RCN
* 2005
** 1r a la Volta al Japó i vencedor de 2 etapes
* 2006
** Vencedor d'una etapa de la Brixia Tour
** 1r a la Clàssica d'Ordizia
** 1r al Gran Premi de la indústria i el comerç artesanal de Carnago
* 2007
** Vencedor d'una etapa del Giro del Cap
* 2008
** Vencedor d'una etapa al Clàssic RCN
* 2010
** Campió de Colòmbia en ruta
** 1r al Clàssic RCN
* 2011
** 1r a la Volta a Colòmbia i vencedor d'una etapa
* 2012
** Campió de Colòmbia en ruta
** 1r a la Volta a Colòmbia i vencedor de tres etapes
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Xile
* 2013
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia
* 2014
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia

### Resultats al Tour de França

* 2001. 61è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2007. 106è de la classificació general.
* 2008. Abandona

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2000. 19è de la classificació general.
* 2008. 16è de la classificació general.
* 2009. 66è de la classificació general.

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2000. 31è de la classificació general. Vencedor d'una etapa.
* 2001. 95è de la classificació general.
* 2003. 8è de la classificació general. Vencedor d'una etapa i 1r de la classificació de la muntanya
* 2004. 29è de la classificació general. Vencedor d'una etapa i 1r de la classificació de la muntanya

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Ferenc Tóth

Ferenc Tóth (Szeged, 8 de febrer de 1909 - Budapest, 26 de febrer de 1981) va ser un lluitador hongarès, que va competir durant les dècades de 1930 i 1940. Combinà la lluita grecoromana i la lluita lliure.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on fou cinquè en la categoria del pes ploma del programa de lluita lliure. El 1948, als Jocs de Londres, va disputar dues proves del programa de lluita. En la categoria del pes ploma de lluita grecoromana guanyà la medalla de bronze, mentre en la mateixa categoria de lluita lliure fou quart.
En el seu palmarès també destaquen set medalles al Campionat d'Europa de lluita, tres en lluita grecoromana i quatre en lluita lliure, entre les edicions de 1933 i 1939. Entre 1931 i 1948 va guanyar vint campionats hongaresos.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Ferenc Tóth». [Consulta: 28 maig 2024].
* ↑ Pyramid, A. W. E. «Magyar Olimpiai Bizottság» (en hongarès). [Consulta: 28 maig 2024].
* ↑ Toth, Ferenc (HUN). iat.uni-leipzig.de
# Alexander Cudmore

Alexander Cudmore (Saint Louis, Missouri, 10 de febrer de 1888 - Saint Louis, 18 de desembre de 1944) va ser un futbolista estatunidenc que va competir a principis del segle xx. El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on guanyà la medalla de plata en la competició de futbol com a membre del Christian Brothers College.

## Referències

* ↑ «Alexander Cudmore Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 8 octubre 2015].
# Phillip Allen Sharp

Philip Allen Sharp (Falmouth Kentucky, Estats Units 1944) és un biòleg molecular, genetista i professor universitari estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1993.

## Biografia

Va néixer el 6 de juny de 1944 a la ciutat de Falmouth, població situada a l'estat nord-americà de Kentucky. Va estudiar química a la Universitat d'Illinois, en la qual va obtenir el doctorat el 1969 especialitzant-se en biologia molecular i bioquímica. Aquell mateix any va començar a treballar a l'Institut Tecnològic de Califòrnia, on ha realitzat totes les seves investigacions. Des de 1974 és professor a l'Institut Tecnològic de Massachusetts.

## Recerca científica

Inicià la seva recerca científica al Caltech sota la direcció de James D. Watson, especialment sobre el plasmidi i l'expressió gènica. El 1977, durant la seva estada al MIT, va poder demostrar l'existència de gens partits o discontinus, amb segments que codifiquen la proteïna (exons) separats d'uns altres sense informació genètica (introns). Aquesta troballa va ser feta alhora pel britànic Richard John Roberts, tot i que de manera independent.
Aquesta troballa fou considerada de gran importància teòrica, pels seus punts d'unió amb l'evolució biològica, i pràctic, pel seu estudis de l'estructura i funció dels gens, la transformació tumoral i la seva reversibilitat, entre altres aspectes. Així mateix l'any 1993 ambdós científics foren guardonats amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia.

## Referències

* ↑ «The Nobel Prize in Physiology or Medicine 1993». [Consulta: 16 juny 2017].

## Enllaços externs

* «Phillip Allen Sharp» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# El Canigó (Juan Gris)

El Canigó és un quadre cubista de Juan Gris realitzat al desembre de 1921 a Ceret que representa una natura morta amb un fons on apareix, a través d'una finestra oberta, el massís del Canigó.

## Descripció i anàlisi

El quadre és una pintura a l'oli sobre tela de 64,8 cm d'altura per 100,3 cm d'amplada. El primer pla està ocupat per una taula, sobre la qual es troben diversos objectes de la vida quotidiana habituals en les natures mortes: una guitarra, un llibre obert, una cistella de fruites. Darrere, una finestra oberta deixa entreveure formes geomètriques blanques sobre un fons blau, que l'espectador pot, ajudat per la llegenda « LE CANIGOU » escrita a dalt del quadre, interpretar com les muntanyes del massís del Canigó, un massís muntanyenc visible des de Ceret, ciutat de Catalunya Nord on Juan Gris tenia el costum de passar l'hivern.
Seguint la tradició cubista, el quadre barreja diverses perspectives. Un racó de la taula es confon amb un dels cims muntanyencs, i la muntanya desborda la finestra com si anés a entrar a la sala.

## Història

Juan Gris, pintor espanyol nascut l'any 1887 a Madrid, arriba per primera vegada a Ceret amb Pablo Picasso i Georges Braque. De salut fràgil, prendrà el costum de venir i quedar-se durant l'hivern.
L'any 1921, Juan Gris se separa i després es reconcilia amb la seva dona Josette. La parella s'instal·la des del mes d'octubre al mes d'abril de 1922, a Ceret. Gris pinta diverses teles de petits formats que no l'entusiasmen gaire i s'avorreix en aquesta petita ciutat, però, el mes de desembre, s'apassiona per un nou projecte: El Canigó.
El quadre és adquirit l'any 1925 a la galeria Simon per Gottlieb Friedrich Reber. El 20 d'octubre de 1947 el quadre és comprat per Curt Valentin per del Buffalo AKG Art Museum.

## Referències

* ↑ «Le Canigou, 1921» (en anglès). Our Collection. Buffalo AKG Art Museum.
# Joseph Dempsey

Joseph Francis "Joe" Dempsey (Filadèlfia, Pennsilvània, 12 d'octubre de 1875 – Filadèlfia, 7 d'agost de 1942) va ser un remer estatunidenc que va competir a primers del segle xx.
El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on va guanyar la medalla d'or en la prova de vuit amb timoner del programa de rem.

## Referències

* ↑ «Joe Dempsey Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 18 octubre 2015].
# Phoberomys

Phoberomys és un gènere de rosegador prehistòric que visqué durant el Miocè i el Pliocè a Sud-amèrica. Aquests parents del pacaranà actual podien assolir la mida d'un bisó i un pes de 700 kg.

## Taxonomia

* P. bordasi Patterson, 1942
* P. burmeisteri (Ameghino, 1886)
* P. insolita (Kraglievich, 1926)
* P. lozanoi (Kraglievich, 1940)
* Phoberomys pattersoni Mones, 1980
* P. praecursor Kraglievich, 1932

## Referències

* ↑ Fariña, Vizcaíno i De Iuliis, 2013, p. 196.

## Bibliografia

* Fariña, R. A.; Vizcaíno, S. F.; De Iuliis, G. Megafauna: Giant Beasts of Pleistocene South America (en anglès). Indiana University Press, 2013. ISBN 978-0-253-00719-3.
# Xahada

La xahada (àrab: الشهادة, ax-xahāda, ‘testimoniatge’, en context religiós ‘professió de fe’, tot i que també se l'anomena en dual, الشهادتان, ax-xahādatān, derivat de شهد, xahida, ‘testificar’, ‘ésser testimoni’) és una frase que constitueix la professió de fe de l'islam i és el primer dels anomenats «cinc pilars» en què es fonamenta aquesta religió. Els musulmans la diuen cada dia en les seves oracions i és igualment la fórmula que hom ha de recitar per a convertir-se a l'islam.
La frase es compon de dues parts (o de dues frases, d'aquí que també se l'anomeni «les dues xahades»):
* En àrab: لا إله إلا الله محمد رسول الله.
* Transliteració: lā ilāh$^a$ illā-Llāh, Muḥammad$^{un}$ rasūl$^u$-Llāh.
* Traducció: «No hi ha més déu que Déu i Muhàmmad és l'enviat i missatger de Déu.»
Quan es recita, normalment es precedeix cada frase de la fórmula أشهد أن, axhadu an, ‘testifico que’, de forma que, dita, la xahada és: أشهد أن لا إله إلا الله وأشهدة أن محمدا رسول الله, axhadu an lā ilāh$^a$ illā-Llāh wa-axhadu anna Muḥammad$^{an}$ rasūl$^u$-Llāh, ‘testifico que no hi ha cap divinitat tret de Déu i testifico que Muhàmmad és l'enviat i missatger de Déu’ recitació de la xahada (?·pàg.).
La xahada fa referència a la noció de base de l'islam: la unitat i unicitat de Déu (tawhid). Pel creient, doncs, pronunciar-la constitueix un acte de fe essencial: l'afirmació que només hi ha una sola divinitat implica que tots els actes de la vida li estan sotmesos, i l'afirmació que Muhàmmad és l'últim missatger d'aquesta divinitat implica la importància del Profeta en tant que exemple a seguir. Aquesta fórmula acompanya els musulmans durant tota llur vida, murmurant-se a l'orella dels nounats i ajudant a dir-la als moribunds.
La creença sincera en la xahada és suficient per ser considerat musulmà. La seva pronunciació en veu alta i clara davant de dos testimonis, després d'una ablució, constitueix l'únic ritual necessari per convertir-se a l'islam. Tanmateix, d'acord amb la doctrina islàmica, ella sola no conduirà el creient a la salvació; per a això és necessari complir amb les obligacions dels altres quatre pilars.
Diversos països inclouen la xahada en la seva bandera, com per exemple l'Aràbia Saudita.

## Referències

* ↑ «xahada». ésAdir. [Consulta: 27 octubre 2023].
* ↑ Castells Criballés, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. "شهد". ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Espinet i Burunat, Francesc. Religió i política a l'Alcorà i altres assaigs. Barcelona: U.A.B., 1997. ISBN 84-490-0867-0.
* ↑ Alcorà 37:36
* ↑ Alcorà 48:29
# Stefany Hernández Mendoza

Stefany Hernández Mendoza (Ciudad Guayana, Bolívar, 15 de juny de 1991) és una ciclista veneçolana que competeix en la modalitat de BMX.
Va participar en els Jocs Olímpics de Rio de Janeiro 2016, obtenint la medalla de bronze a la cursa femenina. L'any anterior havia guanyat el Campionat del món.

## Palmarès internacional

* 2015
** Campiona del món en BMX
* 2016
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro en BMX

## Referències

* ↑ «Stefany Hernández logra medalla de bronce en BMX». eluniversal.com, 19-08-2016 [Consulta: 20 juliol 2017]. Arxivat 23 de setembre 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-09-23. [Consulta: 20 juliol 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a cyclebase.nl
# Richard Smalley

Richard Errett Smalley (Akron, EUA 1943 - Houston 2005) fou un químic i professor universitari estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Química l'any 1996.

## Biografia

Va néixer el 6 de juny de 1943 a la ciutat d'Akron, població situada a l'estat nord-americà d'Ohio. Va estudiar química al Hope College i la Universitat de Michigan, on es graduà el 1965. L'any 1973 aconseguí el doctorat a la Universitat de Princeton, realitzant posteriorment estudis postdoctorals a la Universitat de Chicago, i esdevenint professor de química a la Universitat de Rice a Houston.
Va morir el 28 d'octubre de 2005 a l'hospital M.D. Anderson Cancer Center de Houston, situada a l'estat de Texas, a conseqüència d'una leucèmia.

## Recerca científica

El descobriment per part de Harold Kroto d'una nova forma de cristal·lització geomètrica del carboni, constituïda per seixanta àtoms d'aquest material, va permetre Smalley, i el seu col·laborador de la Universitat de Rice Robert Curl, la síntesi química d'aquesta nova forma anomenada ful·lerè, la qual esdevé la tercera forma més estable del carboni després del diamant i el grafit.
L'any 1996 fou guardonat, juntament amb Curl i Kroto, amb el Premi Nobel de Química pel descobriment dels ful·lerens.

## Enllaços externs

* «Richard Smalley» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Frederick Gilmore

Frederick Garfield "Fred" Gilmore (Montreal, Quebec, 22 de maig 1887 - Los Angeles, 17 de març de 1969) va ser un boxejador estatunidenc de primers del segle xx. El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on va guanyar la medalla de bronze en la prova de pes ploma després de perdre en semifinals contra Frank Haller.

## Referències

* ↑ «Fred Gilmore Olympic Results» (en anglès). sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 5 octubre 2015].
# Shisha Pangma

El Shisha Pangma (tibetà: ཤིས་ས་སྤང་མ, shis sa spang ma), també conegut com a Gosaithan, amb els seus 8.027 msnm és el més baix dels 14 vuit mils i el darrer en ser escalat per les limitacions imposades per la Xina a l'hora d'accedir al Tibet.
El seu nom en tibetà significa cresta sobre la planícia d'herba. El seu nom xinès (xinès tradicional: 希夏邦馬, xinès simplificat: 希夏邦马, pinyin: Xīxiàbāngmǎ) és una interpretació fonètica del nom tibetà. Per la seva banda Gosaithan en sànscrit significa el tron dels déus.

## Situació

Dels 14 cims que superen els 8000 msnm, el Shisha Pangma és l'únic que està totalment situat dins el Tibet, al parc nacional de Langtang. L'absència de grans cims al seu voltant fa que ressalti majestuosament l'abrupta i rocosa cara sud.

## Exploració

La seva exploració és molt recent. El 1921 fou observat des d'uns 45 km per membres britànics de l'equip de reconeixement de l'Everest. El 1945 fou dibuixat per Peter Aufschnaiter i Heinrich Harrer durant un viatge per la zona.
El 1949 Bill Tillman va dirigir una petita exploració pel Langtang Himal. En anys posteriors continuà sent fotografiat de lluny, però sense cap mena de possibilitat d'escalar-lo.
El 1961 els xinesos, en veure que era el darrer vuit mil verge, s'interessaren per ell. El 1963 van arribar a la muntanya els primers alpinistes, els quals exploraren la cara nord i arribaren fins als 7.160 m.

## Primera ascensió

El 1964 els xinesos tornen a la muntanya amb una expedició mastodòntica: més de 200 alpinistes, científics i portejadors. Per accedir-hi obriren una pista per a vehicles fins als 5.900 m, on edificaren una petita ciutat. Instal·laren 6 camps d'alçada i el 2 de maig 10 escaladors, sis xinesos i 4 tibetans, feren el cim.

## Ascensions posteriors

Fins al 1980 el Tibet fou tancat als alpinistes estrangers. Aquell any una expedició alemanya feu cim el 7 i 12 de maig seguint la via normal.
El 1981 la japonesa Junko Tabei fou la primera dona a pujar el Shisha Pangma.
Veient la relativa facilitat amb què era pujat, el 1985 s'hi va dirigir la primera expedició comercial.
El 1990 Joan Martinez es converteix en el primer català a fer el cim, tot seguint la via normal.
El 14 de gener de 2005 Piotr Morawski i Simone Moro feren la primera ascensió hivernal.
http://www.lasexta.com/noticias/mundo/hallan-anos-mas-tarde-cuerpo-congelado-alex-low-mejor-alpinista-mundo_2016050200135.html Arxivat 2016-05-03 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Shisha Pangma a Peakware Arxivat 2010-01-02 a Wayback Machine. (anglès)

## Referències

* ↑ «Alex Low el 2000». Arxivat de l'original el 2016-05-03. [Consulta: 2 maig 2016].
# Jadwiga Marko-Książek

Jadwiga Marko-Książek (Zelva, 6 d'abril de 1939 - Gdańsk, 30 de gener de 2019) va ser una jugadora de voleibol polonesa que va competir durant la dècada de 1950 i 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics de Tòquio, on guanyà la medalla de bronze en la competició de voleibol. Quatre anys més tard, als Jocs de Ciutat de Mèxic revalidà la medalla de bronze en la competició de voleibol.
En el seu palmarès també destaquen una medalla de bronze al Campionat del Món de voleibol, el 1962 i una de plata al Campionat d'Europa de 1963.
Entre 1959 i 1969 jugà 144 partits amb la seva selecció. A nivell de clubs jugà al Gedania Gdańsk i al AZS-AWF Warszaw.

## Referències

* ↑ «Jadwiga Marko-Książek Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 10 d’octubre 2013. [Consulta: 23 novembre 2017].
* ↑ «Women Volleyball IV World Championship 1962 Moscow (URS) 13-25.10 Winner Japan». [Consulta: 23 novembre 2017].
* 1 2 3 Marko-Książek Jadwiga Arxivat 2018-10-26 a Wayback Machine. a olimpijski.pl
# Andrés Gazzotti

Andrés Gazzotti (Chacabuco, 5 de maig de 1896 - 1984) va ser un jugador de polo argentí que va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla d'or en la competició de polo. Compartí equip amb Manuel Andrada, Roberto Cavanagh i Luis Duggan.

## Referències

* ↑ «Andrés Gazzotti Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-11-14. [Consulta: 1r març 2019].
# Keith Mwila

Keith Mwila (novembre 1966 - 9 de gener de 1993) fou un boxejador zambià que va competir durant la dècada de 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on guanyà la medalla de bronze en la categoria del pes minimosca del programa de boxa. En semifinals va perdre contra l'italià Salvatore Todisco. Aquesta fou la primera medalla olímpica per a un esportista de Zàmbia.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Keith Mwila». [Consulta: 25 maig 2024].
* ↑ «Olympedia – Zambia (ZAM)». [Consulta: 25 maig 2024].