OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tractat d'Aranjuez (1752)

El Tractat d'Aranjuez de 1752, també conegut com a Tractat d'Itàlia, fou un tractat internacional signat a la ciutat d'Aranjuez el 14 de juny de 1752. El Tractat fou signat pel Regne d'Espanya, el Sacre Imperi Romanogermànic i el Regne de Sardenya-Piemont per a mantenir la pau i vetllar pels seus respectius interessos en els territoris que ambdues potències tenien a la península Itàlica. Posteriorment s'adheriren al tractat el Ducat de Parma i el Gran Ducat de Toscana.

## Signataris

Els termes de l'acord estaven basats en el Tractat d'Aquisgrà de 1748, i foren signats per:
* José de Carvajal y Lancaster, en representació de Ferran VI d'Espanya,
* el comte de Migazzi, en nom de l'emperadriu Maria Teresa I d'Àustria,
* Felip Valentí Asinari, en nom de Carles Manuel III de Sardenya.
Posteriorment, el 16 d'agost del mateix any, es van adherir al tractat l'emperador del Sacre Imperi Romanogermànic, Francesc I, per la seva condició de Gran duc de Toscana, i l'infant Felip de Parma, duc de Parma.

## El tractat

Les principals clàusules incloïen:
* Acord de pau entre les tres potències;
* Cadascuna de les parts signants renunciava als seus drets sobre les possessions de les altres parts a la península italiana, als territoris del Gran Ducat de Toscana i del Regne de les Dues Sicílies;
* En cas d'atac per una altra potència als territoris esmentats, cadascuna de les parts es comprometia a aportar un exèrcit de 8.000 soldats d'infanteria i 4.000 de cavalleria, mantinguts a costa pròpia, per a la defensa del país atacat.
* Els ciutadans de cadascun dels països signants gaudirien en les seves relacions comercials amb algun dels altres dels majors privilegis.

## Referències

* 1 2 Cantillo, Alejandro del. Tratados, convenios y declaraciones de paz y de comercio: que han hecho con las potencias estranjeras los monarcas españoles de la casa de Borbon : desde el año de 1700 hasta el dia (en castellà). Alegria y Charlain, 1843, p. 412-416.
* ↑ «Tratado de Aquisgrán o de Aix la Chapelle que dio fin a la Guerra de Sucesión Austríaca firmado el 18 de octubre de 1748.». Portal de Archivos españoles - Ministerio de Cultura y Deporte. [Consulta: 6 juny 2021].
* ↑ Lodge, Richard «Presidential Address: Sir Benjamin Keent, K.B.: A Study in Anglo-Spanish relations in the earlier Part of the Eighteenth» (en anglès). Transactions of the Royal Historical Society, 15, 01-01-1932, pàg. 1–43. DOI: 10.2307/3678642. ISSN: 1474-0648.

## Vegeu també

* Altres Tractats d'Aranjuez
# Guerau Alemany II de Cervelló

Guerau Alemany II de Cervelló, descrit com a Guirart el Romano o Girardo Aleman a les cròniques del Cid, (−1097) fou senyor de Cervelló.
Fill de Guerau Alemany I de Cervelló, es casà amb Ponça de Tolosa, filla de Ponç II de Tolosa i Almodis de la Marca
Guerau Alemany II de Cervelló va ser l'home de confiança de Berenguer Ramon II en les campanyes a l'emirat de Balànsiya, participant en el setge de Xàtiva, i els setges de Balànsiya de 1086 i 1087 al costat d'Al-Múndhir Imad-ad-Dawla, emir de Turtuixa i Dàniyya, que volia impedir la consolidació de Yahya al-Qàdir com emir de Balànsiya i aconseguir la seva pròpia continuïtat territorial.
Fou un dels membres del partit, amb els Montcada, els Cabrera, i Berenguer Sunifred de Lluçà, el bisbe de Vic, que el 1086 acordà que Berenguer Ramon II el Fratricida, considerat instigador de l'assassinat, participés en la tutoria de Ramon Berenguer III durant onze anys, prometent que no es casaria i que per tant l'herència recauria directament en el petit fill del Cap d'Estopes. però, aquest front antifratricida es trencà i un nou partit, encapçalat pels
El succeí com a senyor de Cervelló el seu fill Guerau Alemany III de Cervelló.

## Referències

* 1 2 3 Pagès i Paretas, Montserrat. Art romànic i feudalisme al Baix Llobregat. L'Abadia de Montserrat, 1992, p.327. ISBN 8478263004.
* 1 2 Hernández Cardona, Francesc Xavier. «Volum II: Temps de Conquesta». A: Història militar de Catalunya. 2a Ed.. Rafael Dalmau Editor, 2004, p.28. ISBN 84-232-0655-6.
* ↑ Rovira i Virgili, Antoni. Història Nacional de Catalunya, volum III. Edicions Pàtria, 1920, p.601.
# Seventri

Seventri és un llogaret del Rajasthan, districte de Rajsamand, a 108 km al nord d'Udaipur (Rajasthan), 43 km al nord de Rajsamand i a uns 5 km de Charbhuja. En aquest lloc hi ha el temple de Roop Narain que és un antic temple construït el 1652. A dos km del llogaret hi ha el llac de Gomti Muhana o Laxman Jhoola, a la riba del qual hi ha un altre temple dedicat a Rama conegut com a temple de Ram Sita.

## Referències

* ↑ «Roop Narayan temple». Arxivat de l'original el 2017-01-02. [Consulta: 1r gener 2017].
* ↑ Major Tourist places of Rajsamand
* ↑ Roop Narayan Temple of Seventri Rajsamand
# Quint Fulvi Flac (cònsol 179 aC)

Quint Fulvi Flac (en llatí: Quintus Fulvius Q. F. M. N. Flaccus) va ser un magistrat romà. Era un dels quatre fills del cònsol Quint Fulvi Flac. Formava part de la gens Fúlvia i portava el cognomen Flac.
Va ser edil curul l'any 185 aC i com que el pretor urbà Gai Dècim acabava de morir es va oferir per ocupar el seu lloc sense èxit. No va accedir a la magistratura de pretor fins al 182 aC, amb Hispània Citerior com a província. En aquesta província va expulsar els celtibers de la ciutat d’Urbicua que va ocupar, i els va derrotar en una gran batalla en la qual haurien mort uns 23.000 celtibers i 4.000 haurien caigut presoners. Després va sotmetre la ciutat de Contrebia i va derrotar altre cop als celtibers que en la major part es van sotmetre als romans.
El senat va decretar un agraïment públic, i al sortir Quint cap a Itàlia, acompanyat dels soldats que més s'havien distingit en les batalles, els celtibers es van revoltar altre cop, potser perquè van creure que preparava una altra acció contra ells, i el van atacar en un congost estret. Malgrat la seva posició desavantatjosa, els va derrotar altre cop, sobretot gràcies a la cavalleria, i els celtibers van perdre 17.000 homes. Flac va construir en agraïment a aquesta victòria el temple romà de Fortuna equestre. Va celebrar les seves victòries amb un triomf l'any 180 aC i fou elegit cònsol pel 179 aC junt amb el seu germà Luci Manli Acidí Fulvià, que portava aquest nom per haver estat adoptat per la família dels Acidí. Uns jocs en honor de Júpiter van ser instituïts pel senat per celebrar les victòries. En el seu consolat va fer la guerra als lígurs als que va derrotar completament i va ocupar els seus campaments, i a la tornada va celebrar un segon triomf.
L'any 174 aC va ser nomenat censor amb Aule Postumi Albí i en el seu càrrec va expulsar del senat al seu propi germà Gneu Fulvi Flac. Va construir un temple de la Fortuna a Roma, millor que el que havia construït a Hispània, usant marbres i elements del temple de Juno al Brútium, cosa que va molestar als brucis, però per por van aguantar el sacrilegi. A Roma es va saber com s’havien obtingut els marbres i els cònsols el van cridar al senat per donar explicacions. Van censurar la seva conducta i els marbres reenviats al lloc d'origen i es van fer sacrificis expiatoris a Juno. Com que al Brútium no hi havia cap arquitecte capacitat per restaurar els marbres es van deixar simplement al temple.
Després de la seva censura va ser escollit membre del col·legi de pontífexs i va començar a donar mostres de bogeria, que la gent considerava un càstig just pel sacrilegi comès. Quan va rebre la notícia que dels dos fills que tenia combatent a Il·líria, un havia mort i l’altre estava greument malalt, es va suïcidar penjant-se a la seva cambra l'any 173 aC.

## Referències

* 1 2 3 4 «Q. Fulvius Flaccus, Q. F. M. N.». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# Quint Minuci Rufus (cònsol 197 aC)

Quint Minuci Rufus (en llatí: Quintus Minucius C. f. C. n. Rufus) va ser un magistrat romà que visqué a cavall dels segles iii i ii aC. Formava part de la branca plebea de la gens Minúcia.
Va ser edil plebeu l'any 201 aC i pretor el 200 aC i va obtenir el Brútium com a província. Va dirigir una investigació sobre el robatori del temple de Proserpina a Locres Epizefiris i va descobrir una conspiració en aquesta zona i com que no havia acabat les seves tasques va veure prorrogat el seu imperium per un any més.
L'any 197 aC va ser elegit cònsol amb Gai Corneli Cetege i va fer la guerra als bois, però no va aconseguir els honors del triomf per part del senat i enfadat els va celebrar de manera privada al Mont Albà.
El 189 aC va ser un dels deu comissionats enviats a la província d'Àsia després de la derrota d'Antíoc III el Gran. El seu nom apareix al senatusconsultum de Bacchanalibus (186 aC) com un dels senadors presents. L'any 183 aC era un dels tres ambaixadors enviats a la Gàl·lia i aquesta és la darrera vegada que s'esmenta el seu nom.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 675.
# Nina Umanets

Nina Umanets (ucraïnès: Ніна Дмитрівна Уманець) (Iurkivka, 1 de maig de 1956) és una ex-remadora ucraïnesa que va competir sota bandera soviètica durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla de plata en la competició del vuit amb timoner del programa de rem. En el seu palmarès també destaquen cinc medalles d'or i una de plata en el vuit amb timoner del Campionat del món de rem.

## Referències

* ↑ «Nina Umanets Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 19 de febrer 2010. [Consulta: 10 octubre 2019].
* ↑ Rudern – Weltmeisterschaften – Achter – Damen. sport-komplett.de
* ↑ Fitxa a worldrowing.com
# Taxidins

Els taxidins (Taxidiinae) són una subfamília de carnívors de la família dels mustèlids. Conté una sola espècie vivent, el toixó americà (Taxidea taxus), així com diverses espècies extintes. Es tracta d'animals omnívors. Tant l'espècie actual com les extintes són oriündes de Nord-amèrica. Fou el primer tàxon a divergir de la resta de mustèlids.

## Referències

* 1 2 Entrada «Taxidiinae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Wang Linwei

Wang Linwei (29 d'agost de 1956) fou una jugadora d'handbol xinesa que va competir durant la dècada de 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'handbol.

## Referències

* ↑ «Wang Linwei Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 3 agost 2019].
# Manuel León Hoyos

Manuel León Hoyos (nascut el 10 de febrer de 1989), és un jugador d'escacs mexicà, que té el títol de Gran Mestre des de 2008. Campió de Mèxic, ha estat el primer jugador del país que ha trencat la barrera dels 2.600 punts Elo, cosa que va aconseguir a la Llista d'Elo de la FIDE d'octubre de 2012. Vassil Ivantxuk l'ha fet servir com a segon ocasionalment en diverses ocasions.
Actualment estudia a la Universitat Webster de St. Louis, Missouri i forma part del programa SPICE, promogut per l'excampiona del món femenina Susan Polgar. La Universitat Webster és l'equip número u dels Estats Units.
Tot i que roman inactiu des del febrer de 2018, a la llista d'Elo de la FIDE del setembre de 2020, hi tenia un Elo de 2491 punts, cosa que en feia el jugador número 3 de Mèxic. El seu màxim Elo va ser de 2.603 punts, a la llista d'octubre de 2012 (posició 227 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

El 2010, va empatar al primer lloc amb Mikhail Kobalia a l'Arctic Chess Challenge, a Tromsø, Noruega. Va prendre part a la Copa del Món d'escacs de 2011, a Rússia però hi fou eliminat per Aleksei Xírov. El juliol de 2011 fou tercer a l'Obert de Sant Martí (el campió fou Levan Aroshidze). El 2012 es va proclamar campió de Mèxic. Va guanyar l'edició de 2012 de l'US Open celebrada a Vancouver, Washington, amb un total de 8 punts (7 victòries, 2 taules) entaulant la ronda final contra el GM Yasser Seirawan. El juny de 2013 va empatar als llocs 1r a 5è al Las Vegas Chess Festival amb Jaan Ehlvest, Varuzhan Akobian, Alejandro Ramírez, Enrico Sevillano i Wesley So (aquest darrer fou el campió).

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica de Manuel León Hoyos» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 18 novembre 2013].
* ↑ «Thanksgiving Tournament Success for Webster’s Chess Team». Webster Today. [Consulta: 17 desembre 2012]. (anglès)
* ↑ «Susan Polgar Institute for Chess Excellence (SPICE)». Webster University. Arxivat de l'original el 2014-01-07. [Consulta: 17 desembre 2012]. (anglès)
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Mèxic"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 7 setembre 2020].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Manuel León Hoyos «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-02-22. [Consulta: 27 juliol 2015].
* ↑ «Arctic Chess Challenge 2010» (en anglès). FIDE, 01-09-2010. [Consulta: 22 gener 2012].
* ↑ Crowther, Mark. «The Week in Chess: FIDE World Cup Khanty-Mansiysk 2011». London Chess Center, 21-09-2011. Arxivat de l'original el 2011-10-20. [Consulta: 16 novembre 2011].
* ↑ «XIII Obert». Butlletí d'Escacs de FCE, 148, 12-2011, pàg. 49 [Consulta: 27 juliol 2015].
* ↑ «El gran maestro Manuel León Hoyos se corona campeón nacional» (en castellà). Proceso.com.mx, 10-04-2012. Arxivat de l'original el 2012-07-21. [Consulta: 18 novembre 2013].
* ↑ «So triple victorious in Vegas» (en anglès). chessvibes.com, 01-06-2013. Arxivat de l'original el 2014-02-22. [Consulta: 14 febrer 2014].
# Tracy Brown

Tracy Brown (nascuda el 1974) és una escriptora negra estatunidenca de ficció urbana que és coneguda per les seves obres que succeeixen a Staten Island, Nova York.

## Vida personal

Brown viu a Staten Island, Nova York, on va néixer.
Brown va tenir una filla quan encara era adolescent però es va graduar a l'institut sent mare. És alumne del John Jay College de Justícia Criminal.
Ella forma part de l'ONG We Are Ladies First, LDT que té l'objectiu de formar, inspirar i empoderar les noies joves de Staten Island. També mentoritza i és professora d'un curs d'escriptura a noies que hi ha en un correccional del sistema de serveis social de l'estat de Nova York. El 2016 va escriure i dirigir la seva primera obra de teatre "Brand New".

## Obra

Els seus llibres, que se situen a Staten Island i es basen en dones que triomfen tot i les adversitats, han estat llistats com a bestsellers per USA Today i Essence Magazine.

## Obres

Les històries de Tracy Brown han aparegut en les antologies The Game: Short Stories About the Life i Flirt.
* Black, Triple Crown Publications, 2003
* Dime Piece, Triple Crown Publications, 2004
* Criminal Minded, St. Martin's Griffin, 2005
* White Lines, St. Martin's Griffin, 2007
* Twisted, St. Martin's Griffin, 2008
* Snapped, St. Martin's Griffin, 2009
* Aftermath, St. Martin's Griffin, 2011
* White Lines II: Sunny, St. Martin's Griffin, 2012
* Flirting with Disaster, St. Martin's Griffin, 2013
* White Lines III: All Falls Down, St. Martin's Griffin, 2015
* Boss, St. Martin's Griffin, 2017

## Referències

* ↑ «Brown, Tracy, 1974-». Virtual International Authority File. Online Computer Library Center. [Consulta: 22 desembre 2012].
* ↑ «"For Staten Island author Tracy Brown, struggle as single-mom an inspiration for successful literary career", Staten Island Live, 03/02/11».
* ↑ «"Top 10 Underrated Street Lit Authors", TheUBS.com, May 2008».
* ↑ «"White Lines", Publishers Weekly, 11/27/2006».
* ↑ «"Twisted", Publishers Weekly, 03/31/2008».
* ↑ «"Snapped", Publishers Weekly, 10/05/2009».
* ↑ «"Aftermath", Publishers Weekly, 12/13/2010».

## Enllaços externs

* Tracy Brown, Macmillan Publishers
# Dôme de Rochefort

El Dôme de Rochefort és una muntanya de 4.015 metres que es troba entre les regions de l'Alta Savoia a França i la Vall d'Aosta a Itàlia.

## Primeres ascencions

* Vessant sud-oest: Karl Blodig i Max Horten, el 9 d'agost de 1903.
* Vessant nord-est: Jean Reymond Leininger i Pierre Madeuf, el 4 d'agost de 1937.

## Enllaços externs

* «Camptocamp.org». [Consulta: 25 agost 2011].
* «Summitpost.com» (en anglès). [Consulta: 25 agost 2011].
Quatremils dels Alps :
Alps
Quatremils
categoria :
# Wang Xiaozhu

Wang Xiaozhu (15 de maig de 1973) és una tiradora amb arc xinesa, ja retirada, que va competir durant les dècades de dècada de 1980 i 1990.
El 1992 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Barcelona, on va disputar dues proves del programa de tir amb arc. Guanyà la medalla de plata en la prova per equips, formant equip amb Ma Xiangjun i Wang Hong, mentre en la prova individual fou quarta. Quatre anys més tard, als Jocs d'Atlanta, tornà a disputar dues proves del programa de tir amb arc. Fou sisena en la competició per equips i setena en la prova individual.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or i una de plata als Jocs Asiàtics.

## Referències

* ↑ Wang Xiaozhu a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Olympedia – Wang Xiaozhu». [Consulta: 15 novembre 2020].
* ↑ «https://worldarchery.org/athlete/7458/wang-xiaozhu/results» (en anglès). [Consulta: 15 novembre 2020].
# Werner Meyer

Werner Meyer (Suïssa, 30 de maig de 1914 - 10 de setembre de 1985) fou un jugador d'handbol suís que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'handbol.

## Referències

* ↑ «Werner Meyer Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2018. [Consulta: 14 desembre 2018].
# Werner Scheurmann

Werner Scheurmann (Suïssa, 27 de setembre de 1909 - valor desconegut) fou un jugador d'handbol suís que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'handbol.

## Referències

* ↑ «Werner Scheurmann Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 14 desembre 2018].
# Werner Stuber

Werner Stuber (Berna, 27 de gener de 1900 - Berna, 7 de febrer de 1957) va ser un genet suís que va competir durant la 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on va disputar tres proves del programa d'hípica. En el concurs de salts d'obstacles per equips, formant equip amb Alphonse Gemuseus i Hans Bühler, guanyà la medalla de plata, mentre en el concurs de salts d'obstacles individual fou catorzè, en ambdues proves amb el cavall Girandole. En la prova de doma individual, amb el cavall Queen-Mary, fou vintè. Quatre anys més tard, als Jocs d'Amsterdam, disputà dues proves del programa d'hípica. Fou setè en la prova de doma per equips i vint-i-cinquè en doma individual amb el cavall Ulhard.

## Referències

* 1 2 «Werner Stuber Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de novembre 2012. [Consulta: 23 abril 2018].
# Wilhelm Carstens

Wilhelm Carstens (29 de gener de 1869 – ?) va ser un remer alemany que va competir cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà una medalla de bronze en la prova de quatre amb timoner com a membre de l'equip Favorite Hammonia.

## Referències

* ↑ «Wilhelm Carstens Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 18 setembre 2015].
# Wilhelm Weber (gimnasta)

Wilhelm Weber (1880 - 28 d'abril de 1963) fou un gimnasta i atleta alemany que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. Durant la seva carrera esportiva prengué part en tres Jocs Olímpics i guanyà dues medalles.
El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on guanyà a medalla de plata en la prova del concurs complet i la de bronze en el triatló, ambdues del programa de gimnàstica. També disputà la triatló atlètica, on acabà en 21a posició de 118 participants.
Als Jocs Intercalats d'Atenes de 1906 disputà tres proves del programa de gimnàstica, sent la cinquena posició en la prova per equips la millor posició.
El 1908 disputà una prova en els tercers i darrers Jocs de la seva carrera esportiva. La prova fou el concurs complet individual, i es desconeix la posició exacta en què finalitzà.

## Referències

* 1 2 3 «Wilhelm Weber Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 22 de setembre 2010. [Consulta: 10 octubre 2015].
# William Fenn Jr

William Fenn Jr (Newark, 14 de setembre de 1904 - Lavallette, desembre 1980) fou un ciclista estatunidenc, professional des del 1925 fins al 1930. Es va especialitzar en les curses de sis dies. Va participar en els Jocs Olímpics de 1924.
El seu pare William també es dedicà al ciclisme.

## Palmarès

* 1923
** Campió dels Estats Units amateur en Velocitat

## Referències

* ↑ «William Fenn». Olympedia.
* ↑ «William Fenn Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 abril 2020.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Willy Schröder

Wilhelm Schröder, més conegut com a Willy Schröder (Magdeburg, 7 de març de 1912 - Gersfeld (Rhön), 28 de setembre de 1990), va ser un atleta alemany, especialista en el llançament de disc, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on fou cinquè en la prova del llançament de disc del programa d'atletisme. En el seu palmarès destaca una medalla d'or en el llançament de disc al Campionat d'Europa d'atletisme de 1938, i el campionat nacional de llançament de disc de 1936 i 1937.
El 1935 aconseguí el rècord del món de llançament de disc amb un llançament de 53,10 metres, un rècord que fou vigent fins a 1941 quan Archie Harris el millorà.

## Millors marques

* Llançament de pes. 15,67 metres (1935)
* Llançament de disc. 53,10 metres (1935)

## Referències

* ↑ «Willy Schröder Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 21 abril 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 21 abril 2020].
* ↑ IAAF World Athletics Championships. Doha 2019. Statistics Handbook. Doha: IAAF, 2019, p. 692 [Consulta: 21 abril 2020].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 21 abril 2020].
# Willy Schärer

Willy Schärer (Berna, 20 de setembre de 1903 - Berna, 20 de novembre de 1982) va ser un atleta suís que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata en la prova dels 1.500 metres del programa d'atletisme.

## Millors marques

* 1.500 metres llisos. 3' 55.0" (1924)

## Referències

* 1 2 «Willy Schärer Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 24 de desembre 2011. [Consulta: 7 maig 2018].
* ↑ Willy Schärer. trackfield.brinkster.net
# Willy Thulin

Wilhelmina Elvira "Willy" Thulin (Uppsala, 26 d'octubre de 1889 – Estocolm, 3 de maig de 1967) va ser una saltadora sueca que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 disputà la prova de palanca de 10 metres del programa de salts, on quedà eliminada en la primera ronda.

## Referències

* ↑ «Willy Thulin Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 24 juny 2017].
* ↑ Willy Thulin. Comitè Olímpic Suec
# Winslow Hall

Winslow Hall (Oakland, 15 de maig de 1912 - Dutch Flat, 27 de desembre de 1995) va ser un remer estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla d'or en la competició del vuit amb timoner del programa de rem.

## Referències

* ↑ «Winslow Hall Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 21 gener 2019].