OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mètode austríac

El mètode austríac és un dels molts esquemes tradicionals d'excavar túnels amb tècniques poc mecanitzades (de fet, gairebé cada país tenia el seu mètode particular). Com tots els mètodes tradicionals, consisteix a excavar el túnel mitjançant galeries independents (unes més avançades que d'altres) que formen en el seu conjunt l'àrea total d'excavació. Cada galeria s'apuntala convenientment per sostenir el terreny provisionalment. Aquest apuntalament es fa just al front, de manera que no hi ha gaires assentaments en superfície. Segons aquest mètode, la primera galeria excavada és la del futur centre de la contravolta o solera. La segona se situa en la futura clau del túnel i seguidament s'uneixen mitjançant un tercer front. La resta d'àrea a excavar es fa normalment en tres fases per banda, de dalt a baix i es combina l'excavació i l'apuntalament amb l'encofrat del revestiment definitiu del túnel. En l'actualitat aquest mètode s'ha deixat d'usar del tot.

## El mètode austríac a Catalunya

Va ser introduït a Espanya i a Catalunya a la dècada del 1920, per Esteban Terradas i Illa, enginyer català que havia estudiat a Berlín, per la construcció de Ferrocarril Metropolità Transversal de Barcelona. El primer túnel excavat mitjançant aquest mètode als Països Catalans fou doncs el primer tram de l'actual línia 1.
Cal no confondre el mètode austríac amb el nou mètode austríac, molt més modern i industrialitzable, que és una de les formes d'excavació de túnels que més s'usa en l'actualitat.

## Enllaços externs

* (castellà) Terradas i la construcció del túnel del Metro Transversal de Barcelona Arxivat 2008-08-20 a Wayback Machine. (pdf).
# Muhacir

Muhacir, Macırlar, o Muhajir, és un terme emprat per referir-se a uns 10 milions de ciutadans otomans musulmans, i als seus descendents nascuts després de l'inici de la dissolució de l'Imperi Otomà (incloent-hi turcs, albanesos, bosníacs, musulmans grecs, circassians, tàtars de Crimea i pomaks), que van emigrar a Anatòlia des de finals del segle xviii fins a finals del segle xx, principalment per escapar de la persecució als seus països d'origen. Avui dia, entre un terç i un quart de la població de Turquia són descendents d'aquests muhacirs.
Inicialment, entre 5 i 7 milions d'emigrants musulmans de regions hostils van arribar a l'Anatòlia otomana entre el 1783 i el 1914. L'afluència d'emigració a finals del segle xix i a principis del segle XX era deguda a la pèrdua de gairebé tots els territoris otomans durant la Guerra dels Balcans de 1912-13 i la Primera Guerra Mundial. Aquests muhacirs, or refugiats, veien l'Imperi Otomà, i subseqüentment la República de Turquia, com una "pàtria" protectora. Bona part dels muhacirs van escapar a Anatòlia van escapar a Anatòlia a conseqüència de la persecució generalitzada d'otomans musulmans que va ocórrer durant els últims anys de l'imperi.
Posteriorment, amb l'establiment de la República de Turquia el 1923, va seguir arribant un gran nombre de turcs, a més d'altres musulmans, dels Balcans, del Mar Mort, del Caucas, de les Illes Egees, de Xipre, del Sanjaq d'Alexandreta (Hatay), de l'Orient Mitjà i de la Unió Soviètica, la major part dels quals es va establir en zones urbanes del nord-oest d'Anatòlia. La dècada de 1930 hi havia dos milions de musulmans establerts a Turquia. La majoria eren dels Balcans, on havien sofert discriminació i agressivitat. Hi va haver noves onades de turcs i musulmans expulsats de Bulgària i Iugoslàvia entre el 1951 i el 1953.

## Referències

* 1 2 Bosma, Lucassen & Oostindie 2012, 17
* 1 2 Karpat 2004, 612
* ↑ Armstrong 2012, 134
* 1 2 Çaǧaptay 2006, 82

## Bibliografia

* Armstrong, William «Turkish Nationalism and Turkish Islam: A New Balance». Turkish Policy Quarterly, 10, 4, 2012, p. 133–138..
* Bosma, Ulbe; Lucassen, Jan; Oostindie, Gert. «Introduction. Postcolonial Migrations and Identity Politics: Towards a Comparative Perspective». A: Postcolonial Migrants and Identity Politics: Europe, Russia, Japan and the United States in Comparison. Berghahn Books, 2012. ISBN 0857453270. .
* Çaǧaptay, Soner. Islam, Secularism, and Nationalism in Modern Turkey: Who is a Turk?. Taylor & Francis, 2006. ISBN 0415384583. .
* Karpat, Kemal H. [2012-05-08]. The Politicization of Islam: Reconstructing Identity, State, Faith, and Community in the Late Ottoman State. Oxford University Press, 2001. ISBN 0-19-513618-7. .
# Muhal Richard Abrams

Muhal Richard Abrams (Chicago, Illinois, 19 de setembre de 1930 - 29 d'octubre de 2017), va ser un compositor i pianista de jazz estatunidenc.
Abrams inicià els estudis musicals als 17 anys, formant-se en el Chicago Musical College. Debutà professionalment el 1948 acompanyant a músics importants de l'època en la seva ciutat natal fins que el 1961, formà llur pròpia formació que denominà "Experimental Band".
Dintre del món del jazz és famós perquè el 1962 fundà l'Association fort he Advancement of Cretive Musicians (AACM), un organisme de músics de Chicago que com incentiu, promou els músics de jazz de la ciutat i també per fundar l'escola de música d'aquesta entitat. A més, desenvolupà llur activitat docent en el Banff Center, i en les universitats de Colúmbia i Siracusa.
Com a músic destaquen llurs treballs en quasi tots els subgèneres del jazz des del boogie-boogie fins al free jazz, passant pel bop, l'Avant-Garde, i el Big Band o el Rhythm & Blues. No està reconegut com un gran instrumentista, però si és reconegut per llurs companys (guanyà diversos premis, inclosa la primera entrega del The Jazz Par Prize) tant pels seus èxits com a compositor, com pel seu gran aportament al món de la música des d'associacions com el Consell de les Arts de Nova York, o l'Organització Nacional del Jazz on és membre actiu.
Les seves composicions han estat interpretades per New Band, The Rova Saxophone Quartet, The String Trio of New York, Brooklyn Philharmonic Chamber Orchestra, Kronos Quartet, Ursula Oppens, detroit Symphony Orchestra i Cassat String Quartet, entre d'altres.
Com a pianista participà en recitals i discs de The Art Ensemble of Chicago, i en enregistraments dels trompetes Kenny Dorham i Woody Shaw, entre d'altres.

## Honors

El 2010 Abrams va rebre la beca NEA Jazz Masters. El 2012, la Universitat de Colúmbia li va atorgar un doctorat honoris causa; la Mid-Atlantic Arts Foundation el va honorar amb el Living Legacy Awardee.

## Discografía destacada

| Any | Títol | Segell |
| 1967 | Levels and Degrees of Light | Delmark |
| 1975 | Sightsong | Black Saint |
| 1978 | Spiral Live at Montreux 1978 | Novus |
| 1981 | Blues Forever | Black Saint |
| 1983 | Rejoicing with the Light | Black Saint |
| 1990 | Blu Blu Blu | Black Saint |
| 1995 | One Line, Two Views | New World |

## Referències

* ↑ Muere el innovador jazzista Muhal Richard Abrams - Nachruf in El Pais
* ↑ Poiget, Laurent. «Muhal Richard Abrams (1930-2017)» (en francès). [Consulta: 2 octubre 2024].
* ↑ «Mid Atlantic Arts Foundation - News & Publications - Press Releases - Baltimore, Maryland», 02-04-2015. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 2 octubre 2024].
# Més enllà del 2000

Més enllà del 2000 fou un programa de televisió basat en un recull de reportatges realitzats arreu del món per la Beyond International (Austràlia, 1989). A Catalunya, el reportatge era introduït per Josep Maria Ferrer-Arpí. El seu denominador comú era la investigació científica i tecnològica, buscant sempre que fos possible la vessant més promocional i futurista d'aquesta. El programa va incloure reportatges de producció aliena fins que el maig de 1991 va començar a emetre reportatges de producció pròpia, presentats per Rosa Cornet, i al setembre de 1994 l'espai va fer un nou gir i ja sols emetia programes propis. A partir de l'octubre de 1999 es presenta amb el subtítol EFM (edició final de mil·lenni) i es tornen a emetre els reportatges emesos anteriorment, agrupats per temes. També s'hi inclou un altre reportatge de producció pròpia. A partir de l'any 2000, el programa continua amb la mateixa estructura, amb reportatges nous però canvia de títol per passar-se a dir 2000 FF, tot i conservat el mateix número de producció.

## Enllaços externs

* Beyond Tomorrow Arxivat 2008-08-05 a Wayback Machine. at Science Channel

## Referències

* ↑ «Muere Josep Maria Ferrer-Arpí, periodista de ciencia de TV3» (en castellà). La Vanguardia, 10-10-2014 [Consulta: 20 gener 2016].
* ↑ «Més enllà del 2000». CCMA. [Consulta: 20 gener 2016].
* ↑ Schönberger, Axel; Tilbert Dídac Stegmann. Actes del Desè Col·loqui Internacional de Llengua i Literatura Catalanes Frankfurt am Main, 18 - 25 de setembre de 1994. 1a edició.. Barcelona: Publ. de l'Abadia de Montserrat. ISBN 8478266720 [Consulta: 20 gener 2016].
# Natació als Jocs Olímpics d'estiu de 1900 - 200 metres esquena

Natació als Jocs Olímpics d'estiu de 1900 :
| Lliures |||||
| 200 m | homes |
| 1.000 m | homes |
| 4.000 m | homes |
| Esquena |||||
| 200 m | homes |
| Altres |||||
| 200 m equips | homes |
| 200 m obstacles | homes |
| Natació subaquàtica | homes |
| < 1896 1904> |||||
Els 200 metres esquena masculins va ser una de les proves de natació que es van disputar als Jocs Olímpics de París de 1900. La competició tingué lloc entre l'11 i el 12 d'agost de 1900, amb la presència de 16 nedadors representants de 6 nacions.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Ernst Hoppenberg | Karl Ruberl | Johannes Drost |

## Resultats
### Semifinals

La primera ronda d'aquesta prova consistí en les semifinals. Se'n disputaren tres, passant a la final el vencedor de cadascuna d'elles i els set millors temps. Es disputaren l'11 d'agost.

#### Semifinal 1

| Posició | Nedador | Temps |
| 1 | Ernst Hoppenberg | 2' 54,4" |
| 2 | Robert Crawshaw | 3' 15.0" |
| 3 | Thomas Burgess | 3' 50,4" |
| 4 | Bussetti | 4' 09,2" |
| 5 | Lapostolet | 4' 34,6" |
| 6 | Fumouze | 5' 17,0" |

#### Semifinal 2

| Posició | Nedador | Temps |
| 1 | Johannes Bloemen | 3' 09,2" |
| 2 | de Romand | 3' 56,6" |
| 3 | Chevrand | 4' 42,0" |

#### Semifinal 3

| Posició | Nedador | Temps |
| 1 | Karl Ruberl | 2' 56,0" |
| 2 | Johannes Drost | 3' 10,2" |
| 3 | Jean Leuilliux | 3' 10,2" |
| 4 | Erik Erickson | 4' 05,4" |
| 5 | Lué | 4' 10,0" |
| 6 | Peyrusson | 4' 15,6" |
| 7 | Texier | 4' 49,0" |

### Final

La final es disputà el 12 d'agost
| Posició | Nedador | Temps |
| | Ernst Hoppenberg | 2' 47,0" |
| | Karl Ruberl | 2' 56,0" |
| | Johannes Drost | 3' 01,0" |
| 4 | Johannes Bloemen | 3' 02,2" |
| 5 | Thomas Burgess | 3' 12,0" |
| 6 | de Romand | 3' 38,0" |
| 7 | Bussetti | 3' 45,0" |
| 8 | Erik Erickson | 3' 56,4" |
| — | Robert Crawshaw | DNF |
| — | Georges Leuillieux | DNF |
DNF: No finalitza la cursa

## Notes

* ↑ Les diverses fonts no es posen d'acord amb el fet de si Crawshaw va arribar a començar la cursa. El que és segur és que no l'acabà.

## Referències

* «Olympic Medal Winners». Comitè Olímpic Internacional. [Consulta: 19 març 2008].
* De Wael, Herman. «Swimming 1900». Herman's Full Olympians, 07-06-2001. Arxivat de l'original el 2008-05-03. [Consulta: 19 març 2008].
* Mallon, Bill. The 1900 Olympic Games: Resultats de totes les proves amb comentaris. Jefferson, North Carolina: McFarland, desembre 1997. ISBN 0-7864-0378-0.
# Municipi de Jokkmokk

Jokkmokk (en suec: Jokkmokk kommun; en finès: Jokimukan kunta; en sami septentrional: Johkamohkki gielda; en meänkieli: Jokinmukka) és un municipi del Comtat de Norrbotten, al nord de Suècia. El seu centre administratiu està situat a Jokkmokk.

## Localitats

Hi ha 3 localitats (o àrees urbanes) al Municipi de Jokkmokk:
| # | Localitat | Població |
| 1 | Jokkmokk | 2,976 |
| 2 | Vuollerim | 800 |
| 3 | Porjus | 317 |
El centre administratiu és en negreta

## Referències

* ↑ Statistics Sweden as of December 31, 2005

## Enllaços externs

* Municipi de Jokkmokky - Lloc web oficial
# Municipi de Jēkabpils

El municipi de Jēkabpils (en letó: Jēkabpils novads) és un dels 110 municipis de Letònia, que es troba localitzat al sud-est del país bàltic, i que té com a capital la localitat de Jēkabpils. El municipi va ser creat l'any 2009 després de la reorganització territorial.

## Ciutats i zones rurals

* Ābeļu pagasts (zona rural)
* Dignājas pagasts (zona rural)
* Dunavas pagasts (zona rural)
* Kalna pagasts (zona rural)
* Leimaņu pagasts (zona rural)
* Rubenes pagasts (zona rural)
* Zasas pagasts (zona rural)

## Població i territori

La seva població està composta per un total de 5.866 persones (2009). La superfície del municipi té uns 906 kilòmetres quadrats, i la densitat poblacional és de 6,47 habitants per kilòmetre quadrat.

## Símbols (2009-2021)

L'escut i la bandera utilitzats fins a la reforma administrativa de Letònia de 2021 van ser abolits després dels canvis en els límits del municipi, amb nous esbossos que es van presentar l'agost de 2022. Els esbossos hauran de ser aprovats per la Comissió d'Heràldica de Letònia abans d'utilitzar-los.
* Bandera antiga
* Escut d'armes antic
* Límits del municipi entre 2009 i 2021

## Referències

* ↑ «Iedzivotaju skaits Latvija 2009.gada 14.janvari, pašvaldibu velešanu izsludinašanas diena» (en letó). Comissió Central d'Elecció de la República de Letònia. Arxivat de l'original el 2012-04-06. [Consulta: 14 gener 2015].
* ↑ «Administrativi teritorialais iedalijums» (doc) (en letó). Ministeri de Protecció del Medi Ambient i Desenvolupament Regional, 2008. Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 14 gener 2015].
* ↑ «Izvēlēta Jēkabpils novada ģerboņa skice». Jekabpils novads1llengua=letó. [Consulta: 11 juliol 2023].
# Municipi de Jaunjelgava

El municipi de Jaunjelgava (en letó: Jaunjelgavas novads) és un dels 110 municipis de la República de Letònia, que es troba localitzat al centre-sud del país bàltic, i que té com a capital la localitat de Jaunjelgava. El municipi va ser creat l'any 2009 després de la reorganització territorial.

## Ciutats i zones rurals

* Parròquia de Daudzese (zona rural)
* Jaunjelgava (ciutat)
* Parròquia de Sece (zona rural)
* Parròquia de Sērene (zona rural)
* Parròquia de Staburags (zona rural)
* Parròquia de Sunākste (zona rural)

## Població i territori

La seva població està composta per un total de 6.543 persones (2009). La superfície del municipi té uns 685 kilòmetres quadrats, i la densitat poblacional és de 9,55 habitants per kilòmetre quadrat.

## Referències

* ↑ «Iedzivotaju skaits Latvija 2009.gada 14.janvari, pašvaldibu velešanu izsludinašanas diena» (en letó). Comissió Central d'Elecció de la República de Letònia. Arxivat de l'original el 2012-04-06. [Consulta: 11 gener 2015].
* ↑ «Administrativi teritorialais iedalijums» (doc) (en letó). Ministeri de Protecció del Medi Ambient i Desenvolupament Regional, 2008. Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 11 gener 2015].
# Murdoch

Murdoch és el nom dels següents personatges:
* Ficció: William Murdoch, detectiu protagonista d'Els misteris d'en Murdoch.
* Literatura: Iris Murdoch, escriptora i filòsofa britànica.
* Mitjà de comunicació: Rupert Murdoch, amo de la News Corporation.
* Música: Stuart Murdoch, cantant i compositor de Belle & Sebastian.
* William McMaster Murdoch: mariner de l'RMS Titanic
# Nama

El nama (també khoi-khoi i khoekhoegowap), és la llengua khoisànida més estesa, i la parlen en Namíbia, en Botswana i Sud-àfrica unes 150.000 persones; en total la parlen unes 250.000 persones. Té la consideració oficial de llengua nacional de Namíbia, amb la designació khoekhoegowab. Les ètnies khoikhoi i damara utilitzen el nama.
L'ús de consonants clics és característic de les llengües khoisànides; també es pronuncien algunes vocals amb sons molt particulars (fins a 90 fonemes diferents), que són exclusius de les llengües khoisànides.

## Gramàtica

* Hi ha 31 consonants (20 clics i 11 sense clics).
* Hi ha 5 vocals orals i tres nasals. Les vocals poden ser llargues o breus.
* Té tres tons, [à, ā, á].
* L'ordre de la frase més usual és: subjecte + complement + verb, però també són possibles altres combinacions que poden comportar diferències en el significat.
* Per a indicar la persona, el gènere i el nombre s'utilitza una sèrie de sufixos amb clics.

## Una frase en nama

Hoaraka nùu kxoe : tota la gent negra (literalment: tota negra gent).

## Referències

* 1 2 3 «nama». [Consulta: 4 maig 2020].
# Nalut

Nalut (àrab: نالوت, Nālūt; amazic: ⵏⴰⵍⵓⵜ) és una localitat de Líbia, capital del districte homònim. La població, segons l'estimació de l'any 2010, era de 26.256 habitants.

## Llocs d'interès

Nalut conserva el Ksar Nalut, el qsar més antic de Líbia i la mesquita Alal'a, la més antiga de Nalut, que va ser reconstruïda el 1312.
Un monument al Llibre Verd del coronel Gadafi, a la plaça del poble, va ser demolit durant la Revolta líbia de 2011.
Arran de les descobertes paleontològiques a la regió, s'hi construí el Museu del Dinosaure de Nalut.

## Referències

* ↑ «Word Gazetteer.». Arxivat de l'original el 2016-12-19. [Consulta: 26 febrer 2016].
* ↑ «Ciutat del desert libi sacseja l'Estat de Gadafi». Arxivat de l'original el 2011-03-04. [Consulta: 4 març 2011].
# Nesna

Nesna és un municipi situat al comtat de Nordland, Noruega. Té 1,805 habitants (2018) i la seva superfície és de 183.13 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Nesna. Els altres pobles de Nesna són Handnesneset, Husby, Saura, i Vikholmen.
El municipi es troba a les tres illes de Tomma, Hugla (coneguda com a «Hugløy» pels seus habitants), i Handnesøya, i a una península que porta el nom del municipi, Nesna. L'antic Immoble Husby té la seu a Husby, a l'illa de Tomma.
El transbordador Hurtigruten s'atura dues vegades al dia al port de Nesna, quan es dirigeix cap al nord, a les 05:30, i quan es dirigeix cap al sud, a les 11:15. El poble de Nesna també és la seu del centre educatiu de Nordland, el Col·legi Universitari de Nesna, i també hom hi troba l'escola secundària KVN i l'Església de Nesna.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2018. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 15 desembre 2018].
# Neslihan

Neslihan significa 'membre de familia de hans', 'noble' i s'utilitza com a nom de dona en turc. Persones amb el nom Neslihan inclouen:
* Neslihan Demir - jugadora de voleibol turca
* Neslihan Kavas - esportista paralímpica turca
# Nicola Daspuro

Nicola Daspuro (Lecce, 19 de gener de 1853 - Nàpols, 13 de desembre de 1941) fou un escriptor, periodista i llibretista italià.
Entre els llibrets, el més conegut és el de L'amico Fritz (1891) per a Pietro Mascagni i Mala vita (1892) per a Umberto Giordano.

## Bibliografia

* Angelo Romano, «DASPURO, Nicola» in Dizionario Biografico degli Italiani, Volume 33, Roma, Istituto dell'Enciclopedia Italiana, 1987.
# Múnia de Barcelona

Múnia de Barcelona és un personatge llegendari, creació hagiogràfica popular similar a les santes Lliberada i Vilgefortis, probablement per explicar les imatges de Crist del tipus Crist Majestat.

## Llegenda

El folklorista Joan Amades recull una tradició segons la qual el 28 de febrer era la festivitat de santa Múnia. Aquesta era una jove barcelonina, nascuda al desaparegut carrer de la Basea (a l'actual Via Laietana), d'una gran bellesa. Molt devota, volia consagrar-se a Déu i refusava les propostes de matrimoni. Per desfer-se definitivament dels seus pretendents, va pregar a Déu que la deslliurés de la seva bellesa i la "fes tornar ben lletja i repulsiva". Atenent el seu prec, "a tornar-se d'un color tan bru que gairebé era negra, li cresqué la barba fins als genolls i tota ella es feu tan peluda que semblava més una bèstia que una persona”. Els pretendents, en veure-la, s'indignaren contra ella de tal manera que l'agafaren i la clavaren en una creu, matant-la.
Es convertí així en una màrtir per conservar la seva virginitat i, per tant, com a tal era venerada. És una llegenda calcada a les més difoses de les santes Lliberada i Vilgefortis.
La representació iconogràfica habitual era la del Crist en majestat: una dona amb llarga barba, vestida amb una túnica fins als peus, crucificada.

## Interpretació

Les majestats, en particular al període romànic, eren imatges de Crist crucificat, vestit amb túnica i mant i en una actitud serena i triomfant sobre la mort. L'abandonament d'aquest tipus escultòric, substituït pel Crist despullat i sofrent, va fer que la imaginació popular interpretés la figura no com la de Crist, sinó com la d'una dona (pels vestits llargs) amb barba, sorgint així llegendes per explicar-ne l'origen.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català. Barcelona: Salvat, 1950. v. 1, p. 417-418.
# Múnia roig

El múnia roig (Amandava amandava) és un moixó de la família dels estríldids (Estrildidae) que habita de manera natural en la zona indomalaia. S'ha utilitzat profusament com ocell de gàbia pel vistós color del mascle en l'època de reproducció, el que ha afavorit la seva introducció a molts països.

## Morfologia

* Petit ocell que fa uns 9,5 cm de llargària i uns 14 cm d'envergadura.
* Cua arrodonida negra i bec roig, més apagat en la femella.
* El mascle en època de reproducció és d'un color general vermell carmí, amb petites taques blanques al pit, flancs i gropa. Ales marró i ventre marró fosc.
* La femella i el mascle fora d'època de reproducció són d'un color marró per sobre i molt més clars per sota. Gropa vermella. Ull travessat per una banda fosca.
* El jove és similar a la femella però la gropa és marró.

## Hàbitat i distribució

Habita aiguamolls amb joncs, praderies, garrigues i terres de conreu al Pakistan i Índia fins als límits de l'Himàlaia, el Nepal i Bangladesh, sud de la Xina, Indoxina, Java i les illes menors de la Sonda des de Bali fins a l'illa de Timor i Roti. S'han introduït a molts llocs, com ara el Nord d'Egipte, Aràbia, Filipines, Hawaii, Mèxic, Puerto Rico i algunes zones del sud d'Europa, incloent els Països Catalans.

## Alimentació

S'alimenten principalment de llavors entre l'herba, però també d'insectes com ara els tèrmits, quan els tenen a l'abast.

## Reproducció

La temporada de cria va de Juliol a Novembre. Amb tires d'herba construeixen un niu globular amb entrada lateral, entre la vegetació o encara a terra. La niuada usual és de 5 - 7 ous blancs, que coven durant 13 dies. Els pollets romanen al niu 18 – 20 dies.

## Llista de subespècies

Se n'han descrit tres subespècies:
* Amandava amandava amandava (Linnaeus, 1758). Índia, Pakistan, Bangladesh i Nepal.
* Amandava amandava flavidiventris (Wallace, 1864). Sud-oest de la Xina i part occidental d'Indoxina, a més de les illes menors de la Sonda.
* Amandava amandava punicea (Horsfield, 1821). Sud-est de la Xina i part oriental d'Indoxina, a més de Java i Bali.

## Referències

* ↑ «Múnia roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
* ↑ Rasmussen PC & JC Anderton (2005). Birds of South Asia: The Ripley Guide. Volume 2. Smithsonian Institution & Lynx Edicions. p. 572.
* ↑ Whistler, Hugh (1949). Popular Handbook of Indian Birds. Gurney and Jackson. pp. 216–217
* ↑ de Juana, E. y Varela, J. M.. Guía de las Aves de España, Península, Baleares y Canarias (en castellà). Barcelona, España: Lynx Edicions, 2000, p. 226. ISBN 84-87334-26-1.
* ↑ Inglis,C M (1910). "Note on the Spotted Munia (Uroloncha punctulata) and the Indian Red Munia (Sporaeginthus amandava)". J. Bombay Nat. Hist. Soc. 20 (2): 517–518.
* ↑ Hume, AO (1890).The nests and eggs of Indian Birds. 2. R H Porter, London. pp. 147–149