OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hans-Georg Jaunich

Hans-Georg Jaunich (Schwaan, 18 d'octubre de 1951) fou un jugador d'handbol alemany que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1970 i 1980.
Amb la selecció de la República Democràtica Alemanya jugà 16 partits, en què marcà 16 gols. El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol. A nivell de clubs jugà al SC Empor Rostock, amb qui guanyà la lliga de la República Democràtica Alemanya de 1973 i 1978. El 1979 fou subcampió de la Copa d'Europa. Posteriorment va exercir d'entrenador en categories de formació.
El 1980 va ser guardonat amb l'Ordre del Mèrit Patriòtic de plata.

## Referències

* ↑ «Hans-Georg Jaunich Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 5 setembre 2019].
* ↑ Neues Deutschland, 22. agost 1980, S. 3
# Jan Řehula

Jan Řehula (Cheb, 15 de novembre de 1973) és un triatleta txec, ja retirat, que va competir a cavall del segle XX i XXI.
El 2000, any de l'estrena del triatló als Jocs Olímpics d'Estiu, va disputar els Jocs de Sydney, on va guanyar la medalla de bronze en la prova del triatló en finalitzar rere el canadenc Simon Whitfield i l'alemany Stephan Vuckovic. En el seu palmarès també destaca la medalla de plata al Campionat d'Europa de triatló de 1999 i dues victòries a la Copa d'Europa de triatló, al Circuit X-Terra i a Copa d'Àsia. El 2009 guanyà l'Ironman de Putrajaya.

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». [Consulta: 30 agost 2021].
* ↑ Triathlon, World. «World Triathlon» (en anglès). [Consulta: 31 agost 2021].
* ↑ «Řehula and Paxton take Putrajaya». World Triathlon Corporation, 19-10-2009. Arxivat de l'original el 27 de desembre 2010. [Consulta: 7 setembre 2011].
# Leo Goodwin

Leo Joseph "Budd" Goodwin (Nova York, 13 de novembre de 1883 – Nova York, 25 de maig de 1957) va ser un saltador, nedador i waterpolista estatunidenc que va competir a principis del segle xx.
El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on va guanyar tres medalles: les d'or en la prova de waterpolo i en el relleu 4x50 iardes lliures del programa de natació, i la de bronze en la prova de salt de llargada del programa de salts. En aquests mateixos Jocs també disputà les proves de les 440 iardes, on fou quart, les 50 iardes, on fou cinquè, i les 100 iardes lliures.
Una septicèmia va estar a punt de provocar-li la pèrdua d'un braç el 1906. Tot i recuperar-se, no pogué prendre part en els Jocs d'Atenes de 1906.
Quatre anys després va prendre part en els Jocs de Londres, on va guanyar una nova medalla, de bronze, en el relleu 4x200 metres lliures del programa de natació, mentre en els 400 metres lliures quedà eliminat en la primera eliminatòria.
Durant l'Exposició Universal de San Francisco de 1915 va nedar 3,5 milles per la badia de San Francisco en un temps d'1 hora i 38 minuts. Posteriorment va rebre la medalla d'or del Congrés dels Estats Units per la seva valentia en el salvament de persones al mar. Es va retirar el 1922, però continuà nedant fins als 70 anys. El 1971 fou incorporat a l'International Swimming Hall of Fame.

## Referències

* 1 2 3 4 «Budd Goodwin Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 24 d'octubre 2012. [Consulta: 18 octubre 2015].
* ↑ International Swimming Hall of Fame, Honorees, Budd Goodwin. Consulta 17 març 2015.
# Carl Klose

Carl Otto Klose (Cochecton, Nova York, 5 de desembre de 1891 - Toms River, Nova Jersey, 15 de gener de 1988) va ser un remer estatunidenc que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla de plata en la competició del quatre amb timoner del programa de rem, formant equip amb Kenneth Myers, Franz Federschmidt, Erich Federschmidt i Sherman Clark.

## Referències

* ↑ «Carl Klose Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 12 de novembre 2012. [Consulta: 8 octubre 2017].
# Partit Verd Independent de Belize

El Partit Verd Independent de Belize és un partit polític ecologista belizià que va ser creat al 23 de desembre de 2012. I que aparentment vam desaparèixer després de la mort d'en Llewellyn Lucas, un granger i membre del partit, a mans d'uns deliqüents. El mencionat Lucas era conegut per presentar-se a les eleccions de Toledo de l'Est al districte de Toledo a les eleccions generals de l'any 2015 i el cap del partit és Luis Blas Mendez, Sr..
Va ser creat a finals del'any 2012 (pert tant, no es va presentar a les eleccions d'aquest mateix any). Es van presentar a les properes eleccions de l'any 2015, on van obtenir 5 vots en total i 0 escans. A l'any 2019, es va produir un tragedia al partit per la mort d'un del seus membres, el granger i membre del partit, Llewellyn Lucas. Més tard d'aixó, es va fer un judici per la decapitació de Lucas (i la mort d'en Mason). Després d'aquest fet no es sab res d'ells i fins i tot no es van presentar a les derreres eleccions (fet més possible la creença d'una possible desaparició del partit).

## Resultats electorals

* 2015

## Referències

* ↑ «[breakingbelizenews.com/2019/09/13/defendants-swear-innocence-in-murder-of-llewellyn-lucas/ Defendants swear innocence in murder of Llewellyn Lucas]». [Consulta: 13 setembre 2019].
* ↑ «Belize: General Election Results 2015». [Consulta: 5 novembre 2015].
# José Morote y Greus

José Morote y Greus fou un advocat i polític valencià del primer quart del segle xx, germà de Lluís Morote i Greus. Fou diputat i governador civil de Barcelona.
Llicenciat en dret a la Universitat de València, fou catedràtic a la mateixa universitat. Fou elegit diputat del Partit Liberal Fusionista pel districte de Huéscar (província de Granada) a les eleccions generals espanyoles de 1910, 1914, 1916, 1918 i 1919, i pel del Puerto de Santa María a les eleccions generals espanyoles de 1923. Fou governador civil de Barcelona de gener a maig de 1917. En 1920 va participar en la defensa de les reivindicacions dels camperols del Soto de Roma, a Fuente Vaqueros.

## Referències

* ↑ Ernest Sánchez Santiró Científics i professionals: La Facultat de Ciències de València (1857-1939), p. 249
* ↑ MOROTE Y GREUS, JOSE, Índex històric del Congrés dels Diputats
* ↑ Granada tuvo su Spiriman del siglo XX, granadahoy-com
# Hans-Günther Lehmann

Hans-Günther Lehmann (Zeitz, 6 de març de 1923 - Göppingen, 24 de juny de 2006) fou un nedador alemany, especialista en estil lliure, que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on fou eliminat en sèries en la cursa dels 1.500 metres lliures del programa de natació.
En el seu palmarès destaquen una medalla d'or i una de bronze al Campionat d'Europa de natació de 1950 i cinquanta-quatre campionats nacionals.

## Referències

* ↑ Hans-Günther Lehmann a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 21 juliol 2020].
* ↑ Zeitung, Aachener. «Übach-Palenberg: Schwimmlegende Heinz-Günther Lehmann wird 80» (en alemany). [Consulta: 8 agost 2020].
# Frode Kirkebjerg

Frode Kirkebjerg (Malt, 10 de maig de 1888 - Ordrup, 12 de gener de 1975) va ser un genet danès que va competir durant les dècades de 1910 i 1920. Era el pare del també genet olímpic Lars Kirkebjerg.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on disputà, sense sort, dues proves del programa d'hípica. Dotze anys més tard, un cop finalitzada la Primera Guerra Mundial, va guanyar la medalla de plata en el concurs complet individual del programa d'hípica dels Jocs de París, amb el cavall Meteor.

## Referències

* 1 2 «Frode Kirkebjerg Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de novembre 2012. [Consulta: 10 abril 2018].
# Edward Hennig

Edward August "Ed" Hennig (Cleveland, Ohio, 13 d'octubre de 1879 - Cleveland, 28 d'agost de 1960) va ser un gimnasta estatunidenc que va competir a començament del segle xx.
El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on disputà fins a deu proves del programa de gimnàstica. Hennig guanyà dues medalles d'or, en l'escalada de corda i en la barra fixa. En la combinada acabà en cinquena posició.

## Referències

* 1 2 «Ed Hennig Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 22 de setembre 2010. [Consulta: 24 octubre 2015].
# Michael Begley

Michael "Mike" Begley (Dublín, Irlanda, 22 de setembre de 1872 – Saint Louis, 24 d'agost de 1938) va ser un remer irlandès de naixement i estatunidenc d'adopció que va competir a principis del segle xx.
El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on va guanyar la medalla de plata en la prova de quatre sense timoner del programa de rem, formant equip amb Frederick Suerig, Martin Formanack i Charles Aman.

## Referències

* ↑ «Mike Begley Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 18 octubre 2015].
# Carl Shy

Carl Shy (anglès: Carl Leslie Shy) (Los Angeles, 13 de setembre de 1908 - Comtat d'Orange, 17 de desembre de 1991) fou un jugador de bàsquet estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla d'or en la competició de bàsquet. Jugà a bàsquet universitari amb la Universitat del Sud de Califòrnia.

## Referències

* 1 2 «Carl Shy Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 11 d'agost 2011. [Consulta: 17 desembre 2018].
# Coliseum Theatre

El Coliseum Theatre —conegut també com el London Coliseum— és a la St. Martin's Lane, a la Ciutat de Westminster. És el teatre més gran de Londres i un dels més ben equipats. S'inaugurà el 1904, concebut per l'arquitecte teatral Frank Matcham (el dissenyador del London Palladium), per a l'empresari Oswald Stoll. La seva ambició era de construir el més gran i excel·lent Palau d'entreteniment de la seva època.
Es va inaugurar el 24 de desembre de 1904 amb un programa de varietats. El 1911, el dramaturg W. S. Gilbert hi produí la seva última obra: The Hooligan.
Actualment és la seu de l'English National Opera, que s'ha caracteritzat pel risc en les programacions, en les quals ha mantingut sempre la política d'oferir les obres en anglès.

## Referències

* ↑ «The London Coliseum, St. Martin's Lane, London, WC2». [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Pàgina de la English National Opera.
# Park Ji-sung

Park Ji-Sung (nascut a Seül, Corea del Sud, el 25 de febrer del 1981), és un exfutbolista professional sud-coreà. Va desenvolupar la major part de la seva carrera jugant com a mig-ofensiu o extrem al Manchester United FC de la Premier League anglesa. Park també va jugar per la selecció de Corea del Sud des del 2000 fins al 2011.

## Enllaços externs

* Perfil de Park Ji-Sung a ManUtd.com (anglès)
* Perfil de Park Ji-Sung a UEFA.com (anglès)
* Park Ji-Sung a FootballDatabase (anglès)
# Hans-Heinrich Sievert

Hans-Heinrich Sievert (Gut Grittern, 1 de desembre de 1909 - Eutin, 5 d'abril de 1963) va ser un atleta alemany, especialista en decatló, que va competir durant la dècada de 1930.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1932 i 1936. El 1932, a Los Angeles, fou sisè en la prova del llançament de pes i onzè en la del llançament de disc del del programa d'atletisme. El 1936, a Berlín, fou cinquè en la prova del decatló i desè en la del llançament de pes.
En el seu palmarès destaca una medalla d'or al Campionat d'Europa d'atletisme de 1934, per davant Leif Dahlgren i Jerzy Pławczyk. El 1934 fou el darrer rècord mundial de decatló segons el mètode de puntuació de 1915, amb 8.790,46 punts.
Durant la Segona Guerra Mundial fou oficial de l'exèrcit nazi. El 1944, a Hongria, va perdre el peu esquerre per una mina terrestre. Després de la guerra fou president de la federació d'atletisme d'Hamburg i assessor esportiu del govern alemany.

## Millors marques

* Decatló. 8.790,46 (1934)
* Llançament de pes. 15.89 m (1933)
* Llançament de disc. 49.32 m (1933)

## Referències

* 1 2 «Hans-Heinrich Sievert Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 15 abril 2020].
* 1 2 «Track and Field Statistics». [Consulta: 15 abril 2020].
# Harald Christensen

Harald Christensen (Kolding, 9 d'abril de 1907 - Copenhaguen, 27 de novembre de 1994) va ser un ciclista en pista danès que va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles de 1932.
En aquests Jocs va guanyar la medalla de bronze en la prova de tàndem, fent parella amb Willy Gervin. En la prova del quilòmetre contrarellotge finalitzà el setè.

## Referències

* ↑ «Fitxa de Harald Christensen a sports-reference.com». Arxivat de l'original el 2012-12-13. [Consulta: 1r gener 2010].
# William Hogenson

William Peter "Bill" Hogenson (Chicago, Illinois, 26 d'octubre de 1884 – Chicago, Illinois, 14 d'octubre de 1965) va ser un atleta estatunidenc que va córrer a principis del segle xx.
El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, en què va guanyar la medalla de plata en la cursa dels 60 metres i les de bronze en els 100 metres i 200 metres. En les tres curses el vencedor fou Archie Hahn, mentre que en les dues que quedà tercer el segon fou Nathaniel Cartmell.

## Millors marques

* 100 metres. 11.0", el 1904
* 220 iardes. 22.0", el 1905

## Referències

* 1 2 «Bill Hogenson» (en anglès). sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2010-06-16. [Consulta: 31 agost 2012].
# Emil Beyer

Emil Beyer (Estat de Nova York, 22 de novembre de 1876 - Rockville Centre, 15 d'octubre de 1934) va ser un gimnasta i atleta estatunidenc que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on guanyà la medalla de plata en la prova per equips del programa de gimnàstica, com a membre de l'equip New York Turnverein junt a John Bissinger, Arthur Rosenkampff, Julian Schmitz, Otto Steffen i Max Wolf. També disputà les proves gimnàstiques del concurs complet i triatló, on fou 30è i 34è respectivament; i el triatló del programa d'atletisme, on fou 36è.
El 1897 entrà a l'Acadèmia Militar, però no es va graduar.

## Referències

* 1 2 «Emil Beyer Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 22 de setembre 2010. [Consulta: 11 octubre 2015].
# Jacky, en el bosc de Tallac

Jacky, en el bosc de Tallac (シートン動物記　くまの子ジャッキー, Seton Dōbutsuki: Kuma no Ko Jakkī), també coneguda com Jacky i Nuca, és una sèrie de televisió d'anime japonesa de 26 episodis, basada en la novel·la Monarch, The Big Bear of Tallac d'Ernest Thompson Seton. L'anime va ser dirigit per Yoshio Kuroda i es va emetre per primera vegada a Asahi Broadcasting Corporation el 1977. La sèrie va ser produïda per la Nippon Animation i es va estrenar el 7 de juny de 1977. Consta de 26 episodis de 26 minuts cadascun.
En català es va estrenar el 19 de novembre de 1984 al Circuit Català de La 2. La sintonia de la versió en català va ser composta per Guido i Maurizio de Angelis.

## Argument

La sèrie es desenvolupa a les muntanyes de Califòrnia a finals del segle xix, on els germans Jacky i Nuca viuen les seves aventures. La seva mare, l'ossa Grizzlie, ha mort pels trets dels caçadors. Des de llavors es cuida dels petits ossets un nen indi, Senda. Un caçador els segresta per emprar-los en un espectacle de gossos lluitadors. Els dos ossos aconsegueixen fugir-ne i tornar a casa seva, ja adults. Mentrestant, al campament indi estan espantats per un os que ataca amb agressivitat, i acusen falsament Jacky. Senda impedeix que el matin i es descobreix la veritat amb un feliç reencontre.

## Doblatge

| Personatge | Japonès | Català |
| Jacky | Noriko Tsukase | Maria Moscardó |
| Nuca | | Maria Josep Guasch |
| Kellian | Jun Katsumi | Jaume Comas |
| Oncle Dimas | Ichiro Nagai | Vicenç Manel Domènech |
| Narrador | Hitoshi Takagi | |
| Senda | | Glòria Roig |
| Olga | | Teresa Soler |
| Sr. Forrester | | Eduard Lluís Muntada |

## Referències

* ↑ Jonathan Clements, Helen McCarthy. The Anime Encyclopedia. Stone Bridge Press, 2006. ISBN 1933330104.
* ↑ Daniel Valentin Simion. Il Dizionario dei Cartoni Animati. Anton, 2009. ISBN 9788890390227.
* ↑ «Programació de la televisió». Barcelona: Diari Avui, 18-11-1984. [Consulta: 26 març 2023].
* ↑ Puig, Francesca. «Jacky i Nuca, una altra sèrie infantil que recordem de la primera tele en català», 15-04-2011. [Consulta: 24 març 2023].
* ↑ «Fitxa de doblatge Jacky, En El Bosc De Tallac». [Consulta: 24 març 2023].

## Enllaços externs

* Episodis emesos en català
# Intercanvi de claus

Els protocols d'intercanvi de claus (key establishment protocols) també coneguts com a protocols d'establiment de claus (key exchange protocols) són protocols criptogràfics en què s'estableix una seqüència de passos entre dos o més participants a través de la qual els participants es posen d'acord en el valor d'una informació secreta compartida. A la informació secreta compartida se l'anomena clau pel fet que aquesta informació se sol usar com a clau d'algun algorisme criptogràfic.

## Exemples

* Protocol de Diffie-Hellman
* El protocol ElGamal de negociació de claus proveeix negociació en un sol pas i autenticació unilateral (del receptor cap a l'emissor) si la clau pública del receptor és coneguda per endavant per l'emissor.
* El protocol MTI/A0 , emprant dos missatges i sense requerir firmes, proporciona claus de sessió variables en el temps amb mútua autenticació implícita de claus contra atacs passius.
* El protocol STS és una variant de tres passos de la versió bàsica que permet l'establiment d'una clau secreta compartida entre dues parts amb mútua autenticació d'entitats i mútua autenticació explícita de les claus. El protocol també facilita l'anonimat: les identitats de A i B poden protegir-se contra l'adversari I . El mètode empra signatures digitals.

## Referències

* ↑ Alfred J. Menezes, Paul C. Van Oorschot, Scott A. Vanstone. "Handbook of Applied Cryptography". CRC Press, 1997. Capítol 12
* ↑ Anupam Datta, Davant Derek, John C. Mitchell, and Bogdan Warinschi. "Key Exchange Protocols: Security Definition, Proof Method and Applications". Stanford UniversityLoria, INRIA-Lorraine
* ↑ El Gamal, T. Cryptography and logarithms over finite fields , tesi de PhD, Stanford University, 1984.
* ↑ Matsumoto, T., I. Takashima i H. Imai. "On seeking smart public-key distribution systems", The Transactions of the IECE of Japan E69 (1986), pp. 99-106
* ↑ Diffie, W., PC van Oorschot i M.J. Wiener. "Authentication and authenticated key Exchanges", Design, Codes and Cryptography 2 (1992), pp. 107-125.

## Enllaços externs

* Key Exchange Protocols: Security Definition, Proof Method and Applications.Anupam Datta, Davant Derek, John C. Mitchell, and Bogdan Warinschi. ]
# Lucijs Endzelins

Lūcijs (Lucius) Endzelīns (21 de maig de 1909, Dorpat (Tartu), Estònia – 27 d'octubre de 1981, Adelaida, Austràlia) fou un jugador d'escacs letó-australià.

## Resultats destacats en competició

El 1932, Endzelins va empatar als llocs 3r a 5è amb Fricis Apšenieks i Movsas Feigins, rere Vladimirs Petrovs, i Teodors Bergs, al Campionat de Riga. Va defensar Letònia en tres Olimpíades d'escacs; al setè tauler (+10 –6 =2) a l'Olimpíada d'escacs de 1936 a Múnic, com a primer reserva (+6 –2 =4) a l'Olimpíada d'escacs de 1937 a Estocolm, i al quart tauler (+7 –5 =3) a l'Olimpíada d'escacs de 1939 a Buenos Aires.
En acabar la II Guerra Mundial, Endzelins, juntament amb molts d'altres jugadors d'escacs bàltics (Arlauskas, Dreibergs, Jursevskis, Mednis, Ozols, Sarapu, Tautvaišas, Vaitonis, Zemgalis, etc..), va escapar a l'oest just abans de l'arribada de les tropes soviètiques.
El 1946, va jugar a Augsburg; el torneig fou guanyat per Wolfgang Unzicker. El 1947, guanyà, per sobre d'Elmars Zemgalis i Iefim Bogoliúbov, al Torneig Memorial Mattison a Hanau, Alemanya.
Posteriorment, Lucius Endzelins va emigrar des d'Alemanya a Austràlia, on guanyà vuit vegades el Campionat de l'Austràlia del Sud. Va guanyar també el Campionat d'escacs d'Austràlia el 1961.
Endzelins va assolir el títol de Gran Mestre Internacional d'escacs per correspondència el 1959. Va empatar en el segon lloc, amb Lothar Schmid, rere Viatxeslav Ragozin, al ÏI Campionat del Món d'escacs per correspondència, que va tenir lloc entre 1956 i 1959. Fou setè al III Campionat del Món d'escacs per correspondència, 1959–1962, i empatà als llocs 7è-8è en el V Campionat del Món d'escacs per correspondència, 1965–1968.

## Referències

* ↑ «Campions d'Austràlia del Sud». Arxivat de l'original el 2010-02-10. [Consulta: 17 novembre 2009].
* 1 2 «Chesstrivia». Arxivat de l'original el 25-10-2009.

## Vegeu també

* Campionat d'escacs de Letònia

## Enllaços externs

* Name Index to Jeremy Gaige's Chess Tournament Crosstables, An Electronic Edition, Anders Thulin, Malmö, 12/10/2005 [Consulta: 20 novembre 2009] (anglès)
# Aksel Bonde Hansen

Aksel Bonde Hansen (municipi de Faaborg-Midtfyn, 29 de maig de 1918 - Horsens, 27 de maig de 1996) fou un remer danès que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de plata en la prova del quatre sense timoner del programa de rem. Formà equip amb Helge Halkjær, Helge Schrøder i Ib Storm Larsen.

## Referències

* ↑ «Aksel Bonde Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 30 de gener 2012. [Consulta: 11 juny 2019].
# Henry Jameson

Henry Wood Jameson (Saint Louis, Missouri, 19 d'abril de 1883 - Pittsburgh, Pennsylvania, 7 de març de 1938) va ser un futbolista estatunidenc que va competir a primers del segle xx. El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on guanyà la medalla de bronze en la competició de futbol com a membre del St. Rose Parish. Era germà del també futbolista Claude Jameson.

## Referències

* 1 2 «Henry Jameson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 9 octubre 2015].
# Wallace Bryant

Wallace Bryant (Melrose, Massachusetts, 19 de desembre de 1863 - Gloucester, Massachusetts, 2 de maig de 1953) va ser un arquer estatunidenc que va competir durant a finals del segle xix i durant els primers anys del segle xx.
El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on va guanyar la medalla de bronze en la prova de la ronda per equips, com a membre de l'equip Boston Archers del programa de tir amb arc. En la prova de la ronda York fou quart i en la ronda americana cinquè.
Era germà del també arquer George Bryant.

## Referències

* 1 2 3 «Wallace Bryant Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 10 de novembre 2012. [Consulta: 19 octubre 2015].