OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jesús María Díez del Corral

Jesús Díez del Corral, (Saragossa el 6 d'abril de 1933 – Madrid, 19 de febrer de 2010), fou un Gran Mestre Internacional d'escacs espanyol.
Va obtenir el títol de MI el 1967, i el de GM el 1974, essent el segon espanyol, després d'Artur Pomar en obtenir el títol. Va compondre nombrosos problemes i estudis d'escacs, i publicà nombrosos articles a revistes especialitzades, com (El Ajedrez Español, Ajedrez Canario, o 8x8), i tingué durant molts anys una columna d'escacs al diari ABC. Va deixar de jugar competicions d'escacs l'any 1986, moment en què tenia un Elo de 2415. L'Elo més alt de la seva carrera fou de 2515. L'any 2001 fou guardonat per la Federació Madrilenya d'Escacs amb un peó d'or per la seva trajectòria al món dels escacs.

## Resultats destacats en competició

El 1969 fou 2n al Torneig Amsterdam Masters de 1969, i 6è a Palma. El 1973 fou 3r al torneig de Montilla.

### Campionat d'Espanya d'escacs

Díez del Corral va guanyar dos cops el Campionat d'Espanya d'escacs, els anys 1955, a Alcoi superant el català Jaume Lladó i el 1965 a Sevilla superant Francisco García Orús. Va ser subcampió el 1971, a Gijón, superat per Juan Manuel Bellón.

### Participació en Olimpíades: 1960-1982

Díez del Corral va jugar en 7 Olimpíades d'escacs representant Espanya, entre 1960 i 1982. En total, hi va jugar 97 partides, fent 56.5 punts, un 58,2%.

### Copa Clare Benedict

Va participar també en 9 edicions de la Copa Clare Benedict (torneig europeu per equips) representant Espanya, entre 1960 i 1972. En total, hi va jugar 40 partides, fent 23.5 punts, un 58,8%.

### Campionat d'Europa per equips

Va participar en una única edició del Campionat d'Europa per equips, a Kapfenberg 1970, on feu 2 punts de 6 partides, jugant de 2n tauler, per sota del GM Arturo Pomar.

## Partida destacada

Jesús Díez del Corral (ESP) - Lajos Portisch (HON) Defensa francesa, variant Winawer. Olimpíada de Buenos Aires 1978
   1.e4 e6 2.d4 d5 3.Cc3 Ab4 4.e5 c5 5.a3 Axc3+ 6.bxc3 Dc7 7.Dg4 f5 8.Dg3 cxd4 9.cxd4 Ce7 10.Ad2 0-0 11.Ad3 b6 12.Ce2 Aa6 13.Ab4 Axd3 14.cxd3 Cbc6 15.Ad6 Dd7 16.0-0 Tfc8 17.h4 Cg6 18.h5 Ch8 19.h6 g6 20.Cf4 Cxd4 21.Ta2 Db7 22.a4 Tc6 23.De3! Cc2 24.Txc2!! Txc2 25.Cxe6 Cf7 26.Cd4 Ta2 27.Cxf5! Cxd6 28.exd6 gxf5 29.Dg5+ Rf8 30.Te1 Df7 31.Te7 (1-0)

## Vegeu també

* Llista de Grans Mestres amb nacionalitat espanyola

## Referències

* ↑ Obituitari de Jesús Díez del Corral (castellà)
* 1 2 «Nota biogràfica de Jesús María Díez del Corral» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 24 juny 2010].
* ↑ «Historial dels Campionats d'Espanya». Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 14 desembre 2009].
* 1 2 Fitxa personal a Olimpbase
* ↑ Equip espanyol a Kapfenberg EU-TCh 1970
# Serra de les Deveres

La Serra de les Deveres és una serra situada al municipi de Paüls (Baix Ebre), amb una elevació màxima de 661,0 metres.
Aquesta serra és part del massís dels Ports de Tortosa-Beseit.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# André Fierens

André Joseph Fierens (Anvers, 8 de febrer de 1898 - 12 de gener de 1971) fou un futbolista belga de la dècades de 1910 i 1920.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla d'or en la competició de futbol. El 1924, als Jocs de París, finalitzà en novena posició. Pel que fa a clubs, defensà els colors del Beerschot VAC.
Amb la selecció nacional jugà 24 partits, en què no marcà cap gol.

## Referències

* ↑ «André Fierens Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 31 agost 2017].
# Clorhidrat

En química, un clorhidrat o hidroclorur, és una sal que resulta de la reacció d'àcid clorhídric amb una base orgànica, com ara una amina. Per exemple, la reacció de la piridina C$_5$H$_5$N amb àcid clorhídric HCl(aq) forma el clorur de piridin-1-í (nom recomanat per la IUPAC o els noms no recomanats clorhidrat de piridina i hidroclorur de piridina, amb fórmula molecular C$_5$H$_5$NH$^+$Cl$^–$.

## Usos

Els clorhidrats són compostos típics de la indústria farmacèutica. Convertint amines insolubles en clorhidrats és una manera habitual de fer-los solubles en aigua. Aquesta característica és particularment desitjable per a substàncies utilitzades en medicaments. Les llistes europees de fàrmacs contenen més de 200 clorhidrats com a ingredients actius. Aquests clorhidrats, comparats amb les corresponents bases lliures, són més fàcilment dissolts dins l'aparell digestiu i poden ser més ràpidament absorbits pel torrent sanguini. A més, molts clorhidrats d'amines tenen una data de caducitat més llarga que les seves bases lliures respectives.

## Vegeu també

* Clorur, sals inorgàniques d'àcid clorhídric
* Catió d'amoni quaternari

## Referències

* ↑ Stahl. Pharmaceutical Salts: Properties, Selection, and Use. 2a edició. John Wiley & Sons, 2011. ISBN 978-3-90639-051-2.
* ↑ European Pharmacopoeia 7th Edition 2011, EDQM.
# Coulis

El coulis és una salsa fina feta de verdures o fruites en forma de puré colat popularitzada per la nouvelle cuisine. El coulis de verdures s'utilitza habitualment en plats de carn i verdures, i també es pot utilitzar com a base per a sopes o altres salses. El coulis de fruites s'utilitza més sovint en postres per aromatitzar i donar color, com en el mousse, el fromage blanc o la panacota. El coulis de gerds, per exemple, és especialment emprat amb el pastís de llimona merengada. El coulis de tomàquet es pot utilitzar per afegir sabor a altres salses o servir-se sol, ja sigui fred o calent.
La manera d'elaborar el coulis varia segons el tipus de fruita o verdura utilitzada: es poden triturar fruites del bosc utilitzant un garbell i una cullera, mentre que les peres i els melons s'acostumen a batre abans de colar, i les pomes s'han de coure primer al forn. Segons la consistència del puré, per a colar-lo es pot utilitzar un colador xinès (per als purés més suaus), un passapurés o un garbell. La reducció del coulis (per a reforçar-ne la dolçor i el sabor) pot ser difícil, ja que la salsa pot adquirir gust de melmelada quan s'escalfa, de manera que de vegades s'utilitza l'evaporació al buit per a bullir la mescla a una temperatura més baixa.
Mentre que el coulis de fruites es pot utilitzar amb el seu sabor natural, una petita quantitat d'aiguardent de fruites tipus kirsch s'afegeix ocasionalment quan s'utilitzen fruits poc madurs. Les postres poc dolces, com el brioix, poden beneficiar-se del coulis amb sucre afegit, mentre que el gust del gelat, en canvi, millora amb una salsa contrastada i sense sucre.

## Referències

* ↑ «coulis - Cercaterm». TERMCAT. [Consulta: 22 juliol 2024].
* ↑ Peterson, 2017, p. 507, 630.
* ↑ Peterson, 2017, p. 507.
* 1 2 Peterson, 2017, p. 630.
* ↑ Ayto, 2012, coulis.

## Bibliografia

* Peterson, J. Sauces: Classical and Contemporary Sauce Making, Fourth Edition. Houghton Mifflin Harcourt, 2017. ISBN 978-0-544-81982-5.
* Ayto, John. The Diner’s Dictionary. 2a edició. Oxford University Press, 2012. DOI 10.1093/acref/9780199640249.001.0001. ISBN 978-0-19-964024-9.

## Enllaços externs

* Recepta de coulis de maduixa
# Teatre romà de Catània

El Teatre romà de Catània està situat al centre de la ciutat de Catània, plaça de Sant Francesc, entre la Via Vittorio Emanuele i la Via del Teatre Grec. El teatre, que data del segle ii, va ser superposat sobre una anterior construcció del primer segle, o fins i tot més reculat. Té uns 80 metres de diàmetre i ha mantingut la càvea, l'orquestra i algunes parts de l'escena. Construït amb roca de lava de l'Etna, va ser decorat amb marbre i estàtues (de les quals va ser desposseït al segle xi pel comte Ruggiero per a la construcció de la Catedral) i és probable que la part superior de l'escala va ser rematat per una columnata similar a la del teatre Taormina. La seva capacitat era d'uns 5.000 espectadors. Prop del teatre hi ha les restes de l'Odèon, que també es remunten a l'època romana.
En els anys setanta del segle XX era utilitzat per a espectacles d'estiu, però fins i tot aquest ús va ser abandonat. Actualment és parcialment obert. El teatre, que no es troba en bones condicions, està envoltat d'edificis que redueixen la facilitat d'ús.

## Enllaços externs

* Pàgina web de la Comuna di Catania Arxivat 2010-05-11 a Wayback Machine.
# Fenitoïna

La fenitoïna és un medicament anticonvulsiu. És útil per evitar les convulsions tònico-clòniques i la convulsió parcial, però no per la crisi d'absència. La forma intravenosa s'usa per status epilepticus que no millora amb les benzodiazepines. Es pot usar per certes arrítmies cardíaques o el dolor neuropàtic.
Els efectes secundaris comuns inclouen nàusea, dolor abdominal, pèrdua de la gana, mala coordinació increment del creixement del cabell i ampliació de les genives.
La fenitoïna va ser sintetitzada l'any 1908 per Heinrich Biltz i trobat útil per a les convulsions el 1936.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Phenytoin». The American Society of Health-System Pharmacists. Arxivat de l'original el 2015-09-08. [Consulta: 22 agost 2015].
* ↑ Aicardi, Jean [2016-03-05]. Epilepsy : a comprehensive textbook. 2a edició. Philadelphia: Wolters Kluwer Health/Lippincott Williams & Wilkins, 2008, p. 1431. ISBN 9780781757775.
* ↑ Wolfson, Allan B. [6 agost 2016]. Harwood-Nuss' clinical practice of emergency medicine. 5th. Philadelphia, PA: Lippincott Williams & Wilkins, 2010, p. 1415. ISBN 9780781789431 [Consulta: 9 juny 2016].

## Enllaços externs

* Medicines for Epilepsy: Dilantin Arxivat 2013-04-14 at Archive.is Epilepsy Foundation.
* Remarkable Medicine, a website about the Dreyfus Foundation's work to expand the indications for phenytoin
* English translation of 1908 German article on phenytoin synthesis by Heinrich Biltz Arxivat 2020-10-18 a Wayback Machine.
# Sant Ferriol de l'Esquirol

Sant Ferriol de l'Esquirol és una església amb elements renaixentistes de l'Esquirol (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Capella de nau única amb la façana alineada amb la capçalera i orientada a S. E. És de petites dimensions, sense absis, l'interior és cobert amb volta quatripartita, formant tres trams. El presbiteri és marcat i ubica un retaule amb la Verge dels Dolors. L'únic element que il·lumina el temple és un òcul situat als peus de la susdita capella. És decorada, interiorment, amb elements d'estuc. El portal és rectangular i presenta decoracions de tríglifs i al damunt un frontó; és de pedra blanquinosa. Al davant s'hi forma un atri sostingut per pilars i coberta a dues vessants. El capcer és coronat amb un campanar d'espadanya sense campana. L'estat de conservació és bo, no obstant els propietaris pensen restaurar-la(?).

## Història

Capella que es troba a prop del mas Codinach i que està situada al sector de llevant de la vila de Torelló i que pertany al terme de Torelló mentre depèn de la parròquia de Sant Feliu de Torelló. La va fer construir l'hereu del mas Miquel Codinach. A principis del segle xvii (1615) es degué acabar i així sembla indicar-ho la data de la porta. La sagristia data de l'any 1786. Tenim notícia, també, de la construcció d'un retaule barroc esculpit cap al segle xvii i decorat al segle següent. Tenia una imatge de la Immaculada al centre i als costats les imatges dels sants Ferriol i Segimon. Dos sants molt venerats en aquestes contrades i advocats a curar l'hèrnia. Per aquest motiu la capella també és coneguda, popularment, amb el designi Sant Ferriol de Codinach.

## Referències

* 1 2 «Sant Ferriol de l'Esquirol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Macropoma

Macropoma és un gènere extint de sarcopterigi. Se n'han trobat restes fòssils a Anglaterra i Txecoslovàquia.

## Taxonomia

* † Macropoma mantelli
* † Macropoma lewesiensis
* † Macropoma praecursor
* † Macropoma willemoesii

## Referències

* Barry Cox, Colin Harrison, R.J.G. Savage, and Brian Gardiner. (1999): The Simon & Schuster Encyclopedia of Dinosaurs and Prehistoric Creatures: A Visual Who's Who of Prehistoric Life. Simon & Schuster.
* David Norman. (2001): The Big Book Of Dinosaurs. pàg. 61, Walcome books.
# Bo Ekelund

Bo Ekelund (Gävle, 26 de juliol de 1894 - Saltsjöbaden, 1 d'abril de 1983) va ser un saltador d'alçada suec que va competir a començaments del segle xx. Ekelund fou el millor saltador escandinau de finals de la dècada de 1910. El 1916 guanyà els Jocs Suecs amb un millor salt de 1,85 m, el 1919 guanyà el triangular escandinau i el 1919 i 1920 els títols nacionals de salt d'alçada. El setembre de 1919 va establir un nou rècord escandinau amb un salt de 1,93 m, millor marca mundial de l'any.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de bronze en la prova del salt d'alçada amb un salt a 1,90 m, que suposava un nou rècord olímpic.
Ekelund es retirà de la competició el 1921, moment en què entrà a treballar d'enginyer a Xangai per l'empresa "Armerad Betong", de la qual, amb els anys n'arribà a ser director. En tornar a Suècia es va involucrar en la vida política local. Paral·lelament va tenir responsabilitats en diferents organitzacions esportives: fou president de la Federació Sueca d'Atletisme entre 1925 i 1934, secretari general de la IAAF entre 1930 i 1946 i membre del Comitè Olímpics Suec. El 1928 va ser guardonat amb el premi suec "Stora Grabbars Märke".

## Millors marques

* salt d'alçada. 1,93m (1919)

## Referències

* 1 2 3 Bo Ekelund. Comitè Olímpics Suec
* 1 2 «Bo Ekelund Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 5 de novembre 2012. [Consulta: 14 abril 2018].
* ↑ Bo Ekelund a trackfield.brinkster.net
# Tennis als Jocs Olímpics d'estiu de 1908 - Individual femení en pista coberta

Tennis als Jocs Olímpics d'estiu de 1908 Londres :
| Exterior |||||
| Individuals | homes | dones |
| Dobles | homes | |
| Pista coberta |||||
| Individuals | homes | dones |
| Dobles | homes | |
| < 1904 1912 > |||||
La competició individual femenina en pista coberta va ser una de les proves del programa de tennis als Jocs Olímpics de Londres de 1908. La competició es disputà entre el 7 i l'11 de juliol de 1908, amb la participació de només 7 tennistes de dues nacions, britàniques i sueques.

## Classificació

| Posició | Nom | País |
| | Gwendoline Eastlake-Smith | Gran Bretanya |
| | Alice Greene | Gran Bretanya |
| | Märtha Adlerstråhle | Suècia |
| 4 | Elsa Wallenberg | Suècia |
| 5 | Dora Boothby | Gran Bretanya |
| 5 | Mildred Coles | Gran Bretanya |
| 5 | Violet Pinkney | Gran Bretanya |

## Quadre

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| G. Eastlake-Smith | 7 | 7 | |
| Violet Pinkney | 5 | 5 | |
| Violet Pinkney | 5 | 5 | | G. Eastlake-Smith | 6 | 6 |
| | | | | Elsa Wallenberg | 4 | 4 |
| Elsa Wallenberg | 11 | 4 | 4 | Elsa Wallenberg | 4 | 4 |
| Mildred Coles (r) | 9 | 6 | 5 | | | |
| | | | | | | | G. Eastlake-Smith | 6 | 4 | 6 |
| | | | | | | | Alice Greene | 2 | 6 | 0 |
| Alice Greene | 6 | 6 | | | | |
| Dora Boothby | 2 | 2 | | | | |
| Dora Boothby | 2 | 2 | | Alice Greene | 6 | 6 |
| | | | | Märtha Adlerstråhle | 1 | 3 | Final de consolació | Final de consolació | Final de consolació | Final de consolació | Final de consolació |
| Märtha Adlerstråhle | | | | Märtha Adlerstråhle | 1 | 3 | Final de consolació | Final de consolació | Final de consolació | Final de consolació | Final de consolació |
| ningú | | | | | | | Elsa Wallenberg | 6 | 2 | 3 |
| | | | | | | | Märtha Adlerstråhle | 1 | 6 | 6 |

## Bibliografia

* Cook, Theodore Andrea (1908). The Fourth Olympiad, Being the Official Report. London: British Olympic Association.
* De Wael, Herman (2001). "Tennis 1908". Herman's Full Olympians.

## Enllaços externs

* Tennis - Londres 1908 Arxivat 2012-04-06 a Wayback Machine. (anglès)
# Tennis als Jocs Olímpics d'estiu de 1992

Els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a la ciutat de Barcelona, Catalunya, Espanya, es van disputar 4 proves tennístiques, dues en categoria masculina i dues en categoria femenina, tant a nivell individual com en dobles. La competició se celebrà al Centre Municipal de Tennis Vall d'Hebron de Barcelona sobre terra batuda.
Participaren 177 tennistes, entre ells 90 homes i 87 dones, de 48 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze | Bronze |
| Individual | Marc Rosset | Jordi Arrese | Goran Ivanišević | Andrei Txerkàssov |
| Dobles | AlemanyaBoris Becker Michael Stich | Sud-àfricaWayne Ferreira Piet Norval | CroàciaGoran Ivanišević Goran Prpić | ArgentinaJavier Frana Christian Miniussi |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze | Bronze |
| Individual | Jennifer Capriati | Steffi Graf | Mary Joe Fernández | Arantxa Sánchez Vicario |
| Dobles | Estats UnitsGigi Fernández Mary Joe Fernández | EspanyaConchita Martínez Arantxa Sánchez Vicario | Equip UnificatLeila Meskhi Natasha Zvereva | AustràliaNicole Bradtke Rachel McQuillan |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Estats Units | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 2 | Alemanya | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 3 | Suïssa | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | Espanya | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 5 | Sud-àfrica | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Croàcia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 6 | Equip Unificat | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 8 | Argentina | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 | Austràlia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 4 | 4 | 8 | 16 |

## Enllaços externs

* Federació Internacional de Tennis - Barcelona 1992 Arxivat 2008-12-27 a Wayback Machine. (anglès)
# Tennis als Jocs Olímpics d'estiu de 1968 - Dobles masculins exhibició

La competició de dobles masculins d'exhibició va ser una de les deu proves del programa de tennis als Jocs Olímpics de Ciutat de Mèxic de 1968. La competició se celebrà entre els dies 24 i 26 d'octubre de 1968 al Chapultepec Sports Center de Ciutat de Mèxic, sobre terra batuda. Degut a la curta durada del torneig, no es va disputar la final de consolació i es va premiar els semifinalistes amb la medalla de bronze.
Com a esport d'exhibició, les medalles aconseguides no es tenen en compte en el còmput general de medalles de cada país.

## Classificació

| Posició | Nom | País |
| | Rafael Osuna Vicente Zarazúa | Mèxic |
| | Pierre Darmon Joaquín Loyo Mayo | França Mèxic |
| | Francisco Guzmán Teimuraz Kakulia | Equador Unió Soviètica |
| | Vladimir Korotkov Anatoli Volkov | Unió Soviètica |
| 5 | Ingo Buding Jürgen Fassbender | RFA |
| 5 | Juan Manuel Brito Humberto Camarotti | Cuba |
| 5 | Jun Kamiwazumi Toshiro Sakai | Japó |
| 5 | Herbert Fitzgibbon James McManus | Estats Units |

## Quadre

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Rafael Osuna Vicente Zarazúa | | | |
| | Ingo Buding Jürgen Fassbender | N | P | | 1 | Rafael Osuna Vicente Zarazúa | 4 | 8 | 6 |
| | Juan Manuel Brito Humberto Camarotti | 4 | 3 | | | Francisco Guzmán Teimuraz Kakulia | 6 | 6 | 0 |
| | Francisco Guzmán Teimuraz Kakulia | 6 | 6 | | | | | | | 1 | Rafael Osuna Vicente Zarazúa | 6 | 3 | 14 |
| | Vladimir Korotkov Anatoli Volkov | 3 | 6 | 6 | | | | | | 2 | Pierre Darmon Joaquín Loyo Mayo | 4 | 6 | 12 |
| | Jun Kamiwazumi Toshiro Sakai | 6 | 4 | 0 | | Vladimir Korotkov Anatoli Volkov | 5 | 6 | 2 |
| | Herb Fitzgibbon Jim McManus | 5 | 3 | | 2 | Pierre Darmon Joaquín Loyo Mayo | 7 | 1 | 6 |
| 2 | Pierre Darmon Joaquín Loyo Mayo | 7 | 6 | | | | | | |

## Enllaços externs

* Federació Internacional de Tennis - Ciutat de Mèxic 1968 Arxivat 2018-08-01 a Wayback Machine. (anglès)
# Katarzyna Niewiadoma

Katarzyna Niewiadoma (Limanowa, Voivodat de Petita Polònia, 29 de setembre de 1994) és una ciclista polonesa professional des del 2014 i actualment membre de l'equip Canyon-SRAM Racing.
En el seu palmarès hi destaca el Tour de França 2024 i una Amstel Gold Race. També va ser campiona del món l'any 2023 en gravel.

## Palmarès en ruta

* 2013
** Campiona de Polònia en ruta sub-23
** Campiona de Polònia en contrarellotge sub-23
* 2014
** 1a al Gran Premi de Gippingen
* 2015
** Campiona d'Europa sub-23 en Ruta
** 1a a l'Emakumeen Euskal Bira
** 1a a l'Open de Suède Vårgårda TTT
* 2016
** 1a a la Classificació de joves de l'UCI Women's WorldTour
** Campiona d'Europa sub-23 en Ruta
** Campiona de Polònia en ruta
** Campiona de Polònia en contrarellotge
** 1a a la Ronde van Gelderland
** 1a al Gran Premi Elsy Jacobs i vencedora d'una etapa
** 1a al Giro del Trentino-Alto Adige-Südtirol i vencedora d'una etapa
** Vencedora de 2 etapes al Boels Ladies Tour
* 2017
** 1a al The Women's Tour i vencedora d'una etapa
* 2018
** 1a al Trofeu Alfredo Binda-Comune di Cittiglio
** 1a al Tour de l'Ardecha i vencedora d'una etapa
* 2019
** 1a a l'Amstel Gold Race
** Vencedora d'una etapa a The Women's Tour
* 2024
** 1a a la Fletxa Valona
** 1a al Tour de França

### Resultats a les Grans Voltes
#### Giro d'Itàlia

* 2014: 11a
* 2015: 5a, vencedora de la classificació de joves
* 2016: 7a, vencedora de la classificació de joves
* 2017: 6a
* 2018: 7a
* 2019: 5a, portadora de la maglia rosa 4 jornades
* 2020: 2a

#### Tour de França

* 2022: 3a
* 2023: 3a, vencedora de la classificació de la muntanya
* 2024: 1a vencedora de la classificació general i portadora 4 dies del mallot groc

#### Volta a Espanya

* 2023: 10a
* 2024: no surt a la 6a etapa

## Palmarès en gravel

* 2023
** Campiona del món en gravel

## Referències

* ↑ «KATARZYNA NIEWIADOMA» (en anglès). UCI. [Consulta: 19 agost 2024].
* ↑ «Kasia Niewiadoma salva els mobles a l’Aup Duès i guanya el Tour per 4 segons». L'Esportiu, 18-08-2024. [Consulta: 19 agost 2024].
* ↑ «Katarzyna Niewiadoma se proclama campeona del mundo de gravel» (en castellà). mundodeportivo, 07-10-2023. [Consulta: 19 agost 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Morral de la Devesa

El Morral de la Devesa és una muntanya de 910 metres que es troba al municipi de Capafonts, a la comarca catalana del Baix Camp.
# André Moccand

André Moccand (Zúric, 25 de gener de 1931) fou un remer suís que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de plata en la prova del quatre amb timoner del programa de rem. Fent de timoner, formà equip amb Rudolf Reichling, Erich Schriever, Émile Knecht i Peter Stebler.

## Referències

* ↑ «André Moccand Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 10 juny 2019].
# Henryk Friedman

Henryk Friedman (Friedmann) (1903 – 1942) fou un mestre d'escacs jueu de Polònia. Va viure a Lviv (Lwów, Lemberg).

## Resultats destacats en competició

En el període 1926–1934, Friedman va guanyar set cops seguits el Campionat de Lviv, llevat del 1930, any en què fou 2n rere Stepan Popel.

### Participació en campionats de Polònia

Friedman va participar en quatre Campionats de Polònia. El 1926, fou 14è a Varsòvia (1r POL-ch, guanyat per Dawid Przepiórka). El 1927, fou 13è a Łódź (2n POL-ch, guanyat per Akiba Rubinstein). El 1935, empatà als llocs 2n-4t amb Mieczysław Najdorf i Paulin Frydman, rere Ksawery Tartakower a Varsòvia (3r POL-ch). El 1936, va guanyar a Viena (19è Memorial Trebitsch). El 1937, fou 12è a Jurata (4t POL-ch, guanyat per Tartakower).

### Participació en olimpíades d'escacs

Henryk Friedman va jugar, representant Polònia, al quart tauler (+5 –2 =5) a l'Olimpíada de Varsòvia de 1935, en què Polònia va guanyar la medalla de bronze per equips. També va jugar al cinquè tauler (+11 –0 =9) a l'Olimpíada d'escacs no oficial de Múnic 1936, on hi va guanyar dues medalles d'argent, (per equips i individual).
Henryk Friedman va morir probablement en un camp de concentració nazi.

## Notes i referències

* 1 2 La notació (+x -y =z) vol dir que el primer jugador va guanyar x partides, en va perdre y, i va fer taules en z.
* ↑ Fitxa de Henryk Friedman a olimpbase.org

## Enllaços externs

* Estimació Elo de Henryk Friedman a «chessmetrics.com». [Consulta: 25 febrer 2011]. (anglès)