OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Riu Lao

El Lao (en llatí Laus o Laos i abans Lainus, en grec antic Λᾶος) és un riu d'Itàlia. Antigament es deia Laüs.
Neix als Apenins Lucans, a Basilicata, on a la seva part alta és conegut amb el nom de Mercure, i desemboca a la mar Tirrena, prop de Scalea, a Calàbria. Plini el Vell, Estrabó i Claudi Ptolemeu diuen que era el límit entre Lucània i el Brútium. A la seva desembocadura es troba la ciutat de Laüs.

## Referències

* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, III, 10
* ↑ Estrabó. Geografia, III, 1, 9
* ↑ Claudi Ptolemeu. Geographia, VI, 1, 1
* ↑ Estrabó. Geografia, VI, 1, 5
# Enòtria

Enòtria (grec antic: Οἰνωτρία, llatí: Oenotria) va ser el nom que donaren grecs en època molt primerenca a tota la regió del sud d'Itàlia, de situació indefinida més o menys per l'àrea del Brútium i part de Lucània, segons Estrabó. Era el país habitat pels enotris, i el seu nom derivaria de οἶνος (oinos, 'vi').
Heròdot utilitza el nom d'Enòtria, familiar als seus lectors, per designar el país on els foceus van fundar la ciutat d'Èlea. El territori d'Enòtria aviat va ser conquerit per ètnies sabèl·liques, i pels lucans i els brucis i el nom va caure en desús. Encara Aristòtil anomena així a aquesta regió, però només per referir-se als seus costums antics, i no perquè la paraula estigués en ús en el seu temps. El Pseudo-Escimne utilitza el nom en un sentit diferent, per referir-se només a una part de Lucània i per diferenciar-la de la resta d'Itàlia, però no sembla que aquest hagi estat l'ús corrent del mot.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Oenotria». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 24 gener 2021].
# Luci Veturi Filó (cònsol 206 aC)

Luci Veturi Filó (en llatí: Lucius Veturius L. F. L. N. Philo) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Vetúria.
Va ser edil curul l'any 210 aC, i pretor el 209 aC amb la jurisdicció peregrina a la Gàl·lia Cisalpina com a província, exercint en aquella regió com a propretor l'any següent, el 208 aC.
L'altre any, el 207 aC, va servir sota Claudi Neró i Livi Salinator i va ser enviat a Roma, junt amb Quint Cecili Metel, per portar la notícia de la derrota i la mort d'Àsdrubal Barca. Gràcies a aquesta victòria, als comicis va ser elegit cònsol junt amb Quint Cecili Metel, i els dos cònsols van rebre el Brútium com a província amb l'encàrrec de seguir la guerra contra Hanníbal. El seu període de mandat d'un any va passar sense cap fet rellevant i Filó va tornar a Roma per celebrar comicis mentre el seu col·lega es quedava al Brútium.
L'any 205 aC va ser magister equitum del seu antic company ara dictador Quint Cecili Metel, nomenat amb aquest càrrec per celebrar els comicis.
Finalment va anar a Àfrica amb Escipió i després de la batalla de Zama, l'any 202 aC va anar a Roma a portar notícies de la victòria.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 298.
# Quint Eli Tuberó (tribú 194 aC)

Quint Eli Tuberó (en llatí Quintus Aelius Tubero) va ser un magistrat romà del segle ii aC.
Va ser elegit tribú de la plebs l'any 194 aC i va proposar un plebiscit, d'acord amb un decret del senat romà, per la creació de dues colònies llatines al sud d'Itàlia, una al Brútium i una altra al territori de Turis. Després va ser nomenat com un dels Triumviri coloniae deducendae per la fundació de la colònia al territori de Turis.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XXXIV, 53; XXXV, 9
# .303 British

El .303 British o 7,70 × 56 R és un cartutx de fusell i metralladora desenvolupat inicialment al Regne Unit a la dècada de 1880. Inicialment utilitzava pólvora negra però l'any 1892 es va adaptar per utilitzar cordita i encara posteriorment un altre propel·lent més modern.
Va ser el cartutx estàndard britànic des de la seva introducció fins a l'any 1957 quan va ser substituït pel 7,62 × 51 mm OTAN.

## Referències

* 1 2 «303 British». http://www.municion.org/. Arxivat de l'original el 21 d'abril 2009. [Consulta: 5 abril 2014].

## Vegeu també

* Bala expansiva

## Enllaços externs

* Pàgina sobre el cartutx .303 British (anglès)
* Fotos de l'interior de diverses municions .303 British Arxivat 2014-04-07 a Wayback Machine. (anglès)
# Fountains

Fountains és una de les més grans i millor conservades ruïnes cistercenques d'Anglaterra. Es troba a uns tres quilòmetres al sud-oest de Ripon a North Yorkshire, prop de la vila d'Aldfield. Fundada el 1132, l'abadia va funcionar durant més de quatre segles, fins a 1539, quan Enric VIII va ordenar la dissolució dels monestirs. Està inscrita a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 1986.

## Referències

* ↑ «Studley Royal Park including the Ruins of Fountains Abbey». UNESCO World Heritage Centre. [Consulta: 30 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Fountains - Lloc web oficial
* Obres de o sobre Fountains a Internet Archive
* Catholic Encyclopedia
* UNESCO World Heritage List: Studley Royal Park including the Ruins of Fountains Abbey
* Video footage of Fountains Abbey and Studley Royal
# Johorea

Johorea decorata és una espècie d'aranya araneomorfa de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
És l'únic membre del gènere monotípic Johorea.
Fou descrit per primera vegada per G. H. Locket l'any 1982,

## Distribució

És un endemisme de Johor a la Península Malaia.

## Referències

* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog 12.0 (American Museum of Natural History).
* ↑ Locket, G. H. «Some linyphiid spiders from western Malaysia». Bulletin of the British Arachnological Society, vol. 5, 1982, pàg. 361–384.
* ↑ «Gen. Johorea Locket, 1982». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Ares Riu Madrid

Ares Riu Madrid (Viella, 1984) és una periodista catalana. El 2007 va entrar a treballar a Catalunya Ràdio, on feia de corresponsal a Barcelona per a les desconnexions de la Vall d'Aran. Un parell d'anys més tard va començar a presentar l'espai de notícies en aranès del canal 3/24, l'únic espai regular en aquesta llengua que es pot sentir i veure a tot Catalunya.

## Referències

* ↑ «Disseny de Vestuari al 3/24.». TV3, 06-07-2012. [Consulta: 18 octubre 2024].
* ↑ Elduque, Albert «Ares Riu, la veu aranesa.». Serra d'Or, 661, 2015, pàg. 68–69. ISSN: 0037-2501.
* ↑ «El canal 3/24 estrena una nova roda aranesa diària». Comunicació 21, 05-06-2023.

## Enllaços externs

* Roda 3/24 en aranès (3Cat)
# Matej Mohorič

Matej Mohorič (Kranj, 19 d'octubre de 1994) és un ciclista eslovè, professional des del 2013 i actualment a l'equip Bahrain Victorious. En el seu palmarès destaca el Campionat del món en ruta sub-23 a Florència, la Milà-Sanremo de 2022 i etapes en cadascuna de les grans voltes, Volta a Espanya, Giro d'Itàlia i Tour de França.

## Palmarès en ruta

* 2011
** Campió d'Eslovènia júnior en contrarellotge
* 2012
** Campió del món júnior en ruta
** 1r a la Volta a Àustria júnior
** 1r al Giro de la Lunigiana
** 1r al Giro de la Basilicata i vencedor de 4 etapes
* 2013
** Campió del món sub-23 en ruta
* 2016
** Campió d'Eslovènia sub-23 en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa al Tour de Hainan
* 2017
** 1r a la Hong Kong Challenge
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 2018
** Campió d'Eslovènia en ruta
** 1r al Gran Premi de la Indústria i l'Artesanat de Larciano
** 1r al BinckBank Tour
** 1r a la Volta a Alemanya i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Àustria
* 2019
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Polònia
* 2021
** Campió d'Eslovènia en ruta
** Vencedor de 2 etapes al Tour de França
** Vencedor d'una etapa al Tour del Benelux
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Polònia
* 2022
** 1r a la Milà-Sanremo
** 1r al Tour de Croàcia
* 2023
** 1r a la Volta a Polònia i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Eslovènia
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor d'una etapa al Tour del Benelux
** Vencedor d'una etapa al Tour de Croàcia
* 2024
** Campió d'Eslovènia en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Comunitat Valenciana

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2015. Abandona (6a etapa)
* 2017. 68è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2020. No surt (3a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2016. 98è de la classificació general
* 2017. 135è de la classificació general
* 2018. 30è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2021. Abandona (9a etapa)

### Resultats al Tour de França

* 2019. 119è de la classificació general
* 2020. 76è de la classificació general
* 2021. 31è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes
* 2022. 86è de la classificació general
* 2023. 72è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2024. 127è de la classificació general

## Palmarès en gravel

* 2022
** Campió del món en gravel

## Referències

* ↑ esport3. «Matej Mohoric dona la campanada a la Milà-Sanremo imposant-se a Pogacar», 19-03-2022. [Consulta: 13 octubre 2022].
* ↑ Sánchez, Borja. «Matej Mohoric guanya la Milà - Sanremo - 19 març 2022». [Consulta: 13 octubre 2022].
* ↑ «La ayuda en forma de avance tecnológico que permitió a 'Motohoric' arriesgar y ganar la Milán Sanremo: "Ahora el ciclismo será como la F1"» (en castellà), 20-03-2022. [Consulta: 13 octubre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Matej Mohorič a ProCyclingStats
# Nikolai Volev

Nikolai Volev (búlgar: Николай Слави Волев) (Sofia, 10 d'abril de 1946 - Sofia, 15 d'octubre de 2024) va ser un guionista i director búlgar.

## Biografia

Va estudiar 5 semestres d'arquitectura a la universitat entre 1967 i 1968. El 1968 va fugir de Bulgària sense permís de les autoritats. Després d'una estada en un camp de refugiats a Turquia, va marxar cap a Anglaterra. El 1972 es va graduar en direcció de cinema a la London Film School. Va treballar com a paleta, recol·lector de tabac, obrer en un molí, regador de panells en una cruïlla de formigó, recol·lector de verdures a TKZS, venedor de gelats al carrer, guia turístic, treballador de la construcció, tècnic de laboratori fotogràfic, traductor del búlgar a l'anglès, bàrman, dibuixant, rentavaixelles de discoteca, artista publicitari, arquitecte ajudant, muntador de cinema, actor de cinema, guionista, director i productor.
En el seu llibre autobiogràfic Devstvenata prostitutka («La verge prostituta»), Volev descriu els alts i baixos de la seva vida, els seus primers i posteriors amors. Entre les aventures del seu camí vital destaquen la pseudocol·laboració amb el DS, la fugida a Gran Bretanya, el matrimoni amb una anglesa i el retorn a Bulgària. Entre 1972 i 1976 va fer documentals per a la Televisió Nacional de Bulgària com a guionista i director. I de 1978 a 1991 va treballar a Boyana films.

## Filmografia
### Director
#### Llargmetratges

* Dvoĭnikŭt (1980)
* Gospodin za edin den (1983)
* Da obichash na inat (1986)
* Margarit i Margarita (1989)
* Koziyat rog (1994) també guionista
* Ogledaloto na dyavola (2001)
* Izvŭn pŭtya (2017)

#### Documentals

* Tsiment (curtmetratge, 1977)
* Grŭntsi (curtmetratge, 1983)
* Dom 8 (1986)
* Vestnikarskata voĭna (curtmetratge, 1993)
* Za smŭrtnoto nakazanie (1999)
* Bŭrza pomosht (1999)
* Zimna prikazka (1999)
* Kremikovtsi – snimka za spomen (1999)
* Vechniyat lyubovnik (1999)

### Actor

* Seltseto (sèrie de televisió, 1978)
* Seltseto (telefilm, 1978)
* Priliv na nezhnost (1983)
* Mechtateli (1987)
* Far from Berlin (1992)

## Referències

* ↑ «Николай Волев: С риболова си зареждам батериите | Вестник "ДУМА"», 07-12-2013. [Consulta: 19 octubre 2024].
* ↑ «Great Bulgarian film director Nikolai Volev passed away».
* ↑ «Почина режисьорът Николай Волев» (en anglès), 15-10-2024. [Consulta: 19 octubre 2024].
* ↑ (búlgar) „El director Nikolay Volev roda una pel·lícula i escriu un llibre", entrevista de Liliana Kaikova, a "168 Chasa", 9 d'abril de 2015
* ↑ Ана Благова, „Режисьорът Николай Волев призна, че бил сътрудник на ДС в книга“, в-к „Дневник“, 26 февруари 2018 г.

## Enllaços externs

* „Николай Волев: Щастлив съм, че попаднах на себе си“, интервю на Цветана Царева, сп. „Тема“, бр. 12 (231), 27 март 2006
* „Николай Волев: Проблемите ни опират до манталитета и културата“, интервю на Галина Спасова, в. „Животът днес“, 25 юни 2012
# Xiquets d'Alcover

Els Xiquets d'Alcover eren una colla castellera d'Alcover, a l'Alt Camp. Inicialment, la formació va ser activa des del 1984 fins al 2009. Tres anys després de desaparèixer, l'any 2012 es va refundar amb un nou nom i color de camisa fins al 2019 que es va tornar a dissoldre. Alcover va ser l'únic municipi de la comarca, a més a més de Valls, que tenia colla castellera.
La primera fundació va ser l'any 1984 sota el nom de Xiquets de la Vila d'Alcover. Vestien camisa de color grana. Les seves màximes fites van ser carregar el dos de set i el quatre de vuit. Després de passar-se un any i mig sense actuar, a començament del 2009 la colla va decidir dissoldre's en una assemblea extraordinària on assistiren onze persones.
El 2012, però, la colla es va tornar a constituir com a Xiquets d'Alcover. Va canviar el color de la camisa triant un verd oliva. En aquesta segona etapa les millors fites van ser descarregar el pilar de 5 i el 2 de 6. També van arribar a fer un intent del 3 de 7 que no van assolir.
Al juny del 2019, en vista de que els resultats de les darreres campanyes no havien acompanyat i el nombre de camises s'havia reduït als assajos i a les places, la colla va decidir suspendre tots els seus compromisos però seguir assajant esporàdicament, a l'espera de temps millors. Finalment, el setembre de 2019 van decidir dissoldre la colla, el que va ser la fi a la segona etapa castellera de la vila.

## Referències

* ↑ https://www.elmoncasteller.cat/els-xiquets-dalcover-es-dissolen/
* 1 2 «Entitats i grups locals: Culturals». Ajuntament d'Alcover. [Consulta: 3 maig 2016].
* ↑ Notícia del diari El Punt on s'informa sobre la seva dissolució
* ↑ Qui som Arxivat 2016-10-23 a Wayback Machine. al web de la colla
* ↑ XA, Publicado por. «Sentint-ho molt, us diem adéu». Arxivat de l'original el 2019-09-30. [Consulta: 30 setembre 2019].
* ↑ «Els Xiquets d'Alcover es dissolen», 30-09-2019. [Consulta: 30 setembre 2019].

## Enllaços externs

* Web de la colla Arxivat 2016-10-23 a Wayback Machine.
* Xiquets de la Vila d'Alcover Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
Colles castelleres desaparegudes (llista) :
Colles que van fer castells de nou :
Colles que van fer castells de vuit :
Colles que van fer castells de set :
Colles que van fer castells de sis :
Nota: Colles que van descarregar com a mínim un castell de la gamma corresponent. Les colles en cursiva indica que només el van carregar. :
# Retrat del procurador Jacopo Soranzo

El Retrat del procurador Jacopo Soranzo és un quadre del pintor italià Tintoretto realitzat en oli sobre llenç. Mesura 106 cm d'alt per 90 cm d'ample. Va ser pintat el 1550, i es troba en l'actualitat exposat a la Galeria de l'Acadèmia de Venècia.
El quadre mostra en Jacopo Soranzo, que com indica la inscripció parcialment esborrada, va ocupar el càrrec de procurador el 1550. Tintoretto va prendre la imatge del retratat d'un altre llenç de grans dimensions obra seva, en què el procurador apareixia a la part central, envoltat per la seva família; aquest llenç es conserva actualment dividit en tres parts al Castell dels Sforza a Milà.

## Bibliografia

* Los Grandes Genios del Arte, tom 28, Tintoretto, Unidad Editorial, 2005, Madrid, ISBN 84-96507-04-1.

## Enllaços externs

* El Retrat del procurador Jacopo Soranzo a Web Gallery of Art
# La taronja mecànica (novel·la)

* Aquest article tracta sobre la novel·la. Si cerqueu la pel·lícula homònima, vegeu «A Clockwork Orange».
La taronja mecànica (títol original en anglès: A Clockwork Orange) és una novel·la distòpica de 1962 escrita per Anthony Burgess. Es tracta d'una sàtira que relata una societat futura de la civilització occidental amb una cultura d'extrema rebel·lió i violència juvenil. L'obra explora conceptes com la naturalesa violenta dels éssers humans i el lliure albir.
La novel·la, que fou escrita segons el mateix Burgess en només tres setmanes com un experiment literari, juga amb el llenguatge utilitzant un argot anomenat Nadsat en el que parlen els joves protagonistes. Està narrada en primera persona en el personatge de l'anti-heroi de la narració.
L'obra serví com a base per la pel·lícula homònima de Stanley Kubrick de 1971. L'autor es lamentà que la pel·lícula servís per glorificar el sexe i la violència.
El 1998 fou elegida per l'editorial Modern Library com la número 65 en la llista de les 100 millors obres en anglès del segle xx.

## Traduccions al català

* Pròleg de Quim Monzó. La taronja mecànica. Traducció: Jordi Arbonés Montull. Grup 62, 20214-05-13 (La Butxaca). ISBN 978-84-9930-846-3.

## Referències

* ↑ «La taronja mecànica». Biblioteca Virtual. Diba.cat. [Consulta: 20 octubre 2024].
* ↑ Arbonés, Jordi. «Glossari nadsat - català de La taronja mecànica». [Consulta: 20 octubre 2024].
* ↑ Fernández, Juan Pascual Martínez. «La traducción del nadsat en La naranja mecánica de Anthony Burgess» (en castellà), 09-09-2023. [Consulta: 20 octubre 2024].
* ↑ «La taronja mecànica (A Clockwork Orange, Stanley Kubrick, 1971)». Filmoteca de Catalunya. [Consulta: 20 octubre 2024].
* ↑ «Modern Library's Choices». New York Times, 20-07-1998. [Consulta: 20 octubre 2024].
# Lliga espanyola d'hoquei sobre patins masculina 2013-2014

La quaranta-cinquena edició de la Lliga espanyola d'hoquei patins masculina, denominada en el seu moment OK Lliga, s'inicià l'11 d'octubre de 2013 i finalitzà el 7 de juny de 2014. El FC Barcelona fou campió, obtent el 25è títol de la lliga.

## Participants

| FC Barcelona Muralla Òptica Blanes Calafell Tot l'Any Cerceda Monbus Igualada Coinasa Liceo ICG Software Lleida Lloret | Noia Freixenet Reus Deportiu Tordera Moritz Vendrell Vic Vilafranca Capital del Vi Vilanova Voltregà |

## Llegenda

| Pts = Punts totals PJ = Partits jugats PG = Partits guanyats PE = Partits empatats PP = Partits perduts GF = Gols a favor | GC = Gols en contra DG = Diferència de gols (GF-GC) Ressaltat en verd = Equip guanyador de la lliga. Ressaltat en vermell = Equip descendent de categoria. (p) = Gol de penalti (pro.) = Gol en pròrroga |

## Classificació

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | SG | Pts |
| 1 | FC Barcelona | 30 | 27 | 1 | 2 | 207 | 66 | 141 | 82 |
| 2 | Coinasa Liceo | 30 | 23 | 3 | 4 | 167 | 81 | 86 | 72 |
| 3 | Vic | 30 | 19 | 4 | 7 | 116 | 81 | 35 | 61 |
| 4 | Reus Deportiu | 30 | 16 | 5 | 9 | 147 | 117 | 30 | 53 |
| 5 | Moritz Vendrell | 30 | 15 | 4 | 11 | 130 | 116 | 14 | 49 |
| 6 | Noia Freixenet | 30 | 13 | 6 | 11 | 111 | 100 | 11 | 45 |
| 7 | Monbús Igualada | 30 | 14 | 3 | 13 | 95 | 105 | -10 | 45 |
| 8 | Calafell Tot l'Any | 30 | 13 | 5 | 12 | 112 | 115 | -3 | 44 |
| 9 | Cerceda | 30 | 12 | 7 | 11 | 121 | 118 | 3 | 43 |
| 10 | Voltregà | 30 | 11 | 8 | 11 | 107 | 97 | 10 | 41 |
| 11 | Vilafranca Capital del Vi | 30 | 11 | 5 | 14 | 112 | 107 | 5 | 38 |
| 12 | Tordera | 30 | 10 | 2 | 18 | 85 | 126 | -41 | 32 |
| 13 | ICG Software Lleida | 30 | 9 | 4 | 17 | 90 | 118 | -28 | 31 |
| 14 | Lloret | 30 | 8 | 5 | 17 | 93 | 121 | -28 | 29 |
| 15 | Muralla Òptica Blanes | 30 | 7 | 2 | 21 | 72 | 130 | -58 | 23 |
| 16 | Vilanova | 30 | 0 | 0 | 30 | 74 | 241 | -167 | 0 |

## Enllaços externs

* Real Federación Española de Patinaje (castellà)
# Notre-Dame du Breuil

Notre-Dame du Breuil és una església catòlica a la localitat d'Albi, (departament del Tarn, França).
L'església es va construir entre 1959 i 1962, amb els plans dels arquitectes Georges Mas i Gérard Sacquin, per a satisfer les necessitats dels feligresos dels nous barris de Breuil i Mazicou. L'edifici està registrat com a monument històric des del 3 de juny de 2005.
L'església és un edifici de formigó armat i maons. La seva estructura massissa i reforçada està inspirada en la catedral de Santa Cecília d'Albi. A l'interior, el formigó es deixa aspre al voltant de les vores. Els vitralls són de Raymond Clercq-Roques.

## Referències

* 1 2 3 Eglise Notre-Dame du Breuil, a la base de dades Mérimée, del Ministeri de Cultura francès.

## Vegeu també

* Llista de monuments del districte d'Albi
# Ding Sheng

«Ding Sheng» té aquests significats:
* Ding Sheng (general) (1913–1999), general xinès i governador de Guangdong
* Ding Sheng (director) (nascut el 1970), director de cinema xinès
# Marne Levine

Marne Levine (Shaker Heights, dècada del 1970) és una empresària estatunidenca que es va convertir en la Chief Operations officer COO d'Instagram el 2014. És directora de Women for Women International.

## Carrera

Levine es va llicenciar en ciències polítiques i comunicació per la Universitat de Miami a Ohio en 1992 i es va graduar per l'Escola de Negocis d'Harvard en 2005. De 1993 a 2000 va treballar per al Departament de Tresoreria dels Estats Units. Va treballar per a les administracions de Bill Clinton i Barack Obama, i va ser cap de gabinet del president de la Universitat Harvard Larry Summers de 2001 a 2003. De 2006 a 2008 va ser product manager a Revolution Money. En 2009-2010 va ser cap de gabinet per al Consell Econòmic Nacional.
Levine va ser la vicepresidenta de política pública global de Facebook de 2010 a 2014. En 2014, es va convertir en la COO de Instagram. Va descriure el seu treball a Instagram com l'anàlisi de les operacions internes per millorar-les i fer-les més ràpides i intel·ligents, així com l'assegurar-se que Instagram funcioni igual de bé per als seus usuaris que per als seus anunciants.

## Juntes directives

Levine és membre de la junta directiva de Lean in, una organització sense ànim de lucre que busca empoderar a les dones creada per la COO de Facebook Sheryl Sandberg. També està en la junta directiva de Chegg. Levine és la directora de Women for Women International. iForma part del Defense Innovation Advisory Board.

## Referències

* ↑ «How Did I Get Here? Marne Levine». Bloomberg.com [Consulta: 8 desembre 2016].
* ↑ Suzanne Bearne «Instagram's Marne Levine: I feel a responsibility to pay it forward | Guardian Small Business Network». [Consulta: 8 diciembre 2016].
* ↑ «Marne Levine | Women for Women International Arxivat 2018-02-21 a Wayback Machine.». [Consulta: 8 diciembre 2016].
* ↑ Wagner, Kurt. «Instagram Hires First COO, Facebook VP Marne Levine», 06-10-2014. [Consulta: 8 desembre 2016].
* ↑ «How Instagram Is Helping Women Succeed on Social Media and in Silicon Valley». , 17-10-2016.
* ↑ McMillan Portillo, Caroline «So who is Marne Levine, Instagram’s new COO?». Biz Journals, 07-10-2014 [Consulta: 30 abril 2016].
* ↑ Rosen, Taylor «In a snap, former Clevelander Levine makes Instagram famous». Clevelan Jewish News, 02-06-2015 [Consulta: 30 abril 2016].
* ↑ «Marne Levine». Bloomberg. [Consulta: 30 abril 2016].
# Gwen Wakeling

Gwen Wakeling, de naixement Gwen Sewell, (Detroit, Estats Units 1901 - comtat de Los Angeles 1982) fou una dissenyadora de roba estatunidenca, guanyadora d'un Premi Oscar.

## Vida personal

Va néixer el 3 de març de 1901 a la ciutat de Detroit (Michigan, Estats Units). Fou filla de l'editora i publicista Edith Wakeling. Es casà el 1942 amb el guionista i director Henry J. Staudigl.
Seguidora de la fe bahà'í juntament amb el seu marit, morí el 16 de juny al comtat de Los Angeles.

## Vida professional

El 1927 fou escollida per Cecil B. DeMille per realitzar el vestuari de la seva pel·lícula The King of Kings, i posteriorment treballà en ell en molts films. Destacà la seva col·laboració en el vestuari de Samson and Delilah de 1950, que li feu guanyar un premi Òscar.
Col·laborà amb John Ford en les seves pel·lícules The Prisoner of Shark Island (1936), Drums Along the Mohawk (1939), Els raïms de la ira (1940) i Que verda era la meva vall (1941), i realitzà els vestits de moltes pel·lícules protagonitzada per Shirley Temple.

## Premis
### Premi Oscar

| Any | Premi | Categoria | Nominat | Resultat | Ref |
| 1950 | Millor vestuari color | Samson and Delilah (juntament amb Edith Head, Dorothy Jeakins, Elois Jenssen i Gile Steele) | Guanyador |

## Enllaços externs

* (anglès) IMDB - Gwen Wakeling