OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bruno Parma

Bruno Parma (nascut el 30 de desembre de 1941), és un jugador d'escacs eslovè, que té el títol de Gran Mestre. Parma va néixer a Ljubljana, Eslovènia (llavors Regne dels Serbis, Croats i Eslovens), i va jugar la major part de la seva carrera sota bandera de la República Federal Socialista de Iugoslàvia.

## Resultats destacats en competició

El 1959 va participar per primer cop al Campió del món juvenil, i va compartir el segon lloc. Dos anys més tard, als 21 d'edat, va guanyar el següent campionat (La Haia, 1961), i va rebre així el títol de Mestre Internacional. La FIDE el va guardonar amb el títol de GM a causa de la seva fantàstica performance al torneig de Beverwijk de 1963. Fou el tercer eslovè de la història en esdevenir Gran Mestre, després de Milan Vidmar (1950) i Vasja Pirc (1953). Va guanyar el Campionat d'Eslovènia el 1959 i també el 1961, i fou tercer, empatat amb Dragoljub Minić, Milan Matulović, i Bojan Kurajica al Campionat de Iugoslàvia celebrat a Čateške Toplice el 1968.
El 1964 empatà al segon lloc amb Dražen Marović a Zagreb, per sota de László Szabó. També el 1964 fou primer (ex aequo amb Andrzej Filipowicz), a la segona edició del Memorial Rubinstein. En el torneig internacional de San Juan (Puerto Rico) de 1969, hi fou segon, empatat amb els GMs estatunidencs Arthur Bisguier i Walter Browne, i per darrere del campió del món regnant Borís Spasski. El 1973 empatà al primer lloc amb Georgi Tringov a Vršac, per davant de Wolfgang Uhlmann.

## Participació en olimpíades d'escacs

Parma va formar part de l'equip de Iugoslàvia en vuit Olimpíades d'escacs: 1962, 1964, 1966, 1968, 1970, 1974, 1978, i 1980. L'equip iugoslau va guanyar quatre medalles d'argent i dues de bronze, en aquests anys.

## Notes i referències

* ↑ Gaige, Jeremy. Chess Personalia, A Bibibliography. McFarland, 1987, p. 319. ISBN 0-7864-2353-6.
* ↑ «Nota biogràfica de Bruno Parma» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 22 juny 2011].
* ↑ «Quadre d'honor dels Campionats del món júnior, fins a 2004» (en anglès). Chessbase.com News, 29-11-2004. [Consulta: 13 maig 2011].
* ↑ Weeks, Mark. «World Junior Chess Champions» (en anglès). mark-weeks.com. [Consulta: 13 maig 2011].
* 1 2 Keene, Raymond. Golombek's Encyclopedia of Chess. Crown Publishing, 1977, p. 233. ISBN 0-517-53146-1. «Parma, Bruno»
* ↑ Umiastowski, Adam. «Historial, resultats complets, partides, i taules de creuaments del Memorial Rubinstein» (en polonès). Arxivat de l'original el 2011-04-23. [Consulta: 3 novembre 2011].
* ↑ «Classificació parcial del Torneig de San Juan, Puerto Rico, 1969». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 22 juny 2011].
* ↑ Parma, Bruno fitxa a olimpbase.org (anglès)

## Enllaços externs

* Posicions crítiques de les seves partides a «wtharvey.com» (en anglès). [Consulta: 23 juny 2011].
# Bonaventura Codina i Augerolas

Bonaventura Codina i Augerolas fou un eclesiàstic, pare de la Congregació de la Missió i bisbe de Gran Canària. Ha estat proclamat Servent de Déu per l'Església catòlica.

## Biografia

Nascut a Hostalric, va estudiar-hi la primària i després marxà a la Universitat de Cervera, on es graduà en Filosofia i Teologia. Sacerdot de la Congregació de la Missió, va anar a la comunitat de Badajoz en 1828 i en 1833 és nomenat superior de la casa central, lloc de formació dels nous preveres. Després de les persecucions de 1834, que portaren la mort d'alguns pares paüls, va ser, el 1841, visitador superior de la congregació a Espanya. L'any 1845 va publicar a Madrid l'obra llatina Expositio ascetico-moralis pontificalis Romani.
Fou proposat com a bisbe de Gran Canària després que el seu antecessor Judas Tadeo José Romo y Gamboa fos nomenat arquebisbe de Sevilla. Va arribar a Las Palmas de Gran Canaria el 14 de març de 1848. El moment era difícil, ja que estava obert el conflicte entre l'Església i l'Estat. Va reformar el seminari diocesà, que al final del bisbat va encomanar als jesuïtes, i el capítol de la catedral.
Continuà treballant en l'apostolat, i va anar a l'arxipèlag acompanyat per Antoni Maria Claret perquè hi fes missions populars, que començaren el mateix 20 de març de 1848. Durant l'epidèmia de còlera del juny de 1851, i mentre la majoria de la població i les autoritats fugen als pobles de l'interior, Codina roman a la capital, atenent els moribunds i malalts, al front dels altres clergues. L'agost es va donar per acabada l'epidèmia, però la població s'havia reduït a la meitat i hi hagué una greu crisi, amb fam i misèria. Codina busca ajuts i esdevé el primer benefactor de la campanya.
El govern li va concedir la Gran Creu d'Isabel la Catòlica, però el bisbe va plànyer que no ajudés d'altra manera a la població i que ja en tenia prou amb la seva creu de fusta. Al final de la seva vida, el superior de la Congregació de la Missió, el pare Étienne, va expulsar-lo per no haver-li notificat el seu nomenament com a bisbe, anys enrere. Codina intentà aclarir el malentès per carta, però poc després va patir un accident a Tafira que li provocà un edema del qual morí el 18 de novembre de 1857.

## Veneració

El 1978 s'exhumaren les restes mortals del bisbe a la Catedral de Las Palmas, trobant-se'n el cos incorrupte. Avui s'exposa a la capella de Ntra. Sra. de Los Dolores de la mateixa catedral.
El seu procés de beatificació és obert, incoat per la diòcesi de Las Palmas. La causa s'obrí el 19 de gener de 1995 i les actes es presentaren a Roma el febrer de 2001, havent-se aprovat. Ha estat proclamat Servent de Déu.

## Notes

* ↑ La diòcesi comprenia llavors les illes de Gran Canària, Lanzarote i Fuerteventura, i l'illot de La Graciosa.

## Bibliografia

* Quintín Aldea Vaquero, Tomás Marin Martinez, Josep Vives i Gatell. Diccionario de Historia Eclesiástica de España. Madrid: Instituto Enrique Florez, Consejo Superior de Investigaciones Científicas, 1973.

## Enllaços externs

* Referencias sobre el Obispo Codina y Augerolas en la Página Oficial de la Diócesis de Canarias Arxivat 2010-10-22 a Wayback Machine.
# Allorattus engesseri

Allorattus engesseri és un rosegador extint de la subfamília dels murins que visqué durant el Pliocè inferior en allò que avui en dia és Bilike (Mongòlia Interior). Es tracta de l'única espècie del gènere Allorattus. Aquesta espècie és coneguda a partir de 14 queixals aïllats. El nom del gènere és una combinació de la paraula grega αλλος ('altre') i el nom del gènere Rattus. El nom de l'espècie es refereix a Dr. Burkart Engesser, un paleontòleg suís que contribuí molt al coneixement dels petits mamífers del Neogen. En alguns aspectes, s'assembla a Dacnomys i Rattus, però A. engesseri se'n diferencia per la configuració única dels bonys t7 i t9.

## Referències

* ↑ Entrada «Allorattus engesseri» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].

## Bibliografia

* Qiu, Z.-D.; Storch, G. 2000. «The early Pliocene micromammalian fauna of Bilike, Inner Mongolia, China (Mammalia: Lipotyphla, Chiroptera, Rodentia, Lagomorpha)». Senckenbergiana Lethaea, 80(1): 173-229
# Franck Bonnamour

Franck Bonnamour (Lannion, Costes del Nord, 20 de juny de 1995) és un ciclista francès, professional des del 2016 i actualment a l'equip B&B Hotels-KTM. En el seu palmarès destaca el Premi de la combativitat Combativitat al Tour de França de 2021.

## Palmarès

* 2012
** Vencedor d'una etapa a la Lieja-La Gleize
* 2013
** Campió d'Europa júnior en Ruta
** Vencedor d'una etapa als Boucles del Cantó de Trélon
* 2015
** 1r a La Melrandaise
** 1r al Souvenir Louison-Bobet
** 1r al Gran Premi Gilbert Bousquet
* 2021
** Vencedor del Premi de la combativitat al Tour de França
* 2022
** 1r a la Polynormande

### Resultats al Tour de França

* 2021. 22è de la classificació general. Combativitat
* 2022. 66è de la classificació general

## Referències

* ↑ Franck Bonnamour élu super-combatif du Tour de France, sur L'Équipe, 17 juillet 2021

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Franck Bonnamour a ProCyclingStats
# Bernhard Baier

Bernhard Baier (Hannover, 12 d'agost de 1912 - Hannover, 26 d'abril de 2003) va ser un waterpolista alemany que va competir durant la 1930. Es casà a la gimnasta Trudi Meyer.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on va guanyar la medalla de plata en la competició de waterpolo. Jugà 43 partits amb la selecció alemanya i el 1938 guanyà la medalla de plata al Campionat d'Europa. De 1950 a 1960 fou president de la Federació Alemanya de Natació.

## Referències

* 1 2 3 «Bernhard Baier Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 15 gener 2019].
# Chalinochromis brichardi

Chalinochromis brichardi és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 12 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja invertebrats.

## Hàbitat

És una espècie de clima tropical entre 24 °C-27 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llac Tanganyika.

## Referències

* 1 2 3 «Chalinochromis brichardi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Maréchal, C. i M. Poll, 1991. Chalinochromis. p. 38-39. A: J. Daget, J-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 4.
* ↑ Brichard, P., 1989. Pierre Brichard's book of cichlids and all the other fishes of Lake Tanganyika. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Estats Units).
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.
* ↑ Konings, A., 1988. Tanganyika cichlids. Verduijn Cichlids & Lake Fish Movies, Zevenhuizen, Països Baixos. 272 p.
* ↑ Kohda, M., Y. Yanagisawa, T. Sato, K. Nakaya, Y. Niimura, K. Matsumoto i H. Ochi, 1996. Geographical colour variation in cichlid fishes at the southern end of Lake Tanganyika. Environ. Biol. Fish. 45(3):237-248.

## Bibliografia

* Anònim, 1997. Fish registrations within the museum database of the Vertebrate Section of the Royal Museum for Central Africa. MRAC, Tervuren, Bèlgica.
* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zardoya, R., D.M. Vollmer, C. Craddock, J.T. Streelman, S. Karl i A. Meyer, 1996. Evolutionary conservation of microsatellite flanking regions and their use in resolving the phylogeny of cichlid fishes (Pisces: Perciformes). Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci.. 263:1589-1598.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Carl Lehle

Carl Lehle (2 de desembre de 1872 – 1930) va ser un remer alemany que va competir cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà una medalla de bronze en la prova de quatre amb timoner com a membre de l'equip Ludwigshafener Ruderverein.

## Referències

* ↑ «Carl Lehle Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 19 setembre 2015].
# Thrichomys apereoides

Thrichomys apereoides és una espècie de mamífer rosegador de la família de les rates espinoses. Viu a Bolívia, el Brasil i el Paraguai. Es tracta d'un animal crepuscular. El seu hàbitat natural són els biomes xèrics i rocosos de caatinga, cerrado i chaco. Es creu que no hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, tot i que se la caça com a aliment.

## Referències

* ↑ Entrada «Thrichomys» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Bonvicino, C.; Geise, L. Thrichomys apereoides. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 17 juliol 2015.
# Borut Božič

Borut Božič (Ljubljana, 8 d'agost de 1980) és un ciclista eslovè, professional des del 2004. Actualment corre a l'equip Bahrain-Merida.
Les seves principals victòries fins al moment són una etapa de la Volta a Espanya de 2009 i dos campionats nacionals en ruta, el 2008 i 2012.

## Palmarès

* 2004
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Eslovènia
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Sèrbia
** Vencedor d'una etapa de la Jadranska Magistrala
* 2005
** 1r a la Jadranska Magistrala i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Avenir
* 2006
** 1r a la Istrian Spring Trophy i vencedor d'una etapa
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Eslovènia
** Vencedor de 3 etapes de la Volta a Cuba
** Vencedor de 3 etapes de l'Olympia's Tour
** Vencedor d'una etapa del Circuit de les Ardenes
* 2007
** 1r al Tour de Valònia
** 1r al Gran Premi de Kranj
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Irlanda
* 2008
** Campió d'Eslovènia en ruta
** Vencedor d'una etapa de l'Étoile de Bessèges
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Andalusia
** Vencedor d'una etapa de la Delta Tour Zeeland
* 2009
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Bèlgica
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Polònia
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa del Tour del Llemosí
* 2010
** Vencedor de 2 etapes de l'Étoile de Bessèges
** Vencedor d'una etapa de la Volta al Regne Unit
* 2011
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suïssa
* 2012
** Campió d'Eslovènia en ruta

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2009. 109è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2011. Abandona (11a etapa)
* 2014. 124 de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2011. 136è de la classificació general
* 2012. 129è de la classificació general
* 2016. Abandona (17a etapa)
* 2017. 160è de la classificació general

## Referències

* ↑ Guanyada per Alessandro Petacchi, la victòria és atribuïda a Borut Bozic després de la confirmació pel Tribunal d'arbritratge de l'esport de la suspensió de Petacchi per un any a comptar des de l'1 de novembre de 2007. Vegeu la classificació oficial a la web de la Unió Ciclista Internacional

## Enllaços externs

* Fitxa de Borut Božič a sitiodeciclismo.net
* Fitxa de Borut Božič a procyclingstats.com
# Carlo Cavagnoli

Carlo Cavagnoli (Milà, 21 de gener de 1907 - 1991) va ser un boxejador italià que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on guanyà la medalla de bronze de la categoria del pes mosca, en perdre en semifinals contra Antal Kocsis i guanyar el combat per la medalla de bronze a Baddie Lebanon.
Com a professional, entre 1929 i 1936, va disputar 73 combats, amb un balanç de 27 victòries, 35 derrotes i 11 combats nuls.

## Referències

* ↑ «Carlo Cavagnoli Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 11 setembre 2018].
* ↑ Carlo Cavagnoli a BoxRec
# Giralda (A-76)

El Giralda (A-76) és un motoveler de dos pals amb aparell quetx construït el 1958, propietat de l'Armada Espanyola i que va pertànyer originalment Joan de Borbó i Battenberg, pare del rei Joan Carles de Borbó i Borbó.

## Historial

Va ser construït per Morris and Mortimer a Argyll (Escòcia, Regne Unit) i va prendre el nom del primer vaixell Giralda, un buc construït a Glasgow al 1894, que fou des de 1900 el iot reial, a partir de 1918 es va fer servir com a vaixel escola i després es dedicà a la recerca oceoanogràfica de l'IEO fins a l'any 1934.
Després de la mort de Don Joan el motoveler va ser donat a l'Armada, que el va incorporar l'agost de 1993 i l'utilitza com a vaixell escola a l'ENM de Marín.

## Referències

* ↑ «¿Sabías que el yate real de Alfonso XIII se llamaba Giralda?» (en castellà). La Voz de Galicia, 27-05-2018. [Consulta: 26 octubre 2024].
* ↑ «Jimena Quirós, científica pionera y luchadora por oceanografía en España» (en castellà). EFE: verde, 25-11-2018. [Consulta: 26 octubre 2024].
* ↑ país: El Rei dona el iot 'Giralda' per vaixell escola de guardamarinas

## Enllaços externs

* El Giralda a la pàgina de l'Armada Espanyola
# Caroline Fletcher

Caroline Fletcher (Denver, 22 de novembre de 1906 - 3 d'abril de 1998) va ser una saltadora estatunidenca que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on va guanyar la medalla de bronze en la prova del trampolí de 3 metres del programa de salts. Aquell mateix any guanyà el campionat a cobert de trampolí de 3 metres de l'Amateur Athletic Union (AAU).

## Referències

* 1 2 «Carol Fletcher Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2018-09-26. [Consulta: 26 març 2018].
# Carolyn Becker

Carolyn Becker (Lynwood, 8 de novembre de 1958) va ser una jugadora de voleibol estatunidenca que va competir durant les dècades de 1970 i 1980. Era germana del també jugador de voleibol Nick Becker.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla de plata en la competició de voleibol. En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat del Món de voleibol de 1982 i una de plata als Jocs Panamericans de 1983.

## Referències

* 1 2 «Carolyn Becker Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de novembre 2012. [Consulta: 22 maig 2019].
# Cesare Milani

Cesare Milani (Liorna, 4 de gener de 1905 - valor desconegut, 21 de juny de 1956) va ser un remer italià que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics, sempre com a timoner. El 1928, a Amsterdam, fou eliminat en sèries de la cursa de dos amb timoner del programa de rem. Quatre anys més tard, als Jocs de Los Angeles, guanyà la medalla de plata en la competició del vuit amb timoner del programa de rem, medalla que revalidà el 1936, a Berlín.
En el seu palmarès també destaquen nou medalles al Campionat d'Europa, quatre d'or, quatre de plata i una de bronze, així com nombrosos campionats nacionals.

## Referències

* 1 2 3 «Cesare Milani Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 d'agost 2011. [Consulta: 21 gener 2019].
# Charles Brommesson

Charles Brommesson (Helsingborg, 12 d'agost de 1903 - Helsingborg, 1 de setembre de 1978) fou un futbolista suec, que jugava de davanter, que va competir durant la dècada de 1920 i 1930.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de bronze en la competició de futbol.
Pel que fa a clubs, defensà els colors del Helsingborgs IF entre 1923 i 1931. Guanyà la lliga sueca de 1928-1929 i 1929-1930. Amb la selecció nacional jugà 12 partits, en què marcà 4 gols.

## Referències

* ↑ «Charles Brommesson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 23 abril 2018].
* ↑ Charles Brommesson - national-football-teams.com (anglès)
* ↑ Charles Brommesson. Comitè Olímpic Suec
# Charles Crahay

Charles Crahay (Anvers, 9 de novembre de 1889 - valor desconegut) va ser un tirador d'esgrima belga, especialista en floret, que va competir durant la dècada de 1920 i que participà en tres edicions dels Jocs Olímpics.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on disputà dues proves del programa d'esgrima. En la competició de floret per equips fou sisè, mentre en la floret individual quedà eliminat en sèries.
Quatre anys més tard, als Jocs de París, disputà les mateixes dues proves del programa d'esgrima. En la competició de floret per equips guanyà la medalla de plata, mentre en la floret individual quedà eliminat en sèries.
La tercera i darrera participació en uns Jocs fou el 1928, a Amsterdam, on fou quart en la prova de floret per equips.

## Referències

* 1 2 3 «Charles Crahay Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 20 gener 2018].
# Charles Gniette

Charles Gniette va ser un jugador d'hoquei sobre herba belga que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de bronze com a membre de l'equip belga en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Charles Gniette Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 2 agost 2017].
# Charles Kieffer

Charles Kieffer (Filadèlfia, 11 d'agost de 1910 - Quakertown, 8 de novembre de 1975) va ser un remer estatunidenc que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla d'or en la competició del dos amb timoner del programa de rem. Feia equip amb Joseph Schauers i Edward Jennings.

## Referències

* ↑ «Charlie Kieffer Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 24 gener 2019].
# Charles McCallister

Charles McCallister (Madison, 14 d'octubre de 1903 - San Marino, 22 d'octubre de 1997) va ser un waterpolista estatunidenc que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla de bronze en la competició de waterpolo. Quatre anys més tard, als Jocs de Berlín, quedà eliminat en la primera ronda en la mateixa competició.

## Referències

* ↑ «Harold McCallister Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 8 novembre 2018].
# Charles Tilden

Charles Lee Tilden, Jr. (Alameda, Califòrnia, 4 de juny de 1894 - Fairfield, Califòrnia, 1 de novembre de 1968) va ser un jugador de rugbi a 15 estatunidenc que va competir a començaments del segle xx.
Tilden estudià a la Universitat de Califòrnia a Berkeley, on va començar a jugar a rugbi amb els California Golden Bears. El 1920 va ser seleccionat per jugar amb la selecció dels Estats Units de rugbi a 15 que va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla d'or. En aquest equip exercia de capità. Quatre anys més tard, als Jocs de París, tornà a guanyar la medalla d'or en la competició de rugbi, tot i que en aquesta ocasió no jugà cap partit.

## Referències

* ↑ «Charles Tilden Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de novembre 2012. [Consulta: 18 octubre 2017].
* ↑ Charles Tilden a olympic.org
# Chen Zhen

Chen Zhen (xinès simplificat: 陈珍) (11 de gener de 1963) fou una jugadora d'handbol xinesa que va competir durant la dècada de 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'handbol. Quatre anys més tard, als Jocs de Seül, fou sisena en la mateixa competició.

## Referències

* ↑ «Chen Zhen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 2 agost 2019].