OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Toomas Edur

Toomas Edur (Tallinn, 20 de gener de 1969) (o Thomas Edur) és un artista de ballet estonià.
Va néixer a Tallinn. Es graduà el 1988 a l'escola de coreografia de Tallinn. En els anys 1990–1996 Edur va ser el ballarí principal del ballet nacional anglès (1996 –1997) en el Royal Ballet de Birmingham. El 1998 va tornar a treballar en el Ballet Nacional d'Anglaterra.
El febrer de 2009, l'òpera nacional estoniana el va triar pel Consell d'Estònia com a director artístic del ballet, i va ocupar el càrrec fins al 2019.

## Els reconeixements

* 1990 Premi a la millor parella en el concurs internacional de ballet als Estats Units (amb l'Age Oks)
* 2001 Orde de l'Estrella Blanca, 3a classe
* 2002 Premi Ballet de la Unió teatral estoniana (amb l'Age Oks)
* 2010 Comandant de l'Orde de l'Imperi britànic (a Oks i Toomas Edur per a la promoció de les relacions culturals dels dos països, Elizabeth II l'anomenà el 12 de juny de 2010)

## Personal

La seva mare va morir en l'enfonsament de l'MS Estonia. Va estar casat amb Age Oks. La seva filla Elizabeth va néixer l'1 de gener de 2010.

## Referències

* ↑ Rein Veidemann. Edur loodab viia eesti balleti maailmatasemele. Postimees, 10. veebruar 2009
* ↑ Eesti Elulood. ISBN 9985700643. lk 339
* ↑ Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 3404
* ↑ Age Oks ja Toomas Edur said Briti kuningannalt ordeni. Postimees, 12. juuni 2010
* ↑ Age Oks ja Toomas Edur – imelise sünnituse lugu, jaanuar 2010
# Jean Édouard Bommer

Joseph (Jean) Édouard Bommer (1829 - 1895) fou un micòleg, botànic, pteridòleg, i explorador belga. Va desenvolupar activitats acadèmiques com a professor de botànica a la Universitat Lliure de Brussel·les.
Es va casar en 1865, amb la micòloga Elisa Caroline Destrée de Bommer (1832-1910).

## Algunes publicacions
### Llibres

* joseph edouard Bommer. 2010. Notice Sur Le Jardin Botanique de Bruxelles. Edició reimpresa de BiblioBazaar, 48 pp. ISBN 1-147-34873-1 original de 1871
* -------------------------------------. 1874. Sur l'amylogenèse dans le règne végétal. 23 pp.
* -------------------------------------. 1869. Les platanes et leur culture. Editor Mayolez, 24 pp. en línia
* -------------------------------------. 1867a. Monographie de la classe des fougères. 107 pp.
* -------------------------------------. 1867b. De la fécondation artificielle des palmiers et de la récolte du pollen pour cette opération. Edició reimpresa de Impr. C. Annoot-Braeckman, 12 pp.

## Honors

Fou triat membre de la Societat Botànica de França

### Epònims
#### Gènere

* (Adiantaceae) Bommeria E.Fourn. in Baill.

#### Espècies

* (Adiantaceae) Gymnogramma bommeri Christ
* (Vittariaceae) Vittaria bommeri Christ

## Referències

* ↑ Dict. de Bot. 1. 448. 1876: Bull. Soc. Fr. 27. 327 1876 (IF)
* ↑ Bull. Soc. Roy. Bot. Belgique 35. 237. 1896 (IF)
* ↑ Bull. Herb. Boissier II. 5. 11. 1905 (IF)
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Émile Bouchès

Émile Bouchès (Maubeuge, Nord, 3 de juliol de 1896 – Maubeuge, 12 de juny de 1946) va ser un gimnasta artístic francès que va competir en els anys posteriors a la Primera Guerra Mundial.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla de bronze en el concurs complet per equips del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Émile Bouchès Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de gener 2009. [Consulta: 23 juliol 2017].
# Gustav Schäfer (remer)

Gustav Schäfer (Johanngeorgenstadt, 22 de setembre de 1906 - Múnic, 10 de desembre de 1991) fou un remer alemany que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín on guanyà la medalla d'or en la prova del scull individual del programa de rem.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al Campionat d'Europa de rem de 1934.

## Referències

* ↑ «Gustav Schäfer Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2011-09-02. [Consulta: 12 març 2019].
* ↑ «Rudern – Europameisterschaften (Herren – Einer)» (en alemany). Sport Komplett. [Consulta: 19 maig 2018].
# Vic Gonsalves

Victor Albert "Vic" Gonsalves (Cirebon, 20 d'octubre de 1887 - Amsterdam, 29 d'agost de 1922) va ser un jugador de futbol amateur neerlandès. Entre 1906 i 1923 va jugar 86 partits amb l'HBS Craeyenhout. Va ser sobrenomenat "de Prins" (el príncep) i reconegut com a bon migcampista amb una passada decent.
Va debutar internacionalment amb els Països Baixos el 1909 a Bèlgica, en un partit que els holandesos van guanyar per 1–4. Un mes després jugar-hi el seu segon partit en una derrota a casa per 4-0 contra Anglaterra. El seu tercer i últim partit va ser una derrota per 3-2 contra Bèlgica el 1910. Gonsalves va formar part de l'equip olímpic neerlandès que va guanyar la medalla de bronze al torneig de 1908; tanmateix, com que era jugador suplent i no va jugar cap partit, no li van donar medalla.
Va patir problemes de salut i va morir als 34 anys.

## Referències

* ↑ Genealogy of Vic Gonsalves
* 1 2 V.A. (Vic) 'de prins' Gonsalves Arxivat 30 June 2007$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine., hbs-craeyenhout.nl
* ↑ «Belgie-Nederland, 21 març 1909, on». Iffhs.de.
* ↑ KNVB.nl
* ↑ Vic Gonsalves caps Arxivat 27 August 2007$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine., voetbalstats.nl
* ↑ «Belgie-Nederland 13 març 1910, on». Iffhs.de.
* ↑ «Vic Gonsalves». Olympedia. [Consulta: 24 maig 2021].
* ↑ Sergey-63. «bigsoccer.com». bigsoccer.com.
* ↑ «IFFHS Magazines». Iffhs.de.
# Branko Vidović

Branko Vidović (Križevci, 4 de setembre de 1923 - Samobor, 5 d'octubre de 2013) fou un nedador croat, especialista en estil lliure, que va competir sota bandera iugoslava durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on va disputar dues proves del programa de natació. Fou cinquè en els 4×200 metres lliures, mentre en els 400 metres lliures quedà eliminat en semifinals. En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en els 4×200 metres lliures del Campionat d'Europa de natació de 1950, formant equip amb Andrej Kvinc, Mislav Stipetic i Marijan Stipetic, i diversos campionats de Iugoslàvia dels 200, 400 i 1.500 metres lliures.

## Referències

* ↑ Branko Vidović a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 21 juliol 2020].
* ↑ «Hrvatski olimpijski odbor - Biografije olimpijaca». Arxivat de l'original el 2017-09-15. [Consulta: 15 octubre 2020].
* ↑ «Preminuo Branko Vidović». [Consulta: 15 octubre 2020].
# Nauderer Hennesiglspitze

El Nauderer Hennesiglspitze és una muntanya de 3.042 m de la serralada dels Alps d'Ötztal, situada a la frontera entre l'Estat del Tirol (Àustria), i el Tirol del Sud (regió de Trentino-Tirol del Sud, Itàlia).

## Referències

* ↑ Klier, Walter. Alpenvereinsführer Ötztaler Alpen (en alemany). Múnic: Bergverlag Rudolf Rother, 2006. ISBN 3-7633-1123-8.
# Hudhayfa ibn al-Yaman

Hudhayfa ibn al-Yaman al-Absí (àrab: حذيفة بن اليمان العبسي, Ḥuḏayfa b. al-Yamān al-Absí) fou un company o sahabí del Profeta i el primer cap militar àrab (ostikan) de facto d'Armènia en temps del califa Úmar ibn al-Khattab, durant el temps que va durar la seva incursió al país.
Va servir Abu-Bakr a l'Aràbia i a Úmar a Pèrsia i l'Azerbaidjan. El 642 va marxar a les muntanyes d'Aghuània, cap al Mughan. És considerat el primer governant àrab d'Armènia durant els mesos que va durar la seva incursió (datada vers 640/641) però no va portat el títol de governador (emir), ja que els àrabs després del 640 i fins al 701/702 només van tenir caps militars temporals i pel govern intern des del 653 es van valer de governadors nadius.
Vers el 641 foren ocupats pels àrabs els territoris dels medes armenis, el Golten (Gogtn) i Dastakert (Naxçıvan) i les poblacions saquejades; molta gent fou massacrada i altres fets presoners. Els àrabs van creuar l'Araxes al sud de Djugha o Djulfa on una columna va retornar al sud amb els captius i l'altra va seguir al districte anomenat Kogovit a la vora del cantó del Badzudzor i el de Mardutzaitz o estava acampat el governador romà d'Orient Procopi. El príncep armeni Teodor Reixtuní, que des del 638 s'havia apoderat de tota l'Armènia per la caiguda dels sassànides i actuava d'acord amb els romans d'Orient, va aconsellar a Procopi actuar, però el grec, que tenia forces molt superiors en nombre, no el va escoltar. Fins a tres vegades Teodor va insistir amb Procopi. Llavors Teodor va fer una petita incursió a Saraken i es va retirar cap a Garni.
Finalment Procopi va donar l'ordre d'atacar, però en el primer combat va perdre la meitat dels seus homes i la resta va fugir. El camp romà d'Orient fou saquejat l'endemà. No obstant, després d'això, l'exèrcit invasor àrab es van retirar del país.
El 642 els àrabs van tornar sota al-Mughira ibn Xuba; el 643 els àrabs manats per al-Qàssim ibn Rabia ibn Umayya ibn Abi's ath-Thaqafí van entrar altra vegada al Airarat. Poc després Habib ibn Màslama al-Fihrí atacava altre cop Armènia (644-645) on finalment s'establia com una mena de protector del seu aliat local Teodor Reixtuní (653-657) mentre Salman ibn Rabia combatia a la Siunia.
Hudayfa va morir el 656.

## Notes

* ↑ Nom armeni que vol dir "residència de plaer"
* ↑ La població fou despoblada el segle xvii i reconstruïda com a Nova Djulfa a la rodalia d'Isfahan
* ↑ l'exèrcit grec es diu que era de seixanta mil homes mentre els àrab només eren uns deu mil

## Referències

* L'ARMÉNIE ENTRE BYZANCE ET L'ISLAM DEPUIS LA CONQUÊTE ARABE JUSQU'EN 886, per J. LAURENT, París, 1919.
* Histoire des guerres et des conquêtes des Arabes en Arménie, per l'historiador Ghévond, traduït per Garabed V. Chahnazarian, París, 1856.
# Auguste Landrieu

Auguste Landrieu (Ronse, Flandes Oriental, 13 d'abril de 1888 - ?) va ser un gimnasta artístic belga que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla de plata en el concurs complet per equips del programa de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Auguste Landrieu Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 26 juliol 2017].
# Gustav Schürger

Gustav Schürger (Schwabach, 4 de gener de 1908 - Nuremberg, 10 de juny de 1969) va ser un waterpolista alemany que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on va guanyar la medalla de plata en la competició de waterpolo. Jugà 32 partits amb la selecció alemanya i el 1934 guanyà la medalla de plata al Campionat d'Europa.
Durant la Segona Guerra Mundial va exercir de metge, però va resultar ferit per una bomba que el va deixar cec.

## Referències

* 1 2 3 «Gustav Schürger Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 3 de setembre 2011. [Consulta: 16 gener 2019].
# Àcid oxàlic

L'àcid oxàlic és el compost químic amb la fórmula H₂C₂O₄ anomenat sistemàticament com a àcid etandioic. Aquest àcid dicarboxílic està més ben descrit amb la fórmula HOOC-COOH. És un àcid orgànic relativament fort, 10.000 vegades més que l'àcid acètic. El dianió, conegut com a oxalat és un agent reductor. Les sals derivades d'aquest àcid s'anomenaran oxalats, per exemple l'oxalat de calci (CaOOC-COOCa), principal constituent de les pedres del ronyó més freqüents.

## Preparació

Encara que es pot comprar ja preparat, podem fer àcid oxàlic en laboratori oxidant sacarosa utilitzant àcid nítric amb presència d'una petita quantitat de pentaòxid de divanadi que fa de catalitzador. A gran escala, l'oxalat de sodi es fabrica mitjançant l'absorció de monòxid de carboni per part de l'hidròxid de sodi calent sota pressió.
Típicament, l'àcid oxàlic s'obté com a dihidrat. Aquest sòlid pot ser deshidratat amb calor o sota destil·lació azeotròpica. L'àcid oxàlic anhídrid existeix en forma de dos polimorfs; en un d'ells, l'enllaç d'hidrogen dona com a resultat una estructura en cadena mentre que en l'altra forma l'enllaç d'hidrogen, constitueix una estructura com un full.

## Reaccions

L'àcid oxàlic és un àcid dèbil relativament fort, amb pK$_a$$_1$ = 1,27 i pK$_{a2}$ = 4,28. L'àcid oxàlic exhibeix moltes de les reaccions característiques d'altres àcids carboxílics. L'oxalat és un excel·lent lligand per ions metàl·lics. Normalment, s'embolica com un lligand bidentat formant un anell MO₂C₂ de cinc membres. Un complex il·lustratiu podria ser el ferrioxalat de potassi, K₃[Fe(C₂O₄)₃]. El medicament Oxaliplatí veu millorada la seva solubilitat relativa en aigua respecte d'altres medicaments antics basats en platí, evitant l'efecte secundari de la nefrotoxicitat, que limita el nombre de dosis.

## A la natura

L'àcid oxàlic i els oxalats són presents a moltes plantes, com les espècies del gènere Rumex i Oxalis. L'arrel i/o les fulles del ruibarbre, les de la Reynoutria japonica i les del fajol també presenten alts nivells d'àcid oxàlic. Altres plantes que també tenen altes concentracions d'oxàlic inclouen en ordre decreixent el caramboler, el pebre negre, el julivert, l'amarant, l'espinac, la remolatxa, el cacau, la xocolata, molts fruits secs, moltes baies i els pèsols.

## Proves per l'àcid oxàlic

La valoració amb permanganat de potassi pot revelar la presència d'àcid oxàlic. L'ascorbat interfereix en aquesta prova que es basa en el poder de reducció.
# Charles Hefferon

Charles Augustus Hefferon (Newbury, Berkshire, Anglaterra, 25 de gener de 1878 – Brampton, Ontario, 13 de maig de 1932) va ser un atleta anglès de naixement, però que representà a Sud-àfrica als Jocs Olímpics de Londres, el 1908.
Hefferon nasqué a Berkshire, Anglaterra, però es traslladà amb la seva família al Canadà i va créixer prop Brandon, Manitoba. Posteriorment s'establí a Sud-àfrica, on lluità en la Segona Guerra Bòer.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, tot representant Sud-àfrica. Disputà dues proves del programa d'atletisme, la marató, en què guanyà la medalla de plata després de la desqualificació del vencedor inicial, Dorando Pietri. Hefferon va liderar la cursa fins a la darrera milla i mitja, quan fou superat per Pietri, desqualificat per fer trampes, i Johnny Hayes, vencedor final. L'altra prova que disputà fou la de les 5 milles, on fou quart.
El 1909 guanyà el campionat de Sud-àfrica de 4 i 10 milles i posteriorment passà al professionalisme i es traslladà a Anglaterra. Allà guanyà els campionats de 4 i 10 milles de 1910. El 1912 se'n tornà al Canadà, per establir-se prop de Simcoe, Ontario. Durant la Primera Guerra Mundial serví al cos dels Royal Canadian Dragoons. En acabar aquesta, passà a exercir tasques de policia, primer a Dunnville i després a la provincial d'Ontario.
Morí a Brampton el 1932, quan fou colpejat per un motorista mentre estava treballant.

## Referències

* 1 2 3 4 «Charles Hefferon Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 19 desembre 2015].
# Adolf Stockhausen

Adolf Stockhausen (28 d'abril de 1870 - ?) va ser un jugador de rugbi alemany que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata en la competició de rugbi, com a integrant de l'equip FC 1880 Frankfurt, que exercia d'equip nacional en aquesta competició.

## Referències

* ↑ «Adolf Stockhausen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 d'octubre 2012. [Consulta: 27 setembre 2015].
* ↑ Die Gründerjahre des deutschen Rugbysports (alemany) DRV website – Foundation years, Consulta: 3 abril 2010
# Ngong Hills

Els Ngong Hills (de l'anglès, Turons Ngong) són uns turons sobre una cresta que es troba a la Gran Vall del Rift, situats al sud-oest i prop de Nairobi, al sud de Kenya.
La paraula «Ngong» prové del maasai «emuny enkong'u», que significa la font del rinoceront, el nom d'una font situada a prop de la ciutat de Ngong.

## Topografia

Al vessant est dels Ngong Hills hi ha vistes del Nairobi National Park (Parc Nacional de Nairobi) i, cap al nord, la ciutat de Nairobi. Al vessant oest hi ha un desnivell de més de 1.000 metres, amb vistes a la Gran Vall del Rift i de les aldees massais.
Hi ha un parc eòlic a la part nord dels turons.
El cim més alt dels Ngong Hills està a 2460 metres sobre el nivell del mar.
Hi ha un sender per caminar al llarg dels cims dels Ngong Hills. Kenya Forestry Service (Servei Forestal de Kenya) té una petita cabana al peu nord-est del parc. Hi ha una quota de 600 KSH per als visitants.
De vegades, els residents locals han realitzat els serveis religiosos dominicals al pic sud, amb vistes sobre el Gran Vall del Rift.

## Curiositats

* Durant els anys de domini colonial britànic, l'àrea al voltant dels Ngong Hills era una important regió agrícola dels colons, i encara es veuen a la zona moltes cases colonials tradicionals.
* En la pel·lícula Out of Africa (Memòries d'Àfrica) de 1985, els quatre pics dels Ngong Hills apareixen al fons de diverses escenes prop de la casa de Karen Blixen. Els residents locals diuen haver vist lleons als turons durant la dècada de 1990.
* La tomba solitària de Denys Finch Hatton, marcada per un obelisc i un jardí, es troba al vessant oriental dels Ngong Hills, amb vistes al Parc Nacional de Nairobi.
* El 24 de maig de 1978 va ser assassinat Bruce MacKenzie, Ministre d'Agricultura de Kenya, quan va exclatar una bomba de rellotgeria ficada al seu avió mentre volava per sobre els Ngong Hill en un vol cap a Entebbe, Uganda, després que Idi Amin, president d'Uganda, ordenés a uns agents assassinar MacKenzie.

## Referències

* ↑ Mol, Frans (1996) Maasai dictionary: language & culture (Maasai Centre Lemek). Narok: Mill Hill Missionary.
* ↑ McConnell, Tristan, "Kenya Reaps the Wind" August 5, 2009, World Environment News, Planet Ark Arxivat 2015-10-27 a Wayback Machine.
* ↑ Aeronautical chart for Nairobi area 1:1,000,000 scale
* ↑ Kenya Gazette, 11 maig 1966, p. 500.
* 1 2 «Ugandan agents killed former Cabinet minister, says dossier». Standard Digital News.
* 1 2 Melman, Yossi «A history of cooperation between Israel and Kenya». JPost.
* ↑ Ephraim Kahana. Historical Dictionary of Israeli Intelligence, 2006.
* ↑ Entebbe: The Most Daring Raid of Israel's Special Forces – Simon Dunstan – Google Books. Books.google.com.

## Enllaços externs

* Fotografia de Ngong Hills Arxivat 2006-09-09 a Wayback Machine.: [Kijabe.org].
* Fotografia de Ngong Hills des de la Gran Vall del Rift: [PBase.com].
# Leon Max Lederman

Leon Max Lederman (Nova York, EUA, 15 de juliol de 1922 - Rexburg, 3 d'octubre de 2018) fou un físic i professor universitari estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Física l'any 1988 pels seus treballs sobre els neutrins.

## Biografia

Va néixer el 15 de juliol de 1922 a la ciutat nord-americana de Nova York. Va estudiar física a la Universitat de Nova York, on es llicencià el 1943. Després de participar en la Segona Guerra Mundial el 1951 aconseguí el doctorat a la Universitat de Colúmbia, d'on va esdevenir professor el 1958 i on posteriorment dirigí el Laboratori d'Investigació Física entre 1961 i 1978. Entre 1979 i 1989 dirigí el Fermilab, laboratori d'investigació del govern nord-americà. El 1989 dimití dels seus càrrecs i breument fou professor a la Universitat de Chicago abans de traslladar-se a l'Institut Tecnològic d'Illinois, on continua actualment.

## Recerca científica

La seva recerca científica se centrà, al costat de Melvin Schwartz i Jack Steinberger, en un mètode de detecció dels neutrins que va permetre demostrar la doble estructura dels leptons. Aquest descobriment va permetre als teòrics elaborar un esquema, conegut com a Model estàndard, per la classificació de totes les partícules elementals.
El 1977 aconseguí detectar una nova partícula quark, el quark fons.
El 1988 fou guardonat amb el Premi Nobel de Física, juntament amb els físics Melvin Schwartz i Jack Steinberger, pels seus treballs sobre el neutrí.

## Enllaços externs

* «Leon Max Lederman» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Julianus Wagemans

Julianus Wagemans (4 d'agost de 1890 - 2 de maig de 1965) va ser un gimnasta artístic belga que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla de plata en el concurs complet per equips del programa de gimnàstica. En el concurs complet individual fou novè.

## Referències

* ↑ «Julianus Wagemans Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 27 agost 2017].
# Barbara Hund

Barbara Hund (Darmstadt, 10 d'octubre de 1959) és una jugadora d'escacs suïssa, d'origen alemany, que té el títol de Gran Mestre Femení des de 1982. Va néixer només tretze dies després que Juliane, la seva mare, disputés el Campionat d'escacs femení de la RFA de 1959.
A la llista d'Elo de la FIDE de l'abril de 2020, hi tenia un Elo de 2092 punts, cosa que en feia la jugadora número 8 femenina (en actiu) de Suïssa. El seu màxim Elo va ser de 2370 punts, a la llista del gener del 1987.

## Resultats destacats en competició

Hund va arribar a l'etapa Interzonal del Campionat del món femení en dues ocasions. En el cicle pel Campionat del món d'escacs femení de 1981 va disputar l'Interzonal de Rio de Janeiro, el 1979 (14a de 17 participants), i en el cicle pel Campionat del món d'escacs femení de 1984 va disputar l'interzonal de Bad Kissingen, el 1982 (5a, de 16 participants).
Fou campiona femenina de la RFA tres cops, els anys 1978, 1982 i 1984, i assolí el títol de MIF el 1979 i el de WGM el 1982.
Va guanyar el torneig femení del Campionat d'escacs de Suïssa el 1993.

### Participació en olimpíades d'escacs

Hund ha participat en nombroses edicions de les olimpíades d'escacs. El 1978, representant la RFA, va assolir la medalla de bronze per equips. El 1994, representant Suïssa, va guanyar la medalla de bronze al segon tauler a la 31a Olimpíada, medalla que repetiria el 2004, també al segon tauler, en la 36a Olimpíada.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Barbara Hund» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 19 abril 2020].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Suïssa"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 21 abril 2020].
* ↑ «Evolució Elo de Barbara Hund» (en anglès). FIDE consulta= 21 d'abril de 2020.
* ↑ «Llista de campiones de Suïssa femenines». [Consulta: 19 abril 2020]. (alemany)
# Louis Abell

Louis Grenville "Lou" Abell (Elizabeth, Nova Jersey, 21 de juliol de 1884 – Elizabeth, 25 d'octubre de 1962) va ser un remer estatunidenc que va competir a cavall del segle xix i el segle xx.
El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà una medalla d'or en la prova de vuit amb timoner com a timoner de l'equip Vesper Boat Club. Quatre anys més tard, als Jocs Olímpics de Saint Louis, repetí medalla en la mateixa prova.

## Referències

* 1 2 «Lou Abell Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 25 d’agost 2011. [Consulta: 20 setembre 2015].
# Otakar Lada

Otakar Lada (Praga, 22 de maig de 1883 – Senohraby, Txecoslovàquia, 12 de juliol de 1956) va ser un tirador bohemi que va competir a principis del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on disputà les quatre proves del programa d'esgrima. Guanyà la medalla de bronze en les competició de sabre per equips, formant equip amb Vlastimil Lada-Sázavský, Bedřich Schejbal, Vilém Goppold von Lobsdorf i Jaroslav Šourek-Tuček. En les proves d'espasa individual, espasa per equips i sabre individual.

## Referències

* 1 2 «Otakar Lada Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2013. [Consulta: 20 desembre 2015].
# Alfred Eluère

Alfred Louis Anselme Eluère (Saint-Clément-des-Levées, Maine i Loira, 28 de juliol de 1893 - Narròssa, Landes, 12 de març de 1985) va ser un jugador de rugbi a 15 francès que va competir a començaments del segle xx. Era cosí del boxejador Xavier Eluère.
El 1920 va ser seleccionat per jugar amb la selecció francesa de rugbi a 15 que va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla de plata. A nivell de clubs jugà al SCUF.
Membre del Partit Republicà Radical i Radical-Socialista, va ser alcalde de Sòrts e Òssagòr entre 1935 i 1972.

## Referències

* 1 2 3 «Alfred Eluère Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de novembre 2012. [Consulta: 27 setembre 2017].
* ↑ Hossegor, une station au milieu des réseaux de villégiature, pàg. 13 a 18