OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Volta a Sud-àfrica

La Volta a Sud-àfrica és una competició ciclista per etapes que es disputà a Sud-àfrica. La cursa formà part de l'UCI Africa Tour, amb una categoria 2.2. Només s'ha disputat l'edició del 2011.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2011 | Kristian House | Johann Rabie | Daryl Impey |

## Referències

* ↑ «Tour of South Africa (Afs) - Cat.2.2». [Consulta: 15 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a cqranking.com
# Volta a Suïssa 1934

La Volta a Suïssa 1934 és la 2a edició de la Volta a Suïssa, una competició ciclista per etapes que es disputa per les carreteres de Suïssa. Aquesta edició es disputà del 25 d'agost a l'1 de setembre de 1934, amb un recorregut de 1.474,5 km distribuïts en 7 etapes, amb inici i final a Zúric.
El vencedor final fou l'alemany Ludwig Geyer, seguit pel francès Léon Level i l'italià Francesco Camusso.

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1ª | 25 d'agost | Zúric - Davos | 227,6 | Domenico Piemontesi | Domenico Piemontesi |
| 2ª | 26 d'agost | Davos - Lugano | 215,5 | Francesco Camusso | Ludwig Geyer |
| 3ª | 27 d'agost | Lugano - Lucerna | 205,4 | Paul Egli | Ludwig Geyer |
| 4ª | 28 d'agost | Lucerna - Lausana | 235,4 | Ludwig Geyer | Ludwig Geyer |
| 5ª | 29 d'agost | Lausana - Berna | 203 | Max Bulla | Ludwig Geyer |
| 6ª | 30 d'agost | Berna - Basilea | 161,6 | Adalino Mealli | Ludwig Geyer |
| 7ª | 1 de setembre | Basilea - Zúric | 226 | Jean Aerts | Ludwig Geyer |

## Classificació final

| Pos. | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Ludwig Geyer | Alemanya | 45h 04' 13" |
| 2 | Léon Level | França | + 5' 39" |
| 3 | Francesco Camusso | Itàlia | + 8' 45" |
| 4 | Hermann Buse | Alemanya | + 37' 56" |
| 5 | François Gardier | Bèlgica | + 39' 10" |
| 6 | Jean Aerts | Bèlgica | + 45' 03" |
| 7 | Henri Garnier | Bèlgica | + 48' 28" |
| 8 | Karl Bossard | Suïssa | + 48' 42" |
| 9 | Oskar Thierbach | Alemanya | + 49' 46" |
| 10 | Mario Cipriani | Itàlia | + 50' 32" |

## Referències

* «Tour de Suisse 1934» (en francès). sitiodeciclismo.net. [Consulta: 17 juny 2012].

## Enllaços externs

* Web oficial (alemany) (francès)
# Wanala

Wanala fou un estat tributari protegit a l'agència de Kathiawar, prant de Jhalawar, presidència de Bombai, format per un sol poble amb dos tributaris separats. La superfície era de 8 km² i la població el 1881 de 625 habitants. Els ingressos s'estimaven en 267 lliures i pagava un tribut de 39 lliures al govern britànic.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Wamsutter

Wamsutter és una població dels Estats Units a l'estat de Wyoming. Segons el cens del 2000 tenia 261 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wamsutter tenia 261 habitants, 100 habitatges, i 65 famílies. La densitat de població era de 76,9 habitants/km².
Dels 100 habitatges en un 38% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 35% no eren unitats familiars. En el 29% dels habitatges hi vivien persones soles el 5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,4% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 34,9% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 3,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 126,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.625 $ i la renda mediana per família de 46.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.643 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 18.943 $. Entorn de l'11,4% de les famílies i el 10,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wamsutter». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wamsutter». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Walter Gustavo Silvani Rios

Walter Gustavo Silvani (Buenos Aires, 5 de novembre de 1971) és un futbolista argentí, ja retirat, que jugava de davanter centre.

## Trajectòria

Silvani va començar a destacar al River Plate del seu país natal. Va pujar al primer equip el 1989 i a l'any següent es converteix en un dels davanters que més hi juguen. Destaquen els 13 gols de la temporada 93/94.
A començament de 1996 marxa a la Universidad de Chile de Xile, i un any després, dona el pas a Europa al fitxar pel CF Extremadura, l'any en què el club blaugrana debutava en primera divisió. Va arribar amb la lliga iniciada, i junt als seus compatriotes Navarro Montoya i Basualdo, va ser un revulsiu, que a les postres, no va servir per evitar el descens.
A la temporada següent, la 97/98, recala a la UD Salamanca en la qual hi romandrà dos anys a Primera i altres dos a la categoria d'argent, fins a deixar el club castellà el 2001. Fitxa llavors pel Pachuca mexicà, on hi qualla una bona temporada amb 17 gols en 28 partits.
A mitjan temporada 02/03 retorna al seu país per jugar al Newell's Old Boys, i després a l'Estudiantes de La Plata (amb una breu estada a l'equip saudita Al-Ittihad). Finalment, la temporada 05/06 juga la lliga uruguaina a les files del Liverpool de Montevideo, on hi penja les botes en finalitzar la campanya.

### Clubs

* 89-96 River Plate (Arg) 140/32
* 95-96 Univ. de Chile (Chi) 21/8
* 96/97 Extremadura (Esp) 22/7
* 97/01 Salamanca (Esp) 104/17
* 01/03 Pachuca (Mex) 42/19
* 02/04 Newell's (Arg) 48/12
* 03/04 Al Ittihad (Ksa) 6/0
* 04/05 Estudiantes LP (Arg) 10/1
* 05/06 Liverpool Mont. (Uru) 9/2
# Wildhaus

Wildhaus és una població del cantó suís de Sankt Gallen, Suïssa i un antic municipi que des de 2010 es va fusionar formant el municipi de Wildhaus-Alt St. Johann. Té 1200 habitants (2008).
El reformador protestant Huldrych Zwingli nasqué a Wildhaus l'any 1484. Es pot visitar la casa on ell va néixer.
La casa de naixement de Zwingli al carrer Lisighus 167 i està llistada com un lloc d'importància cultural significativa a Suïssa.

## Religió

Segons el cens de l'any 2000 el 37,1% dels seus residents són catòlics mentre el 45,4% pertanyen a l'Església reformada Suïssa.

## Referències

* ↑ Es troba a una altitud de 1.095 metres.Der Kanton St. Gallen und seine Menschen in Zahlen - Ausgabe 2009 (alemany) accessed 30 December 2009
* ↑ Swiss inventory of cultural property of national and regional significance Arxivat 2009-05-01 a Wayback Machine. 21.11.2008 version, (alemany) accessed 12-Jan-2010
* ↑ Canton St. Gallen Statistics-Hauptergebnisse der Volkszählung 2000: Regionen- und Gemeindevergleich-Personen (alemany) accessed 30 December 2009

## Enllaços externs

* Wildhaus - Lloc web oficial
# Windisch

Windisch és un municipi del cantó d'Argòvia (Suïssa), situat al districte de Brugg.

## Enllaços externs

* Web oficial del municipi (alemany)
* Windisch en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
# Windmill Hill

El Pujol de Windmill o Windmill Hill, en anglès, és un recinte de dic interromput, en anglès causewayed enclousure, neolític al comtat anglès de Wiltshire, situat al voltant de 2 quilometres (1.2 mi) al nord-oest d'Avebury. És l'exemple més gran del seu tipus a les Illes Britàniques que tanca una àrea de 85.000 metres quadrats. El pujol de Windmill forma part del conjunt megalític de Stonehenge, Avebury i llocs relacionats que va ser proclamat Patrimoni de la Humanitat per la Unesco l'any 1986.
El lloc va ser ocupat per primera vegada al voltant de 3800 aC, encara que l'única prova és una sèrie de pous aparentment excavats per una societat agrària que utilitzava ceràmica del tipus Hembury.
En una fase posterior, circa 3300 aC., tres rases concèntriques segmentades es van col·locar al voltant del cim del pujol, les parts més allunyades amb un diàmetre de 365 metres. Els terraplens interrompent les rases varien en amplària des d'uns pocs centímetres fins a 7 m. El material de les rases s'amuntegaven per crear bancs interns, les rases més profundes i els bancs més grans estan en el circuit exterior.
El lloc va ser excavat l'any 1926 per Harold St George Gray, el treball del qual va catalogar el lloc com del tipus anomenat causewayed camp, com se'ls anomenava llavors.
La ceràmica en el fons de les rases, o dics, era de l'estil propi de la cultura de Windmill Hill. Capes d'ocupació superiors contenen ceràmica Peterborough primerenca, i després varietats tardana de Mortlake i Fengate. Grans quantitats d'os, tant humans com a animals van ser recuperats del farciment de la rasa. El campament es va mantenir en ús en tota la resta del Neolític amb ceràmica Grooved i gots campaniformes han estat trobat en els dipòsits més tardans. Un túmul campaniforme de l'edat del bronze posteriorment es va construir entre els anells interior i intermedi.
Michael Dames (vegeu Referències), va formular una teoria composta de rituals estacionals, en un intent d'explicar Windmill Hill i els seus llocs associats (West Kennet Long Barrow, el henge de Avebury, El Santuari i Silbury Hill).

## Notes i referències

* 1 2 N. del T.: el nom original d'aquest tipus de recintes és del de causewayed enclousure, encara que segons una altra bibliografia pot rebre noms tals com causewayed camp, interrupted ditch enclosure, etc. D'aquesta última és d'on s'ha derivat l'accepció en català utilitzada a l'article. Ja que aquest tipus de construcció és pròpia de la Gran Bretanya no existeix bibliografia abundant que hagi consolidat un nom.
* ↑ History and research: Windmill Hill. English Heritage [Consulta: 25 abril 2012].
* ↑ «Stonehenge, Avebury and Associated Sites». UNESCO Culture Sector. [Consulta: 15 març 2015].

### Bibliografia

* Vatcher, Faith de M; Vatcher, Lance. The Avebury Monuments (en anglès). Department of the Environment HMSO, 1976.
* Dames, Michael. The Avebury Cycle (en anglès). Thames & Hudson Ltd, 1977.

## Enllaços externs

* Windmill Hill a English Heritage (anglès)
* Més info a English Heritage
# Warkita

La warkita és un mineral que pertany al grup de la safirina. Va ser anomenat l'any 2013 per C. Ma, A.N. Krot, K. Nagashima i O. Tschauner en honor de David Wark, per les seves contribucions en la recerca d'inclusions riques en calci i alumini en meteorits; incloent el descobriment de les vores de Wark-Lovering que envolten les inclusions en meteorits. És l'anàleg d'escandi de l'addibischoffita i la beckettita. És el segon mineral descobert que conté calci, alumini i escandi, després de la davisita.

## Característiques

La warkita és un mineral de fórmula química Ca₂Sc₆Al₆O$_{20}$. Cristal·litza en el sistema triclínic. No consta en cap de les principals classificacions minerals.

## Formació i jaciments

Es forma en condicions de reducció com a conseqüència d'una fase ultra-refractària. S'ha descrit en meteorits condrítics, sent un dels pocs minerals meteorítics rics en escandi, juntament amb l'allendeïta, davisita, kangita i panguita.

## Referències

* ↑ «Warkite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Warlaing

Warlaing és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 549 habitants. Limita al nord amb Tilloy-lez-Marchiennes, a l'est amb Hasnon, al sud-est amb Hélesmes, al sud amb Wandignies-Hamage i a l'oest amb Marchiennes.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 431 | 359 | 352 | 340 | 381 | 461 | 549 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Patrice Bricout | |
# Warken

Warken (en luxemburguès: Waarken; en alemany: Warken) és una vila de la comuna d'Ettelbruck situada al districte de Diekirch del cantó de Diekirch. Està a uns 27 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Warken». [Consulta: 6 octubre 2015].
# Yankuba Sima

Yankuba Sima Fatty (28 de juliol de 1996, Girona) és un jugador de bàsquet català. És un pivot amb formació universitària als EUA, a St. John's Red Storm i als Oklahoma State Cowboys. El seu club actual és Unicaja Malaga, on s'incorpora al gener de 2023.
Anteriorment havia format part del Bàsquet Manresa de la Lliga ACB. Ha jugat també amb la selecció espanyola de bàsquet.

## Referències

* ↑ «La oportunidad de Yankuba Sima | ACB.COM» (en castellà), 13-01-2023. [Consulta: 27 juny 2023].
* ↑ «Yankuba Sima | ACB.COM» (en castellà). [Consulta: 23 agost 2023].
# Wraith

A la sèrie televisiva de ciència-ficció, Stargate Atlantis, els Wraith són els principals enemics. Introduïts per primera vegada a l'episodi pilot «Rising» (Ascendint). A la sèrie, són una espècie telepàtica que s'alimenta de la "força vital" dels éssers humans, i són el poder dominant a la galàxia Pegàs. La primera temporada d'Atlantis se centra en la supervivència dels protagonistes contra els seus atacs.
Tots els noms dels Wraith que han aparegut ha estat posats per éssers humans, ja que ells no revelen la seva identitat.
La gran majora dels Wraith no guerrers han estat interpretats pels mateixos actors, en les dones Andee Frizzell i en els mascles James Lafazanos.

## Biologia
### Origen

Els Wraith són el resultat d'un tipus de combinació genètica entre humans i l'insecte eratus, un aràcnid autòcton. de la galàxia Pegàs que s'alimenta de la "força vital" dels éssers vius. Des d'aquesta "unió" els Wraith va adquirir intel·ligència humana, a més a més d'una gran assemblança física i la capacitat de caminar de manera bípeda; dels seus antecessors aràcnits van adquirir la capacitat d'extreure la "energia vital" dels humans, els antics i en certs casos d'altres Wraith. Com menys temps faci que s'han alimentat els Wraith tenen una capacitat de regeneració i una força més gran. Quan un Wraith obté la vida d'un altre ésser se la incorpora en la seva això fa que no puguin morir de vells i viure eternament. A més a més d'aquestes habilitats els wratih van obtenir la capacitat del eratus de la telepatia i del control mental con la de debilitar la ment de les seves víctimes per obtenir informació.
# Wangen

«Wangen» té aquests significats:
* Wangen (França), municipi francès al departament del Baix Rin (regió d'Alsàcia)
* Wangen (Schwyz), municipi al districte de March (cantó de Schwyz, Suissa)
* Wangen an der Aare, municipi al districte de Wangen (cantó de Berna, Suïssa)
* Districte de Wangen, districte del Cantó de Berna (Suïssa)
# We Can't Go Home Again

We Can't Go Home Again és un llargmetratge experimental dirigit per Nicholas Ray en col·laboració amb els seus estudiants de cinema a la Universitat de Binghamton. Ray i els estudiants interpreten versions de ficció d'ells mateixos.
La pel·lícula va ser el gran projecte de l'última dècada de la vida de Ray, i ell i els seus col·laboradors la van reeditar contínuament. Versions tallades de la pel·lícula es van projectar a festivals ja el 1972 (incloent-hi una estrena al de Cannes el 1973), i el tall més conegut es va completar el 1976.
Ray encara hi estava fent alteracions en el moment de la seva mort el 1979.

## Producció

El 1971, Nicholas Ray va rebre una invitació per donar una conferència al Harpur College de la Universitat de Binghamton, que en aquell moment acabava d'establir un departament de cinema. Això va fer que a Ray se li oferís una plaça de professor al departament durant dos anys, que havia estat fundat per Larry Gottheim i el cineasta experimental Ken Jacobs. Ray es va apropar als seus estudiants i, juntament amb ells, es van traslladar a una casa fora del campus on el grup va formar una comuna de realització de cinema. Allà van començar a treballar a We Can't Go Home Again, compartint totes les tasques de realització de la pel·lícula.
La banda sonora de la pel·lícula inclou la cançó "God Bless the Family" escrita per Norman Zamcheck i interpretada per ell i Suzy Williams com el duo Stormin' Norman & Suzy.
La pel·lícula es va fer amb una gran varietat d'equips i formats de rodatge, incloent Super 8, 16mm, 35mm i un sintetitzador de vídeo que havia estat donat al projecte per Nam June Paik.

## Conservació

L'Academy Film Archive va conservar We Can't Go Home Again el 2011.

## Referències

* ↑ «Festival de Cannes: We Can't Go Home Again». festival-cannes.com. [Consulta: 20 abril 2009].
* ↑ Rosenbaum, Jonathan. «We Can't Go Home Again». [Consulta: 9 octubre 2016].
* 1 2 3 Gallagher, Cullen. Not Coming to a Theater Near You: We Can't Go Home Again.
* ↑ «Preserved Projects». Academy Film Archive.

## Enllaços externs

* Podcast documentary on We Can't Go Home Again
* Tom Farrell, We Can't Go Home Again, "La furia umana" (www.lafuriaumana.it), n° 3, winter 2010
# Xakak

* No s'ha de confondre amb Şeqaqî.
Xakak o Xikak és una tribu kurda que habita al nord-oest del llac Urmia a l'Iran. El 1960 eren entre 25.000 i 30.000.
El seu primer cap conegut fou Ismail Agha, de la fracció Pisaka, al segle XIX; Ali, fill d'Ismail, va expulsar al senyor turc de Somay. Al primer quart del segle XX el rebesnet d'Ismail Agha, Jafar, i sobretot Ismail Agha conegut com a Simko, els va donar certa notorietat: Jafar va governar la tribu i va fer incursions als districtes veïns fins que fou capturar i penjat a Tabriz el 1905. Simko va governar a Chihriq (Čahrik), castell situat prop del riu Baranduz a la regió d'Urmia a l'Iran nord-occidental; el 1918 va assassinar al patriarca nestorià (assiri) Mar Shimun; els assiris havien fugit de les muntanyes Hakkari durant la guerra i s'havien instal·lat a la plana del llac Urmia; Simko també va participar en la massacre dels assiris de Khoy i va instigar la massacre d'un miler d'assiris a Salmas; vers 1920 va estendre el seu domini a parts de l'Azerbaidjan iranià situades a l'oest de Llac Urmia; va portar als pagesos kurds a la batalla i va derrotar l'exèrcit persa en unes quantes ocasions i el 1922 governava la major part dels territoris kurds de l'Azerbaidjan i la plana d'Urmia que habitaven grups turcmans; va establir una administració kurda, publicant un diari en kurd a Mahabad (llavors anomenada Sawadj-bulak) però derrotat pels perses el 1922 va haver de fugir a l'Iraq; el govern iranià el va fer assassinar el 1930.
Llavors el poder dins dels shakak va passar a la facció dels Pisaka Kardar dirigida per Amr Agha, antic lloctinent de Simko que s'havia passat als perses. Tahir Agha, fill de Simko, va conservar el control de la fracció Avdoi. Tots els shakak van donar suport entusiàstic a la república de Mahabad (1946) i Amr Agha fou membre fundador del Partit Democràtic del Kurdistan i va aportar 800 homes a l'exèrcit de la república (i 500 Tahir Agha) però a l'hora de la veritat aquestes forces no van lluitar i Amr Agha va contactar amb els perses altre cop. Amb els anys Amr Agha va perdre prestigi i Tahir Agha va agafar el poder suprem de tota la tribu però es va oposar als partits kurds i després de la revolució islàmica de 1979 a l'Iran els shakak van negociar sovint amb el govern central.

## Bibliografia

* M. Van Bruinessen, Kurdish tribes and the state of Iran: The case of Simko's revolt, Londres 1983.
# Yugo Tatsuta

Yugo Tatsuta (立田 悠悟, 21 de juny de 1998) és un futbolista japonès.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2019. Va formar part de l'equip japonès a la Copa Amèrica de 2019. Va disputar 1 partit amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2019 | 1 | 0 |
| Total | 1 | 0 |

## Referències

* ↑ Japan Football Association
* ↑ National Football Teams
# Wölsendorfita

La wölsendorfita és un mineral de la classe dels òxids. Va ser anomenada en honor de l'indret on va ser descoberta: el districte miner de fluorita Wölsendorf (Alt Palatinat, Baviera, Alemanya).

## Característiques

La wölsendorfita és un òxid de fórmula química (Pb,Ca)U₂O₇·2H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic en forma d'esferul·lites i incrustacions cristal·lines. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz la wölsendorfita pertany a «04.GB - Uranils hidròxids, amb cations addicionals (K, Ca, Ba, Pb, etc.); principalment amb poliedres pentagonals UO₂(O,OH)₅» juntament amb els següents minerals: agrinierita, compreignacita, rameauita, becquerelita, bil·lietita, protasita, richetita, bauranoïta, calciouranoïta, metacalciouranoïta, fourmarierita, masuyita, metavandendriesscheïta, vandendriesscheïta, vandenbrandeïta, sayrita, curita, iriginita, uranosferita i holfertita.

## Formació i jaciments

La wölsendorfita és un producte d'alteració rar de la uraninita que apareix a les zones d'òxid de dipòsits minerals d'urani. A més de l'indret on va ser decosberta; també ha estat descrita a altres indrets d'Alemanya, Austràlia, el Brasil, el Canadà, Dinamarca, els Estats Units, França, Gabon, Itàlia, Noruega, el Regne Unit, la República Democràtica del Congo, la República Txeca, Rússia, Suècia i Suïssa.
Sol trobar-se associada a altres minerals com: uraninita, rutherfordina, becquerelita, masuyita, kasolita i metastudtita.

## Referències

* 1 2 3 «Wölsendorfite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 3 «Wölsendorfite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 8 de maig 2019. [Consulta: 20 maig 2018].
# Zadeni

Zadeni és un cràter sobre la superfície del planeta nan Ceres, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -62.97 ° de latitud nord i 62.41 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 129.28 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el tres de juliol del 2015 i fa referència a Zadeni, déu de l'abundància en els cultius de la mitologia georgiana.

## Referències

* ↑ "Zadeni". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Myths of the Peoples of the World, dos volums (en rús)).
# Xeic Adam Safi-ad-Din

El xeic Adam Safi-ad-Din ibn Tayyib Xah ibn Màlik ibn Ïsmail (vers 1531- 28 de maig de 1621) fou el 28è daï (missioner) ismaïlita tayyibita de l'Índia (bohares dawudites). Es creu que era descendent o d'un sobirà del Gujarat convertit a l'ismaïlisme o bé d'un daï vingut del Iemen. Va ser deixeble de Yusuf ibn Sulayman, el primer indi que fou cap de la dawa el 1539 que va viure a Sidhpur i va tornar al Iemen on va morir el 1567. Després d'un successor (el 25è daï), Adam va servir amb el següent, Dawud ibn Adjab 8el 26è) que el 1590 el va enviar a fer propaganda al Decan. A la mort de Dawud, la comunitat es va dividir entre Dawud Burhan al-Din ibn Kutb Shah (tendència majoritària coneguda com a dawudites) i Sulayman ibn Hasan, net de Yusuf ibn Sulayman (minoritaris coneguts com a sulaymanites); Adam va sostenir al primer. El 1612 fou escollit com a successor de Dawud Burhan al-Din ibn Kutb Shah. Va viure a Ahmedabad on va morir.

## Bibliografia

* I. Poonawala, Bibliography of Ismaili literature, Malibu, Califòrnia, 1977