OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pietro Cavallini

Pietro Cavallini (c. 1250 – c. 1330) va ser un pintor italià del gòtic. També va dissenyar mosaics. Va treballar a l'edat mitjana tardana. No es coneixen massa dades de la seua biografia, tot i que se sap que era romà, perquè signava pictor romanus.
La seua primera obra destacada van ser els cicles de mosaics per a la basílica de Sant Pau Extramurs, amb històries de l'Antic i Nou Testaments (1277-1285). Van quedar destruïts en el foc de 1823. El seu Judici Final en la basílica de Santa Cecília in Trastevere, a Roma, pintat cap a l'any 1293 i considerada l'obra mestra de Cavallini, és un exponent de l'estil artístic conegut com a naturalisme romà. Aquest naturalisme va influir en l'obra d'artistes que van treballar en altres ciutats italianes com Florència i Siena.
A partir de 1308 Cavallini va treballar a Nàpols en la cort del rei Carles II d'Anjou, en particular a les esglésies de San Domenico Maggiore (1308) i Santa Maria Donnaregina (1317), junt amb el seu compatriota romà Filippo Rusuti. Va tornar a Roma abans de 1325, començant la decoració externa de la basílica de Sant Pau Extramurs l'any 1321, amb una sèrie de mosaics en estil romà d'Orient.
Giovanni di Bartolommeo va ser un alumne de Cavallini.

## Obres

Entre les seues obres cal esmentar:
* Jael i Tisseran (data desconeguda), aquarel·la
* Escenes de la vida de Maria (1291), mosaics a l'absis de Santa Maria in Trastevere a Roma. Les sis escenes es van fer per encàrrec del cardenal Bertoldo Stefaneschi. Aquests mosaics van ser lloats pel seu retrat realista i els intents de perspectiva:
** Nativitat de la Mare de Déu
** Anunciació
** El naixement de Jesús
** Adoración dels Reis Mags
** Presentació al temple
** Dormició
* El Judici Final (1295-1300), part del cicle de frescos de Santa Cecília in Trastevere, a Roma.
Les pintures de l'absis de San Giorgio al Velabro, Roma, se li han atribuït en basar-se en la similitud estilística amb les pintures del Trastevere igual com el mosaic de l'absis de l'església de Sant Crisògon al districte del Trastevere, representant a Maria amb Sant Sebastià i Crisògon.

## Referències

* ↑ Vasari, Giorgio, 1511-1574.. Las vidas de los más excelentes arquitectos, pintores y escultores italianos desde Cimabue a nuestros tiempos. [5a. ed.]. Madrid: Cátedra, 2010. ISBN 978-84-376-2736-6.
# Zvonimir Monsider

Zvonimir Monsider (Zagreb, 8 de gener de 1920 - Crystal River, 16 de març de 1997) fou un futbolista croat de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Jugava a la posició de porter. Comença la seva carrera al Ferraria Zagreb i va passar al Concordia Zagreb el 1939. Acabada la Segona Guerra Mundial i amb l'arribada del nou règim a Iugoslàvia, ingressà al nou club Dinamo de Zagreb, juntament amb Vinko Golob i Slavko Beda. L'any 1950 jugà breument a Itàlia, als clubs SS Lazio i Calcio Padova. Visità Barcelona amb l'equip de l'Hungaria, on també jugava Ladislau Kubala, el 1950. A continuació jugà a Deportivo Samarios. Jugà amb la selecció de Croàcia durant la Segona Guerra Mundial i amb la de Iugoslàvia.
Pel que fa a la seva carrera d'entrenador, va entrenar diversos club catalans durant la dècada de 1950, com per exemple: CE Sabadell, UE Sants, Terrassa FC, CE L'Hospitalet, o CF Badalona. També va entrenar equips espanyols com el Barakaldo CF o el Granada CF.

## Referències

* ↑ «Ayer en Sarriá». Mundo Deportivo, 19-06-1950.
* ↑ «Perfil a la Federació Sèrbia». Federació Sèrbia de Futbol. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Entrenadors del CE Sabadell». CE Sabadell. Arxivat de l'original el 2015-04-13. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Monsider del Sans». Mundo Deportivo, 02-04-1961. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «No aprovechó el Tarrasa su momento». Mundo Deportivo, 26-05-1958. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Història». CE L'Hospitalet. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Acuerdos del Comité de Competición...». Mundo Deportivo, 12-05-1960. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Entrenadors del Barakaldo». Barakaldo CF. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «¿Carranza, del Granada al Barcelona?». Mundo Deportivo, 10-09-1959. [Consulta: 1r abril 2015].
# Zvéntsovo

Zvéntsovo (en rus: Звенцово) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 141 habitants. Pertany al districte municipal de Iúriev-Polski.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Zvěstovita-(Zn)

La zvěstovita-(Zn) és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany i dona nom al subgrup de la zvěstovita. Rep el nom de Zvěstov (República Txeca), la seva localitat tipus.

## Característiques

La zvěstovita-(Zn) és un sulfur de fórmula química Ag₆(Ag₄Zn₂)As₄S₁₂S. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2020, sent publicada l'any 2022. Cristal·litza en el sistema isomètric.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions del departament de mineralogia i petrologia del Museu Nacional de Praga, a la República Txeca, amb el número de catàleg: p1p 50/2020, i a les col·leccions del Museu d'Història Natural de la Universitat de Pisa (Itàlia), amb el número de catàleg: 19921.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la localitat de Zvěstov, situada dins el districte de Benešov (Bohèmia Central, República Txeca). També ha estat descrita a Bad Lauterberg (Baixa Saxònia, Alemanya). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Zvěstovite-(Zn)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 març 2022].
* ↑ Sejkora, Jiří; Biagioni, Cristian; Vrtiška, Luboš; Moëlo, Yves «Zvěstovite-(Zn), Ag 6 (Ag 4 Zn 2)As 4 S 13, a new tetrahedrite-group mineral from Zvěstov, Czech Republic». Mineralogical Magazine, 85, 5, 01-10-2021, pàg. 716–724. DOI: doi:10.1180/mgm.2021.57 [Consulta: 18 octubre 2022].
* ↑ Koch, HP and Heider, KJ «Die Selenid-Mineralisation der Grube “Frische Lutter” bei Bad Lauterberg, Harz». Der Aufschluss, 69, 2018, pàg. 1-21 [Consulta: 29 març 2022].
# Xiang Yanmei

Xiang Yanmei (en xinès: 向艳梅; nascuda el 13 de juny de 1992 a Baojing, Hunan) és una aixecadora de peses de la República Popular Xina.
En 2015 va ser nominada per la Televisió Central de la Xina com la millor atleta de l'any.
El 2016 va obtenir una medalla d'or als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro en l'esdeveniment d'halterofília en la categoria menys de 69 kg femení, després d'aixecar 116 kg en l'arrencada i 145 kg en l'envión.

## Palmarès

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2016 | Rio de Janeiro ( Brasil) | 1 | -69 kg femení |
| Campionat Mundial d'Halterofília ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2011 | París ( França) | 2 | -69 kg femení |
| 2013 | Breslau ( Polònia) | 1 | -69 kg femení |
| 2015 | Houston ( Estats Units) | 1 | -69 kg femení |
| Jocs Asiàtics ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2014 | Incheon ( Corea del Sud) | 1 | -69 kg femení |
| Campionats Asiàtics d'Halterofília ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2011 | Tongling ( R.P. de la Xina) | 1 | -75 kg femení |
| Campionats Asiàtics d'Halterofília Junior ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2009 | Dubai ( Emirats Àrabs Units) | 1 | -75 kg femení |
| Jocs Nacionals de la República Popular Xina ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2009 | Shandong ( R.P. de la Xina) | 2 | -75 kg femení |
| 2009 | Liaoning ( R.P. de la Xina) | 2 | -69 kg femení |

## Referències

* 1 2 «Yanmei Xiang». rio2016.com. Arxivat de l'original el 2016-09-22. [Consulta: 23 abril 2017].
* ↑ «2015体坛风云人物年度最佳女运动员奖候选人：向艳梅» (en xinès mandarí). sports.cntv.cn, 10-12-2015.
* ↑ «Rio 2016: Weightlifting». rio2016.com. Arxivat de l'original el 2015-04-17. [Consulta: 23 abril 2017].
* ↑ «Rio Olympics 2016: Xiang Yanmei wins gold for Xina in women's -69kg weightlifting». BBC, 10-08-2016.

## Enllaços externs

* Ficha con resultados de Xiang Yanmei
# Xiangjiangita

La xiangjiangita és un mineral de la classe dels fosfats. Va ser descoberta l'any 1978 i rep el seu nom de la localitat on va ser descoberta, al riu Xiang (Xiang Jiang), Província de Hunan, Xina.

## Característiques

La xiangjiangita és un fosfat hidratat d'alumini, ferro i uranil amb fórmula Fe$^{3+}$(UO₂)₄(PO₄)₂(SO₄)₂(OH)·22H₂O, relacionada amb el grup autunita. Cristal·litza en el sistema tetragonal formant cristalls aplanats, amb contorns quadrangulars o octogonals. També s'hi pot trobar en agregats terrosos o en pols. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 1 i 2, sent un mineral molt tou.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la xiangjiangita pertany a «08.EB: Uranil fosfats i arsenats, amb ràtio UO₂:RO₄ = 1:1» juntament amb els següents minerals: autunita, heinrichita, kahlerita, novačekita-I, saleeïta, torbernita, uranocircita, uranospinita, zeunerita, metarauchita, rauchita, bassetita, lehnerita, metaautunita, metasaleeita, metauranocircita, metauranospinita, metaheinrichita, metakahlerita, metakirchheimerita, metanovačekita, metatorbernita, metazeunerita, przhevalskita, meta-lodevita, abernathyita, chernikovita, meta-ankoleita, natrouranospinita, trögerita, uramphita, uramarsita, threadgoldita, chistyakovaita, arsenuranospathita, uranospathita, vochtenita, coconinoita, ranunculita, triangulita, furongita i sabugalita.

## Formació i jaciments

És un mineral que es troba a les zones oxidades dels dipòsits d'urani. Sol trobar-se associada a altres minerals com: sabugalita, variscita, pirita i quars.

## Referències

* ↑ «Xiangjiangite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 juliol 2015].
* ↑ «Xanthiosite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 21 juliol 2015].
* ↑ «Autunite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 juliol 2015].
# Xu Lihui

Xu Lihui (26 d'agost de 1980) és una esportista xinesa que va competir en judo, guanyadora d'una medalla d'or al Campionat Asiàtic de Judo de 2004 en la categoria oberta.

## Palmarès internacional

Campionat Asiàtic :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2004 | Almatý ( Kazakhstan) | 1 | Oberta |

## Referències

* ↑ Xu Lihui en Judoinside.com (anglès)
# Pilar Burgués Monserrat

Pilar Burgués Monserrat (Escaldes-Engordany, 1958) és una escriptora andorrana de relats curts. Es va llicenciar en Geografia i Història a la Universitat de Saragossa. Ha treballat durant trenta anys a la Biblioteca Nacional d'Andorra, des del 1983 fins al 2012. Fou la precursora de les revistes Ex-libris Casa Bauró. Fulls de Bibliografia Arxivat 2015-02-04 a Wayback Machine. i del Catàleg de Publicacions del Govern d'Andorra Arxivat 2015-07-05 a Wayback Machine..
Els seus primers relats es van publicar a la revista andorrana Portella. Andorra, lletres, arts, tot i que ja havia participat com articulista en altres publicacions com ara l’Església de les Valls o els Annals de l'Institut d'Estudis Andorrans, entre d'altres. Flaixos de llum blanca és un recull de 34 microrelats autobiogràfics escrits entre el 2011 i el 2014, no ordenats cronològicament, il·lustrats per Berta Oromí.

## Obra

* Flaixos de llum blanca, a: Portella. Andorra, lletres, arts. Andorra: Col·lectiu Portella, 2012. Núm. 5, p. 30-32
* Flaixos de llum blanca. Andorra: Editorial Andorra, 2015 (ISBN 978-99920-53-76-8)

## Referències

* 1 2 Burgués Monserrat, Pilar. Flaixos de llum blanca. Andorra la Vella: Editorial Andorra, 2015. ISBN 978-99920-53-76-8.
* 1 2 Martínez, Imar. La intensa llum de Burgués. Andorra: El Periòdic d'Andorra, 2015. ISBN 978-99920-53-76-8.
* ↑ Luengo, Andrés «Dos pàncrees, tres ronyons, 34 relats». Diari BonDia, 11-03-2015. Arxivat de l'original el 2015-06-23 [Consulta: 23 juny 2015].
* ↑ Grebennikova, Alexandra «Cireres dolces, madures, carnoses». Diari BonDia, 17-03-2015. Arxivat de l'original el 2015-06-23 [Consulta: 23 juny 2015].
# Yússuf II

Abu-l-Hajjaj Yússuf al-Mustaghní bi-L·lah conegut com a Yússuf II (1391 -3 d'octubre de 1392) fou rei musulmà de la dinastia nassarita de Granada. Era fill de Muhàmmad V de Gharnata al que va succeir quan va morir el 16 de gener de 1391. El ministre Khalid, un llibert del seu pare, va dominar el govern i va fer executar als seus germans sad, Muhàmmad i Nasr perquè no li disputessin el tron. El visir Ibn Zamrak fou empresonat. Però quan Yússuf II va tenir notícies que Khalid planejava eliminar-lo, el va fer estrangular a la seva presència. Llavors Ibn Zamrak fou restaurat al càrrec de ministre principal. Va morir per causes naturals el 1392. El va succeir el seu fill Muhàmmad VII.

## Enllaços externs

* http://www.islamyal-andalus.org/control/noticia.php?id=1142
* http://www.hukam.net/family.php?fam=211
* http://web.genealogie.free.fr/Les_dynasties/Les_dynasties_musulmanes/Espagne.htm Arxivat 2008-11-13 a Wayback Machine.
* José Antonio Conde, Historia de la dominacion de los Arabes en España: Sacada de varios manuscritos y memorias arabigas
# Platja des Caials

La platja des Caials és una platja natural del municipi de Cadaqués (Alt Empordà), situada a l'extrem de la península de s'Oliguera, en una zona residencial a 2 km de la població. Està limitada per la Punta de s'Oliguera a l'est, i la Punta des Caials al sud. Està orientada al sud - sud-est, té una longitud de 40 m, formada principalment per còdols. La platja té una filera de pedres que la divideix en dos.
Davant de la platja, a uns 15 m de fondària, hi ha les restes del vaixell Llanisshen, un vapor britànic que es va enfonsar després de ser torpedinat per un submarí alemany l'any 1917, en plena Primera Guerra Mundial. El 2021 es va trobar un explosiu sota l'aigua de la cala Caials.

## Referències

* ↑ «Catàleg de classificació de trams de platges de Catalunya» p. 5. Direcció General d'Ordenació del Territori i Urbanisme. Generalitat de Catalunya, 01-10-2016.
* ↑ «Platja d'Es Caials». Visita Costa Brava.
* 1 2 Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava. De Cadaqués al Port de la Selva. Valls: Cossetània, maig 2016, p. 48-49. ISBN 978-84-9034-407-1.
* ↑ «Troben un contenidor explosiu a la cala Caials de Cadaqués». Ara, 15-04-2021.
# Pinsà ala-roig asiàtic

El pinsà ala-roig asiàtic (Rhodopechys sanguineus) és una espècie d'ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae) que habita zones rocoses amb vegetació dispersa al Líban, centre i est de Turquia, sud de Rússia, Caucas, Turquestan, Iran i nord de l'Afganistan.
El pinsà ala-roig de l'Atles, que viu a les Muntanyes de l'Atles, al Marroc al nord-est d'Algèria, havia estat considerat fins fa unes dècades part de la mateixa espècie.

## Referències

* ↑ «Pinsà ala-roig asiàtic». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
* ↑ Kirwan; Atkinson, Phil W.; van den Berg, Arnoud B.; Shirihai, Hadoram «Taxonomy of the Crimson-winged Finch Rhodopechys sanguineus: a test case for defining species limits between disjunct taxa». Bulletin of the African Bird Club, 13, 2, 2006, pàg. 136–46. DOI: 10.5962/p.309779.
# Pinsà (desambiguació)

«Pinsà» té aquests significats:
* Pinsà o pinsà comú (Fringilla coelebs)
* Pinsà mec o pinsà mé (Fringilla montifringilla)
* Pinsà de les Canàries (Fringilla teydea)
* Pinsà borroner (Pyrrhula pyrrhula)
* Pinsà de Darwin o pinsà de les Galápagos, diverses espècies de gèneres diferents
* Pinsà de Przevalski (Urocynchramus pylzowi)
* Pinsà de Nihoa, (Telespyza ultima)
# Ponti Comini

Ponti Comini (en llatí Pontius Cominius) va ser un jove de gran valentia, probablement militar, que va viure al segle iv aC. Formava part de la gens Comínia, una gens romana d'origen plebeu.
Quan estava assetjant el Capitoli pels gals l'any 390 aC, es va oferir per anar al senat per transmetre el desig de l'exèrcit romà estacionat a Veïs de què Marc Furi Camil fos nomenat dictador romà. Va poder arribar al senat navegant pel Tíber en una escorça d'arbre.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 816.
# Pontiac G5

El Pontiac G5 és un cotxe compacte presentat per Pontiac el 2004 com a model de l'any 2005 que substitueix al Pontiac Sunfire. Introduït al Canadà i a Mèxic com a Pontiac Pursuit i Pontiac G4 respectivament. A l'Agost del 2006 va presentar-se als Estats Units com a model de l'any 2007 amb el nom de G5. Degut a la duplicitat de noms, Pontiac va decidir que a partir del 2007 tots els Pontiac es vendrien sota el nom de Pontiac G5.
El G5 disposa de dos tipus de carrosseria diferent: sedan (per a Mèxic i el Canadà) i coupe. El xassís del G5 està basat en la plataforma Delta de GM, compartida per altres models de GM com el Chevrolet HHR, Chevrolet Cobalt, Saturn ION i el Saturn Astra. Tots els G5 són fabricats a la planta de Lordston, Ohio.

## Característiques

El Pontiac G5 comparteix molts components amb el Chevrolet Cobalt. Les suspensions que munta són independents "McPherson strut" al davant i un eix semi-independent amb barra de torsió és l'opció per la suspensió posterior. La direcció és assistida elèctricament i respecte de les caixes de canvi, ofereix una manual de 5 velocitats Getrag F23 i una automàtica de 4 velocitats 4T45.
Mides del G5:
Batalla (Wheelbase): 2,624 m (coupe); 2,620 m (sedan)
Llargada (Length): 4,585 m (coupe); 4,580 m (sedan)
Amplada (Width): 1,725 m
Alçada (Height): 1,411 m (coupe); 1,450 m (sedan)
Pes (Curb weight): 1730–1750 kg
Capacitat del dipòsit: 49 l (13 galons EUA)

### Diferències en equipament

Sobta veure com en funció de quin mercat es ven el G5 pot arribar a variar tant els nivells d'equipament, en un comparatiu ràpid, als EUA s'ofereix en 1 carrosseria i 2 paquets; a Mèxic, 2 carrosseries i 4 paquets; al Canadà, 2 carrosseries i 6 paquets:
* EUA: Coupe, associat a un motor 2.2L i GT Coupe, associat a un motor 2.4L.
* Mèxic: Paquet D, Paquet E, Paquet G (Sedan GT) i Paquet G (Coupe TM GT).
* Canadà: Sedan, SE Sedan, GT Sedan, Coupe, SE Coupe i GT Coupe.
En seguretat, la NHTSA ha qualificat el G5 del 2007 de 2 portes amb 4 estrelles (conductor) i 5 estrelles (passatger) en el xoc frontal i 3 estrelles (conductor) i 4 estrelles (passatger) en xoc lateral.

## Motors

Mecànicament s'ofereixen 2 motors (al Cobalt en són 3):
| Any | Motor | Potència | Torsió |
| 2005–2006 | 2.2 L Ecotec L61 L4 | 145 cv | 210 N·m |
| 2007-actualitat | 2.2 L Ecotec L61 L4 | 148 cv | 210 N·m |
| 2005-2006 | 2.4 L Ecotec LE5 L4 | 171 cv | 221 N·m |
| 2007-actualitat | 2.4 L Ecotec LE5 L4 | 173 cv | 221 N·m |

## Informació mediambiental

El G5 2007 amb motor 2.2L i caixa manual té uns consums de 25 mpg ciutat/34 mpg autopista, l'equivalent a 6,9 l/100 per autopista i 9,4 l/100 per ciutat. Sobre emissions, el Cobalt emet 6,1 tones de CO₂ a l'atmosfera anualment.

## Referències

* ↑ «Gas Mileage of 2008 Subcompact Cars». Fueleconomy.gov. [Consulta: January 4, 2011].
* ↑ «Search Fueleconomy.gov» (en anglès). Fueleconomy.gov. [Consulta: 6 juliol 2024].
* ↑ Arxivat 2006-09-22 a Wayback Machine.
* ↑ «2005 Chevrolet Cobalt» (en anglès). [Consulta: 6 juliol 2024].
# Pitymys

Pitymys és un subgènere de rosegadors del gènere Microtus. Les espècies d'aquest grup viuen a Nord-amèrica i Centreamèrica. Es tracta de talpons de mida petita o, rarament, mitjana i de cua curta. Les seves adaptacions a un mode de vida semiexcavador són força més avançades que en altres subgèneres de Microtus. Tenen el pelatge espès però relativament curt. Les orelles i els ulls són relativament petits.

## Referències

* ↑ Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
* ↑ Grómov, Í; Poliakov, I. Voles (Microtinae) (en anglès). BRILL, 1992, p. 373. ISBN 9789004092556.
# Zvi Rosen

Zvi Rosen (Colònia, 23 de juny de 1947) és un exfutbolista israelià de la dècada de 1970.
Fou 42 cops internacional amb la selecció israeliana amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1970.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Maccabi Tel Aviv FC.

## Referències

* ↑ Zvi Rosen Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Sports Reference profile». Arxivat de l'original el 2012-11-05. [Consulta: 9 desembre 2018].
* ↑ RSSSF profile Arxivat 21 October 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Zvi Rosen a National-Football-Teams.com (anglès)
# Plainview (Minnesota)

Plainview és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 3.190 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Plainview tenia 3.190 habitants, 1.157 habitatges, i 824 famílies. La densitat de població era de 559,8 habitants per km².
Dels 1.157 habitatges en un 39,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,8% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 28,7% no eren unitats familiars. En el 24% dels habitatges hi vivien persones soles el 13% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 17,9% de 45 a 60 i un 16,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.952 $ i la renda mediana per família de 48.971 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.179 $ mentre que les dones 22.754 $. La renda per capita de la població era de 16.494 $. Entorn del 5,5% de les famílies i el 6,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Plainview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Plainview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Plainval

Plainval és un municipi francès, situat al departament de l'Oise i a la regió dels Alts de França. L'any 1999 tenia 318 habitants.

## Situació

Plainval es troba a la meitat nord de l'Oise, no gaire lluny de Saint-Just-en-Chaussée. És travessada per la carretera D117, que uneix Bacouël i Saint-Just-en-Chaussée.

## Administració

Plainval forma part del cantó de Saint-Just-en-Chaussée, que al seu torn forma part de l'arrondissement de Clermont. L'alcalde de la ciutat és Georges Van Vynckt (2001-2008).

## Vegeu també

* Llistat de municipis de l'Oise

## Enllaços externs

* Plainval al lloc web de l'INSEE Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine.