OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Torre de Son Durí

La Torre de Son Durí o Torre de la Ràpita és una torre de guaita situada a la costa de sa Ràpita, al municipi de Campos, a l'illa de Mallorca. Està declarada Bé d'Interès Cultural.
Formava part d'un extens sistema de vigilància i senyalització de tota la costa mallorquina per combatre la pirateria, i tenia la funció de rebre els senyals de la torre del Port de Campos i transmetre'ls a la Torre de l'Estelella. Va ser construïda el 1595.

## Descripció

Construïda amb marès i morter, presenta dos cossos ben diferenciats: l'inferior, troncocònic i massís, amb un talús remarcat, i el superior, cilíndric i buit, amb una cambra coberta per volta de mitja esfera. El portal d'entrada condueix en aquesta cambra, i es troba a uns cinc metres d'alçada. La cambra posseeix una xemeneia, dues fornícules i un buit a la volta que permet l'accés a dalt. El terrat, originàriament, tenia tres troneres i quatre matacans, però actualment té vuit matacans repartits al llarg del parapet.

## Història

Es va construir dins la possessió de Son Durí l'any 1595, a petició del bisbe Joan Vich i Manrique de Lara, com a protecció dels atacs pirates que assotaven sovint la costa mallorquina. Formava part de la xarxa de torres de guaita que va dissenyar Joan Binimelis i Garcia, i rebia els senyals de la torre del Port de Campos i els enviava a la torre de l'Estelella perquè arribassin a l'Almudaina. La Universitat de Campos hi tenia destinats dos torrers encarregats de fer-hi les tasques de manteniment i vigilància. Situats a dalt de la torre, els torrers vigilaven l'aproximació de vaixells pirates. Dissenyada originàriament com a torre de senyals, el 1742 s'hi portà un canó de ferro que armà la torre amb artilleria pesant.
El 1867 va ser traspassada a Hisenda i venuda a un particular. Amb la construcció, a finals del segle xx, del Club Nàutic de la Ràpita, la torre deixà d'estar situada a primera línia de mar. Encara més recentment, s'hi ha construït una urbanització que ha desdibuixat completament el seu perfil fins a ocultar-la de la vista. Va ser reconstruïda per la Sociedad de Amigos de los Castillos i l'Ajuntament de Campos; durant aquesta restauració es col·locaren els matacans actuals.

## Referències

* 1 2 «Història» (en castellà). Sa Ràpita.
* ↑ «Consulta a la base de dades de bens immobles» (en castellà). Ministerio de Cultura y Deporte.
* 1 2 3 Aparicio, Àngel; Sastre, Vicenç. Mallorca. Torres i talaies costaneres. Palma: Institut d'Estudis Baleàrics, 2019, p. 164. ISBN 84-17389-98-7.
* 1 2 «Torre Son Durí». Torresitalaies.cat.
* ↑ «Torre de Sa Rapita» (en castellà). Asociación Española de Amigos de los Castillos.
# Torre de l'Abadia

La Torre de l'Abadia és una obra del municipi de Vila-seca (Tarragonès) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

La torre de l'Abadia és quadrada. Està constituïda per una planta baixa i tres pisos i una terrassa superior acabada amb merlets que, en una recent restauració, han estat elevats un metre per sobre del seu nivell originari, de manera que l'alçada que s'observa actualment no té res a veure amb la primitiva.
És l'única torre que està englobada dins el recinte que forma el rectangle irregular, de tal manera que les parets han quedat unides a les cases que l'envolten.

## Història

Cronològicament es pot situar entre els segles XII i el XIV. La torre de l'abadia fou restaurada el 1600, essent rector de Vila-seca, Pere Gebelí, que eixamplà la casa rectoral i impulsà la construcció de l'església parroquial.

## Referències

* 1 2 3 «Torre de l'Abadia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 febrer 2016].

## Enllaços externs

* «Torre de l'Abadia». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
* «Torre de l'Abadia». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Torrent dels Reguerons

El Torrent dels Reguerons és un afluent per l'esquerra del Riu de Torrentsenta que transcorre íntegrament pel terme municipal de Gósol, al (Berguedà).

## Xarxa hidrogràfica

El torrent no té cap afluent.

## Enllaços externs

   * Mapa de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica de l'Aigua de Valls full de càlcul

## Referències

* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
# Tomba del Soldat desconegut (França)

La tomba del Soldat Desconegut va ser instal·lada sota l'arc de Triomf l'11 de novembre de 1920. Es tracta d'un soldat no identificat (probablement francès), mort a la batalla de Verdun, i que representa tots els soldats morts en el transcurs de la Primera Guerra Mundial. El 1923, va ser encesa la flama del record. És revifada tots els vespres a dos quarts de set.
És feta en granit de Vire.

## Tria del soldat desconegut

La segona quinta Auguste Thin del 132è regiment d'infanteria de línia, llavors de vint-i-un anys, havia estat encarregat de designar, el 8 de novembre de 1920, el soldat desconegut que descansarà sota l'Arc de Triomf.
Vuit cossos de soldats que havien servit amb l'uniforme francès però que no havien pogut ser identificats van ser exhumats a les vuit regions on s'havien desenvolupat els combats més mortífers: a Flandres, a Artois, a la Somme, a Île-de-France, al Chemin des Dames, a Champagne, a Verdun i a Lorraine.
El 9 de novembre de 1920 els vuit taüts de roure van ser transferits a la ciutadella de Verdun, sent canviats diverses vegades de lloc per preservar l'anonimat de la procedència de cadascun d'ells.
El 10 de novembre, els taüts van ser col·locats sobre dues columnes de quatre en una capella ardent de la que la guarda d'honor va ser confiada a una companyia del 132è regiment d'infanteria. André Maginot, ministre de les Pensions, va avançar cap a un dels joves soldats que assegurava la guarda d'honor, Auguste Thin, voluntari de la lleva de 1919, fill d'un combatent desaparegut durant la guerra. Li va donar un ram de clavells blancs i vermells, i li va exposar el principi de la designació: el taüt sobre el que aquest jove soldat diposités aquest ram seria transferit a París i seria inhumat sota l'Arc de Triomf. Em va venir un pensament senzill. Pertanyo al 6è cos. Sumant les xifres del meu regiment, el 132, dona la xifra 6. La meva decisió està presa: serà el 6è taüt que trobaré. Testimoni d'August Thin.
Marxant per la dreta, Auguste Thin va fer un tomb, després va vorejar els quatre taüts de dreta, va girar a l'esquerra, va passar davant el 5è i es va aturar davant el 6è taüt sobre el que va dipositar el seu ram i es va quadrar. D'ara endavant el record de la Primera Guerra Mundial associat al patriotisme, l'heroisme dels combats militars, l'exaltació de la victòria i el dol col·lectiu serà associat a la tomba del soldat desconegut sota l'Arc de Triomf.

## Vegeu també

* Tomba del Soldat desconegut
* Història del soldat desconegut
# Tomba de les Àguiles

La Tomba de les Àguiles, també anomenada Cambra d'Isbister, és una cambra mortuòria neolítica a la vora d'un penya-segat d'Isbister, South Ronaldsay, a les Òrcades, Escòcia. Primerament fou explorada per Ronald Simison el 1952, que hi feu les seues recerques fins al 1973. Informat per Simison, l'arqueòleg John Hedges n'elaborà un informe tècnic i escrigué un llibre que popularitzà el nom de Tomba de les Àguiles.
16.000 ossos humans es trobaren al jaciment (prop de 338 individus), així com 725 d'ocells, en què predominava l'espècie d'àguila marina de cua blanca (Haliaeetus albicilla); n'hi havia ossos provinents de 8 a 20 animals, que podrien ser considerats tòtems. Al principi es consideraren dipositats en la fundació, però després es qüestionà a partir de noves tècniques de datació. Les àligues es catalogaren com mortes al voltant del 2450–2050 ae, 1.000 anys abans de la construcció de la tomba, però algunes parts van ser remogudes. Això s'ha confirmat per proves trobades en altres jaciments que mostren que les tombes de les Illes Òrcades estigueren en ús durant moltes generacions.

## Referències

* ↑ Hedges, J. 1990. Tomb of the Eagles: Death and Life in a Stone Age Tribe. New Amsterdam Books. ISBN 0-941533-05-0.
* ↑ Pitts, M. 2006. Flight of the eagles. British Archaeology 86: 6.

## Enllaços externs

* Tomb of the Eagles Pàgina oficial.
* Tomb of the Eagles - Orkneyjar.com.
* Odyssei Adventures.
# Tomáš Vaclík

Tomáš Vaclík (Ostrava, República Txeca, 29 de març de 1989) és un futbolista txec que juga com a porter. Actualment sense equip.

## Carrera

Vaclík va començar amb el Vítkovice, on va jugar durant tres temporades abans de signar pel Viktoria Žižkov. Van aconseguir l'ascens a la Lliga de Futbol de la República Txeca en la primera temporada de Vaclík amb el club, cridant l'atenció de diversos equips. El juliol de 2011, Vaclík va signar un contracte de tres anys amb l'equip neerlandès De Graafschap, no obstant això no va passar la prova mèdica, i va tornar a Praga.
Vaclík va jugar pel Viktoria Žižkov durant la primera meitat de la temporada 2011-12. El gener de 2012, amb el club en la part inferior de la lliga, Vaclík transferit al Sparta Praga.
El maig de 2014 Vaclík va fitxar pel FC Basel de la Super Lliga Suïssa, signant un contracte de quatre anys. Va fer el seu debut en el primer equip de la lliga el 19 de juliol de 2014 en el 2-1 victòria a domicili contra FC Aarau.

## Internacional

Vaclík va representar al seu país en la categoria juvenil entre 2005 i 2011, progressant des de l'equip sub-16 fins a l'equip sub-21. Vaclík va participar en la selecció nacional per primera vegada el 2011, seleccionat com a tercer porter per als partits de l'esquadra contra Espanya i Luxemburg, malgrat que no va jugar. Va fer el seu debut amb la selecció absoluta el 14 de novembre de 2012 en una victòria amistosa 3-0 davant Eslovàquia.

## Referències

* ↑ «Žižkovský brankář Vaclík přestupuje do nizozemského Graafschapu» (en txec).
* ↑ «Gólman Vaclík neprošel zdravotními testy, do Graafschapu nepřestupuje» (en txec).
* ↑ «Sparta Prague goalkeeper Vaclik moves to Basel». Arxivat de l'original el 2014-05-23.
* ↑ «Gelungene Premiere auf dem Brügglifeld» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-09-14.

## Enllaços externs

* Perfil del jugador a uefa.com Arxivat 2013-09-23 a Wayback Machine.
Tomáš Vaclík amb la República Txeca - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de la República Txeca – Eurocopa 2016
1 Čech •
2 Kadeřábek •
3 Kadlec •
4 Gebre Selassie •
5 Hubník •
6 Sivok •
7 Necid •
8 Limberský •
9 Dočkal •
10 Rosický (c) •
11 Pudil •
12 Škoda •
13 Plašil •
14 Kolář •
15 Pavelka •
16 Vaclík •
17 Suchý •
18 Šural •
19 Krejčí •
20 Skalák •
21 Lafata •
22 Darida •
23 Koubek •
Entrenador: Vrba
Selecció de futbol de la República Txeca – Eurocopa 2020
1 Vaclík •
2 Kadeřábek •
3 Čelůstka •
4 Brabec •
5 Coufal •
6 Kalas •
7 Barák •
8 Darida (c) •
9 Holeš •
10 Schick •
11 Krmenčík •
12 Masopust •
13 Ševčík •
14 Jankto •
15 Souček •
16 Mandous •
17 Zima •
18 Bořil •
19 Hložek •
20 Vydra •
21 Král •
22 Matějů •
23 Koubek •
24 Pekhart •
25 Pešek •
26 Sadílek •
Entrenador: Šilhavý :
# Tour de Flandes 1947

El Tour de Flandes 1947 és la 31a edició del Tour de Flandes. La cursa es disputà el 27 d'abril de 1947, amb inici i final a Gant després d'un recorregut de 257 quilòmetres.
El vencedor final fou el belga Emiel Faignaert, que s'imposà a l'esprint en l'arribada a Wetteren als seus dos companys d'escapada, els també belgues Roger Desmet i Rik Renders, que acabaren segon i tercer respectivament.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Emiel Faignaert (BEL) | Groene Leeuw | 7h 05' 00" |
| 2 | Roger Desmet (BEL) | Alcyon-Dunlop | m. t. |
| 3 | Rik Renders (BEL) | Garin-Wolber | m. t. |
| 4 | Camille Beeckman (BEL) | Thompson | + 12" |
| 5 | Louis Thiétard (FRA) | Metropole-Dunlop | + 2' 05" |
| 6 | Raymond de Smedt (BEL) | Alcyon-Dunlop | + 2' 20" |
| 7 | Kleber Piot (FRA) | Metropole-Dunlop | + 2' 30" |
| 8 | Georges Claes (BEL) | Rochet-Dunlop | + 2' 30" |
| 9 | Odiel van den Meersschaut (BEL) | Garin-Wolber | + 2' 30" |
| 10 | Marcel Rijckaert (BEL) | Mercier-Hutchinson | + 2' 30" |

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a les-sports.info

## Enllaços externs

* Web oficial
# Tupaziya

Tupaziya era una ciutat hitita a la Terra Baixa Hitita, a la zona anomenada de la muntanya d'Ammuna.
El Regne d'Arzawa la va envair i ocupar cap el 1345 aC Com a aliat tenia un personatge anomenat Anna. Els arzawans es van apoderar de la ciutat i es van emportar els seus déus, els seus habitants, vaques i ovelles. Van passar tot seguit vora un llac (probablement el llac de la Sal) i van arribar a Tuwanuwa, però Subiluliuma I els va derrotar en una de les seves primeres campanyes com a rei.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Reino medio y del Imperio Nuevo. Tres Cantos: Akal, 2004, p. 65. ISBN 8446022532.
# Turó del Rabasser

El Turó del Rabasser és una muntanya de 622 metres que es troba al municipi de Jorba, a la comarca de l'Anoia.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Turó del Puig (Ripoll)

El Turó del Puig és una muntanya de 1.044 metres al municipi de Ripoll, a la comarca catalana del Ripollès.

## Referències

* ↑ «Turó del Puig (Ripoll)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Trombosi venosa superficial

La trombosi venosa superficial (TVS) és un coàgul de sang format en una vena superficial, una vena prop de la superfície del cos. Normalment, hi ha tromboflebitis, que és una reacció inflamatòria al voltant d'una vena trombosada, que es presenta com una induració dolorosa (engrossiment de la pell) amb envermelliment. Els llocs més freqüentment afectats del sistema venós superficial són les extremitats inferiors, especialment les safenes (major i menor), sobretot en relació amb varicositats.
La SVT en si té una significació limitada (en termes de morbiditat directa i mortalitat) en comparació amb una trombosi venosa profunda (TVP), que es produeix més profundament al cos a la nivell del sistema venós profund. Tanmateix, la TVS pot provocar complicacions greus (així com indicar altres problemes greus, com ara mutacions genètiques que augmenten el risc de coagulació) i, per tant, ja no es considera una malaltia benigna. Si el coàgul de sang està massa a prop de la unió safenofemoral hi ha un risc més elevat d'embòlia pulmonar, una complicació que pot posar en perill la vida.
La TVS té factors de risc similars als d'altres trastorns trombòtics i poden sorgir per diverses causes.
El diagnòstic es basa sovint en els símptomes.
Hi ha múltiples tractaments possibles, amb l'objectiu d'alleujar els símptomes i prevenir complicacions.

## Referències

* 1 2 Cosmi, B. «Management of superficial vein thrombosis». Journal of thrombosis and haemostasis: JTH, 13, 7, 01-07-2015, pàg. 1175–1183. DOI: 10.1111/jth.12986. ISSN: 1538-7836. PMID: 25903684.
# Tswanaland

Tswanaland era un bantustan de l'antiga Namíbia, Tenia una extensió de 1.554 km² i una població de 10.000 habitants fou establida a la regió oriental d'Aminuis, fronterera amb Botswana per al grup de tswana que hi vivien. Tot i que es va decidir la seva creació el 1964, el 1975 fou abolit i es va tornar a crear el 1979. Fou definitivament abolit el 1989.
# Capella de Roselend

La Capella de Roselend és un edifici religiós construït al segle XX dedicat a Santa Magdalena, situat en els contraforts de la presa de Roselend.
Originalment, hi havia una capella d'estil romànic en el llogaret de Roselend dedicada a Santa Maria Magdalena. Un document del segle xiii parla d'una capella que podria ser aquesta. Fonts més específics indiquen que la campana va ser fosa el 1608 o que es van fer donacions els anys 1710, 1757 i 1760.
El 1794, va acollir, per la primera missa en el seu retorn de l'exili, quatre sacerdots emigrants originaris de les valls, entre ells el futur arquebisbe de Chambéry Antoine Martinet.
Submergida durant la inundació de la presa el 6 de maig de 1960, la capella va ser reconstruïda dos anys més tard, prop de la carretera que dona al llac, en un estil més modern.

## Referències

* 1 2 Chanoine Joseph Garin (1876-1947), La Fontaine de Siloé. Une belle vallée de Savoie : le Beaufortain, 1939 réédition de 1996. ISBN 978-2-8420-6020-6.
* ↑ Association pour l'histoire de l'électricité en France (Volume 1 de Récits historiques). L'épopée hydroélectrique de l'électricité de France, 1996.
# Antsoain

Antsoain (en basc, cooficialment en castellà Ansoáin) és un municipi de Navarra, a la comarca de Cuenca de Pamplona, dins la merindad de Pamplona. Limita amb Ezkabarte al nord, amb Berriozar a l'est, i Pamplona al sud.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| 2019- | Ander Andoni Oroz Casimiro | EH-Bildu |
| 2015-2019 | Ander Andoni Oroz Casimiro | EH-Bildu |
| 2011-2015 | Antonio Gila Gila | PSN |
| 2007-2011 | Antonio Gila Gila | PSN |
| 2003-2007 | Alfredo García López | PSN |
| 1999-2003 | Alfredo García López | PSN |
| 1995-1999 | Alfredo García López | PSN |
| 1991-1995 | Alfredo García López | PSN |

## Demografia

És el novè municipi més poblat de Navarra, després de Pamplona (200.000 h), Tudela (32.000 h), Barañain (21.000 h), Burlata (18.000 h), Zizur Nagusia (14.300 h), Estella-Lizarra (13.800 h), Tafalla (11.500 h) i Villava (11.000 h).
Evolució demogràfica :
| 1897 | 1900 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1975 | 1981 | 1986 | 1991 | 1996 | 2001 | 2005 | 2006 |
| | | | | | | | 9.703 | 10.989 | 11.025 | 11.196 | 5.396 | 8.095 | 9.862 | 9.952 |

## Enllaços externs

* Ajuntament d'Ansoain Arxivat 2006-08-31 a Wayback Machine.
* Institut d'estadística de Navarra
* Antsoain - Govern de Navarra - Municipis de Navarra
* Infraestuctura de Dades Espacials de Navarra
# Fons Europeu d'Estabilitat Financera

El Fons Europeu d'Estabilitat Financera (acrònim: FEEF) (en anglès: European Financial Stability Facility, EFSF) és un fons comú de titulització aprovat pels 27 estats membres de la Unió Europea el 9 de maig de 2010 arran de la Crisi del deute sobirà europeu. El seu objectiu és el de, conjuntament amb el Mecanisme Europeu d'Estabilitat Financera, proporcionar assistència financera d'urgència als estats de la zona euro en dificultats econòmiques i està previst que estigui operatiu durant el primer trimestre del 2012. Aquests dos mecanismes d'urgència i provisionals seran substituïts per un organisme permanent el 2013, el Mecanisme Europeu d'Estabilització.

## Funció i característiques

El FEEF pot emetre bons i altres instruments de deute en el mercat amb el suport de l'Oficina Alemanya de Gestió de Deute per a recaptar fons necessaris per a proporcionar préstecs als Estats de la zona euro amb problemes financers, la recapitalitzación de bancs o comprar deute sobirà.
El FEEF té la seu a la ciutat de Luxemburg i Klaus Regling ha estat nomenat director general des de la seva creació el juny de 2010. El Banc europeu d'inversions és qui proporciona els serveis de gestió de tresoreria i la gestió administrativa en el marc d'un contracte de serveis. Des de la cimera de la zona euro de l'11 de març de 2011 es va arribar a un acord per augmentar la capacitat d'intervenció efectiva del FEEF a 440 mil milions d'euros, gràcies a un augment de les garanties dels Estats de la zona euro.

## Notes i referències

* ↑ «PDF». "The Council and the member states decided on a comprehensive package of measures to preserve financial stability in Europe, including a European financial stabilisation mechanism, with a total volume of up to EUR 500 billion."
* ↑ «Klaus Regling: Chief bail-out officer | The Economist». "European Financial Stability Facility, the special-purpose vehicle (SPV) set up to support ailing euro-zone countries, is even being run by a former hedgie. But this is one fund that will never short its investments."
* ↑ Transcripción completa de la entrevista a Mario Draghi, presidente del BCE
* ↑ Bloomberg.com "European Rescue Fund May Buy Bonds, Recapitalize Banks, ECB's Stark Says"
* ↑ «Journal Officiel du Grand-Duché de Luxembourg». "Articles of Incorporation of the EFSF established as a public limited liability company under the laws of the Grand-Duchy of Luxembourg.
* ↑ PDF (anglès) http://www.efsf.europa.eu/attachments/20101120_interview_with_klaus_regling_l_echo_fr.pdf Arxivat 2011-06-14 a Wayback Machine.
* ↑ «Limited services provision role for EIB in European Financial Stability Facility». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 17 agost 2011].
* ↑ http://www.reuters.com/article/2011/03/14/us-eurogroup-highlights-idUSTRE72D5XL20110314 Arxivat 2011-03-29 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2016-06-06 a Wayback Machine. (anglès)

## Vegeu també

* Crisi del deute sobirà europeu
* Mecanisme Europeu d'Estabilitat Financera
* Barra lliure de liquiditat
# Ten Sleep

Ten Sleep és una població dels Estats Units a l'estat de Wyoming. Segons el cens del 2000 tenia 304 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ten Sleep tenia 304 habitants, 142 habitatges, i 83 famílies. La densitat de població era de 690,4 habitants/km².
Dels 142 habitatges en un 20,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,2% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 41,5% no eren unitats familiars. En el 38,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,14 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22% tenia menys de 18 anys, un 2,3% entre 18 i 24, un 19,4% entre 25 i 44, un 33,2% de 45 a 60 i un 23% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.250 $ i la renda mediana per família de 30.357 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.125 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era de 15.761 $. Entorn del 2,8% de les famílies i el 7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ten Sleep». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ten Sleep». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Patricia Elorza Eguiara

Patricia Elorza Eguiara (Vitòria, País Basc 1984) és una exjugadora d'handbol basca, guanyadora d'una medalla olímpica.
Va néixer el 8 d'abril de 1984 a la ciutat de Vitòria, capital de la província d'Àlaba (País Basc).
Va participar, als 28 anys, als Jocs Olímpics d'Estiu de 2012 celebrats a Londres (Regne Unit), on va aconseguir guanyar la medalla de bronze en derrotar en el partit pel tercer lloc a la selecció de Corea del Sud.
Al llarg de la seva carrera ha aconseguit una medalla de bronze al Campionat del Món d'handbol i una de plata al Campionat d'Europa.
# Lalleu

Lalleu (en bretó An Alloz) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 545 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 497 | 588 | 506 | 460 | 445 | 469 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Guy Desrivières | |
| 2008- | Bruno Barrel | |