OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pont de Sant Martí (l'Esquirol)

El Pont de Sant Martí és una obra de l'Esquirol (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pont d'un sol arc rebaixat, sobre la riera de Sant Martí, afluent per la dreta de la riera de les gorgues.
El pont de les Gorgues o de Sant Martí es troba a l'antiga Strata Francisca, prop del salt del Cabrit, sobre la riera de Sant Martí i a tocar del Mas les Gorgues. Aquest pont és estratègic ja que es troba a la confluència de dos camins.
El pont és de pedra, d'un arc i li falten les baranes, en realitat són dos ponts, un al costat de l'altre: el que dona al costat de ponent és el més antic (segle XVII) i el de llevant el més nou (segle xix). Sembla que aquest fet és degut al fet que el pont original estava malmès i amb la construcció del segon pont es consolidés l'estructura i es millorés l'amplada.
Aquest pont acollia el transit de la ruta Barcelona - Vic - Olot, a més de la vall de Sau, en direcció a Sant Martí Sescorts, Manlleu i Torelló.
El Camí Ral de Vic a Olot era la única arteria on feien curs tots els camins de poblats i pagesies per tal d'arribar a les comarques veïnes.
(Text procedent del POUM)

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Pont de Sant Martí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 juny 2020].
# Luge als Jocs Olímpics d'hivern de 2010

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 celebrats a la ciutat de Vancouver (Canadà) es disputaren tres proves de luge, dues en categoria masculina i una en categoria femenina.
La competició tingué lloc entre els dies 13 i 17 de febrer de 2010 a les instal·lacions esportives del Whistler Sliding Centre. Hi participaren un total de 107 corredors, entre ells 78 homes i 29 dones, de 24 comitès nacionals diferents.

## Resultats
### Homes

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| Individual Detalls | Felix Loch Alemanya | 3:13,085 | David Möller Alemanya | 3:13,764 | Armin Zöggeler Itàlia | 3:14,375 |
| Parelles Detalls | Àustria Andreas Linger Wolfgang Linger | 1:22,705 | Letònia Andris Šics Juris Šics | 1:22,969 | Alemanya Patric Leitner Alexander Resch | 1:23,040 |

### Dones

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| Individual Detalls | Tatjana Hüfner Alemanya | 2:46,524 | Nina Reithmayer Àustria | 2:47,014 | Natalie Geisenberger Alemanya | 2:47,101 |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Alemanya | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 2 | Àustria | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 3 | Letònia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 | Itàlia | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Cecilia Biagioli

Cecilia Elizabeth Biagioli (3 de gener de 1985, Córdoba) és una nedadora argentina d'estil lliure especialista en proves de fons i múltiple recordista nacional. Va participar en quatre Jocs Olímpics consecutius en començar per Sydney 2000. El 2009 va ser guardonada amb el Premi Clarín de Natació i el 2010 amb el Premi Konex. Amb 39 medalles guanyades al 2016, és la nedadora que més podis va aconseguir en la història del Campionat Sud-americà de Natació.
A Londres 2012 va ser desè setena en els 10 km a aigües obertes amb un temps de 2.2:22. En els 800m lliure va registrar 8:33.97, sent sisena de la seva sèrie i desè sisena en la general.

## Assoliments

Per medalles a diferents esdeveniments
Medaller :
| Jocs Panamericans | 1 | 0 | 0 | 1 |
| Campionat Sud-americà de Natació | 7 | 22 | 10 | 39 |
| Jocs Sud-americans | 6 | 6 | 6 | 18 |
| Jocs Sud-americans de Platja | 0 | 2 | 0 | 2 |

## Marques personals

| Esdeveniment | Temps | Competició | Lloc | Data | Nota |
| Piscina 50 metres ||||||
| 400m Lliure | 4:10.16 | Campionat Mundial de Natació | Roma | 26/07/2009 | RN |
| 800m Lliure | 8:33.17 | Trofeu Maria Lenk | Rio de Janeiro | 26/04/2012 | RN |
| 1500m Lliure | 16:13.84 | Trofeu Maria Lenk | Rio de Janeiro | 25/04/2012 | RN |
| Piscina 25 metres ||||||
| 200m Lliure | 1:58.20 | Campionat Argentí de Natació | Rosario | 29/08/2009 | RN |
| 400m Lliure | 4:06.66 | Campionat Argentí de Natació | Rosario | 27/08/2009 | RN |
| 800m Lliure | 8:29.13 | Campionat Argentí de Natació | Rosario | 28/08/2009 | RN |
| 1500m Lliure | 16:15.85 | Campionat Argentí de Natació | Santa Fe | 12/06/2010 | RN |
* RS:Rècord Sud-americà.
* RN:Rècord Nacional.

## Referències

* ↑ «Biagioli: "Haig d'aprendre a manejar millor el tema del frec"». lanacion.com, 09-08-2012. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 1r novembre 2012].
* ↑ «Cecilia Biagioli brilló en un gran Sudamericano de natación para Argentina» (en castellà). La Nación, 05-04-2016. Arxivat de l'original el 2017-08-22 [Consulta: 8 març 2017].
* ↑ Giammaría, Federico «Biagioli nadó con el alma pero quedó muy lejos del podio». Mundo D - La Voz, 09-08-2012. (Biagioli va nedar amb l'ànima però va quedar molt lluny del podi)
* ↑ Agencia Télam. «Cecilia Biagioli, eliminada en 800 lliures». lavoz, 02-08-2012. [Consulta: 1r novembre 2012].
* ↑ «Records Argentins Natació». swimcrunch.com.ar. Arxivat de l'original el 2013-08-18. [Consulta: 1r novembre 2012].
* ↑ «Rècord de Biagioli». Clarín Deportes, 26-04-2012 [Consulta: 10 gener 2019].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Cecilia Biagioli
# Marie Sebag

Marie Rachel Sebag (París, 15 d'octubre de 1986), és una jugadora d'escacs francesa, que té el títol de Gran Mestre des de 2008, i ha estat dos cops Campiona de França.
A la llista d'Elo de la FIDE de l'abril de 2022, hi tenia un Elo de 2461 punts, cosa que en feia el jugador (absolut) número 38 (en actiu) de França, la primera jugadora femenina del país, i la 27a millor jugadora del rànquing mundial femení. El seu màxim Elo va ser de 2537 punts, a la llista de març de 2013 (posició 571 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

El 1998 Sebag va guanyar el Campionat d'Europa femení Sub-12, una fita que va repetir l'any següent (femení Sub-14) i també el 2002 (femení Sub-16). El 2004 empatà al primer lloc al Campionat del món femení Sub-18 amb Jolanta Zawadzka, però hi va perdre al desempat. El 2006 va assolir els quarts de final del Campionat del món d'escacs femení, on hi va perdre contra Svetlana Matveeva.
L'abril de 2019, fou segona al Campionat d'Europa femení a Antalya (la campiona fou Alina Kaixlínskaia).

## Títols

Sebag esdevingué alhora MI i WGM quan va obtenir la seva segona norma de GM durant el torneig Hogeschool Zeeland a Vlissingen l'agost de 2007, on hi va guanyar una partida contra l'exCampió del món de la FIDE Rustam Kassimdjanov. Va obtenir la seva tercera norma durant el Campionat d'Europa individual, assegurant-se així el títol de GM, el maig de 2008.

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica de Marie Sebag» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 23 juny 2013].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: França"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 3 abril 2022].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Marie Sebag «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2013-10-19. [Consulta: 23 juny 2013].
* ↑ «Resum de resultats del Campionat del món d'escacs de la joventut de 2004» (en anglès). greekchess.com. [Consulta: 29 novembre 2014].
* ↑ Peterson, Macauley. «European Women's Ch: Kashlinskaya tops five-way tie». ChessBase, 22-04-2019.
* ↑ «End report HZ Tournament». chessvibes.com, 13-08-2007. [Consulta: 11 abril 2008]. (anglès)
* ↑ «Marie Sebag vs Rustam Kasimdzhanov». ChessGames.com, 06-08-2007. [Consulta: 11 abril 2008]. (anglès)
* ↑ «IX Championnat d'Europe Individuel». Europe échecs, 02-05-2008. Arxivat de l'original el 21/4/2008. [Consulta: 2 maig 2008].
# Julius Eisenecker

Julius Eisenecker (Frankfurt del Main, 21 de març de 1903 - Frankfurt del Main, 12 d'octubre de 1981) va ser un tirador d'esgrima alemany que va competir entre les dècades de 1930 i 1950.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on disputà tres proves del programa d'esgrima. Guanyà la medalla de bronze en les proves de sabre i floret per equips, mentre en la de floret individual quedà eliminat en semifinals.
El 1952, als Jocs de Hèlsinki, disputà dues proves del programa d'esgrima, quedant eliminat en sèries en ambdues.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles de bronze al al Campionat del Món d'esgrima, el 1931, 1934 i 1935 i vuit campionats nacionals.

## Referències

* 1 2 3 «Julius Eisenecker Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2020-04-17. [Consulta: 21 març 2019].
# Alajos Keserű

Alajos Keserű (Budapest, 8 de març de 1905 - Budapest, 3 de maig de 1965) va ser un waterpolista i nedador hongarès que va competir entre les dècades de 1910 i 1930. Era germà del també waterpolista Ferenc Keserű.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on fou cinquè en la competició de waterpolo. Quatre anys més tard, als Jocs d'Amsterdam, va guanyar la medalla de plata en la competició de waterpolo i el 1932, als Jocs de Los Angeles, guanyà la medalla d'or. En el seu palmarès també destaquen set lligues hongareses de waterpolo i quatre campionats d'Europa (1926, 1927, 1931 i 1934). Com a nedador destaquen tres títols nacionals.

## Referències

* 1 2 3 «Alajos Keserű Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 18 juny 2018].
# Kellogg Casey

Kellogg Kennon Venable Casey (Nova York, 17 de setembre de 1877 - Wilmington, Delaware, 28 d'octubre de 1938) va ser un tirador estatunidenc que va competir a primers del segle xx.
El va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1908 de Londres, on disputà dues proves del programa de tir. En la prova de rifle militar per equips guanyà la medalla d'or i en la de rifle militar, 1000 iardes la de plata.
Anteriorment havia lluitat a la Guerra hispano-estatunidenca com a membre de la 71st U.S. Infantry. Va treballar durant més de 30 anys com a director de vendes militar per a l'empresa DuPont.

## Referències

* 1 2 «Kellogg Casey Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-12-08. [Consulta: 19 març 2016].
# Christopher Lutz

Christopher Lutz (nascut el 24 de febrer de 1971 a Neukirchen-Vluyn), és un jugador d'escacs alemany, que té el títol de Gran Mestre des de 1992.
A la llista d'Elo de la FIDE del juliol de 2022, hi tenia un Elo de 2532 punts, cosa que en feia el jugador número 24 (en actiu) d'Alemanya. El seu màxim Elo va ser de 2655 punts, a la llista de juliol de 2002 (posició 33 al rànquing mundial).

## Biografia i resultats destacats en competició

Lutz ha estat Campió d'Alemanya en dues ocasions, els anys 1995 i 2001. El 1997, empatà als llocs 1r–5è amb Jaan Ehlvest, Zurab Sturua, Gyula Sax i Aleksandr Dèltxev al fort obert de Pula.

### Participació en competicions per equips

Fou membre dels equips alemanys que varen obtenir dues medalles de bronze a les edicions del Campionat d'Europa per equips de 1999, a Batumi, i 2001, a León. El 2000 fou membre de l'equip alemany que va guanyar la medalla d'argent a la XXXIV Olimpíada d'escacs a Istanbul.

### Escacs per ordinador

Des de començaments de 2006, Lutz ha estat treballant com a assessor del projecte d'escacs Hydra, que ha desenvolupat un dels millors programes d'escacs del món. Lutz s'ha dedicat, en concret, a desenvolupar el llibre d'obertures d'Hydra, així com a desenvolupar posicions de test.

## Obres

* Endgame Secrets: How to plan in the endgame in chess, Christopher Lutz, 1999, Batsford. ISBN 978-0-7134-8165-5.

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica de Christopher Lutz» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 12 desembre 2011].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Alemanya"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 11 juliol 2022].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Christopher Lutz «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-03-13. [Consulta: 12 desembre 2011].
* ↑ «Llista de guanyadors del Campionat d'Alemanya d'escacs» (en alemany). schachbund.de. Arxivat de l'original el 2008-06-08. [Consulta: 11 desembre 2011].
* ↑ «11è obert de Pula, 1997» (en anglès). 365Chess.com. [Consulta: 11 desembre 2011].
* ↑ Bartelski, Wojciech. «34th Chess Olympiad: Istanbul 2000» (en anglès). OlimpBase. [Consulta: 12 desembre 2011].
# Just Göbel

Marius Jan "Just" Göbel (Surabaya, Índies Orientals Neerlandeses, 21 de novembre de 1891 – Wageningen, 5 de març de 1984) va ser un futbolista neerlandès que va competir a començament del segle xx. Jugà com a porter i en el seu palmarès destaca la medalla de bronze en la competició de futbol dels Jocs Olímpics d'Estocolm, el 1912.
Entre 1909 i 1923 jugà al SBV Vitesse. A la selecció nacional jugà un total de 22 partits, en què encaixà 46 gols. Debutà contra Bèlgica el març de 1911 i disputà el seu darrer partit contra Noruega l'agost de 1919.

## Referències

* ↑ «Just Göbel Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2016-12-03. [Consulta: 26 març 2017].
* ↑ Perfil a Perfil su voetbalstats.nl
* ↑ Marius Jan 'Just' Göbel dr. a EU-Football.info
* ↑ Fitxa a National-football-teams.com
# Margaret Kelly

Margaret Kelly (anglès: Margaret Mary «Maggie» Kelly(-Hohmann)) (Liverpool, 22 de setembre de 1956), coneguda també amb el cognom de casada Hohmann, és una nedadora anglesa ja retirada, especialista en braça, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Mont-real on va disputar tres proves del programa de natació. Fou sisena en els 4x100 metres estils, mentre en els 100 i 200 metres braça fou setena. Quatre anys més tard, als Jocs de Moscou, tornà a disputar tres proves del programa de natació. Fent equip amb Helen Jameson, Ann Osgerby i June Croft guanyà la medalla de plata en els 4x100 metres estils, mentre en els 100 metres braça fou quarta i en els 200 metres braça quedà eliminada en sèries. La seva tercera i darrera participació en uns Jocs va tenir lloc el 1988, a Seül, on quedà eliminada en sèries en la cursa dels 100 metres braça.
Va representar Anglaterra en les proves d'esquena i relleu en estils als Jocs de la Commonwealth de 1974 disputats a Christchurch, Nova Zelanda. Quatre anys més tard va tornar a representar Anglaterra i va guanyar una medalla de plata i dues de bronze als als Jocs del Commonwealth de 1978, a Edmonton, Canadà. El 1990 va disputar els seus tercers Jocs de la Commonwealth a Auckland, Nova Zelanda.
En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze en els 100 metres braça del Campionat del Món de natació de 1978 i el Campionat Nacional de l'ASA dels 100 metres braça (1976, 1977, 1978 1980) i 200 metres braça (1977, 1978, 1980). El 1973 va guanyar el títol de 100 metres esquena.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Helen Jameson». [Consulta: 19 juliol 2021].
* ↑ «1974 Games». Team England.
* ↑ «Athletes, 1974 England team». Team England.
* ↑ «1978 Athletes». Team England.
* ↑ «Athletes and results». Commonwealth Games Federation. Arxivat de l'original el 2021-07-19. [Consulta: 19 juliol 2021].
* ↑ «1990 Athletes». Team England.
* ↑ «1990 Athletes and results». Commonwealth Games Federation. Arxivat de l'original el 2021-07-19. [Consulta: 19 juliol 2021].
* ↑ «"Bewildered teenager's talent is rewarded." Times, 30 Aug. 1976, p. 9».
* ↑ «Hennessy, John. "Swimming." Times, 30 maig 1978, p. 6».
* ↑ «Hennessy, John. "Swimming." Times, 26 maig 1980, p. 11».
* ↑ «"Swimming." Times, 21 juliol 1977, p. 9».
* ↑ «Hennessy, John. "Swimming." Times, 27 maig 1978, p. 22».
* ↑ «Hennessy, John. "Swimming." Times, 24 maig 1980, p. 17».
* ↑ «Fox, Norman. "Swimming." Times, 3 Aug. 1973, p. 12».
# Mauritz Johansson

Mauritz Johansson (Bottnaryd, 19 de març de 1881 - Lidingö, 7 d'octubre de 1966) va ser un tirador suec que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on disputà quatre proves del programa de tir. Guanyà la medalla de plata en la prova de tir al cérvol, tret simple per equips, formant equip amb Otto Hultberg, Fredric Landelius i Alfred Swahn, i la de bronze en la prova de tir al cérvol, doble tret per equips, formant equip amb Axel Ekblom, Fredric Landelius i Alfred Swahn. En la prova tir al cérvol, tret simple individual fou setè i en la de doble tret individual quinzè.

## Referències

* ↑ «Mauritz Johansson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 8 setembre 2017].
# Patinatge de velocitat als Jocs Olímpics d'hivern de 2010 - 1.500 metres femenins

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 celebrats a la ciutat de Vancouver (Canadà) es disputà una prova de patinatge de velocitat sobre gel sobre una distància de 1.500 metres en categoria femenina que formà part del programa oficial dels Jocs.
La prova es disputà el dia 21 de febrer de 2010 a les instal·lacions del Richmond Olympic Oval de la ciutat de Vancouver. Hi participaren un total de 36 patinadores de velocitat de 14 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Ireen Wüst | Kristina Groves | Martina Sáblíková |

## Resultats

| i: pista interior | e: pista exterior |
| Pos. | Dorsal | P. | Nom | CON | Temps | Dif. |
| 1 | 15 | e | Ireen Wüst | Països Baixos | 1:56.89 | |
| 2 | 17 | e | Kristina Groves | Canadà | 1:57.14 | +0.25 |
| 3 | 16 | e | Martina Sáblíková | Txèquia | 1:57.96 | +1.07 |
| 4 | 14 | e | Margot Boer | Països Baixos | 1:58.10 | +1.21 |
| 5 | 13 | i | Nao Kodaira | Japó | 1:58.20 | +1.31 |
| 6 | 18 | i | Christine Nesbitt | Canadà | 1:58.33 | +1.44 |
| 7 | 8 | i | Annette Gerritsen | Països Baixos | 1:58.46 | +1.57 |
| 8 | 12 | e | Yekaterina Shikhova | Rússia | 1:58.54 | +1.65 |
| 9 | 11 | e | Anni Friesinger | Alemanya | 1:58.67 | +1.78 |
| 10 | 15 | i | Daniela Anschütz | Alemanya | 1:58.85 | +1.96 |
| 11 | 7 | e | Yekaterina Lobysheva | Rússia | 1:59.01 | +2.12 |
| 12 | 14 | i | Alla Shabanova | Rússia | 1:59.35 | +2.46 |
| 13 | 13 | e | Monique Angermüller | Alemanya | 1:59.46 | +2.57 |
| 14 | 2 | i | Hege Bøkko | Noruega | 1:59.52 | +2.63 |
| 15 | 17 | i | Katarzyna Bachleda | Polònia | 1:59.53 | +2.64 |
| 16 | 4 | i | Heather Richardson | Estats Units | 1:59.56 | +2.67 |
| 17 | 10 | i | Laurine van Riessen | Països Baixos | 1:59.79 | +2.90 |
| 18 | 18 | e | Jennifer Rodriguez | Estats Units | 2:00.08 | +3.19 |
| 19 | 11 | i | Maki Tabata | Japó | 2:00.12 | +3.23 |
| 20 | 5 | e | Wang Fei | R.P. de la Xina | 2:00.65 | +3.76 |
| 21 | 12 | i | Cindy Klassen | Canadà | 2:00.67 | +3.78 |
| 22 | 10 | e | Isabell Ost | Alemanya | 2:01.69 | +4.80 |
| 23 | 4 | e | Miho Takagi | Japó | 2:01.86 | +4.97 |
| 24 | 9 | i | Jilleanne Rookard | Estats Units | 2:01.95 | +5.06 |
| 25 | 8 | e | Karolína Erbanová | Txèquia | 2:02.01 | +5.12 |
| 26 | 5 | i | Sayuri Yoshii | Japó | 2:02.26 | +5.37 |
| 27 | 1 | e | Chiara Simionato | Itàlia | 2:02.38 | +5.49 |
| 28 | 6 | e | Anna Rokita | Àustria | 2:02.67 | +5.78 |
| 29 | 6 | i | Yekaterina Aydova | Kazakhstan | 2:02.81 | +5.92 |
| 30 | 7 | i | Noh Seon-Yeong | Corea del Sud | 2:02.84 | +5.95 |
| 31 | 1 | i | Catherine Raney-Norman | Estats Units | 2:03.02 | +6.13 |
| 32 | 2 | e | Yekaterina Abramova | Rússia | 2:03.19 | +6.30 |
| 33 | 3 | i | Lee Ju-Youn | Corea del Sud | 2:03.67 | +6.78 |
| 34 | 9 | e | Luiza Złotkowska | Polònia | 2:04.01 | +7.12 |
| 35 | 16 | i | Brittany Schussler | Canadà | 2:04.17 | +7.28 |
| 36 | 3 | e | Natalia Czerwonka | Polònia | 2:05.00 | +8.11 |

## Enllaços externs

* (anglès) www.vancouver2010.com - 1.500 m. femenins
# Justus Smith

Justus Smith (Spokane, 28 de març de 1922 - York, 20 de novembre de 2013) fou un remer estatunidenc que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or en la prova del vuit amb timoner del programa de rem.

## Referències

* ↑ Justus Smith's obituary
* ↑ «Justus Smith Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 10 juny 2019].
# Alan Pennington

Alan Pennington (Wallasey, 4 d'abril de 1916 - Lisboa, 2 de juny de 1961) va ser un atleta anglès, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on disputà tres proves del programa d'atletisme. En totes quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès destaquen dues medalles al Campionat d'Europa d'atletisme de 1938, una de plata en els 4x400 metres, formant equip amb John Barnes, Alfred Baldwin i Godfrey Brown, i una de bronze en els 200 metres. L'esclat de la Segona Guerra Mundial posà punt-i-final a la seva carrera esportiva. Es va suïcidar a Lisboa el 1961.

## Millors marques

* 200 metres llisos. 21.5" (1937)
* 400 metres llisos. 47.3" (1939)

## Referències

* 1 2 «Alan Pennington Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 23 abril 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «Merseyside’s 100 Olympians: Wallasey lad Alan Pennington who took on Jessie Owens». Liverpool Echo [Consulta: 5 juny 2017].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Mylie Fletcher

Mylie E. Fletcher va ser un tirador canadenc que va competir a començaments del segle xx. El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà una medalla de plata en la prova de fossa olímpica per equips. En aquests mateixos Jocs fou setè en la prova individual.

## Referències

* ↑ «Mylie Fletcher Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 11 de novembre 2012. [Consulta: 5 maig 2016].
# Ailuk

Ailuk és un atol de 55 illots que pertany a les Illes Marshall amb una població de 339 habitants aproximadament a inicis de 2011.
Es troba a 230 milles nàutiques al nord de Majuro, la capital de les Illes Marshall.

## Història

La primera observació registrada de l'atol d'Ailuk per part dels europeus va ser per l'expedició espanyola de Miguel López de Legazpi el 10 de gener de 1565. Va ser representada com a "Los Placeres" (Els plaers en espanyol). Dos dels seus illots van ser traçats com a "San Pedro" i "San Pablo", sent aquests els noms del vaixell insígnia ("capitana") i "almiranta". (vaixell secundari o vaixell de l'Almirall)
L'atol d'Ailuk va ser reclamat per l'Imperi alemany juntament amb la resta de les Illes Marshall el 1884, i els alemanys hi van establir un lloc comercial avançat. Després de la Primera Guerra Mundial, l'illa va quedar sota el Mandat del Pacífic Sud de l'Imperi del Japó. Després del final de la Segona Guerra Mundial, va quedar sota el control dels Estats Units com a part del Territori en Fideïcomís de les Illes del Pacífic fins a la independència de les Illes Marshall el 1986.

## Referències

* ↑ «VOYAGE TO LEARN ABOUT MIGRATION AND CLIMATE CHANGE – SAILING TO AILUK ATOLL, MARSHALL ISLANDS» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-10-25. [Consulta: 1r octubre 2019].
* 1 2 «=Ailuk Atoll» (en anglès), 2007. [Consulta: 7 febrer 2021].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-03-02. [Consulta: 7 febrer 2021].
* ↑ Sharp, Andrew "El descobriment de les illes del Pacífic" Oxford, 1960, p.38.
* ↑ Brand, Donald D. "La conca del Pacífic: una història de les seves exploracions geogràfiques" The American Geographical Society, New York, 1967, p.129.
* ↑ Coello, Francisco "Conflicto hispano-alemán" Boletín de Sociedad Geográfica de Madrid , t.XIX. 2º semestre 1885, Madrid, p.286