OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Elio Ragni

Elio Ragni (Milà, 5 de desembre de 1910 - Milà, 20 de juny de 1998) va ser un atleta italià, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on va guanyar la medalla de plata en els 4x100 metres relleus del programa d'atletisme. Formà equip amb Orazio Mariani, Gianni Caldana i Tullio Gonnelli.

## Millors marques

* 100 metres. 10.7" (1937)

## Referències

* 1 2 «Elio Ragni Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 31 d’agost 2011. [Consulta: 20 juny 2019].
# Muntanya dels Gossos

La Muntanya dels Gossos és un puig amb el cim a 53 metres sobre el nivell de la mar, a cavall dels municipis de Fontanilles i de Gualta, a la comarca catalana del Baix Empordà.
# Donald Hume

Donald Hume (Olympia, 25 de juliol de 1915 - Monroe, 16 de setembre de 2001) fou un remer estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla d'or en la prova del vuit amb timoner del programa de rem.
Estudià a la Universitat de Washington.

## Referències

* 1 2 «Don Hume Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-12-18. [Consulta: 14 març 2019].
* ↑ Don Hume -- Rower, 86, 20 setembre 2001.
* ↑ Lange, Greg. «HistoryLink: Rowing crew of the University of Washington wins the Olympic Gold Medal on August 14, 1936». HistoryLink.org, 15-01-1999. [Consulta: 25 juliol 2009].
# La sal de la terra

La sal de la Terra (títol original en anglès, The Salt of the Earth) és una pel·lícula documental biogràfica coproduïda per França i Brasil l'any 2014 i dirigida per Wim Wenders i Juliano Ribeiro Salgado sobre la vida del fotògraf brasiler Sebastião Salgado.

## Argument

La pel·lícula esdevé un documental que intenta recollir la vida i el treball de Sebastião Salgado durant els últims 40 anys. El fotògraf, ha viatjat pels cinc continents seguint els passos d'una humanitat en canvi constant i recollint, amb l'objectiu de la seva càmera, des del patiment del ser humà, en la seva vida diària arreu del planeta, fins a fer-nos partícips del descobriment de territoris verges amb flora i fauna salvatge, i de paisatges grandiosos.

## Premis

Va ser seleccionada per competir a la secció Un Certain Regard al Festival de Cinema de Cannes 2014 on va guanyar el Premi Especial. I al Festival de Sant Sebastià de 2014 va guanyar el "Premi del Públic". També va guanyar el Premi César a la Millor Pel·lícula Documental.

## Referències

* ↑ «La sal de la Terra». Llibre d'estil de la CCMA. "ésAdir". El portal lingüístic de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals. Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (CCMA). [Consulta: 25 setembre 2016].
* ↑ «La sal de la terra». Ara.cat [Consulta: 25 setembre 2016].
* ↑ Serra, Xavi «Wenders fotografia Salgado». Ara.cat, 31-10-2014 [Consulta: 25 setembre 2016].
* ↑ Festival de Cannes. "Un Certain Regard 2014 Awards". 23 de maig de 2014. [Consulta: 20 de juny de 2015]
* ↑ Noticias » Festival de cine de San Sebastián 2014. Rtve, 27 de setembre de 2014. [Consulta: 20 de juny de 2015].
# Morir a trenta anys

Morir a trenta anys (títol original: Mourir à trente ans) és una pel·lícula francesa en blanc i negre de 1982 rodada i dirigida per Romain Goupil, que va guanyar la Càmera d'Or i Premi de la Joventut al Festival Internacional de Cinema de Canes, i el César a la millor primera pel·lícula. Ha estat doblada al català.
La pel·lícula és un documental biogràfic en blanc i negre sobre Michel Recanati, un dirigent militant durant el maig del 1968 a París.
Explica la història de dos amics a través dels grups d'ala esquerra a París entre 1966 i 1978 quan Michel es va perdre i més tard és descobert que va cometre suïcidi. És un conte personal així com una introspecció de profunditat a l'escena política de França durant aquells anys. També documenta la història del Comité d'action lycéen (CAL) i la LCR Lliga Comunista Revolucionària.

## Argument

La pel·lícula evoca, amb imatges d'època, el diari de militant d'extrema esquerra, sobretot a l'institut, de l'autor, de 1965 al suïcidi de Michel Recanati el 23 de març de 1978. Testimonis d'aquella època, com Maurici Najman, Henri Weber i Alain Krivine, són també entrevistats l'any 1981.

## Protagonistes principals

Moltes de les imatges original es va filmar 10 anys abans del documental de 1982 també rodat per Goupil. El seu pare Pierre va treballar en el cinema i Romain va agafar una càmera super 8 i va rodar els aldarulls d'estudiants i reunions d'aquell temps a París.
Hi ha gravacions de discursos d'Alain Krivine un dirigent del moviment trotskista de França i un membre de la Lliga Comunista Revolucionària coneguda amb l'acrònim LCR.
Altres figures claus de l'esquerra francesa són entrevistades en diversos punts en el documental. Inclou el periodista trotskista Maurice Najman, també Henri Weber quan era un membre destacat de la joventut Comunista Revolucionària coneguda en francès com JCR (Jeunesses communistes révolutionnaires i també membre de la LCR.

## Producció

Les músiques d'acompanyament són obres de Bizet, Rossini i Mozart. La pel·lícula ha estat produïda per MK2.

## Referències

* ↑ esadir.cat. Morir a trenta anys. esadir.cat.
* ↑ «Mourir à trente ans». The New York Times.

## Enllaços externs

* Ciné-recursos (Cinémathèque francesa)
# Riu Athabasca

El riu Athabasca (en anglès Athabasca River) és un llarg riu que s'origina a la glacera Columbia, al camp de gel Columbia, Parc Nacional de Jasper, dins la província d'Alberta, Canadà. El riu desemboca al llac Athabasca, dins el Parc nacional Wood Buffalo, després de 1.231 quilòmetres de recorregut. El riu pertany a la conca del riu Mackenzie, les aigües del qual desemboquen a l'oceà Àrtic.

## Història

Les tribus sekani, shuswap, kutenai, salish, stoney i cree, totes elles pertanyents a les Primeres Nacions, caçaven i pescaven al llarg del riu abans de l'arribada de la colonització europea. Des d'aproximadament 1778, els rius Athabasca i Clearwater, que s'uneix a l'Athabasca procedent de l'est a Fort McMurray, i el Methye Portage formaren part de la principal ruta de comerç de pells que unia el riu Mackenzie amb els Grans Llacs.
David Thompson i Thomas l'Iroquès viatjaren a través de l'Athabasca Pass el 1811. El 1862 l'àrea d'Athabasca Springs va ser emprada com a zona de pas durant la Febre de l'or de Cariboo.

## Recorregut

El riu Athabasca neix dins el Parc Nacional de Jasper, en un llac sense nom, als peus de la glacera Athabasca, la qual forma part del camp de gel Columbia, entre el mont Columbia, el Snow Dome i la serralada Winston Churchill, a uns 1.500 metres d'altitud.
El riu discorre entre nombroses glaceres i gorges. Al llarg del seu recorregut el riu passa per nombrosos parcs nacionals i provincials. El seu curs està marcat pels ràpids, la qual cosa impedeix la navegació al sud-oest de Fort McMurray.
Els principals afluents són els rius McLeod (ca. 270 km), Pembina (547 km), Clearwater (295 km) i Firebag (170 km).
Diverses comunitats estan situades al llarg del seu recorregut: Jasper, Brule, Entrance, Hinton, Whitecourt, Fort Assiniboine, Smith, Athabasca, Fort McMurray i Fort MacKay.

## Referències

* ↑ Station 07DA001 (Athabasca River Below McMurray), Archived Hydrometric Data Arxivat 2007-12-31 a Wayback Machine., Water Survey of Canada.
* ↑ Atlas of Canada. «Canadian Rivers». Arxivat de l'original el 20 de maig 2006. [Consulta: 16 gener 2007].
* ↑ Encyclopædia Britannica. «Athabasca River», 2006. Arxivat de l'original el 31 agost 2006. [Consulta: 12 setembre 2006].
# Riu Naryn

Riu Naryn (kirguís: Нарын, rus: Нарын) és un llarg riu que neix a les muntanyes de Tian Shan a la república del Kirguizstan (Àsia central) i que avança cap a l'oest a través de la vall de Fergana a l'Uzbekistan. En aquest punt conflueix amb el riu Kara Darya, prop de Namangan per formar el Sirdarià. Té una llargària aproximada de 807 km i té un flux anual de 13,7 quilòmetres cúbics.
Els principals rius de Naryn són: el riu Kichi-Naryn, el riu At-Bashi, el riu On Archa, el riu Kadjyrty, el riu Chychkan, el riu Alabuga, el riu Kökömeren, etc.
Al llarg del curs del riu s'han construït diversos embassaments d'aigua que són claus en la generació d'hidroelectricitat de la zona. El més gran d'aquests embassaments és el de Toktogul al Kirguizstan i té una capacitat de 19,9 quilòmetres cúbics. Entre les preses més avall de Toktogul al Kirguizstan hi ha el Kurpsai, el Tash-Kumyr, el Shamaldysai i el Uch-Kurgansk. Per altra banda, els embassaments per sobre Toktogul al Kirguizstan són el Kambarata-2 i els embassaments d'At-Bashi; també hi ha planificada la construcció de dues preses més la Kambarata-1 i la Kambarata-3.
El riu passa al llarg del seu curs pels llocs següents: Kara-Say, província de Naryn, Naryn, Dostuk, província de Jalal-Abad, Kazarman, embassament de Toktogul, Kara-Köl, Tash-Kumyr.

## Referències

* ↑ «Characteristics of the Rivers of Naryn River Basin (in Russian)». Arxivat de l'original el 2022-11-30. [Consulta: 2 juny 2015].
* ↑ «List of major hydroelectric facilities Kyrgyzskoy Republic» (en russian). CA Water. [Consulta: 24 febrer 2012].

## Vegeu també

* Llista dels rius més llargs

## Enllaços externs

* Rivers Network : Naryn river watersheds - webmap Arxivat 2017-01-23 a Wayback Machine.
# Robert Vilarasau Poveda

Robert Vilarasau Poveda (Artés, 7 d'agost de 2001) és un gimnasta català. Membre del club Egiba de Manresa, el 2018 fou finalista als Jocs Olímpics d'estiu de la Joventut i doble mundialista absolut. El 2020 es va proclamar campió d'Espanya absolut de Trampolí. El 2021, entrenant al Centre d'Alt Rendiment de Sant Cugat, va ser el primer en aconseguir, en un únic exercici, enllaçar dues sèries de 4 mortals.

## Referències

* 1 2 «El doble quàdruple increïble de Robert Vilarasau». Esport3. CCMA, 25-12-2021. [Consulta: 25 desembre 2021].
* ↑ «El gimnasta de l'Egiba Robert Vilarasau es proclama campió d'Espanya absolut de trampolí | NacióManresa». Nació Digital, 22-12-2020. [Consulta: 25 desembre 2021].
* ↑ «Robert Vilasarau, de l'Egiba manresà, obté l'or estatal en trampolí». Regió7, 22-12-2020. [Consulta: 25 desembre 2021].
# Elizabeth Taylor (atleta)

Elizabeth Taylor (Ingersoll, 22 de febrer de 1916 - 2 de febrer de 1977) va ser una atleta canadenca, especialista en curses de tanques, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on quedà eliminada en sèries en la prova dels 80 metres tanques del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Berlín, va guanyar la medalla de bronze en els 80 metres tanques del programa d'atletisme.
En el seu palmarès també destaquen una medalla de plata als Jocs de l'Imperi Britànic de 1934 i una altra als Jocs Mundials femenins.
El 1968 fou incorporada al Canada's Sports Hall of Fame.

## Millors marques

* 80 metres tanques. 11,7" (1936)

## Referències

* 1 2 «Elizabeth Taylor Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 8 de novembre 2018. [Consulta: 10 febrer 2019].
* ↑ Betty Taylor a Canada's Sports Hall of Fame
* ↑ Betty Taylor a trackfield.brinkster.net
# Parapontoporia

Parapontoporia és un gènere de cetacis extints que visqueren des del Miocè superior fins al Pliocè superior a les aigües costaneres d'allò que avui en dia és Califòrnia (Estats Units) i la Baixa Califòrnia (Mèxic). Ocupaven medis temperats i subtropicals. Tenien el musell molt llarg i dotat d'entre 77 i 88 dents a cada banda de la mandíbula. Són els parent més propers del dofí de riu xinès.

## Referències

* ↑ Entrada «Parapontoporia» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Berta, Sumich i Kovacs, 2006, p. 75.
* ↑ Perrin, Wursig i Thewissen, 2002, p. 207.
* ↑ Perrin, Wursig i Thewissen, 2002, p. 1.047.

## Bibliografia

* Berta, A.; Sumich, J. L.; Kovacs, K. M. Marine Mammals: Evolutionary Biology (en anglès). 2a edició. Academic Press, 2006. ISBN 978-0-12-369499-7.
* Perrin, W. F.; Wursig, B.; Thewissen, J. G. M. Encyclopedia of Marine Mammals (en anglès). 2a edició. Academic Press, 2002. ISBN 0-12-551340-2.
# Kim Jan-Di

Kim Jan-Di –en hangul, 김잔디– (15 de juny de 1991) és una esportista sud-coreana que competeix en judo, guanyadora de dues medalles als Jocs Asiàtics els anys 2010 i 2014, i cinc medalles al Campionat Asiàtic de Judo entre els anys 2011 i 2016.

## Palmarès internacional

Jocs Asiàtics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2010 | Canton ( R.P. de la Xina) | 2 | –57 kg |
| 2014 | Incheon ( Corea del Sud) | 2 | –57 kg |
| Campionat Asiàtic ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2011 | Abu Dabi ( Emirats Àrabs Units) | 2 | –57 kg |
| 2012 | Taskent ( Uzbekistan) | 3 | –57 kg |
| 2013 | Bangkok ( Tailàndia) | 2 | –57 kg |
| 2015 | Kuwait ( Kuwait) | 3 | –57 kg |
| 2016 | Taskent ( Uzbekistan) | 2 | –57 kg |

## Referències

* ↑ Kim Jan-Di Arxivat 2012-12-16 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ Kim Jan-Di en Judoinside.com (anglès)
# Alt de Mamadits

L'Alt de Mamadits o Racó de Mamadits és una muntanya de 262 metres que es troba al municipi de la Ràpita, a la comarca del Montsià. Aquesta muntanya és un estrep oriental de la Serra del Montsià.

## Referències

* ↑ «Alt de Mamadits». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Pierre Contant d'Ivry

Pierre Contant d'Ivry (Ivry-sur-Seine, 11 de maig de 1698 — París, 1 d'octubre de 1777), fou un arquitecte i decorador francès. Va treballar fonamentalment per a la Corona i per a clients d'alt rang. Va tenir el títol d'arquitecte del príncep de Conti entre 1737 i 1749, data en la qual va ser substituït per Jean-Baptiste Courtonne, abans de convertir-se, el 1750, en arquitecte del duc de Orléans.
Per a Louis Philippe d'Orléans (1725-1785) va transformar el Palais-Royal el 1754. L'edifici, molt admirat, va ser publicat per Diderot i d'Alembert en la Encyclopédie de 1762.
El 1757 realitza un projecte per a la nova Església de la Madeleine, inspirat en el projecte de Jacques-Germain Soufflot per a l'Església de Sainte-Geneviève, del que la primera pedra va ser posada per Lluís XV de França el 1763 i que va ser formalment aprovat l'any següent. Però la mort de l'arquitecte el 1777 va modificar completament el projecte inicial. La seva obra és un intent d'unió entre la rocaille i el Neoclassicisme.
# Ana María Fernández Planas

Ana Maria Fernández Planas (Blanes, 16 d'octubre del 1968-Blanes, 15 d'agost del 2021) va ser una fonetista catalana dels segles XX i XXI.

## Biografia

Doctora en Lingüística per la Universitat de Barcelona, va començar les seves investigacions al camp de la fonètica articulatòria del castellà i del català. Va ser professora de lingüística a la Universitat de Barcelona. Des del 1998 va ser responsable tècnica del Laboratori de Fonètica de la Universitat de Barcelona i des del 1984 coordinadora de la revista Estudis de Fonètica Experimental. El 2018 va ser guardonada amb el Premi Antoni Caparrós al millor projecte de transferència de coneixement de la Universitat de Barcelona.
Va ser una de les pioneres de la introducció de l'electropalatografia a Espanya. Entre les seves contribucions científiques més destacades hi ha el càlcul dels valors dels llindars perceptius de durada i F0 en espanyol.
Va publicar més de cent obres científiques, entre elles nombrosos articles de fonètica en revistes especialitzades (com Verba. Anuari gallec de filoloxia, Estudis Romànics, Caplletra, Journal of International Phonetic Association, Onomázein, Géolinguistique, Head and Neck i Aphasiology) i alguns llibres sobre el mateix tema.
Va morir a Blanes el 15 d'agost del 2021, després de contraure una neoplàsia de pàncrees.

## Obres destacades

* Manual de fonética española, junto con Eugenio Martínez Celdrán (Ariel, 2007)
* Así se habla. Nociones fundamentales de fonética general y española (Horsori, 2005)
* Prácticas de transcripción fonética en castellano, junto con Josefina Carrera Sabaté (Salvatella, 2001)

## Referències

* ↑ ub.edu : Ana Maria Fernández Planas Arxivat 2019-08-01 a Wayback Machine. Consultado el 30 de agosto de 2019
* ↑ Universitat de Barcelona. «Directori de la Universitat de Barcelona». Arxivat de l'original el 2019-08-01. [Consulta: 1r agost 2019].
* ↑ Universitat de Barcelona. «Lliurats els Premis del Consell Social de la UB i de la FBG a la recerca i la transferència de coneixement».
* ↑ Victoria Marrero y María José Albalá. «Pasado, presente y futuro del laboratorio de fonética en España».
* ↑ dialnet.uniroja.es : Ana María Fernández Planas: así se habla: nociones fundamentales de fonética general y española. Apuntes de catalán, gallego y euskara1 Consultado el 30 de agosto de 2019
# Emilija Erčić

Emilija Erčić (Belgrad, 14 de juny de 1962) fou una jugadora d'handbol sèrbia que va competir sota bandera de Iugoslàvia durant la dècada de 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol. En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat del món d'handbol de 1982.

## Referències

* ↑ «Emilija Erčić Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 3 novembre 2019].
* ↑ Women Handball World Championship 1982 in Hungary - 02-12.12 Champion Soviet Union a todor66.com
# Puig de la Gelaberta

El Puig de la Gelaberta és una muntanya de 252 metres que es troba al municipi de Castell d'Aro, Platja d'Aro i s'Agaró, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Gomphodontosuchus brasiliensis

Gomphodontosuchus brasiliensis és una espècie de cinodont de la família dels traversodòntids que visqué durant el Triàsic superior en allò que avui en dia és el Brasil. Es tracta de l'única espècie del gènere Gomphodontosuchus. Era un traversodòntid de mida petita i tenia el rostre curt i alt. Presentava cinc o sis dents postcanines al maxil·lar superior i el mateix nombre al maxil·lar inferior. És conegut a partir d'un únic fòssil, que es creu que pertanyia a un individu jove.

## Referències

* 1 2 Entrada «Gomphodontosuchus brasiliensis» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Liu i Abdala, 2014, p. 256.
* ↑ Liu i Abdala, 2014, p. 268.
* ↑ Liu i Abdala, 2014, p. 269.

## Bibliografia

* Liu, J.; Abdala, F. «Phylogeny and Taxonomy of the Traversodontidae». A: Kammerer, C.; Angielczyk, K. D.; Fröbisch, J. Early Evolutionary History of the Synapsida. Vertebrate Paleobiology and Paleoanthropology (en anglès). Springer, 2014, p. 255-279. DOI 10.1007/978-94-007-6841-3_15. ISBN 978-94-007-6841-3.
# Dragica Đurić

Dragica Đurić (Šabac, 26 de març de 1963) és una ex-jugadora d'handbol sèrbia que va competir sota bandera de Iugoslàvia durant la dècada de 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol. Quatre anys més tard, als Jocs de Seül, fou quarta en la mateixa competició.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat del món d'handbol de 1990.
Un cop retirada passà a exercit tasques d'entrenadora.

## Referències

* ↑ «Dragica Đurić Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 d’abril 2011. [Consulta: 5 novembre 2019].
* ↑ Women Handball World Championship 1990 South Korea 24.11-04.12 Champion Soviet Union a todor66.com
* ↑ Đurović, Radomir. «RUKOMET SELEKTOR RUKOMETAŠICA DRAGICA ĐURIĆ ZA "BLIC" Povratak četiri igračice bi sada poremetio harmoniju». Blic, 09-03-2016. [Consulta: 5 juny 2016].
* ↑ «RUKOMETAŠICE DOBILE NOVOG SELEKTORA: Dragica Đurić na čelu reprezentacije Srbije!». Kurir, 20-02-2016. [Consulta: 5 juny 2016].
* ↑ «Temperatura normalna, terapija nepotrebna». Glas javnosti, 25-09-2003. [Consulta: 5 juny 2016].
# BX442

BX442 és una galàxia espiral de gran disseny. Té una galàxia nana companya. És la galàxia espiral més antiga coneguda en l'univers amb 10.700 milions d'anys, tan sols 3.000 milions d'anys després del big-bang. La seva existència es coneixia des de fa alguns anys per fotografies preses pel telescopi espacial Hubble, però només a partir de 2.011 es va començar a estudiar la seva forma no usual per a la seva datació, fins que en l'edició del 19 de juliol de 2012 de la revista científica Nature es dona la notícia al públic punt de la seva existència com de la seva forma.

## Referències

* ↑ Françoise Combes «Phibss: molecular gas content and scaling relations in z ~ 1-3 massive, main-sequence star-forming galaxies» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 16-04-2013, pàg. 74. DOI: 10.1088/0004-637X/768/1/74.
* 1 2 3 Max Pettini «The Stellar, Gas, and Dynamical Masses of Star‐forming Galaxies at z∼ 2» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 20-07-2006, pàg. 107–132. DOI: 10.1086/504891.
* ↑ Thomas H. Maugh II. «Hubble spots spiral galaxy that shouldn't exist». Los Angeles Times, 18-07-2012. [Consulta: 19 juliol 2012].
* ↑ David R. Law, Alice E. Shapley, Charles C. Steidel, Naveen A. Reddy, Charlotte R. Christensen & Dawn K. Erb. «High velocity dispersion in a rare grand-design spiral galaxy at redshift z = 2.18». Nature, 18-07-2012. [Consulta: 20 juliol 2012].
* ↑ Esteban Zamorano. «Científicos encuentran galaxia en espiral que ‘no debería existir’», 19-07-2012. [Consulta: 20 juliol 2012].
* ↑ Found the Prettiest Baby Galaxy Ever Arxivat 2013-08-14 a Wayback Machine.. Time
# Allison Adler

Allison Beth Adler (Mont-real, 30 de maig de 1967) és una productora de televisió i escriptora canadenca, nacionalitzada estatunidenca, coneguda com a cocreadora de Supergirl, The New Normal i el seu treball en Chuck i Family Guy.

## Carrera

Adler comença la seua carrera treballant en una sèrie de televisió, Veronica's Closet, el 1997. De 2001 a 2002, produeix 13 episodis de Family Guy i 16 episodis de Just Shoot Em!; a més a més, és productora supervisora de nou episodis de Still Standing, i coproductora executiva de diversos programes, com ara Life As We Know It, Women of a Certain Age i Emily's Reasons Why Not.
Adler fou productora de la sèrie Chuck entre 2007 i 2010. El 2011 forma part de l'equip de redacció de Glee a partir de la tercera temporada. Allison i el creador de Glee, Ryan Murphy, creen The New Normal, projecte en el qual treballa fins que es tanca al maig del 2013.
El 2015, Adler crea la sèrie Supergirl al costat de Greg Berlanti i Andrew Kreisberg, sobre la cosina de Superman, Kara Zor-El. Després de dues temporades, el 2017, Adler deixa l'equip de producció de Supergirl a temps complet per a signar un acord amb CBS Studios.

## Vida personal

Adler nasqué a Mont-real, Quebec, en el si d'una família d'origen jueu. El seu avi i son pare sobrevisqueren a l'Holocaust de Romania.
Adler és obertament lesbiana. De 2001 a 2011 tingué una relació amb l'actriu Sara Gilbert, coneguda per interpretar Leslie Winkle en The Big Bang Theory. Tenen dos fills, Levi Hank (2004) i Sawyer Jane (2007).

## Referències

* ↑ «'Glee': Six Join Writing Staff for Season 3». .
* ↑ Andreeva, Nellie. «NBC Picks Up ‘New Normal’ Family Comedy Pilot From Ryan Murphy And Allison Adler; Is Network Done With Half-Hour Orders?». Deadline Hollywood, 2012. [Consulta: 2018].
* ↑ «'Supergirl' Drama From Greg Berlanti & Ali Adler Lands CBS Series Commitment». [Consulta: 2018].
* 1 2 Http://twitter.com/AliAdler/status/1057020682926784512.
* 1 2 Http://www.instagram.com/p/BpiDNhmAdfC/.
* ↑ Jordan, Julie. «The Talk's Sara Gilbert, Partner Break Up». People, 2011.