OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estelline (Dakota del Sud)

Estelline és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 665 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Estelline tenia 675 habitants, 290 habitatges, i 173 famílies. La densitat de població era de 271,5 habitants per km².
Dels 290 habitatges en un 24,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,8% hi vivien parelles casades, en un 3,8% dones solteres, i en un 40,3% no eren unitats familiars. En el 37,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,2% tenia menys de 18 anys, un 3,9% entre 18 i 24, un 22,1% entre 25 i 44, un 18,5% de 45 a 60 i un 34,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.679 $ i la renda mediana per família de 36.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.393 $ mentre que les dones 22.222 $. La renda per capita de la població era de 14.967 $. Entorn del 4,4% de les famílies i el 12,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Estelline». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Estelline». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Estemonàcies

Stemonaceae és una família de plantes amb flors monocotiledònies. Són plantes natives del sud-est d'Àsia i el nord d'Austràlia amb una espècie del sud-est d'Amèrica del Nord. Està reconeguda per l'APG III (2009) i l'APWeb (2001 en endavant)

## Gèneres

Segons APWeb (visitat el gener de 2009):
* Croomia Torr.
* Stemona Lour.
* Stichoneuron Hook.f.
* Pentastemona Steenis
Sinònims, segons APWeb: Croomiaceae Nakai, Pentastemonaceae Duyfjes, Roxburghiaceae Wallich.

## Bibliografia

* «Stemonaceae» (en anglès). Angiosperm Phylogeny Website (Versió 9, juny de 2008), 2001 en endavant. [Consulta: 15 gener 2009].

## Referències

* 1 2 3 4 «Angiosperm Phylogeny Website (Versió 9, juny del 2008)» (en anglès), 2001 en endavant. [Consulta: 15 gener 2009].
* ↑ The Angiosperm Phylogeny Group III ("APG III", en ordre alfabètic: Brigitta Bremer, Kåre Bremer, Mark W. Chase, Michael F. Fay, James L. Reveal, Douglas E. Soltis, Pamela S. Soltis y Peter F. Stevens, además colaboraron Arne A. Anderberg, Michael J. Moore, Richard G. Olmstead, Paula J. Rudall, Kenneth J. Sytsma, David C. Tank, Kenneth Wurdack, Jenny Q.-Y. Xiang i Sue Zmarzty) «An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG III.». , 161, 2009, pàg. 105-121. Arxivat de l'original el 2017-05-25. Arxivat 2017-05-25 at Archive-It

## Enllaços externs

* «Stemonaceae» (en inglés). The Families of Flowering Plants: Descriptions, Illustrations, Identification, and Information Retrieval. Versión: 25ava, noviembre del 2008, 1992 en adelante. Arxivat de l'original el 2010-12-13. [Consulta: 15 gener 2009].
* «Pentastemonaceae» (en inglés). The Families of Flowering Plants: Descriptions, Illustrations, Identification, and Information Retrieval. Versión: 25ava, noviembre del 2008, 1992 en adelante. Arxivat de l'original el 2007-06-27. [Consulta: 15 gener 2009].
# EuroVoD

EuroVod (o Euro Video On Demand) és una xarxa de plataformes independents de Vídeo a la carta creada l'any 2010 a França especialitada en cinema europeu i d'autor.
Centra la seva feina en defensar la diversitat cultural europea i, per a fer això, utilitza com a nou canal legal el Vídeo a la carta per distribuir contingut audiovisual perquè pugui distribuir recursos i fomentar la producció de més cinema europeu.
Amb membres a 12 països, la xarxa EuroVod està en constant creixement i actualment cobreix una audiència de 385 milions de persones amb una biblioteca de més de 10.000 títols.
A Espanya la plataforma online que hi col·labora és Filmin, qui porta ja 7 anys amb ells.

## Referències

* ↑ «EuroVoD - The European VoD Network» (en anglès). Arxivat de l'original el 2016-03-31. [Consulta: 6 novembre 2017].
* ↑ «Celebramos el primer aniversario de Eurovod» (en castellà). filmin, 13-05-2011.
# Espostoa

Espostoa és un gènere de cactus de la família de les cactòidies.
Haagespostoa és un gènere de cactus, híbrid natural entre Haageocereus i Espostoa. Fou descrit per Britton i Rose i publicat a The Cactaceae; descriptions and illustrations of plants of the cactus family 2: 60, f. 87–91. 1920.

## Taxonomia

* Espostoa baumannii (Knize 1969)
* Espostoa blossfeldiorum ((Werdermann) Buxbaum 1959)
* Espostoa calva (F. Ritter 1981)
* Espostoa frutescens (J. E. Madsen 1989)
* Espostoa guentheri ((Kupper) Buxbaum 1959)
* Espostoa huanucoensis (H. Johnson ex F. Ritter 1981)
* Espostoa hylaea (F. Ritter 1964)
* Espostoa lanata ((Kunth) Britton & Rose 1920)
* Espostoa lanianuligera (F. Ritter 1981)
* Espostoa melanostele ((Vaupel) Borg 1937)
* Espostoa mirabilis (F. Ritter 1964)
* Espostoa nana (F. Ritter 1964)
* Espostoa ritteri (Buining 1960)
* Espostoa ruficeps (F. Ritter 1981)
* Espostoa senilis ((F. Ritter) N. P. Taylor 1978)
* Espostoa superba (F. Ritter 1960)

## Notes

* ↑ «Espostoa». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 11 juny 2013].

## Bibliografia

* Innes C, Wall B (1995). Cacti' Succulents and Bromaliads. Cassell & The Royal Horticultural Society.
* Edward F. Anderson : "The Cactus Family" (2001)

## Enllaços externs

* http://www.suculentas.es
# Eusebi Campdepadrós i Pucurull

Eusebi Campdepadrós i Pucurull (Montblanc, 23 de setembre de 1961) és un advocat i gestor administratiu català establert a Tarragona. Diputat per Junts al Parlament de Catalunya en la XII i XIII legislatures.

## Trajectòria

Llicenciat en dret per la Universitat Autònoma de Barcelona, ha desenvolupat la seva carrera com a advocat. És també professor a la Universitat Rovira i Virgili. Campdepadrós va formar part de les comissions de Mediació i Deontologia Professional, a més de la comissió de Llengua Catalana de l'Il·lustre Col·legi d'Advocats de Tarragona. Va ser advocat de l'Ajuntament de Reus i de Reus Serveis Municipals en el cas Shirota fins que es presentà a les eleccions de 2017.
Campdepadrós va començar a militar a Esquerra Republicana de Catalunya el 2006, i es va encarregar de les relacions del grup municipal del partit a Tarragona. Va ser també secretari de Formació de la Federació Regional del Camp de Tarragona d'ERC. Va formar part de diverses llistes, incloent-hi unes eleccions municipals i les eleccions al Parlament Europeu de 2014. El 2017, malgrat presentar-se com a candidat per formar part de la llista d'ERC a les eleccions al Parlament de Catalunya, va acabar sent cap de llista a Tarragona per Junts per Catalunya, i va ser escollit diputat. Des del 17 de gener de 2018 és el secretari primer de la mesa del Parlament de Catalunya i des del 2020 membre d'Independentistes d'Esquerres.
Campdepadrós és casteller de la Colla Jove Xiquets de Tarragona, i va presidir la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya. També col·labora a la secretaria nacional de juristes de l'Assemblea Nacional Catalana.

## Referències

* ↑ «L'alcalde de Reus i Campdepadrós acorden rescindir l'assessorament legal amb l'Ajuntament». ReusDigital, 17-11-2017. [Consulta: 20 novembre 2017].
* 1 2 3 «Eusebi Campdepadrós i Teresa Pallarès, el tiquet electoral de Junts per Catalunya a Tarragona el 21-D». delCamp.cat, 17-11-2017. [Consulta: 20 novembre 2017].
* ↑ «Campdepadrós, d'aspirant a candidat d'ERC a cap de llista de Junts per Catalunya per Tarragona». Nació Digital, 17-11-2017. [Consulta: 20 novembre 2017].
* ↑ Iñaki Pardo Torregrosa. «Así es la nueva Mesa del Parlament». La Vanguardia, 17-01-2018. [Consulta: 21 gener 2018].
* ↑ «Candidatura partidària de Puigdemont per liderar Independentistes d'Esquerres». [Consulta: 6 setembre 2020].
* ↑ «L'excandidat a les europees i militant d'ERC Eusebi Campdepadrós, cap de llista de JuntsxCat a Tarragona el 21-D». La Vanguardia, 17-11-2017. [Consulta: 20 novembre 2017].
# Eusebi Bona i Puig

Eusebi Bona i Puig (Begur, Baix Empordà, 1890 - Barcelona, 12 d'octubre de 1972) fou un arquitecte català. Titulat el 1915, fou catedràtic de l'Escola d'Arquitectura de Barcelona (1922-1960).
Autor de la remodelació del Palau Reial de Pedralbes, junt amb Francesc Nebot (1919-1924). Representant del monumentalisme, evolucionà des de l'historicisme de La Unión y el Fénix (1930) de Barcelona a l'austeritat del Banco Español de Crédito (1942-1947) o l'edifici Pirelli (1948 també a Barcelona. És l'autor del grup residencial "El Frare Negre" i els Jardins Maluquer a la plaça Kennedy de Barcelona.
Va rebre una menció del Concurs anual d'edificis artístics de 1930-1931 per l'edifici del carrer Ali-Bei 11 de Barcelona.

## Referències

* ↑ Joaquim Valentí Fiol “L'Arquitecte begurenc Eusebi Bona i l'evolució de la seva obra” (2003) nº218 Revista de Girona-Arts
* ↑ volumen 12 nº107 Revista “Informes de la Construcción” (1959) editat per l'Institut Eduardo Torroja- C.S.I.C. ISSN 0020-0883
* ↑ Ajuntament de Barcelona. Fitxa Patrimoni arquitectònic "El Frare Negre"

## Vegeu també

* Casa Termes
# Examen del fons amb pupil·la dilatada

L'examen del fons amb pupil·la dilatada (DFE: Dilated fundus examination) és un procediment de diagnòstic que empra l'ús de gotes oculars midriàtiques (com la tropicamida) per a dilatar o augmentar la pupil·la i poder obtenir una millor visió del fons de l'ull. Un cop la pupil·la està dilatada, els examinadors utilitzen l'oftalmoscòpia (funduscòpia) per veure l'interior de l'ull, permetent l'avaluació de la retina, el cap del nervi òptic, els vasos sanguinis i altres característiques. També solen utilitzar equips especialitzats com ara una càmera de fons. S'ha trobat que el DFE és un mètode més eficaç per avaluar la salut ocular interna que l'examen no dilatat. Normalment, el realitzen oftalmòlegs i optometristes com a part d'un examen ocular.

## Referències

* ↑ National Eye Institute, "What is a comprehensive eye examination" Accessed May 31, 2017
* ↑ Parisi, ML; Scheiman, M; Coulter, RS Journal of the American Optometric Association, 67, 5, 1996, pàg. 266–72. PMID: 8888844.
# Eva-Maria Liimets

Eva-Maria Liimets (Tallinn, 31 de maig de 1974) és una política estoniana. Ha sigut del gener de 2021 al juny de 2022 ministra d'Afers Exteriors del govern dirigit per la primera ministra Kaja Kallas.

## Biografia

Eva-Maria Liimets, que a més d'estonià parla també anglès, italià, rus i alemany, es va graduar en administració pública a la Universitat de Tartu el 1996, un any abans de treballar per al ministeri d'Afers Exteriors. Treballà posteriorment a Itàlia com a diplomàtica a l'ambaixada d'Estònia a Roma entre 1999 i 2003. De retorn a Estònia, tot treballant de nou per al ministeri d'Afers Exteriors a partir del 2003, va començar a estudiar a l'Estonia Business School i obtingué un màster en gestió de relacions internacionals el 2005.
Entre 2014 i 2017, fou cònsol general d'Estònia a Nova York i més endavant, el 2017, esdevingué ambaixadora d'Estònia a la República Txeca amb acreditacions a Eslovènia i Croàcia, càrrec que va deixar el 2021.

## Referències

* ↑ «Estonian Ambassador to Croatia Eva-Maria Liimets presented her credentials» (en anglès). Prague.
* ↑ «Eva-Maria Liimets» (en anglès). Eesti Vabariigi Valitsus.
# Euèdric

Euèdric és un terme aplicat a cristalls ben formats, amb facetes afilades i fàcilment recognoscible, cosa no habitual, perquè normalment els cristalls no tenen cares llises amb contorns ben definits. Molts cristalls es formen durant els processos de refredament del magma líquid. A mesura que el magma es refreda, els cristalls es van formant i, possiblement, amb el temps es toquen entre si, evitant que les superfícies dels cristalls es formin correctament, o fins i tot que es formin en absolut.
No obstant això, quan els flocs de neu cristal·litzen, no es toquen entre si. Per tant, els flocs de neu es formen cristalls geminats de sis cares. En roques, la presència de cristalls euèdrics pot significar que es formaren en el començament de la cristal·lització del magma, per exemple en una cavitat o blíster sense ser obstaculitzades per altres cristalls.
Per contra, una roca amb textura anèdrica es compon de grans minerals que no tenen cares tallants (de secció transversal interior o de fulla prima). El creixement dels cristalls anhèdrics es produeix en entorns competitius i sense espai lliure per a la formació de cares del cristall. Una textura intermèdia amb algunes cares de creixement de cristalls s'anomena subèdrica.

## Referències

* ↑ Jill Banfield, Gems and Gem Materials, What is a crystal?, al web de la Universitat de Califòrnia a Berkeley, Department of Earth & Planetary Science
# Eusebi de Puig i de Conill

Eusebi de Puig i de Conill (Figueres, 1 d'octubre de 1890 - París, 29 de juny de 1927) fou un pintor català.
Eusebi va néixer en el si d'una família de terratinents. Era fill d'Eusebi de Puig i de Rich i de Concepció de Conill i Meranges. De ben jove es traslladà a Barcelona per estudiar a la Llotja, on va tenir de mestre Fèlix Mestres i Borrell. Més endavant feu estades a Roma, París i Florència per estudiar els clàssics de la pintura i estar en contacte amb els artistes del moment. Com que no tenia problemes econòmics, no va tenir necessitat de vendre obra, de manera que quedà repartida entre amics i parents. Tampoc no li va caldre exposar; l'única exposició que se li coneix fou a les Galeries Laietanes de Barcelona l'any 1923. El 1927 va morir a París, però les seves restes es van dur al Cementiri de Figueres l'any 1933.

## Referències

* 1 2 Seguranyes i Bolaños, Mariona. «Eusebi de Puig i de Conill». Personatges il·lustres de l'Alt Empordà. ACESA-Abertis. [Consulta: 1r octubre 2015].
# Fani Grande

Francisca Grande Serrano, coneguda com a Fani Grande (Massamagrell, 1966) és una escriptora i guionista valenciana.
El 1990 es converteix en presentadora del programa infantil "A la Babalà" de Canal 9, on collirà un gran èxit d'audiència.
En la seua faceta com a escriptora, el 1997 comença la seua activitat com a columnista en Levante EMV amb "Lluna Minvant" i, des de 2000 fins a 2004, a El Mundo CV amb "El Fèmur d'Eva". Després de ser acomiadada en el polèmic ERO de Canal 9 a 2013, intensifica la seua activitat com a escriptora i comunicadora.
El "Fémur d'Eva" es converteix, a partir del 2012, en una referència de la blogosfera pel tractament de temes polítics, socials i de caràcter humanístic. En 2015 es publica en format llibre (Editorial Cientocuarenta), amb el recull dels articles més llegits i de major èxit. Actualment, el llibre va per la seua segona edició.
L'èxit en la literatura infantil li arriba de la mà de "Empar, fallera major infantil", la seua primera obra, que dona inici a la trilogia d'Empar. Les crítiques i el volum de vendes porta a produir la segona edició i el 2016, el llibre rep el Premi als Valors Socials al Festival de Teatre de Torrent. La segona entrega de les aventures arriba amb el llibre “Empar i Jaume el Primet "(Editorial Bromera) en 2018, també premiada al Festival de Teatre de Torrent amb el Premi als Valors Socials. Està prevista la tercera lliurament a l'octubre de 2019.
En 2017 escriu "Jo sóc així i això no és un problema" (Vincle Editorial), on aborda la situació de les persones trans a València, llibre que, amb dues edicions, és un referent per al col·lectiu LGTB.
El 2020 aborda la no ficció infantil amb "La neurona Lectoreta", un llibre il·lustrat per Ortifus i que explica el funcionament del cervell i neix dels cursos d'animació a la lectura que realitza.

## Obra

* 2020 "La neurona Lectoreta" (Edicions del Bullent), il·lustrat per Ortifus
* 2018 “Empar i Jaume el Primet” (Editorial Bromera)
* 2017 “Jo sóc així i això no és un problema” (Vincle Editorial)
* 2016 “Empar, Fallera Major Infantil (Editorial Bromera)
* 2014 “El Fémur de Eva” (Editorial Cientocuarenta)

## Referències

* ↑ ValenciaCulture. «Diez programas míticos de Canal Nou» (en castellà), 08-06-2015. Arxivat de l'original el 2019-09-08. [Consulta: 3 setembre 2019].
* ↑ «PUV Adéu, RTVV - Llibre». [Consulta: 3 setembre 2019].
* ↑ «Fani Grande - El fémur de Eva». [Consulta: 3 setembre 2019].
* ↑ «Empar, fallera major infantil, un deliciós conte de Fani Grande». [Consulta: 3 setembre 2019].
* ↑ Lencina, Quique. «Fani Grande: “Empar no és real, però existeix”» (en castellà), 08-03-2016. [Consulta: 3 setembre 2019].
* ↑ Martínez, Laura. «“Jo sóc així i això no és un problema”, manual d'empatia amb les persones trans» (en castellà). [Consulta: 3 setembre 2019].
* ↑ Mansergas, Ana «"La neurona lectoreta" es el nuevo libro de Fani Grande y Ortifus». 22/07/2020 [Consulta: 17 febrer 2021].
* ↑ «La neurona Lectoreta». Edicions del Bullent. Edicions del Bullent. [Consulta: 17 febrer 2021].
# Ethmalosa fimbriata

Ethmalosa fimbriata és una espècie de peix pertanyent a la família dels clupeids i l'única del gènere Ethmalosa.

## Descripció

* Pot arribar a fer 45 cm de llargària màxima (normalment, en fa 25).
* 16-19 radis tous a l'aleta dorsal i 19-23 a l'anal.

## Reproducció

Fa la posta tant al mar com als estuaris i els rius.

## Alimentació

Menja fitoplàncton (principalment, diatomees).

## Depredadors

A la Costa d'Ivori és depredat per Elops lacerta i a Nigèria per Pellonula leonensis i Scomberomorus tritor.

## Paràsits

És parasitat per Goussia ethmalosa'.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, salabrosa i marina; pelàgic-nerític, catàdrom i de clima tropical (25°N-8°S, 17°W-14°E) que viu entre 0-50 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental central: des de Dakhla (el Sàhara Occidental) fins a Lobito (Angola).

## Ús comercial

Es comercialitza fresc, fumat i assecat.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 6 7 FishBase (anglès)
* ↑ Maigret, J. i B. Ly, 1986. Les poissons de mer de Mauritanie. Science Nat., Compiègne. 213 p.
* ↑ Sanches, J.G., 1991. Catálogo dos principais peixes marinhos da República de Guiné-Bissau. Publicações avulsas do I.N.I.P. Núm. 16. 429 p.
* ↑ Blay, J. Jr. i K.N. Eyeson, 1982. Observations on the reproductive biology of the shad, Ethmalosa fimbriata (Bodwich), in coastal waters of Cape Coast, Ghana. J. Fish Biol. 21:485-496.
* ↑ Bainbridge, V., 1963. The food, feeding habits and distribution of the Bonga Ethmalosa dorsalis (Cuvier & Valenciennes). J. CIEM 28:270-284.
* ↑ Blay, J. Jr. i K.N. Eyeson, 1982. Feeding activity and food habits of the shad, Ethmalosa fimbriata (Bodwich), in the coastal waters of Cape Coast, Ghana. J. Fish Biol. 21:403-410.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Obiekezie, A.I., 1986. Goussia ethmalosa n. sp. (Apicomplexa: Sporozoea), a coccidian parasite of the West African shad, Ethmalosa fimbriata Bowdich 1825, (Pisces: Clupeidae). Z. Parasitenkd. 72(6):827-829.
* ↑ Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* ↑ Brownell, B., 1983. A practical guide to improved fish smoking in West Africa. UNICEF, Nova York.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Esquí de fons als Jocs Olímpics d'hivern de 1960

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1960 celebrats a la ciutat de Squaw Valley (Estats Units) es disputaren sis proves d'esquí de fons, quatre en categoria masculina i dues en categoria femenina.
Les proves es realitzaren entre els dies 19 i 27 de febrer de 1960 a les instal·lacions esportives de Squaw Valley. Hi participaren un total de 112 esquiadors, entre ells 88 homes i 24 dones, de 19 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| 15 km Detalls | Håkon Brusveen | Sixten Jernberg | Veikko Hakulinen |
| 30 km Detalls | Sixten Jernberg | Rolf Rämgård | Nikolai Anikin |
| 50 km Detalls | Kalevi Hämäläinen | Veikko Hakulinen | Rolf Rämgård |
| 4x10 km relleus Detalls | FinlàndiaToimi Alatalo Eero Mäntyranta Väinö Huhtala Veikko Hakulinen | NoruegaHarald Grønningen Hallgeir Brenden Einar Østby Håkon Brusveen | Unió SovièticaAnatoly Shelyukhin Guennadi Vagànov Aleksey Kuznetsov Nikolai Anikin |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| 10 km Detalls | Maria Gussakova | Liubov Kózireva | Ràdia Ieróixina |
| 3x5 km relleus Detalls | SuèciaIrma Johansson Britt Strandberg Sonja Edström | Unió SovièticaLiubov Kózireva Maria Gussakova Ràdia Ieróixina | FinlàndiaSiiri Rantanen Eeva Ruoppa Toini Pöysti |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Suècia | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 2 | Finlàndia | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 3 | Unió Soviètica | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 4 | Noruega | 1 | 1 | 0 | 2 |
| Total | Total | 6 | 6 | 6 | 18 |
# Lloro negre petit

El lloro negre petit (Coracopsis nigra) és una espècie d'ocell de la família dels psitacúlids (Psittaculidae) que habita densos boscos, manglars i zones arbustives de Madagascar i les illes Comores i Seychelles.

## Referències

* ↑ Lloro negre petit a CERCATERM Rev. 05/03/2012
# Corriol de Leschenault

El corriol de Leschenault (Anarhynchus leschenaultii) és una espècie d'ocell de la família dels caràdrids (Charadriidae) que habita vores de rius i llacs, zones de pedra pelada i estepes àrides de l'Àsia central, a Turquia, Pròxim Orient, i des de la vora oriental de la mar Càspia fins al nord de la Xina i Mongòlia. En hivern es desplacen fins a les costes d'Àfrica oriental, Àsia meridional, Filipines, Indonèsia i Austràlia.

## Referències

* ↑ «Corriol de Leschenault». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 24 març 2024].
# Corriol de doble collar

El corriol de doble collar (Anarhynchus bicinctus) és una espècie d'ocell de la família dels caràdrids (Charadriidae) que habita costes, rius i llacs de les dues illes principals de Nova Zelanda i les illes Chatham i Auckland.

## Referències

* ↑ «Corriol de doble collar». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 24 març 2024].
# Corriol de Santa Helena

El corriol de Santa Helena (Anarhynchus sanctaehelenae) és un ocell de la família dels caràdrids (Charadriidae) que habita platges i rierols de l'illa Santa Helena, a l'Atlàntic Sud.

## Referències

* ↑ «Corriol de Santa Helena». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 24 març 2024].
# Cal Miramunt de Claret

Cal Miramunt és una casa del nucli de Claret, al municipi de Torà (Solsonès), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat al nord de la plaça del poble.
A la façana sud, a la planta baixa, la porta principal té la llinda de pedra. Al primer pis hi ha una balconada de dues portes. Al segon pis s'hi troben dos balcons. A les golfes hi ha una finestra de maons i arc rebaixat, a la vora hi ha una doble finestra més gran que dona al petit terrat que fa de coberta a la zona del pas cobert. Aquest, al segon pis, té una mena de galeria amb una terrasseta coberta. A la façana oest, a la planta baixa no hi ha cap obertura. A la planta següent hi ha tres finestres, la de la dreta amb arc conopial, la del centre més senzilla i la de l'esquerra amb barana de ferro. A la darrera planta hi ha dues finestres. A la façana nord, hi ha una entrada amb llinda de fusta i porta de fusta que dona a la segona planta, a la seva esquerra hi ha una finestra amb llinda de fusta i reixa. A la planta següent hi ha una finestreta i a la següent una de més petita.
La casa té una coberta a dos vessants, la de l'esquerra té dos alçats diferents, acabada amb teules.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Miramunt de Claret». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 març 2015].