OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Melomys capensis

Melomys capensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Es troba a Austràlia, a la península del Cap York (Queensland). Són rosegadors de mitjanes dimensions, amb una llargada de cap a gropa de 120 a 160 mm, una cua de 120 a 170 mm i un pes de fins a 115 g. És una espècie arborícola, que s'alimenta de llavors, fruits i fulles. Viu en boscos tropicals humits.

## Referències

* ↑ Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
* ↑ Peter Menkhorst & Frank Knight. A Field Guide to the Mammals of Australia. Oxford University Press, USA, 2001. ISBN ISBN 9780195508703.
* 1 2 Burnett, S., Winter, J.. «Melomys capensis» (en anglès). Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN).
# Mill Rock

Mill Rock és una illa inhabitada d'una superfície de 16,173m², situada a l'East River, entre Queens i Manhattan. Es troba al sud de Ward's Island i de Randall's Island, al lloc o l'East River i el Harlem River s'ajunten.

## Enllaços externs

* New York City Department of Parks and Recreation informació de Mill Rock Island
# Mill Neck

Mill Neck és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 825 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mill Neck tenia 825 habitants, 295 habitatges, i 241 famílies. La densitat de població era de 123,5 habitants/km².
Dels 295 habitatges en un 34,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 74,9% hi vivien parelles casades, en un 5,8% dones solteres, i en un 18% no eren unitats familiars. En el 13,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 4,4% entre 18 i 24, un 24,7% entre 25 i 44, un 31% de 45 a 60 i un 16,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 125.477 $ i la renda mediana per família de 145.643 $. Els homes tenien una renda mediana de 95.429 $ mentre que les dones 51.528 $. La renda per capita de la població era de 77.899 $. Entorn del 2,3% de les famílies i el 2,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mill Neck». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mill Neck». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Molí de la Torre (Santa Coloma de Queralt)

El Molí de la Torre és una obra gòtica de Santa Coloma de Queralt (Conca de Barberà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Estructura massissa i quadrada amb petites obertures. En el seu interior té dues arcades de mig punt que van des de la planta baixa a les golfes. Té adossada una bassa de pedra treballada.

## Història

Es troba al vessant dret del riu Gaià, al peu del camí dels molins, dit també Camí del Molí del Sol. Rebia l'aigua del Molí Nou i la cedia al Molí de Poarull. L'any 1415 era anomenat Molí del Senyor, de 1447 a 1606 es troba documentat com a Molí d'en Guiribert i des del segle xvii és conegut com el Molí de la Torre.

## Referències

* 1 2 «Molí de la Torre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 febrer 2019].

## Enllaços externs

* «Molí de la Torre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Consell Comarcal Conca de Barberà.
# Montallegro

Montallegro (sicilià Muntallegru) és un municipi italià, dins de la província d'Agrigent. L'any 2008 tenia 2.556 habitants. Limita amb els municipis d'Agrigent, Cattolica Eraclea i Siculiana.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Giuseppe Manzone | Llista cívica |
# Monzogranit

Els monzogranits són roques ígnies plutòniques considerades com a productes de cristal·lització fraccionada terminal. Els monzogranits són característicament roques fèlsiques (SiO₂ 20-60%, and FeO + MgO + TiO₂ < 2.4), lleugerament peralumínics (Al₂O₃/ (CaO + Na₂O + K₂O) = 0.98–1.11) i que poden contenir ilmenita, esfena, apatita i zircó com a minerals accessoris. Tot i que el rang composicional dels monzogranits és relativament estret, s'ha definit una diferenciació entre els diferents tipus tenint en compte el contingut de biotita i plagioclasa. En aquest cas els monzogranits es divideixen entre monzogranits magnesio-potàssics i monzogranits ferro-potàssics.

## Referències

* ↑ Fagiono, M. R., F. E. Nullo, J. E. Otamendi, et al. (2002) "Geología, petrología y mineralogía del granito Inti Huasi, sur de la sierra de Comechingones, Córdoba." Rev. Asoc. Geol. Argent., oct./dic. 2002, vol. 57, no. 4, p. 389–403. ISSN 0004-4822.
* ↑ Green, Michael Godfrey. (2001) "Early Archaean Crustal Evolution: Evidence from ~3.5 Billion Year Old Greenstone Successions in the Pilgangoora Belt, Pilbara Craton, Australia." dissertation, School of Geosciences, Division of Geology and Geophysics, University of Sydney
# Montchamp (Cantal)

Montchamp és un municipi francès, situat al departament de Cantal i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.
És una antiga comanadoria de l'Orde de Sant Joan de Jerusalem, atestada des del segle xiii.

## Referències

* ↑ Bouffet, Hippolyte «Les Templiers et les Hospitaliers en Haute Auvergne» (en francès). Revue de haute Auvergne, 1914, pàg. 112-120.
# Monumento a Ricardo Vázquez Prada

L'escultura urbana coneguda pel nom Ricardo Vázquez Prada, ubicada als jardins junt a l'estadi de futbol Carlos Tartiere, a la ciutat d'Oviedo, Principat d'Astúries, Espanya, és una de les més d'un centenar que adornen els carrers de l'esmentada ciutat espanyola.
El paisatge urbà d'aquesta ciutat, es veu adornat per obres escultòriques, generalment monuments commemoratius dedicats a personatges d'especial rellevància en un primer moment, i més purament artístiques des de finals del segle xx.
L'escultura, feta de metall, obra de Víctor Ochoa, i datada 1991, és un homenatge, fet pels seus amics de professió, després de la seua mort, a la figura del periodista asturià Ricardo Vázquez-Prada Blanco, qui té també un carrer amb el seu nom a la rodalia del nou estadi de futbol Carlos Tartiere. Es tracta d'un bust sobre una columna de pedra, que presenta el periodista amb posat afable, la mà esquerra desproporcionada respecte al bust i estesa com a símbol d'amistat.

## Referències

* 1 2 «Escultura «Ricardo Vázquez Prada»» (en espanyol europeu), 05-07-2018. [Consulta: 2 gener 2019].
* 1 2 «Escultura p�blica en Oviedo». Arxivat de l'original el 2014-07-17. [Consulta: 2 gener 2019].
* ↑ CLAVEROL, MANUEL GUTIÉRREZ; ARIAS, ALBERTO CARLOS POLLEDO. Guía total turística y monumental de Oviedo. 6 itinerarios para disfrutar de una ciudad de cuento (en castellà). Ediciones Nobel, 2016. ISBN 9788484597384.
* ↑ http://el.tesorodeoviedo.es/index.php?title=Busto_de_Ricardo_V%C3%A1zquez_Prada
# Muntanyes de la Bizacena

Les muntanyes de la Bizacena són les muntanyes de la cadena del Dorsal tunisià (entre Algèria i les muntanyes de Djebel El Ouest). Reben aquest nom de l'antiga província romana de la Bizacena. Inclouen a la part sud el Djebel Chaambi, el punt més alt de Tunísia amb 1544 metres.
# Mireya Moscoso

Mireya Elisa Moscoso de Arias (Ciutat de Panamà, Panamà, 1 de juliol de 1946) va ser la primera dona a exercir la Presidència de la República de Panamà, durant el període de l'1 de setembre de 1999 fins a l'1 de setembre de 2004.

## Biografia

Moscoso pertany a una família de propietaris rurals de Pedasí, a la provincia de Los Santos, és la menor de sis germans i el seu pare era el director de l'escola del poble. Després de graduar-se a l'escola secundària, va treballar com a secretària i en la dècada de 1960 va conèixer Arnulfo Arias.
L'any 1964 inicià la seva carrera política participant en la campanya electoral en favor de la candidatura d'Arnulfo Arias, president de Panamà en diverses ocasions (1940-1941, 1950-1951 i 1968). Després de ser reelegit l'1 d'octubre de 1968, nou dies més tard, va ser deposat pel general Omar Torrijos. Aleshores Moscoso es va unir a Arias a l'exili a Miami, Florida.
En 1969 la parella va formalitzar la seva relació amb el matrimoni i Moscoso va aprofitar el seu forçat exili per aprendre l'anglès i ampliar la seva formació en el Miami Dade Community College.
L'any 1971 retornà provisionalment a Panamà, on fou empresonada abans de reprendre l'exili. Al principi dels anys noranta, i després de la mort del seu marit, ocupà diversos càrrecs al Partido Arnulfista (PA), del qual és presidenta des del 1996.
El 10 de juny de 1978 el matrimoni Arias retorna a Panamà, on els seus seguidors li donaren una rebuda triomfal, després de l'aixecament de la prohibició que pesava sobre els partits polítics i la convocatòria d'eleccions legislatives feta pel president civil instal·lat per Torrijos a 1972, Basilio Lakas Bahas.

## Presidència

El maig de 1999 guanyà les eleccions presidencials amb el 44,9% dels vots, per sobre de Martín Torrijos Espino, que va obtenir el 37,6%, i es convertí en la primera dona presidenta de Panamà. Tot i que la seva formació, el Partido Arnulfista, només disposava de 18 diputats dels 71 del parlament, aconseguí constituir una majoria parlamentària.
L'1 de setembre de 1999, Moscoso va prestar jurament com a presidenta de Panamà per a un mandat que duraria fins a 2004, en una cerimònia celebrada a l'Estadi Nacional de beisbol de Ciutat de Panamà a la qual van assistir 25.000 panamenys i quatre presidents llatinoamericans.
El 31 de desembre de 1999, després de liquidar els detalls de la devolució amb l'expresident Jimmy Carter, assistí a la recuperació del Canal de Panamà i la plena sobirania sobre un territori que havia estat sota control nord-americà des de 1903.
Al maig del 2004 fou derrotada en les eleccions presidencials per Martín Torrijos, fill del dictador i també president Omar Torrijos.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Mireya Moscoso de Arias». CIDOB [Consulta: 24 agost 2015].
* 1 2 3 «Mireya Moscoso». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Mireya Moscoso President of Panama». Encyclopædia Britannica [Consulta: 24 agost 2015].

## Bibliografia

* Skard, Torild. «Mireya Moscoso». A: Women of Power - Half a century of female presidents and prime ministers worldwide (en anglès). Bristol: Policy Press, 2014. ISBN 978-1-44731-578-0.
# Màxim de Torí

Màxim de Torí —Maximus Taurinensis (llatí)— fou bisbe de Torí a la meitat del segle v. Va néixer vers el final del segle iv a Vercelli on va exercir algun ofici eclesiàstic. Va subscriure el 451 l'epístola sinodal del bisbe Eusebi de Milà, dirigida a l'emperador Lleó I. Era present al concili de Roma del 465 on va actuar com a prelat més vell. Va morir a edat força avançada però no se sap quina.
Va deixar escrits tractats, homilies i sermons. Els tractats foren:
* De Baptismo (tres)
* Contra Paganos
* Contra Judaeos
* Expositiones de Capitulis Evangeliorum.
# Puig de Sallols

El Puig de Sallols és una muntanya de 1.211 metres que es troba al municipi de Riudaura, a la comarca catalana de la Garrotxa.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Deferribacteriàcies

Les deferribacteriàcies (Deferribacteraceae) són una família de bacteris a les quals s'ha assignat el seu propi filum, Deferribacteres. Són bacteris aquàtics i anaeròbies.
Thomas Cavalier-Smith agrupa els deferribàcters amb els acidobacteris i els crisiogenets dins del clade dels geobacteris, afí als proteobacteris.

## Referències

* Huber, H. i Stetter, K. O.. "Family I. Deferribacteraceae fam. nov." A: Bergey's Manual of Systematic Bacteriology, 2nd ed., vol. 1 (The Archaea and the deeply branching and phototrophic Bacteria) (D.R. Boone i R.W. Castenholz, eds.), Springer-Verlag, Nova York (2001). pp. 465-466.
# Vall Maira

Val Maira és una de les Valls Occitanes, situada a la província de Cuneo (Piemont). Limita amb la Val Varacha al nord, i al sud amb la Val Grana i la Val d'Estura, a l'est amb la planura padana i a l'oest amb França. Rep el nom pel torrent Maira. El formen els municipis de Busca, Villar San Costanzo, Dronero, Roccabruna, Cartignano, San Damiano Macra, Macra, Celle di Macra, Stroppo, Elva, Canosio, Marmora, Prazzo i Acceglio.

## Cims

Els principals cims de la vall són
* A la vall alta, propera a França:
* Mont Oronaye - 3100 m
* Auto Vallonasso - 2885 m
* Cima delle Manse - 2727 m
* Mont Soubeyran - 2701 m
* Mont Vallonasso - 3034 m
* Mont Sautron - 3166 m
* Roca Blanca - 3021 m
* Roche Blanche - 3193 m
* Buc de Nubiera - 3215 m
* Brec de Chambeyron - 3412 m
* Tête de la Frema - 3143 m
* Tête de l'Homme - 3202 m
* Rocca Provenzale, con le punte:
* Croce Provenzale, 2402 m
* Monte Castello, 2452 m
* Entre les valls de Maira i Varacha:
* Monte san Bernardo - 1612 m
* Monte santa Margherita - 1640 m
* Mont Roccerè - 1831 m
* Mont della Ciabra - 1824 m
* Mont Cornet - 1939 m
* Mont Birrone - 2131 m
* Mont Longia - 2041 m
* Mont Ciarm - 2052 m
* Monte Rastcias - 2401 m
* Cima Lubim - 2431 m
* Monte Cugulet - 2494 m
* Monte Nebin - 2510 m
* Monte Cialmassa - 2393 m
* Monte Morfreid - 2495
* Mont Chersogno - 3.026 m
* Pelvo d'Elva - 3.064 m
* Mont Camoscere - 2984 m
* Rocca la Marchisa - 3072 m
* Cim Sebolet - 3023 m
* Mont Reghetta - 2965 m
* Mont Faraut - 3046 m
* Mont Maniglia - 3177 m
* Entre les valls Grana i d'Estura:
* Roca Serviana - 1364 m
* Mont Chialmo - 2021 m
* Roca Cernauda - 2284 m
* Mont Tibert - 2647 m
* Mont Pelvo - 2555 m
* Mont Giordano - 2766
* Mont Servagno - 2752 m
* Roca la Meja - 2831 m
* Mont Oserot - 2861 m

## Colls de muntanya

* a la frontera amb la val Varacha
** Coll de Sampeyre - 2.284 m
** Coll Birrone - 1.700 m
** Coll de a Bicocca - 2.285 m
* a la frontera amb la val d'Estura
** Coll d'Esischie - 2.370 m
** Coll del Mulo - 2.527 m
Cap a la Vall de l'Ubaye (França):
* Col de Maurin - 2.637 m (IGM) - 2.641 m (IGN)
* Coll de la Gippiera - 2.948 m
* Col de Nubiera - 2.865 m

## Enllaços externs

* Web de la vall Arxivat 2006-08-25 a Wayback Machine.
# Vozhminita

La vozhminita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom del massís de Vozhminskii, on va ser descoberta.

## Característiques

La vozhminita és un sulfur de fórmula química (Ni,Co)₄(As,Sb)S₂, que va ser aprovat per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1981. Cristal·litza en el sistema hexagonal, i se'n troba de manera massiva. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4,5 i 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la vozhminita pertany a «02.B - Sulfurs metàl·lics, M:S > 1:1 (principalment 2:1), amb Ni» juntament amb els següents minerals: horomanita, samaniïta, heazlewoodita, oregonita, arsenohauchecornita, bismutohauchecornita, hauchecornita, tel·lurohauchecornita, tučekita, argentopentlandita, cobaltopentlandita, geffroyita, godlevskita, kharaelakhita, manganoshadlunita, pentlandita, shadlunita i sugakiïta.

## Formació i jaciments

Es troba en heazlewoodita, en serpentinites. Sol trobar-se associada a altres minerals com: heazlewoodita, tučekita, magnetita, geversita o coure. Va ser descoberta l'any 1981 al massís de Vozhminskii, a Carèlia Septentrional (óblast de Múrmansk, Rússia), l'únic indret on se n'ha trobat.

## Referències

* ↑ «Vozhminite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 febrer 2016].
* ↑ «Vozhminite». Handbook of Mineralogy. [Consulta: 12 febrer 2016].
# Albert Huybrechts

Albert Huybrechts (Dinant, Província de Namur, 12 de febrer de 1899 - Brussel·les, 21 de febrer de 1938) fou un compositor belga.
Fou un dels més notables representants de l'escola moderna del seu país, en Conservatori del qual feu els seus estudis. Deixà una important producció de música de cambra, una serenata per a orquestra, lieder i un glossa musical per un drama grec, a més d'una sonata per a piano i violí i d'un quartet per a instruments d'arc, que li donaren gran celebritat el 1936 per haver aconseguit amb cadascuna d'ambdues composicions, i en pocs dies de diferència, les primeres recompenses de dos concursos: el premi Coolidge, a Washington DC, i el premi Valley, a Califòrnia, respectivament.

## Referències

* ↑ «Huybrechts, Albert». A: Enciclopèdia Espasa Suplement dels anys 1939-1939 (en castellà). primera part, p. 451. ISBN 84-239-4585-5.
# Monte Cristo

Monte Cristo és una localitat situada al departament Río Primero, província de Córdoba, Argentina.
Està situada a vint-i-cinc quilòmetres de la ciutat de Còrdova, sobre la Ruta Nacional 19.
La festa patronal se celebra el dia 8 de desembre, en honor de la Immaculada Concepció.
És una localitat agrícola ramadera per excel·lència, sent el principal cultiu la soia. Es troben en aquesta localitat nombrosos establiments agrícoles com plantes de sitges, oficines, tambos, etc. La indústria es troba estretament relacionada amb el camp, tanmateix està molt desenvolupada a la localitat, encara que també hi ha un altre tipus d'indústries destacant-se la Fàbrica de Mosaics Blangino fundada en 1966 per un veí de la localitat, donant feina a més de 300 famílies de la zona, sent aquesta una de les empreses cordoveses més importants a nivell nacional.
El clima és temperat amb estació seca, registrant-se unes precipitacions anuals de set-cents mil·límetres aproximadament.
A la zona rural, tres quilòmetres a l'est de la localitat per Ruta Nacional 19, es troba emplaçada l'Estació Transformadora Malvines Argentines, pertanyent a l'Empresa Provincial d'Energia de Còrdova (EPEC) i operada per una empresa privada, que proveeix d'energia elèctrica al quaranta-sis per cent de la província de Còrdova, mitjançant dos transformadors de tres-cents megawats.
Monte Cristo és també un lloc privilegiat gràcies a la seva perfecta ubicació, és anomenada una 'Ciutat Dormitori', ja que la seva població alberga gent que la utilitza com a dormitori i viatja a treballar a la ciutat de Còrdova.

## Població

Compta amb 10 (Indec, 2010), la qual cosa representa un increment del 33 % enfront dels 6914 habitants (Indec, 2001) del cens anterior.
* Gràfica d'evolució demográfica de Monte Cristo entre 1991 i 2010

## Sismicitat

La sismicitat de la regió de Còrdova és freqüent i d'intensitat baixa, i una freqüència sísmica de terratrèmols mitjans a greus cada trenta anys en àrees aleatòries.

## Referències

* ↑ «Listado de Terremotos Históricos». Instituto Nacional de Prevención Sísmica. Arxivat de l'original el 6 d'abril de 2009. [Consulta: 9 març 2009].

## Enllaços externs

* Monte Cristo - Lloc web oficial
* Diari de Monte Cristo Arxivat 2021-04-17 a Wayback Machine.
# Puig de Saneles

El Puig de Saneles és una muntanya de 789 metres que es troba entre els municipis d'Agullana, a la comarca de l'Alt Empordà i França.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Helltaker

Helltaker és un videojoc de trencaclosques desenvolupat pel polonès Łukasz Piskorz i publicat a la plataforma Steam l'11 de maig del 2020. L'abril del 2023 el grup de Projecte 'Ce Trencada' va traduir de manera comunitària i no oficial el joc en català.

## Història

La història és narrada per un personatge anomenat "Beelzebub". Tracta sobre un home (el Helltaker) que un dia decideix muntar un harem de noies dimoni. Tots els personatges del videojoc estan basats en dimonis o estan relacionats amb conceptes infernals de diferents mitologies com Llucifer, Cèrber, el Pandemònium, etc.

## Funcionament

El videojoc està estructurat en diferents nivells. En cada nivell el jugador ha de fer que en Helltaker arribi a la noia en qüestió en un determinat nombre de moviments. El nivell està estructurat com si fos una quadrícula, moure's d'un quadre a un altre i d'altres accions consumeix moviments. En total hi ha onze nivells. Si el jugador ho desitja pot demanar consell a les noies que ja ha conegut prement la tecla "L". També es pot tornar a començar el nivell prement la tecla "R" i, si el jugador ho desitja pot saltar-se el nivell per anar directament a conèixer la noia en qüestió.
En arribar al final del nivell usualment el jugador té un diàleg amb la noia del nivell i haurà de seleccionar una opció de diàleg correcta per avançar al següent nivell. Si escull l'opció incorrecta haurà de repetir el trencaclosques.

## Producció

El videojoc ha estat produït pel desenvolupador de videojocs polonès Łukasz Piskorz, conegut a twitter com a "vanripper". Segons Piskorz, Helltaker té una certa reminiscència a la saga de videojocs Leisure Suit Larry.
El joc es pot obtenir de franc mitjançant Steam. A més a més es ven per separat un llibre d'art del joc que inclou art conceptual, alguns dibuixos que apareixen al videojoc i una recepta per a fer Pancakes (també anomenats crep americana o coqueta) del mateix autor, tot i que en obtenir el final secret es mostra al jugador una forma per obtenir-lo de franc.
Tot i que el videojoc només està disponible oficialment en Anglès el propi creador ha donat suport a les traduccions fetes per la comunitat, explicant com fer-les i fent-ne ell mateix una al Polonès.

## Recepció

El 12 de maig de 2020 el 96% de les 412 valoracions que va tenir a Steam eren positives. El 19 de maig algunes revistes ja deien que era "molt popular". CBR va lloar la expressivitat de les noies. Actualment té més de 12.700 valoracions a Steam i estan qualificades pel mateix Steam com a "Extremadament Positives".

## Referències

* ↑ Joc, Nou. «Helltaker s'estrena en català gràcies a Projecte Ce Trencada», 21-04-2023. [Consulta: 11 agost 2023].
* ↑ «https://twitter.com/PrCeTrencada/status/1649442878400102400?s=20». [Consulta: 11 agost 2023].
* ↑ «Helltaker: Schmort Larry Laffer in der Hölle?» (en alemany). [Consulta: 29 maig 2020].
* ↑ 4Gamers. «Steam免費解謎新作《HELLTAKER》獲壓倒性好評，為了超香惡魔妹子下地獄玩倉庫番» (en xinès). [Consulta: 29 maig 2020].
* ↑ «Helltaker Is a Devilish Harem Puzzler Worth Solving» (en anglès americà), 17-05-2020. [Consulta: 29 maig 2020].
* ↑ «Helltaker on Steam» (en anglès). [Consulta: 29 maig 2020].
# Vozmediano

Vozmediano és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Està situat als peus de la serra del Moncayo. Limita amb els municipis d'Aldehuela de Ágreda, Ágreda, Los Fayos, Santa Cruz de Moncayo i San Martín de Moncayo.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | José Javier Hernández Rodrigo | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | José Javier Hernández Rodrigo | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Belén Ruiz Rubio | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].