OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# James Edward Keeler

Asteroides descoberts: 2 :
| (452) Hamiltonia | 6 de desembre de 1899 |
| (20958) A900 DT. | 29 de juny de 1900 |
James Edward Keeler (La Salle, 10 de setembre de 1857 - San Francisco, 12 d'agost de 1900) va ser un astrònom estatunidenc, descobridor del primer púlsar.

## Carrera

Keeler va començar a treballar en l'Observatori Lick en 1888, on va cessar en 1891 quan va ser nomenat director de l'Observatori d'Allegheny de la Universitat de Pittsburgh. En el mateix any es va casar i va tenir dos fills.
En 1895, amb George Ellery Hale, Keeler va fundar la revista Astrophysical Journal, sent una de les publicacions periòdiques més respectades de l'astronomia i l'astrofísica.
Va tornar a l'Observatori Lick en 1898, aquesta vegada com a director. Va morir dos anys després, en 1900.

## Recerca

Keeler va ser el primer a observar l'escletxa en els anells de Saturn que ara es coneix com a divisió d'Encke, utilitzant el refractor de 36 polzades en l'Observatori Lick el 7 de gener 1888. Posteriorment va ser anomenada en honor de Johann Encke, que havia observat una variació molt més àmplia en la lluentor dels anells de Saturn. La segona escletxa important en l'anell, descoberta pel programa Voyager, va ser anomenada divisió de Keeler en el seu honor.
En 1895, l'estudi espectroscòpic dels anells de Saturn va revelar que les diferents parts dels anells reflecteixen la llum amb diferents dopplers, deguts a diferents velocitats orbitals al voltant de Saturn.
Les seves observacions amb el telescopi Crossley de Lick van contribuir a establir la importància dels grans telescopis òptics reflectors en la comprensió dels astrònoms sobre la naturalesa de les nebuloses. Després de la seva prematura mort, els seus col·legues en l'Observatori Lick van publicar les seves fotografies de nebuloses i cúmuls en un volum especial de les publicacions de l'Observatori Lick. Keeler va descobrir dos asteroides, un en 1899 i un altre en 1900, encara que el segon es va perdre i només es va tornar a localitzar uns 100 anys més tard.

## Honors i Llegat

* Keeler va ser guardonat amb la Medalla Henry Draper de l'Acadèmia Nacional de Ciències.
* En 1880, l'expedició científica comandada pel director de l'observatori d'Allegheny, Samuel Pierpont Langley, en la qual va ser acompanyat per Keeler, es va dirigir al cim de la Muntanya Whitney. El propòsit de l'expedició era estudiar com la radiació del Sol és absorbida selectivament per l'atmosfera terrestre, comparant els resultats a gran altura amb els obtinguts a cotes més baixes. Com a resultat de l'expedició, a uns 14.240 peus (4340 metres), un pic proper a la Muntanya Whitney va ser anomenat com l'"Agulla de Keeler".
* A més de la divisió de Keeler en els anells de Saturn, el cràter Keeler de Mart i el cràter lunar Keeler es van anomenar en el seu honor, així com l'asteroide (2261) Keeler.

## Referències

* ↑ «Minor Planet Discoverers (by number)» (en anglès). Minor Planet Center, 23-05-2016. [Consulta: 21 juny 2016].
# Plaça de Joaquim Folguera

La plaça de Joaquim Folguera és la intersecció urbana situada al revolt del carrer de Balmes a l'altura dels carrers de Vilarós, Rubinstein i Buscarons, al barri de Sant Gervasi - la Bonanova de Barcelona (Barcelonès).
La plaça ret homenatge a Joaquim Folguera i Poal (La Colònia Güell, 1893 - Barcelona, 1919), poeta i crític literari català, destacat durant el renaixement literari català per la seva dedicació exclusiva a la lírica.

## Història

L'indret on confluïen l'antic torrent de Castanyer i la riera de Sant Gervasi, així com al segle xix s'hi trobava l'escorxador i la Casa del Registre de la Mina, va sorgir un espai obert amb la urbanització del carrer de Balmes, aprovat l'11 de juny de 1908 i replantejat el 23 de desembre de 1913. Temps abans, els terrenys adjacents propietat de Francesc Buscarons i Joan Rifé foren urbanitzats, segons el projecte aprovat el 7 de març de 1878. El 10 de febrer de 1933 la plaça fou batejada per primera vegada amb el nom de Joaquim Folguera però, el 7 de juliol de 1942, fou reanomenada en homenatge al poeta, periodista i polític espanyol Gaspar Núñez de Arce, un cop finalitzà la urbanització total de l'espai. Un cop restaurada la democràcia després de la guerra civil espanyola, es va voler recuperar l'antiga denominació de Joaquim Folguera. La substitució del poeta espanyol per un de català fou aprovat el 12 de juny de 1980 dins del programa de normalització lingüística del nomenclàtor.
Des de 1953 s'hi ubica l'estació del Putxet de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC), que pertany a la L7.
L'any 1968 fou inaugurat l'actual Mercat de Sant Gervasi, després que l'antic mercat de 1913, de l'època de les construccions de ferro, fos enderrocat. La construcció del mercat es va fer en el solar que ocupava la casa de la vila de l'antic municipi de Sant Gervasi de Cassoles.
Des de 2010 s'hi està duent a terme un pla d'urbanització, amb motiu de la construcció de la línia 9 del metro de Barcelona.

## Referències

* 1 2 3 Portavella, pàgs. 140-141
* ↑ «Mercat de Sant Gervasi». Bcn.cat, 22-06-2010. [Consulta: 24 maig 2012].
* ↑ «S'inicia el cobriment provisional de les obres de la Pl. Joaquim Folguera». Cupsarriasantgervasi.wordpress.com, 29-01-2012. [Consulta: 24 maig 2012].

## Bibliografia

* Portavella, Jesús. Els carrers de Barcelona: Sant Gervasi. Ajuntament de Barcelona. Arxiu Municipal, 2002. ISBN 84-7609-800-6.

## Enllaços externs

* Plànol de Bcn.cat - plaça de Joaquim Folguera
# Niels Poul Nielsen

Niels Poul Nielsen, també conegut com a Poul "Tist" Nielsen, (Copenhaguen, 25 de desembre, 1891 – 9 d'agost, 1962) fou un futbolista danès dels anys 1910 i 20.

## Trajectòria

Nielsen passà tota la seva trajectòria de futbolista al Kjøbenhavns Boldklub (KB), on romangué durant vint anys i guanyà sis campionats danesos. Amb la selecció debutà el 5 de maig de 1910, essent el jugador més jove en debutar amb la selecció en aquell moment amb 18 anys i 131 dies. Va guanyar la medalla d'argent als Jocs Olímpics de 1912. Es retirà de la selecció el 1925, amb un total de 52 gols marcats en 38 partits. A data de 2008 encara manté el rècord de gols marcats a la selecció.

## Palmarès

* Lliga danesa de futbol: 1913, 1914, 1917, 1918, 1922, 1925
* Medalla d'argent als Jocs Olímpics: 1912

## Enllaços externs

* Perfil a la selecció
* (danès) Perfil a Haslund Arxivat 2007-05-08 a Wayback Machine.
* (danès) Perfil a Peders Fodboldstatistik Arxivat 2008-05-18 a Wayback Machine.
# Solko van den Bergh

Solko Johannes van den Bergh (Den Haag, Holanda Meridional, 4 de juny de 1854 – Den Haag, 25 de desembre de 1916) va ser un tirador neerlandès que va competir cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de bronze en la prova de pistola militar per equips, junt a Anthony Sweijs, Antonius Bouwens, Dirk Boest Gips i Henrik Sillem. També disputà sis proves més del programa de tir, però en cap d'elles aconseguí medalles.
El seu fill, Gerard van den Bergh, també fou un tirador i disputà els Jocs Olímpics de Londres, el 1908, i Anvers, el 1920.

## Referències

* ↑ «PARIS 1900. SHOOTING». olympic.org. [Consulta: 21 setembre 2015].
* 1 2 «Solko van den Bergh Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 30 setembre 2015].
# Karine Sergerie

Karine Sergerie (Montreal, 2 de febrer de 1985) és una esportista quebequesa que va competir en taekwondo.
Va participar en els Jocs Olímpics de Pequín 2008, obtenint una medalla de plata en la categoria de –67 kg. Va guanyar quatre medalles al Campionat Mundial de Taekwondo entre els anys 2003 i 2011.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2008 | Pequín ( R.P. de la Xina) | 2 | –67 kg |
| Campionat Mundial ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2003 | Garmisch-Partenkirchen ( Alemanya) | 2 | –63 kg |
| 2005 | Madrid ( Espanya) | 3 | –59 kg |
| 2007 | Pequín ( R.P. de la Xina) | 1 | –63 kg |
| 2011 | Gyeongju ( Corea del Sud) | 3 | –62 kg |

## Referències

* ↑ «Karine Sergerie» Arxivat 2009-01-06 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (en anglès).
* ↑ «Karine Sergerie» en Taekwondodata.com (en anglès).

## Enllaços externs

* Karine Sergerie 2007 World Championships clip on Youtube
# Jules Verbecke

Jules Louis Verbecke (Lilla, Nord, 15 de setembre de 1879 – ?) va ser un nedador i waterpolista francès que va competir a cavall del segle XIX i el segle XX.
El 1900 va prendre part en tres proves del programa de natació dels Jocs Olímpics de París. En la prova dels 200 metres per equips va guanyar la medalla de plata, formant equip amb Victor Hochepied, Maurice Hochepied, J. Bertrand i Victor Cadet; mentre en els 200 metres obstacles i els 1000 metres lliures acabà en vuitena posició. A més a més, formà per de l'equip Tritons Lillois, un dels quatre equips francesos en la competició de waterpolo

## Referències

* 1 2 «Jules Verbecke Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2 d'octubre 2015. [Consulta: 20 octubre 2015].
# Martina Ritter

Martina Ritter (Linz, 23 de setembre de 1982) és una ciclista austríaca. Professional des del 2014, actualment milita a l'equip Drops. S'ha proclamat diferents cops campiona nacional tant en ruta com en contrarellotge.

## Palmarès

* 2013
** Campiona d'Àustria en contrarellotge
* 2014
** Campiona d'Àustria en contrarellotge
** 1a a la Nagrada Ljubljana TT
* 2015
** Campiona d'Àustria en ruta
** Campiona d'Àustria en contrarellotge
* 2016
** Campiona d'Àustria en contrarellotge
* 2017
** Campiona d'Àustria en ruta
** Campiona d'Àustria en contrarellotge
** Vencedora d'una etapa a la Gracia Orlová
* 2018
** Campiona d'Àustria en contrarellotge

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats
# Plaça de Molina

La plaça de Molina de Barcelona està situada a la cruïlla entre el carrer de Balmes i la Via Augusta. Les calçades d'aquests dos carrers ocupen el centre de la plaça, deixant l'espai per a vianants fragmentat per la Via Augusta en dues parts: la nord (més extensa i on es troba l'estació de Sant Gervasi) i la sud (més reduïda i que alberga la font) restant encara una altra petita part delimitada pel carrer de Balmes (part on es troba l'estació de Plaça Molina).
La població de la zona és majoritàriament d'extracció social burgesa i de classe alta adinerada del districte Sant Gervasi. La Plaça Molina es troba entre el barri de El Putget i Farró i el de Galvany, ambdós pertanyents al districte de Sarrià - Sant Gervasi. La zona usualment considerada "Zona de la Plaça Molina" engloba un tram de cadascun dels carrers que la formen (Via Augusta i Balmes) i els seus adjacents carrers Vallinara, Saragossa, Lincoln, Gleva, Alfons XII, Brusi, Aribau, Tavern i Muntaner (en vertical) i Copèrnic, Sant Elies, Santjoanistes, Guillem Tell i Madrazo (en horitzontal), la majoria dels carrers esmentats no estan completament a la zona de la plaça, sinó que només s'hi troba un dels trams.
El nom de la plaça ve de Francesc Daniel Molina i Casamajó, un arquitecte del segle xix que restaurà el Saló de Cent de l'Ajuntament, i projectà la Plaça Reial i l'obertura del carrer de la Princesa.
Hi ha dues estacions dels Ferrocarrils de la Generalitat, Sant Gervasi de la línia 6 i Plaça Molina de la línia 7. La plaça ha estat remodelada en diverses ocasions però conserva una font que mai no s'ha mogut del lloc. No es coneix l'edat exacta d'aquesta font però el 1874 ja hi devia ser perquè hi havia hagut fins a final del segle XX una placa amb una inscripció amb aquesta data; a més, dels quatre escuts que té gravats al capdamunt (els de Sant Gervasi, Barcelona, Catalunya i Espanya, un a cada cara), el de Sant Gervasi correspon a un disseny que ja s'havia deixat de fer servir el 1854, pel que la font podria ser anterior.
A la cantonada sud, al carrer d'Alfons XII i mig a fora de la plaça, hi ha la casa on va morir Joan Maragall i que actualment acull l'Arxiu Maragall. El 2011 es va col·locar a la plaça un monòlit amb un bust de Joan Maragall, aproximadament al davant de l'arxiu.
A la banda nord de la plaça, entre el templet de l'estació de Sant Gervasi i el carrer de Balmes, una placa situada damunt la vorera recorda el lloc de trobada habitual dels artistes i intel·lectuals que van constituir el grup i la revista Dau al set.

## Referències

* ↑ Art públic al web de l'ajuntament de Barcelona.
* ↑ Placa commemorativa col·locada a la façana i datada del 1917.
* ↑ http://cultura.gencat.cat/colleccions/Fitxa.asp?NRegistre=&idregistre=124%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ Bordons, Glòria; Giralt-Miracle, Daniel. Itineraris brossians. Barcelona: Fundació Joan Brossa / Ajuntament, 2006, p. 60-61. ISBN 84-933081-4-5.
# Anthon Olsen

Ole Anthon Olsen (Copenhaguen, 14 de setembre de 1889 - Gentofte, Hovedstaden, 17 de març de 1972) va ser un futbolista danès que va competir a començament del segle xx. Jugà com a davanter i en el seu palmarès destaca la medalla de plata en la competició de futbol dels Jocs Olímpics d'Estocolm, el 1912.
Pel que fa a clubs, jugà al B 93 entre 1905 i 1928. Durant aquests anys guanyà dues edicions de la Lliga danesa de futbol, el 1915-16 i el 1926-27. A la selecció nacional jugà un total de 16 partits, en què marcà 14 gols. Debutà contra Noruega el juny de 1912 i disputà el seu darrer partit contra Alemanya l'octubre de 1927.

## Referències

* ↑ «Anton Olsen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2016-12-03. [Consulta: 31 març 2017].
* ↑ Fitxa a EU-Football.info
# William Barnes

William Barnes (Hamilton, 5 de març de 1876 - Hamilton, 16 de desembre de 1925) va ser un tirador canadenc que va competir durant la dècada de 1920. Era el pare de l'atleta Rolph Barnes.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata en la prova de la fossa olímpica per equips del programa de tir, juntament a George Beattie, Robert Montgomery, John Black, Samuel Vance i Samuel Newton.

## Referències

* 1 2 «William Barnes Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 3 d’octubre 2018. [Consulta: 9 setembre 2018].
# Wu Jingyu

Wu Jingyu (xinès simplificat: 吴静钰; xinès tradicional: 吳靜鈺; pinyin: Wú Jìngyù) (Jingdezhen, República Popular de la Xina 1987) és una taekwondista xinesa, guanyadora de dues medalles d'or.

## Biografia

Va néixer l'1 de febrer de 1987 a la ciutat de Jingdezhen, població situada a la província de Jiangxi (República Popular de la Xina).

## Carrera esportiva

Va participar, als 21 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (Xina), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la categoria femenina de pes mosca en guanyar en la final a la tailandesa Buttree Puedpong. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2012 celebrats a Londres (Regne Unit) revalidà el seu títol olímpic, en guanyar en la final a l'espanyola Brigitte Yagüe.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat tres medalles en el Campionat del Món de taekwondo, dues d'elles d'or; tres medalles en el Campionat d'Àsia de l'especialitat, una d'elles d'or; i dues medalles d'or en els Jocs Asiàtics.
# Ron Lechien

Ron Lechien (El Cajon, 13 de desembre de 1966) és un antic pilot professional de motocròs nord-americà que va competir als Campionats AMA entre el 1983 i el 1994 i en va guanyar el títol de campió de 125cc el 1985. A escala internacional, va guanyar dos Grans Premis dels Estats Units (concretament, un de 250cc i un de 500cc), un Campionat del Món de motocròs quatre temps i dues edicions del Motocross des Nations com a membre de la selecció nord-americana. El 2019 va ser incorporat a l'AMA Motorcycle Hall of Fame.
Ron Lechien era conegut al món de les curses amb dos malnoms: "The Machine", per la seva manera espectacular i efectiva de pilotar, i "Dogger" ("gosset"), ja fos perquè era molt relaxat o perquè le chien vol dir "el gos" en francès.

## Palmarès
### Títols per any

| Any | Equip | Campionat | Classe |
| 1984 | Honda? | Campionat del món de 4T | - |
| 1985 | Honda | AMA Motocross | 125cc |
| 1985 | Honda | Motocross des Nations | - |
| 1988 | Kawasaki | Motocross des Nations | - |

### Resum

* 1 Campionat AMA de motocròs 125cc
* 2 Motocross des Nations
* 1 Campionat del món de motocròs de 4T

## Referències

* 1 2 «Ron Lechien. Inducted: 2019» (en anglès). motorcyclemuseum.org, 2019. [Consulta: 6 agost 2023].
* ↑ «Ron Lechien será inducido en el AMA Hall Of Fame» (en castellà). motocrossactionmag.com. Motocross Action, 12-09-2019. [Consulta: 6 agost 2023].
* 1 2 Coombs, Davey. «#21 Ron Lechien» (en anglès). racerxonline.com, 29-04-2018. [Consulta: 6 agost 2023].
* ↑ «Ron Lechien career statistics» (en anglès). racerxonline.com. [Consulta: 6 agost 2023].
* ↑ «Mini Vista MXA: Ron Lechien» (en castellà). motocrossactionmag.com. Motocross Action, 28-05-2007. [Consulta: 6 agost 2023].
* ↑ Meyer, Geoff. «Ron Lechien - American Legend» (en anglès). mxlarge.com, 22-11-2019. Arxivat de l'original el 2023-08-07. [Consulta: 6 agost 2023].
Campions AMA de motocròs 250$^1$ :
1974 - Smith
1975 - Smith
1976 - Hannah
1977 - Glover
1978 - Glover
1979 - Glover
1980 - Barnett
1981 - Barnett
1982 - Barnett
1983 - O'Mara
1984 - Ward
1985 - Lechien
1986 - Dymond
1987 - Dymond
1988 - Holland
1989 - Kiedrowski
1990 - Cooper
1991 - Kiedrowski
1992 - Emig
1993 - Henry
1994 - Henry
1995 - Lamson
1996 - Lamson
1997 - Carmichael
1998 - Carmichael
1999 - Carmichael
2000 - Pastrana
2001 - Brown
2002 - Stewart
2003 - Langston
2004 - Stewart
2005 - Tedesco
2006 - Villopoto
2007 - Villopoto
2008 - Villopoto
2009 - Dungey
2010 - Canard
2011 - Wilson
2012 - Baggett
2013 - Tomac
2014 - Martin
2015 - Martin
2016 - Webb
2017 - Osborne
2018 - Plessinger
2019 - Cianciarulo
2020 - Ferrandis
2021 - J. Lawrence
2022 - J. Lawrence
2023 - H. Lawrence :
$^1$Del 1974 al 2005 era el Campionat AMA de motocròs 125cc, MX Lites del 2006 al 2008. :
# Eusèbe député

Eusèbe député és una pel·lícula de comèdia francesa de 1939 dirigida per André Berthomieu i protagonitzada per Michel Simon, Elvire Popesco i Jules Berry. Els decorats de la pel·lícula van ser dissenyats pel director d'art Robert Gys.

## Argument

El notari Eusèbe Bonbonneau es troba candidat a diputat. En efecte, un empresari tort, Frazier, va empènyer un còmplice a usurpar la identitat de Bonbonneau per poder, com a diputat, obtenir les autoritzacions necessàries per a la creació d'un Casino a Sanceau-les-Bains. En aquest negoci, Frazier pretén obtenir bons beneficis. Però Bonbonneau, l'autèntic, és elegit mentre el còmplice de Frazier és detingut.
Frazier no s'avergonyeix per tan poc i intenta utilitzar els nous electes per obtenir el suport ministerial. El ministre va descobrir la combinació i retreu a Bonbonneau la seva credulitat. Ell, desconsolat, va dimitir. A més, durant l'aventura, va crear un somni sentimental que es va esfondrar com la resta.
Continuarà sent secretari de notari.

## Repartiment

* Michel Simon: Eusèbe Bonbonneau, secretari de notari que esdevé diputat
* Elvire Popesco: Mariska, una actriu agitada que manipula Eusebe
* Jules Berry: Félix Jacassar
* André Lefaur: El comte de Marignan
* Marguerite Moreno: Émilie Bonbonneau
* Gaston Dubosc: el notari
* René Bergeron: Pinson
* Marcelle Rexiane: La secretària
* Gaston Mauger: Gaburon
* Jean Hébey: El majordom
* Marthe Mussine: Yvonne Solange
* Paul Demange: El conserge

## Referències

* ↑ Crisp p.451
* ↑ Bessy & Chirat p.429

## Bibliografia

* Bessy, Maurice & Chirat, Raymond. Histoire du cinéma français: encyclopédie des films, Volume 2. Pygmalion, 1986.
* Crisp, Colin. Genre, Myth and Convention in the French Cinema, 1929-1939. Indiana University Press, 2002.
* Rège, Philippe. Encyclopedia of French Film Directors, Volume 1. Scarecrow Press, 2009.
# Carl Pedersen (remer)

Carl Frederik Pedersen (Øster Ulslev, Guldborgsund, Sjælland, 30 de setembre de 1884 – Nykøbing Falster, Guldborgsund, 3 de setembre de 1968) va ser un remer danès que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on guanyà la medalla d'or en la competició del quatre amb timoner, inriggers del programa de rem, formant equip amb Ejler Allert, Jørgen Hansen, Carl Møller i Poul Hartmann.

## Referències

* ↑ «Carl Pedersen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 13 febrer 2017].
# William Marsden

William Baines Marsden (Southport, Merseyside, 1860 - Sleaford, Lincolnshire, 10 de maig de 1942) va ser un tirador anglès que va competir a principis del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de bronze en la prova de la carrabina, blanc mòbil del programa de tir.

## Referències

* ↑ «William Marsden Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 30 abril 2016].
# Julien Lebas

Julien Lebas (Saint-Lô, 9 de juny de 1924 - Saint-Lô, 25 de novembre de 2021) va ser un atleta francès, especialista en curses de velocitat, que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. En ambdues quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata en els 4x100 metres relleus al Campionat d'Europa d'atletisme d'Oslo de 1946. Formà equip amb Agathon Lepève, Pierre Gonon i René Valmy. També guanyà tres campionats nacionals, dos en els 100 metres (1946 i 1948) i un en els 200 metres (1948). El 1946 va establir el rècord francès del 4x200 metres.

## Millors marques

* 100 metres. 10,8" (1948)
* 200 metres. 22,0" (1946)

## Referències

* 1 2 «Julien Lebas Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 10 maig 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ «Finalistes des championnats de France 1888 à 1969». cdm.athle.com/ p. 133.
* 1 2 Dupuy, Gérard. «Masculins L – M». cdm.athle.com. Arxivat de l'original el 30 de gener 2020. [Consulta: 10 maig 2020].