OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Crist de la Minerva

El Crist de la Minerva o Crist redemptor, és una escultura realitzada en marbre per l'artista renaixentista Miquel Àngel, finalitzat el 1521. Aquesta obra es troba a l'església de Santa Maria sopra Minerva a Roma, col·locada en el costat esquerre de l'altar major.
Una versió d'aquest obra va ser començada el 1514 encarregada per Pietro Paolo Castellano, Bernardo Cencio, Mario Scappucci i Metello Vari que la destinaven per a l'església de la Minerva, al contracte de l'escultura es precisa que serà «una estàtua de marbre d'un Crist, de mida natural, nua, dreta, amb una creu entre els braços i els símbols de la passió, en la posició que Miquel Àngel jutgi adequada», entre 1514 i 1516 Miquel Àngel va treballar en aquesta estàtua fins que ja molt avançada va haver d'interrompre el seu treball per l'aparició d'una gran vena del marbre al rostre. Quan s'acostava el terme del contracte (quatre anys) els clients van insistir en la seva execució, quan Miquel Ángel ja es trobava a Florència, començà en un nou bloc de marbre una nova versió de l'escultura entre els anys 1519 i 1520, va enviar l'escultura a Roma al març de 1521 demanant al seu deixeble Pietro Urbano, que l'acabés. Tanmateix no devia anar gaire bé la seva realització, ja que Sebastiano del Piombo escriu a Miquel Àngel per demanar-li que cessi a Urbano i que acabi el treball Federico Frizzi. Es va fer així, i l'escultura es va col·locar al seu lloc el 27 desembre de 1521. Malgrat tot això sembla que Miquel Àngel encara va proposar una nova execució de l'obra, però Metello Vari no li ho concedí i accedí a rebre en compensació, a més a més, la primera versió inacabada, que col·locà al seu jardí. L'estàtua d'aquest jardí es creía perduda, i només en quedava la descripció d'Ulisse Aldrovandi, de 1556, fins que l'any 2000 va ser identificada per Irene Baldriga.
L'espiral és la figura predominant a la composició d'aquesta escultura amb el contrapposto clàssic, es troba el Crist abraçant la creu i a la mà els símbols del martiri pel que aconsegueix un testimoni de la fe cristiana i s'allunya de tot hel·lenisme.

## Referències

* ↑ Aldroandi, Delle Statue antiche, per tutta Roma, in diversi luoghi et casa. Giordan Ziletti, Venècia, 1556, p, 247
* ↑ «Risen Christ (Michelangelo, Santa Maria sopra Minerva)» (en italià). [Consulta: 7 gener 2020].

## Bibliografia consultada

* Arbour, Renée. Miguel Ángel. Barcelona: Daimon, 1966.
* Baldini, Umberto. Miguel Ángel: La Escultura. Editorial Teide, 1978. ISBN 84-307-8163-3.
# Robert Leavitt

Robert Grandison "Bob" Leavitt (Dorchester, Massachusetts, 20 de setembre de 1883 – Hanson, Massachusetts, 22 de febrer de 1954) va ser un atleta estatunidenc que va competir a principis del segle xx.
El 1906 va prendre part en els Jocs Intercalats d'Atenes, on guanyà la medalla d'or en la prova dels 110 metres tanques del programa d'atletisme.

## Referències

* ↑ «Bob LeavittOlympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 21 novembre 2015].
# Ivan Bukavxin

Ivan Bukavxin (en rus: Иван Букавшин; Rostov del Don, 3 de maig de 1995 - Togliatti, 12 de gener de 2016) fou un jugador d'escacs rus que va tenir el títol de Gran Mestre des del 2011.
A la llista d'Elo de la FIDE d'octubre de 2015, hi tenia un Elo de 2657 punts, cosa que en feia el jugador número 23 (en actiu) de Rússia, i el número 93 del rànquing mundial. El seu màxim Elo va ser de 2657 punts, a la llista d'octubre de 2015 (posició 93 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

El 2006 fou campió d'Europa de la joventut sub-12, el 2008 campió d'Europa sub-14, i el 2010 campió del món sub-16. El 2011 obtingué les tres normes de Gran Mestre a l'Obert de Moscou, l'Aeroflot Open i a la Lliga d'escacs de Rússia, i el 26 de juny de 2011 va tenir efecte el títol amb 16 anys 1 mes i 23 dies d'edat.
El 2013, va empatar pel lloc 1r–11è amb Pavel Eljanov, Dmitry Kokarev, Alexander Areshchenko, Denis Khismatullin, Oleg Korneev, Dragan Solak, Vadim Zvjaginsev, Sanan Sjugirov, Maksim Matlakov i Ildar Khairullin al Memorial Txigorin a Sant Petersburg. Un any després fou subcampió amb 7½ punts de 9, els mateixos punts que el campió Ivan Ivanišević.
Per mitjà del Campionat d'Europa individual de 2015, obtingué una plaça per a participar en la Copa del Món de 2015 on fou eliminat a la primera ronda per Sergei Zhigalko. L'octubre de 2015 fou tercer al primer Campionat d'Europa Universitari jugat a Erevan (Armènia) amb 6½ punts de 9 (el campió fou Sanan Siuguírov).
El 12 de gener de 2016, a l'edat de 20 anys i 8 mesos, morí a Togliatti (Rússia) d'un vessament cerebral.

## Partides notables

* Konstantín Sakàiev vs Ivan Bukavxin, Campionat de Rússia (2011), Defensa semi-eslava: gambit Marshall, 0-1

## Referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Ivan Bukavxin» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 12 octubre 2015].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Rússia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 12 octubre 2015].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo d'Ivan Bukavxin «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 12 octubre 2015].
* ↑ «Chigorin Memorial 2013». The Week in Chess. [Consulta: 12 octubre 2015].
* ↑ «Resultats 2014». [Consulta: 12 octubre 2015].
* ↑ «Participants de la Copa del Món de 2015». Arxivat de l'original el 21 d'agost 2015. [Consulta: 12 octubre 2015].
* ↑ «Resultats Copa del Món de 2015». Arxivat de l'original el 12 d'octubre 2015. [Consulta: 12 octubre 2015].
* ↑ «Daria Pustovoitova and Sanan Sjugirov win European Universities Chess Championships». chessdom.com. [Consulta: 14 octubre 2015]. (anglès)
* ↑ «Ivan Bukavshin dies at the age of 20». chessbase.com. [Consulta: 13 gener 2016]. (anglès)
* ↑ «Ivan Bukavshin dies tragically young». chess24.com. [Consulta: 13 gener 2016].
# René Grandjean

René Grandjean (1872 – ?) va ser un futbolista francès que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata com a membre de la selecció francesa, representada per la Union des sociétés françaises de sports athlétiques.

## Referències

* ↑ «René Grandjean Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de novembre 2012. [Consulta: 2 octubre 2015].
# Carmelo Camet

Carmelo Camet (castellà: Carmelo Félix Camet) (París, 29 d'octubre de 1904 - Buenos Aires, 22 de juliol de 2007) va ser un tirador d'esgrima argentí que va competir durant la dècada de 1920. Era fil de Francisco Carmelo Camet, considerat el primer esportista argentí en participar en els Jocs Olímpics. Advocat de professió, Carmelo heretà de son pare la passió per l'esgrima, esport que practicà des de ben jove. Durant la dècada de 1920 guanyà diversos torneigs i el 1926 es proclamà campió nacional d'esgrima. El 1924 es classificà per disputar els Jocs de París, però finalment no hi va prendre part.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla de bronze en la prova de floret per equips del programa d'esgrima.

## Referències

* 1 2 Torres, C.R. (2002) "Like Father, Like Son: The Tale of Francisco Carmelo and Carmelo Félix Camet at the Olympic Games", International Journal of the History of Sport, 19:4, 179-191
* ↑ «Carmelo Camet Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 30 setembre 2018].
# Rev I d'Ibèria

Rev I d'Ibèria dit el Just (en georgià რევ I მართალი, Rev Mart'ali) fou un rei d'Ibèria de la dinastia arsàcida que va regnar entre vers el 189 i el 216.
Segons la Crònica georgiana era fill d'un rei dels parts (dinastia arsàcida), probablement, segons Cyril Toumanoff, Vologès V, gran rei dels parts del 191 al 207 i rei d'Armènia del 180 al 191, i de la germana del rei d'Ibèria Hamazasp II. Fou nomenat rei després de la derrota i mort del seu oncle a mans de rebels nacionals i dels ossets o alans.
S'hauria casat amb Sepèlia, filla d'un logoteta grec. La reina hauria erigit una estàtua d'Afrodita a la capital Mtskheta. Rev I hauria prohibit els sacrificis humans al país, el que li va valer el nom de el Just.
A la seva mort el va succeir el seu fill Vatxe I.

## Referències

* Cyrille Toumanoff, Les dynasties de la Caucasie chrétienne de l'Antiquité jusqu'au XIXe siècle : Tables généalogiques et chronologiques, Roma, 1990, pàg. 90

## Notes

* ↑ Logoteta era un càrrec administratiu romà d'Orient, aquí s'aplica anacrònicament a un càrrec romà a Grècia
# Chakobo (llengua)

El chakobo-pakawara és una llengua pano parlada per aproximadament 550 dels 860 chakobos ètnics del departament de Beni al nord-oest de Magdalena, Bolívia i (el 2004) per 17 de 50 pacahuara. Els nens aprenen chakobo com a primer idioma, però el pakawara està latent. El karipuna pot haver estat una variant; noms alternatius són Jaunavô (Jau-Navo) i Éloe.
Es va informar que diverses llengües no dorments i no atestades n'havien estat relacionades, potser eren dialectes. Aquests inclouen capuibo i sinabo/shinabo del riu Mamoré. Tanmateix, en realitat no se sap res d'aquestes suposades llengües.

## Exemples
### Noms

| nicatsu | 1 |
| dafuira | 2 |
| unamarana | 3 |
| atchayuna | 4 |
| chayuna | 5 |

### Pronoms

| hiasro | Jo |
| miani | Tu |
| zonihua | Ell/ella/ell/ells |
| noquirzo | Nosaltres |
| zunimato | Tu (pl.) |

### Vocabulari

| chii | Foc |
| huisruhuaina | Pluja |
| jini | Aigua |
| mai | Terra |
| oriquiti | Alimentari |
| osse | Lluna |
| rsepo | chicha |
| rsiqui | maize |
| vari | Sol |
| vistima | Estrella |

## Referències

* ↑ «BBC News». .
* ↑ Distingir del Kagwahiva, una llengua tupí, a la frontera del Brasil
* ↑ David Fleck, 2013, Panoan Languages and Linguistics, Anthropological Papers of the American Museum of Natural History #99
* ↑ Montaño Aragó
* Tallman, Adam J. A grammar of Chácobo, a southern Pano language of the northern Bolivian Amazon. The University of Texas at Austin, 2018. DOI 10.26153/tsw/1343.

## Enllaços externs

* Lenguas de Bolívia Arxivat 2019-09-04 a Wayback Machine. (edició en línia)
* Nou Testament en Chácobo
* Chácobo (Intercontinental Dictionary Series)
* Pacahuara (Intercontinental Dictionary Series)
# Robert Pache

Robert Pache (Morges, 26 de setembre de 1897 - Pully, 31 de desembre de 1974) fou un futbolista suís, que jugava com a davanter, que va competir entre les dècades de 1910 i 1930.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata en la competició de futbol. Pel que fa a clubs, defensà els colors del Servette FC (1917-1919 i 1921-1925), CA Paris (1919-1921), amb qui guanyà la Copa francesa de futbol de 1920, i FSV Francoforte (1924-1930). Amb la selecció nacional jugà 15 partits entre 1921 i 1924, en què marcà 8 gols.

## Referències

* ↑ «Robert Pache Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 12 de desembre 2012. [Consulta: 29 abril 2018].
* ↑ Robert Pache - eu-football.info (anglès)
* ↑ Robert Pache - national-football-teams.com
# Oleksandr Zúbarev

Oleksandr Zúbarev (en ucraïnès: Олександр Зубарев; nascut el 17 de desembre de 1979), és un jugador d'escacs ucraïnès, que té el títol de Gran Mestre des de 2002.
A la llista d'Elo de la FIDE del desembre de 2021, hi tenia un Elo de 2372 punts, cosa que en feia el jugador número 102 (en actiu) d'Ucraïna. El seu màxim Elo va ser de 2608 punts, a la llista de setembre de 2011 (posició 201 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

El 2002 va guanyar el Memorial Akiba Rubinstein. El 2008 empatà als llocs 4t–8è amb Tamaz Guelaixvili, Anton Filippov, Constantin Lupulescu i Nidjat Mamedov a l'obert Romgaz a Bucarest. El 2010 fou primer a Ambès i va guanyar la 6a edició de la Copa Anatoly Ermak a Zaporizhia. El mateix any empatà als llocs 1r–3r amb Dmitri Svetuşkin i Iuri Krivorutxko a Paleókhora. El 2011 empatà als llocs 1r–2n amb Sergey Kasparov a Bad Woerishofen.

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica d'Oleksandr Zúbarev» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 22 gener 2014].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Ucraïna"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo d'Oleksandr Zúbarev «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-02-01. [Consulta: 22 gener 2014].
* ↑ Umiastowski, Adam. «Memorial Rubinstein de 2002» (en polonès). Arxivat de l'original el 2014-02-01. [Consulta: 22 gener 2014].
* ↑ «Tournament report January 2009: Open Romgaz» (en anglès). World Chess Federation. [Consulta: 11 abril citar web].
* ↑ «Open International d'Ambes» (en anglès). FIDE. [Consulta: 11 abril 2011].
* ↑ «6th Anatoly Ermak Cup» (en anglès). FIDE. [Consulta: 11 abril 2011].
* ↑ «3rd International Chess Tournament of Paleohora» (en anglès). FIDE. [Consulta: 11 abril 2011].
* ↑ «27. ChessOrg Schachfestival Open» (en anglès). FIDE. [Consulta: 11 abril 2011].
# René Strauwen

René Strauwen (14 de maig de 1901 - 19 de setembre de 1960) va ser un jugador d'hoquei sobre herba belga que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de bronze com a membre de l'equip belga en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «René Strauwen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 2 agost 2017].
# Cecelia Wolstenholme

Cecelia Wolstenholme (Manchester, 18 de maig de 1915 - Manchester, octubre 1968), coneguda de casada com a Cecelia Thornton, va ser una nedadora anglesa que va competir durant les dècades de 1920 i dècada de 1930. La seva germana Beatrice Wolstenholme també fou nedadora.
El 1930 va obtenir el seu primer gran èxit esportiu en guanyar la cursa dels 200 metres braça dels Jocs de l'Imperi Britànic de Hamilton. L'any següent guanyà l'or en els 200 metres braça del Campionat d'Europa de natació de París.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on quedà eliminada en sèries en els 200 metres braça del programa de natació.

## Referències

* 1 2 «Cecelia Wolstenholme Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'octubre 2012. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Ridderzaal

El Ridderzaal («Sala dels Cavallers») és l'edifici principal del Binnenhof a La Haia, als Països Baixos. És utilitzat des de 1904 per a la cerimònia de l'obertura de les sessions parlamentàries que cada any se celebra el tercer dimarts de setembre (Prinsjesdag), quan el monarca es dirigeix al Parlament en la carrossa daurada per pronunciar allà el discurs del tron. També s'utilitza per a les recepcions reials oficials i les conferències interparlamentàries. Hi va tenir lloc la Conferència de la Haia de 1907.

## Història

Iniciat per Guillem d'Holanda, el Ridderzaal va acabar de construir-se sota el regnat de Florenci V, probablement cap a 1290. Més tard, es van construir d'altres edificis al voltant que es van addicionar al Ridderzaal. Durant la República Batava, l'edifici va ser dedicat a altres fins, entre ells la venda de llibres o la loteria nacional. Al transcurs del segle xix, una sèrie de dependències del Ridderzaal van ser demolides; el sostre va ser igualment destruït per ser reconstruït en vidre i acer, abans de ser novament destruït i restaurat, dotze anys més tard, amb una rèplica de la teulada del segle xiii. El Ridderzaal va ser restaurat en la seva totalitat entre el 1898 i el 1904 per al seu actual ús.

### Sala gòtica

Té una gran sala d'arquitectura gòtica de 38 metres per 18 metres, que posseeix unes belles vidrieres que representen els escuts de les ciutats neerlandeses i els emblemes nobiliaris de les principals famílies dels Països Baixos. La pesada estructura del sostre de fusta, amb les seves bigues de 18 metres de longitud, situades a 26 metres d'alçada, dona al visitant la impressió de trobar-se a l'interior d'un gran vaixell invertit.3

## Referències

* ↑ Kuyper, W, De Koninklijke Zaal; R.J. van Pelt en M.E. Tiethoff-Spliethoff, Dieren 1984, (neerlandès)
* ↑ Mekking, A.J.J. De 'Grote Zaal' van Floris V te Den Haag D.E.H. de Boer, Holland in Wording, Hilversum 1991,(neerlandès)

## Enllaços externs

* Geschiedenis van Den Haag (Historia de La Haya) / (neerlandès)
# Cryptolepas rhachianecti

Cryptolepas rhachianecti és un crustaci cirríped ectoparàsit que viu associat a la pell de la balena grisa i algunes altres espècies de balena com la balena geperuda.

## Descripció

Té una mida màxima d'uns 5 o 6 cm. La conquilla és ovoide i generalment comprimida o incrustada a la pell de les balenes que habita. La cavitat del seu cos està envoltada per uns trenta radis els quals projecta sobre la pell de la balena. La boca també és ovoide. L'opercle és un forta membrana que cobreix la boca per on surten els cirris. El color de la conquilla és blanc allà on està erosionada, la membrana opercular és de color groc sofre. Cryptolepas rhachianecti habita incrustat a la pell de la balena, generalment al cap i sota les aletes.
En anglès rep el nom comú de Gray Whale Barnacle (peu de cabra -o mordassa- de balena grisa).

## Referències

* ↑ Natural History of Southeast Alaska: Cryptolepas rachianecti http://species.wikimedia.org/wiki/Cryptolepas_rachianecti
* ↑ Hayashi, Ryota «A checklist of turtle and whale barnacles (Cirripedia: Thoracica: Coronuloidea)» (en anglès). Journal of the Marine Biological Association of the United Kingdom, 93, 1, 2-2013, pàg. 143–182. DOI: 10.1017/S0025315412000847. ISSN: 0025-3154.

## Enllaços externs

* «Orca Bite Marks on Harpooned Gray Whale». Youtube.
# Robert Roth

Robert Roth (5 de juliol de 1898 - Nidau, Cantó de Berna, 17 de novembre de 1959) va ser un lluitador suís, especialista en lluita lliure, que va competir a començaments del segle xx. Era germà dels també esportistes olímpics Fritz i Hans Roth.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla d'or en la competició del pes pesant del programa de lluita lliure.
Roth fou campió nacional de schwingen, una modalitat de lluita suïssa, el 1919 i 1921. Entre 1922 i 1927 va competir professionalment, però posteriorment tornà a l'amateurisme i guanyà el títol nacional de lluita el 1928 i 1931.

## Referències

* 1 2 3 «Robert Roth Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 25 agost 2017].
# Aleksandr Ximànov

Aleksandr Aleksàndrovitx Ximànov (transcripció internacional: Shimanov; en rus: Алекса́ндр Алекса́ндрович Шима́нов; nascut el 8 de maig de 1992 a Sant Petersburg) és un jugador d'escacs rus, que té el títol de Gran Mestre des de 2009.
A la llista d'Elo de la FIDE del maig de 2022, hi tenia un Elo de 2581 punts, cosa que en feia el jugador número 29 (en actiu) de Rússia. El seu màxim Elo va ser de 2664 punts, a la llista de juny de 2013 (posició 81 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

El 2010 guanyà l'Obert d'Oberwart a Àustria. El seu bon resultat al Campionat d'Europa individual de 2013 li valgué una plaça per a participar en la Copa del Món de 2013 on eliminà a Gawain Jones per 3½ a 2½ a la primera ronda, però fou eliminat a la segona per Gata Kamsky pel resultat de 1 a 3.
El juliol de 2016 fou subcampió del Torneig de Filadèlfia amb 7 punts de 9, els mateixos punts que Axel Bachmann però amb pitjor desempat, repertint-se els dos un premi de 2.250 dòlars cada u.

## Referències

* 1 2 «Nota biogràfica d'Aleksandr Ximànov» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 18 juliol 2016].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Rússia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 20 maig 2022].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo d'Aleksandr Ximànov «benoni.de» (en alemany). [Consulta: 18 juliol 2016].
* ↑ «Philadelphia International 2016». chessdom.com. [Consulta: 18 juliol 2016].
# Richard Hyland

Richard Hyland (San Francisco, 26 de juliol de 1900 - Wawona, 16 de juliol de 1981) va ser un jugador de rugbi a 15 estatunidenc que va competir durant la dècada de 1910 i 1920.
El 1924 va ser seleccionat per jugar amb la selecció dels Estats Units de rugbi a 15 que va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla d'or.
Estudià a la Universitat Stanford, on destacà com a jugador de futbol americà. A partir de 1928 col·laborà com a periodista esportiu pel Los Angeles Times. El 1942 es va incorporar a la Marina dels Estats Units, contribuint en algunes de les batalles més importants de la Guerra del Pacífic.

## Referències

* 1 2 «Dick Hyland Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de novembre 2012. [Consulta: 1r abril 2018].
# Iris Tió i Casas

Iris Tió i Casas (Barcelona, 2 de novembre de 2002) és una nedadora catalana en modalitat de natació sincronitzada.
Nascuda a Barcelona, és filla de músics. Als cinc anys, es va iniciar en la natació sincronitzada al Club Natació Kallípolis una vegada a la setmana, i amb nou anys va començar a entrenar diàriament.
Ha participat a diversos campionats a nivell europeu. Encara en categoria júnior, el 2017 a Belgrad va obtenir dues medalles de bronze en les proves de duet lliure i en rutina combinada, i el maig de 2018 va ser proclamada campiona d'Espanya en solitari tècnic i lliure al Centre Mundial-86 de Madrid, on va destacar tambe en les categories de duet, equip i rutina combinada. En el Campionat d'Europa de Natació de 2018, celebrat a Glasgow, en les proves preliminars del solo lliure va quedar en quarta posició.
Al Campionat d'Europa de Natació de 2020 a Budapest, va debutar en la modalitat de duet amb Alisa Ozhogina en una gran competició, on van estrenar la coreografia prevista per als Jocs Olímpics, i van quedar en sisena posició. L'any següent va participar en els Jocs Olímpics de Tòquio 2020, en les proves de natació artística per parelles i equips. En la prova per parelles va participar amb la sevillana Ozhogina; classificades per a la final, van acabar en desena posició.

## Referències

* 1 2 3 «Iris Tió Casas» (en castellà). Comitè Organitzador de Tòquio 2020 dels Jocs Olímpics i Paralímpics. Arxivat de l'original el 7 d'agost 2021. [Consulta: 7 agost 2021].
* ↑ Martínez, Alberto «Iris Tió, la hija de músicos que hará de Ona en la nueva década». As, 20-07-2019.
* ↑ EFE «Iris Tió irrumpe con un cuarto puesto en la rutina libre del Europeo». Sport, 05-08-2018.
* ↑ EFE «Sexta plaza para Alisa Ozhogina e Iris Tió en la final de dúo técnico del Europeo de artística». Mundo Deportivo, 13-05-2021.
* ↑ Redacció «El Instagram de Iris Tió, la nadadora sincronizada que luchará en la final de dúos de los Juegos Olímpicos 2020-2021». 20 Minutos, 04-08-2021.
* ↑ EFE «Décimo lugar para Alisa Ozhogina e Iris Tió en la final de dúo». Diario de Sevilla, 04-08-2021.