OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ermita del Pedregal

Ermita del Pedregal és una ermita de Tàrrega (Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La capella actual és bastida amb les restes romàniques i també gòtiques del primitiu monestir cistercenc del Pedregal. L'ermita consta d'una façana amb un portal d'accés en arc de mig punt dovellat amb unes senzilles arquivoltes a tall de guardapols, acabades amb unes petites mènsules en forma de caps. A banda i banda d'aquest portal hi ha un fris amb escuts heràldics d'entre els quals és ben visible el corresponent al llinatge dels Cardona. Damunt d'aquesta portalada d'accés a l'ermita hi ha un finestral gòtic geminat acabat amb una rosassa de sis puntes trifoliades de dos metres d'alçada i 1 metre amb 50 centímetres d'amplada. Al capdamunt hi ha adossada una clau de volta amb l'alt relleu d'un Agnus Dei i lateralment als extrems superiors hi ha dues figures esculpides, una és un àngel i l'altra és la Verge Maria. Per la banda del migdia l'ermita presenta dues obertures més, es tracta de dues majestuoses finestres geminades de gairebé un metre i mig d'amplada amb una columna de separació interna on cada finestral a la seva part superior és coronat per un rosetó. La coberta superior és realitzada a dos vessants.
L'interior de la capella es distribueix a partir d'un espai únic, però dividit en dos àmbits clarament diferenciables. El presbiteri presenta una gran balconada a tall de cambril, on se situa la talla gòtica de pedra de la Mare de Déu del Pedregal.

## Història

El monestir del Pedregal es correspon amb una filial cistercenca del cenobi de Vallbona de les Monges. La seva fundació és datada aproximadament del 1190, i una de les famílies nobiliàries que es van caracteritzar per esdevenir uns grans protectors del monestir foren els Cardona tal com també ho testimonien els conservats d'aquesta família. És un monestir que va veure la seva extinció el 1604 per manca de recursos.

## Referències

* 1 2 3 «Ermita del Pedregal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 gener 2017].
# Esporopolenina

L'esporopolenina (en anglès Sporopollenin) és un politerpè impermeable resistent als agents químics que es troba a la paret de les espores de l'exina del gra de pol·len i, de fet, n'és el component majoritari. La seva estabilitat química és molt elevada el que fa que es conservi bé en els substrats i sediments on puguin dipositar-se els grans de pol·len. La capa exterior de l'exina té amb freqüència complexes relleus (vegeu imatge a la dreta), el que permet usar el material recuperat de sediments -recents o antics- per al seu estudi palinològic sobre les poblacions de plantes i fongs en el passat.
La composició química de la esporopolenina no es coneix amb exactitud, però és sorprenent la seva inusual estabilitat química i resistència a la degradació per enzims. Les anàlisis químiques revelen l'existència d'una barreja de biopolímers, que contenen principalment cadenes llargues d'àcids grassos, fenil-propanoides, fenols i traces de carotenoides. Experiments amb marcadors han revelat la fenilalanina com el seu principal precursor però també hi ha carboni molecular provinent d'altres fonts. De ben segur l'esporolenina deriva de diversos precursors que estan vinculats químicament per formar una estructura molt rígida.
L'anàlisi al microscopi electrònic revela que les cèl·lules superficials que envolten el gra de pol·len en formació en les anteras, tenen un sistema secretor altament actiu que conté vesícules lipofíliques. Es sospita que aquestes vesícules contenen els precursors de l'esporopolenina.
L'esporopolenina s'ha usat en els camps de la nutrició i la indústria farmacèutica, on s'afirma que té beneficis per a la salut.

## Bibliografia

* Boavida LC, Becker JD, & Feijó JA. (2005) The making of gametes in higher plants. Int. J. Dev. Biol. 49: 595-614.
* Guilford WJ, Schneider DM, Labovitz J, Opella SJ (1988) High-Resolution Solid-State C-13 NMR-Spectroscopy of Sporopollenins from Different Plant Taxa. Plant Physiology 86 (1): 134-136.
# España (desambiguació)

«España» té aquests significats:
* Toponímia:
** España (castellà) o Espanya (català), país al sud-oest d'Europa
** Parque España, àrea verda entre la Colonia Roma i la Colonia Condesa de la Ciutat de Mèxic (Mèxic)
** Platja España, sorral al litoral de Villaviciosa (Astúries, Espanya)
* Obres:
** España (Chabrier), obra del compositor francès Emmanuel Chabrier composta el 1883
** España (diari), diari publicat a Tànger entre 1938 i 1967
** España (revista), revista publicada a Madrid entre 1915 i 1924
** España, la primera globalización, documental històric espanyol, dirigit per José Luis López-Linares i estrenat en 2021
** La Revista de España (1868-1895), revista de pensament polític i intel·lectual fundada en Madrid per José Luis Albareda y Sezde
* Organitzacions:
** Caja España, caixa d'estalvis castellanolleonesa
** Caja España-Duero, caixa d'estalvis resultant de la fusió entre les caixes España i Duero
** Radio España, emissora de ràdio espanyola, que va emetre a la ciutat de Madrid per ona mitjana entre 1924 i 2001
** Real Club España, club de futbol mexicà de la ciutat de Mèxic, fundat el 1912
** Real Club Deportivo España, club hondureny de futbol de la ciutat de San Pedro Sula, fundat el 1929
** Unión Deportiva España o España de Tánger, antic club de futbol espanyol de la ciutat de Tànger al Marroc, quan aquesta ciutat formava part del protectorat espanyol del Marroc
* Biografies:
** Arcadi España García (Carcaixent, Ribera Alta, 1974), economista valencià, conseller d'Hisenda i Model Econòmic de la Generalitat
** Bernardo España Edo (Russafa, Ciutat de València, 1938 - 2020), utiller del València
** Carolina España Reina (Màlaga, 1969), política espanyola, diputada pel Partit Popular al Congrés
** Jesús España Cobo (Valdemoro, 1978), atleta madrileny especialitzat en els 3000 i 5000 metres llisos
** José María España (La Guaira, Vargas, Veneçuela, 1761 - Caracas, 1799), militar veneçolà d'origen català
** Josep Maties de España Muntadas (l'Hospitalet de Llobregat, 1929 - 2005), polític, enginyer industrial i empresari català
** Julio de España Moya (Alacant, 1947), metge i polític valencià
** María España Almendro (Mallorca, 1992), jugadora de bàsquet mallorquina
** María Inmaculada de España Moya (Alacant, 1962), advocada i política valenciana, senadora per Alacant
** Miguel España (1964), futbolista mexicà
** Miguel Ángel España Rosado (Madrid, 1973), futbolista i entrenador madrileny
** Ramón de España Renedo (Barcelona, 1956), guionista, teòric, escriptor, periodista, traductor i cineasta català
* Miscel·lània:
** España (automòbil), marca catalana d'automòbils, fabricats a Barcelona entre 1917 i 1927
** Marca España, política pública espanyola, projectada a llarg termini, de promoció de la imatge exterior d'Espanya en els àmbits econòmic, cultural, social, científic i tecnològic
** Ricart-España, marca catalana d'automòbils, fabricats per l'empresa Industrial Nacional Metalúrgica a Barcelona entre 1928 i 1930
# Estació d'Avinguda de Xile / Camp Nou

Mapa TramBaix T1, T2 i T3 :
Mapa Metro Línies 9 i 10 :
Avinguda de Xile és una estació de les línies T1, T2 i T3 de la xarxa del Trambaix situada sobre l'Avinguda de Xile, a prop de l'estadi del Futbol Club Barcelona, el Camp Nou, al districte de les Corts de Barcelona i es va inaugurar el 3 d'abril de 2004 amb l'obertura del Trambaix.
Està en construcció l'estació de la L9/L10 del metro de Barcelona. Pertany al Tram 2 (Zona Franca | Zal – Zona Universitària; Parc Logístic – Pou Bifurcació), hi tindran parada trens de la L9 i la L10. La previsió inicial era obrir l'estació l'any 2007, però donats diversos contratemps es va anar endarrerint la data. El mes de juny del 2011 el Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya va anunciar que aquest tram, encara no construït, estava paralitzat temporalment mentre es buscava finançament, evitant al mètode alemany o peatge a l'ombra utilitzat a la resta de l'obra. La previsió actual és inaugurar-la l'any 2026, juntament amb la posada en marxa del tram comú del túnel.
Inicialment s'havia d'anomenar igual que la del Trambaix, després Campus Sud i arran d'una campanya del programa de Televisió de Catalunya "Hat-trick Barça", el departament de política territorial i obres públiques ha accedit que sigui anomenada Camp Nou.

## Serveis ferroviaris

Trambaix :
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Francesc Macià | Zona Universitària | Ernest Lluch | Bon Viatge |
| Francesc Macià | Zona Universitària | Ernest Lluch | Llevant - les Planes |
| Francesc Macià | Zona Universitària | Ernest Lluch | Sant Feliu | Consell Comarcal |
| Metro de Barcelona |||||
| Aeroport T1 | Collblanc | Zona Universitària | Can Zam |
| Pratenc | Collblanc | Zona Universitària | Gorg |
| Font recorregut: PDI 2009-2018. |||||

## Referències

* ↑ Borrell, Anna «Metro. Línia 9». Anuari territorial de Catalunya 2005. Institut d'Estudis Catalans, pàg. 230 [Consulta: 3 juny 2011].
* ↑ «Territori i Sostenibilitat presenta els pressupostos de 2011 amb l'objectiu de reactivar l'economia». Gencat.cat. Generalitat de Catalunya, 03-06-2011. Arxivat de l'original el 2012-01-20. [Consulta: 3 juny 2011].
* ↑ «Aturat el tram central de l'L9 fins a garantir-ne el finançament». L'Avui, 04-06-2011. [Consulta: 6 juny 2011].
* ↑ «El tram central de l'L9 de metro es prepara per a la reactivació». La Vanguardia.
* ↑ «El Camp Nou donarà nom a una estació de la futura L9 gràcies a la campanya impulsada pel programa "Hat-trick Barça"». 3cat24.cat, 27-10-2009. [Consulta: 6 juny 2011].
* ↑ «PDI de la regió metropolitana de Barcelona 2009-2018: Programa AX (ampliació de xarxa)» (PDF). Autoritat del Transport Metropolità, 2009. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2010. [Consulta: 21 setembre 2010].

## Vegeu també

* Llista d'estacions de tramvia de la regió metropolitana de Barcelona
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Essia

Essia és un municipi francès al departament del Jura (regió de Borgonya - Franc Comtat). L'any 2007 tenia 60 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Essia era de seixanta persones. Hi havia 30 famílies de les quals 15 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 11 dones vivint soles), 11 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

### Habitatges

El 2007 hi havia 47 habitatges, 33 eren l'habitatge principal de la família, 8 eren segones residències i 5 estaven desocupats. 40 eren cases i 6 eren apartaments. Dels 33 habitatges principals, 26 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 5 tenien dues cambres, 7 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 15 en tenien cinc o més. 30 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població d'Essia el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 8 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 33 persones, 23 eren actives i 10 eren inactives. De les 23 persones actives 20 estaven ocupades (10 homes i 10 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 10 persones inactives 7 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Essia hi havia sis explotacions agrícoles.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Notes

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009

## Enllaços externs

* France par commune. Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Escílax

«Escílax» té aquests significats:
* Geografia: Escílax (riu), riu del Pont
* Onomàstica:
** Escílax de Carianda, explorador grec
** Escílax d'Halicarnàs, astrònom grec
# Esteban Echevarría Olabarrieta

Esteban Echevarría Olabarrieta (Deusto, País Basc, 16 de gener de 1923) és un exfutbolista basc. Jugava de davanter i el seu únic club va ser el Reial Oviedo, on va desenvolupar la totalitat de la seva carrera.

## Trajectòria

Va començar la seva carrera el 1942 jugant al Reial Oviedo de la primera divisió espanyola. Va jugar al club asturià fins a l'any 1951.
La temporada 1942-43 va tenir un començament imparable, aconseguint marcar 14 gols en les set primeres jornades. La seva espectacular arrencada a la lliga va constituir un rècord encara vigent de màxim golejador en les set primeres jornades.
El 16 de setembre de 1944 Echevarría va ser atropellat per un cotxe quan es dirigia a presenciar una correguda de bous de les Festes de Sant Mateu a Oviedo i, posteriorment, va patir una pleuresia traumàtica, que el va obligar a allunyar-se dels terrenys de joc durant una llarga temporada, passant gairebé en blanc la temporada 1944-45. Aquesta temporada només va jugar 13 partits marcant 8 gols.
És l'únic jugador que ha aconseguit marcar-li al Reial Madrid 5 gols en un partit oficial, el 21 de desembre de 1947 al partit disputat a l'estadi de Buenavista d'Oviedo corresponent a la jornada 13 de la temporada 1947-1948 de la primera divisió i que va finalitzar amb triomf de 7-1 a favor dels asturians.
Una altra greu lesió va accelerar la seva retirada, en aquesta ocasió de manera definitiva, i es va desvincular del Real Oviedo al final de la temporada 1950-1951 després d'haver aconseguit marcar 63 gols en 81 partits de lliga de primera divisió (a més de 9 gols en 16 partits de copa i 6 a Segona Divisió). Encara va jugar una última temporada a Segona Divisió amb el Gimnástica de Torrelavega, marcant 17 gols en 26 partits.

## Referències

* ↑ «Esteban Echevarría Olabarrieta». BDFutbol. [Consulta: 11 agost 2018].
* ↑ «El Real Madrid perdió ante el Oviedo por 7-1» (en castellà). ABC, 23-12-1947. [Consulta: 11 agost 2018].
# Esquirol volador de Lord Derby

L' esquirol volador de Lord Derby (Anomalurus derbianus) és una espècie de rosegador africà de la família dels anomalúrids. És una de les espècies més comunes de la família.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie d'esquirol volador viu a les selves tropicals i subtropicals de l'oest i el centre d'Àfrica, des de Guinea a l'oest fins a Tanzània a l'est. El seu hàbitat va des de selves pluvials humides i boscos relativament secs, a diferents altituds. Es tracta d'una espècie amenaçada per la pèrdua d'hàbitat.

## Descripció

L'esquirol volador de Lord Derby té una llargada corporal d'entre 27 i 38 cm, una cua d'entre 22 i 30 cm i un pes d'entre 450 i 1.100 g. Té una pell grisa o marró, amb plomes de color plata. La part superior del patagi té el mateix color, però la part inferior té cerres negres.

## Comportament

Es tracta d'un animal nocturn que viu a dins de forats als troncs, i que viu tant sol com en parelles. Es mouen estenen les seves membranes i planejant d'arbre en arbre. S'han registrat vols de fins a 250 metres. També utilitzen les escates de la seva cua per ajudar-se a grimpar pels arbres. Els esquirols voladors de Lord Derby són animals herbívors que s'alimenten de fulles, escorça dels arbres, anous verdes, fruits i flors.
Possiblement «conrea» els seus arbres preferits arrancant les males herbes que hi creixen al voltant, cosa que facilita el creixement d'aquests arbres.

## Bibliografia

* Corbin, C.; Cordeiro, N. J. (2006). Gliding characteristics of Lord Derby's Anomalure (Anomalurus derbianus) in Tanzania. African J. Ecol. 44: 106-108.
* Dieterlen, F. 2005. Family Anomaluridae. Pp. 1532-1534 in Mammal Species of the World a Taxonomic and Geographic Reference. D. E. Wilson and D. M. Reeder eds. Johns Hopkins University Press, Baltimore.

## Referències

Famílies i espècies vivents d'anomaluromorfs :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Euarchontoglires · Ordre: Rodentia :
Anomaluridae :
Pedetidae :
Zenkerellidae :
# Meridià 175 a l'est

El meridià 175 a l'est del meridià de Greenwich és una línia de longitud que s'estén des del pol Nord a través del Oceà Àrtic, Àsia, l'oceà Pacífic, Nova Zelanda, l'oceà Antàrtic, i l'Antàrtida fins al pol Sud.
El meridià 175 a l'est es forma un cercle màxim amb el meridià 5 a l'oest.Com tots els altres meridians, la seva longitud correspon a una semicircumferència terrestre, uns 20.003,932 km. Al nivell de l'Equador, és a una distància del meridià de Greenwich de 19.481 km.

## De Pol a Pol

A partir del pol Nord i direcció sud cap al pol Sud, el meridià 175 d'aquest passa per:
    Coordenades País, territori o mar Notes 90° 0′ N, 175° 0′ E﻿ / ﻿90.000°N,175.000°E﻿ / 90.000; 175.000﻿ (Arctic Ocean) Oceà Àrtic 72° 44′ N, 175° 0′ E﻿ / ﻿72.733°N,175.000°E﻿ / 72.733; 175.000﻿ (East Siberian Sea) Mar de la Sibèria Oriental 69° 50′ N, 175° 0′ E﻿ / ﻿69.833°N,175.000°E﻿ / 69.833; 175.000﻿ (Russia) Rússia Districte autònom de Txukotka 61° 58′ N, 175° 0′ E﻿ / ﻿61.967°N,175.000°E﻿ / 61.967; 175.000﻿ (Bering Sea) Mar de Bering 52° 30′ N, 175° 0′ E﻿ / ﻿52.500°N,175.000°E﻿ / 52.500; 175.000﻿ (Pacific Ocean) Oceà Pacífic 1° 27′ S, 175° 0′ E﻿ / ﻿1.450°S,175.000°E﻿ / -1.450; 175.000﻿ (Kiribati) Kiribati Tabiteuea Atoll 1° 28′ S, 175° 0′ E﻿ / ﻿1.467°S,175.000°E﻿ / -1.467; 175.000﻿ (Pacific Ocean) Oceà Pacífic Passant just a l'oest l'Illa Little Barrier, Nova Zelanda (a 36° 11′ S, 175° 2′ E﻿ / ﻿36.183°S,175.033°E﻿ / -36.183; 175.033﻿ (Little Barrier Island)) 36° 46′ S, 175° 0′ E﻿ / ﻿36.767°S,175.000°E﻿ / -36.767; 175.000﻿ (New Zealand) Nova Zelanda Illa Waiheke i Illa del Nord — passant just a l'oest de la ciutat de Whanganui (a 39° 56′ S, 175° 2′ E﻿ / ﻿39.933°S,175.033°E﻿ / -39.933; 175.033﻿ (Wanganui)) 39° 57′ S, 175° 0′ E﻿ / ﻿39.950°S,175.000°E﻿ / -39.950; 175.000﻿ (Pacific Ocean) Oceà Pacífic 40° 53′ S, 175° 0′ E﻿ / ﻿40.883°S,175.000°E﻿ / -40.883; 175.000﻿ (New Zealand) Nova Zelanda North Island — passant just a l'oest de la ciutat de Upper Hutt (a 41° 8′ S, 175° 1′ E﻿ / ﻿41.133°S,175.017°E﻿ / -41.133; 175.017﻿ (Upper Hutt)) 41° 23′ S, 175° 0′ E﻿ / ﻿41.383°S,175.000°E﻿ / -41.383; 175.000﻿ (Pacific Ocean) Oceà Pacífic 60° 0′ S, 175° 0′ E﻿ / ﻿60.000°S,175.000°E﻿ / -60.000; 175.000﻿ (Southern Ocean) Oceà Antàrtic 77° 40′ S, 175° 0′ E﻿ / ﻿77.667°S,175.000°E﻿ / -77.667; 175.000﻿ (Antarctica) Antarctica Dependència de Ross — reclamat per Nova Zelanda

## Referències

* ↑ T. Vincenty «Direct and Inverse Solutions of Geodesics on the Ellipsoid with application of nested equation». Survey Review, 4-1975.
* ↑ «Vincenty formula for distance between two Latitude/Longitude points».

## Vegeu també

* Meridià 174 a l'est
* Meridià 176 a l'est
# Tonquín (desambiguació)

«Tonquín» té aquests significats:
* Geografia:
** Tonquín (Vietnam)
** Tonquín (Xina), regió de la Xina
** Golf de Tonquín
*** Incident del golf de Tonquín
* Botànica:
** Bambú de Tonquín és el nom comú de la canya de l'espècie Pseudosasa amabilis
* Material d'alta qualitat per a la construcció en bambú refós de canyes de pescar.
# Cantalupo Ligure

Cantalupo Ligure és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont, (Itàlia).
Limita amb els municipis d'Albera Ligure, Borghetto di Borbera, Dernice, Montacuto, Roccaforte Ligure i Rocchetta Ligure.
Pertanyen al municipi les frazioni d'Arborelle, Besante, Borgo Adorno, Campana, Costa Merlassino, Colonne, Merlassino, Pallavicino, Pertuso, Pessinate, Prato, Semega, Strappasese i Zebedassi.

## Galeria

* Façana de l'església de Pallavicino.
* Campanar de l'església de Pallavicino.
* Costat sud del castell de Borgo Adorno
* Costat nord del castell de Borgo Adorno
# Lluís Ferri i Silvestre

Lluís Ferri i Silvestre (Villena, 1957) és un poeta, logopeda, psicopedagog i professor valencià.
Nascut a Villena al si d'una família valencianoparlant, va començar a escriure poesia a la fi de la dècada de 1970, així com a interessar-se per la fotografia. Va ser cofundador de la revista alacantina de literatura Mediterrània (1978). Combina la seua labor artística amb la de professor a la Universitat d'Alacant. És també membre de l'Associació d'Escriptors en Llengua Catalana.

## Guardons

Ha rebut diversos guardons per la seua obra poètica. Entre ells:
* Premi «Paco Mollà» de Petrer (1990), per l'obra Llum de silencis.
* Premi «Gorgos» de poesia (1998), per l'obra Navilis silents.
* XX Certamen de Poesia Poeta Pastor Aycart de Beneixama (2005), per l'obra Últimes llunes.
* Premis 9 d'Octubre de Creació Literària en Valencià (2012), per l'obra Epitalami del sol.

## Obra

* Llum de silencis (1990)
* Navilis silents (1999)

## Referències

* 1 2 Moltó, Ezequiel. «Una vida de poemas y fotos». El País, 10-12-2011. [Consulta: 7 juny 2017].
* ↑ «El villenense Lluís Ferri, noticia en el País con motivo de una exposición de sus fotografías acompañando los poemas de Lluís Alpera». El Periódico de Villena, 13-12-2011. Arxivat de l'original el 2018-01-24. [Consulta: 7 juny 2017].
* 1 2 3 Rodríguez-Bernabeu, Emili. «Pròleg». A: Ferri, Lluís. Navilis Silents. Alacant: Aguaclara, 1999.
* 1 2 3 4 «Imatges i paraules». Alacant: Universitat d'Alacant, 2011.
* ↑ «El villenense Lluis Ferri Silvestre ganó el XX Certamen de Poesía Poeta Pastor Aycart de Beneixama». El periódico de Villena, 19-12-2005. [Consulta: 7 juny 2017].
* ↑ «Lluis Ferri vence en poesía y el jurado deja desierto el concurso de narrativa en los Premis 9 d'Octubre». Costa Comunicaciones, 10-10-2012. [Consulta: 7 juny 2017].