OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sociedad Deportiva Leioa

La Sociedad Deportiva Leioa és un club de futbol basc amb seu a Leioa, al País Basc. Fundat l'any 1925 juga a Tercera Divisió RFEF – Grup 4, juga els partits com a local a l'Estadi Sarriena, que té una capacitat de 3.741 espectadors.

## Història

La temporada 2017-18, el club va acabar 10è a Segona Divisió B, grup 2.

## Temporada a temporada

| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc |
| 1978–79 | 7 | 2a Reg. | 9è |
| 1979–80 | 7 | 2a Reg. | 9è |
| 1980–81 | 7 | 2a Reg. | 6è |
| 1981–82 | 7 | 2a Reg. | 6è |
| 1982–83 | 7 | 2a Reg. | 3r |
| 1983–84 | 7 | 2a Reg. | 7è |
| 1984–85 | 7 | 2a Reg. | 4t |
| 1985–86 | 7 | 2a Reg. | 5è |
| 1986–87 | 7 | 2a Reg. | 5è |
| 1987–88 | 7 | 2a Reg. | 9è |
| 1988–89 | 6 | 1a Reg. | 6è |
| 1989–90 | 6 | 1a Reg. | 15è |
| 1990–91 | 6 | 1a Reg. | 9è |
| 1991–92 | 6 | 1a Reg. | 6è |
| 1992–93 | 6 | 1a Reg. | 3r |
| 1993–94 | 6 | 1a Reg. | 7è |
| 1994–95 | 6 | 1a Reg. | 5è |
| 1995–96 | 6 | 1a Reg. | 4t |
| 1996–97 | 6 | 1a Reg. | 1r |
| 1997–98 | 5 | Reg. Pref. | 12è |
| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc | Copa del Rei |
| 1998–99 | 5 | Reg. Pref. | 15è | |
| 1999–2000 | 5 | Reg. Pref. | 13è | |
| 2000–01 | 5 | Reg. Pref. | 10è | |
| 2001–02 | 5 | Reg. Pref. | 9è | |
| 2002–03 | 5 | Div. Hon. | 3r | |
| 2003–04 | 5 | Div. Hon. | 9è | |
| 2004–05 | 5 | Div. Hon. | 6è | |
| 2005–06 | 5 | Div. Hon. | 13è | |
| 2006–07 | 5 | Div. Hon. | 4t | |
| 2007–08 | 5 | Div. Hon. | 1r | |
| 2008–09 | 4 | 3a | 11è | |
| 2009–10 | 4 | 3a | 16è | |
| 2010–11 | 4 | 3a | 9è | |
| 2011–12 | 4 | 3a | 8è | |
| 2012–13 | 4 | 3a | 4t | |
| 2013–14 | 4 | 3a | 1r | |
| 2014–15 | 3 | 2a B | 15è | Tercera ronda |
| 2015–16 | 3 | 2a B | 16è | |
| 2016–17 | 3 | 2a B | 5è | |
| 2017–18 | 3 | 2a B | 10è | Segona ronda |
* 7 temporades a Segona Divisió B
* 6 temporades a Tercera Divisió
* 1 temporada a Tercera Divisió RFEF

## Palmarès

* Tercera Divisió : 2013–14
* ↑ Quart nivell del futbol espanyol
* ↑ Promocionà als play-offs

## Antics jugadors

* Chupe
* Gorka Luariz

## Referències

* ↑ «Instalaciones de Sarriena» (en castellà). S.D. Leioa, 09-09-2019. [Consulta: 5 novembre 2019].
* ↑ «Histórico Leioa - Segunda División B G 2 2017/2018». www.resultados-futbol.com. [Consulta: 19 desembre 2019].

## Enllaços externs

* Web oficial (castellà)
* Perfil de l'equip Futbolme (castellà)
* Estadios de España (anglès)
# Patriomanis americana

Patriomanis americana és una espècie extinta de pangolins prehistòrics que visqueren durant l'Eocè superior a Nord-amèrica. Se'l coneix a partir de restes fòssils trobades a Wyoming.

## Referències

* ↑ Entrada «Patriomanis americana» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Tupaia de peus llargs

La tupaia de peus llargs (Tupaia longipes) és una espècie de tupaia de la família dels tupàids. És originària de Brunei, Indonèsia i Malàisia. Està amenaçada per la pèrdua d'hàbitat.

## Referències

* ↑ Entrada «Tupaia longipes» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 27 octubre 2024].
* ↑ «Mammal Species of the World - Browse: longipes». [Consulta: 27 octubre 2024].
* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
# Ratolí marsupial triratllat de Wau

El ratolí marsupial triratllat de Wau (Myoictis wavicus) és una espècie de marsupial del gènere Myoictis. De mitjana, pesa 122 g i té una llargada de cap a gropa de 170 mm. El pelatge de la cua de Myoictis wavicus és més curt que el d'altres espècies del seu gènere. La femella té quatre mugrons. Viu al vessant septentrional de la Serralada Central, a prop de Wau (Papua Nova Guinea).

## Referències

* ↑ Entrada «Myoictis wavicus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Wooley, P. A. «Revision of the three-striped dasyures, genus Myoictis (Marsupialia: Dasyuridae), of New Guinea, with description of a new species» (en anglès). Records of the Australian Museum, 57, 2005, pàg. 321-340.
Espècies vivents de dasiüromorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Família Dasyuridae, subfamília Dasyurinae :
Família Dasyuridae, subfamília Sminthopsinae :
Família Myrmecobiidae :
# Chukhrovita-(Ce)

La chukhrovita-(Ce) és un mineral de la classe dels halurs que pertany al grup de la chukhrovita. Rep el seu nom en honor del mineralogista i geoquímic rus Fëdor Vasil'evič Čuchrov (1908-1988) amb el sufix per "-(Ce)" que correspon a la terra rara dominant: el ceri.

## Característiques

La chukhrovita-(Ce) és un fluorur de fórmula química Ca₃CeAl₂(SO₄)F₁₃·12H₂O. Cristal·litza en el sistema isomètric en forma de cristalls octaèdrics de fins a 1,5 mm. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la chukhrovita-(Ce) pertany a «03.CG - Halurs complexos, aluminofluorurs amb CO₃, SO₄, PO₄» juntament amb els següents minerals: stenonita, chukhrovita-(Y), meniaylovita, chukhrovita-(Nd), creedita, bøggildita i thermessaïta.

## Formació i jaciments

La chukhrovita-(Ce) apareix en el context d'un dipòsit hidrotermal de barita-fluorita, (mina Clara, Alemanya) i en la zona d'oxidació d'un dipòsit de bandes de sel·laïta-turmalina–fluorita (dipòsit Yaroslavskoye, Rússia). A més dels dos indrets anteriors, també ha estat trobada a Gamskarlgraben, a Grieswies (Salzburg, Àustria) i a la mina Valvassera, a Valganna (Llombardia, Itàlia).
En el mes de setembre de 2024 va ser definit un nou neotip per aquesta espècie, sent establerta la localitat tipus a la mina Tripi, al municipi italià d'Alì Terme, a la província de Messina (Sicília, Itàlia).
Sol trobar-se associada amb altres minerals com: fluorita, jarosita, pirita, sofre natiu, sel·laïta, gearksutita i yaroslavita.

## Referències

* 1 2 3 «Chukhrovite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 març 2017].
* 1 2 3 «Chukhrovite-(Ce)» (en anglès). rruff. [Consulta: 3 març 2017].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 81». European Journal of Mineralogy, 36, 5, 21-10-2024, pàg. 917–923. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-917-2024 [Consulta: 21 octubre 2024].
# Crore

Un crore (abreujat cr) o koti denota deu milions a certs països de l'Àsia i és igual a 100 lakh en el sistema de numeració indi. Es fa servir sobretot per expressar quantitats monetàries. Així, per exemple, 190.000.000 rúpies esdevenen 19 cr rúpies.

## Nom en altres llengües

* Assamès: কোটি kûti, কোটি kouti.
* Bengalí: কোটি ko̊ŧi.
* Birmà: ကုဋေ.
* Filipí: karora (Ús arcaic, també kotiha o kotiya). Normalment es fa servir Sampúng milyón.
* Gujarati: કરોડ karoḍ.
* Hindi: करोड़/कोटि karoṛ O koti.
* Kanarès: ಕೋಟಿ koṭi.
* Khasi: klur o krur.
* Konkani: कोटि koṭi O करोऱ karoṛ.
* Malaiàlam: കോടി koḍi (sovint escrit kodi).
* Marathi: कोटि koṭi.
* Nepalès: करोड karoḍ.
* Oriya: କୋଟି koṭi.
* Paixtu: کروړ korur.
* Pali: koṭi.
* Pampanga: katâ o kata-katâ.
* Panjabi: ਕਰੋੜ karoṛ (sovint escrit karor).
* Persa: کرور, krur o korur.
* Rohingya: kurul.
* Sànscrit: कोटयः kautayaɦ (en singular कोटि kauti).
* Sindhi: ڪروڙ kiroṛu.
* Singalès: කෝටිය koṭiya.
* Sylheti: কুটি kuṭi.
* Tailandès: โกฏิ kot o kot̩i (del pali koti, obsolet).
* Tàmil: கோடி kōdi.
* Telugu: కోటి kōṭi.
* Urdú: کروڑ karoṛ.
* Xinès: 克若 o 克若 kèruò; 俱胝 jùzhī en textos budistes xinesos, però 一千萬 o 一千万 yī qiānwàn ("mil miríades") és utilitzat en contextos normals.

## Referències

* ↑ «Knowing our Numbers». Department Of School Education And Literacy. National Repository of Open Educational Resources. Arxivat de l'original el 16 de febrer 2016. [Consulta: 13 febrer 2016].
* ↑ «Crore». A: Hugh Chisholm. Encyclopædia Britannica (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Toyō Itō

Toyō ItōItō Toyoo (伊東 豊雄) (Seül, 1 de juny de 1941) és un arquitecte japonès, conegut pels seus treballs en arquitectura conceptual, on cerca l'expressió simultània del món físic i el món virtual. És un dels màxims exponents de l'arquitectura que cerca la noció contemporània de la "ciutat simulada", i és considerat un dels arquitectes més innovadors i influents del món.
Va contribuir a ra renovació de la plaça d'Europa de l'Hospitalet de Llobregat amb edificis com el de la Fira de Barcelona i els de l'Hotel Catalunya Fira.

## Biografia

Itō va nàixer en 1941 a Keijō (avui Seül, Corea del Sud) quan era territori japonès. Es va graduar a la Universitat de Tòquio en 1965. El 17 de març de 2013 li fou concedit el Premi Pritzker, un dels premis més prestigiosos en el món de l'arquitectura.

## Referències

* ↑ «Toyo Ito, interview». Designboom. [Consulta: 18 novembre 2009].
* ↑ Francescani, Chris. «Japanese architect Toyo Ito awarded 2013 Pritzker prize». Reuters, 17-03-2013. Arxivat de l'original el 2013-09-27. [Consulta: 17 març 2013].
* ↑ «El japonès Toyo Ito és guardonat amb el Premi Pritzker 2013 per la seva innovació conceptual». 3/24 [Consulta: 17 març 2013].
# Setla dels Llocs

Setla dels Llocs o la Setla és una antiga alqueria i antic municipi, part del municipi de Els Poblets a la comarca de la Marina Alta al País Valencià, regat pel riu Girona. Fins al 6 de maig de 1971 era un municipi independent, quan va fusionar amb Miraflor i Mira-Rosa per formar la nova entitat dels Poblets, del qual té la capitalitat. Els tres municipis ja eren coneguts com «els Llocs» o «els Poblets» des del segle xvii com que pertanyien dins el Marquesat de Dènia a la mateixa jurisdicció. Com ambdós altres «Llocs», el seu origen és morisc. 1609 tenia vint i dos focs. El 2009 tenia 375 habitants.
Setla i Mira-rosa pertanyeren a la baronia de la família Huarte, després passaren a dependre del comte de Parcent. En temps de l’Arquebisbe Sant Joan de Ribera tenia 12 aces de moriscos.

## Referències

* 1 2 3 «Setla dels Llocs». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Setla dels Llocs». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Els Poblets (Setla, Mira-rosa i Miraflor)». Els Papers de Santa Maria de Nassiu. Vilaweb, 23-01-2011.

## Bibliografia

* Andrés Torres, Josep. Història dels poblets: la Setla, Mira-Rosa i Miraflor, entre la Conquesta Cristiana i la fi de l'Antic Règim. Dènia: Institut d'Estudis Comarcals Marina Alta (IECMA), 2019, p. 344. ISBN 978-84-944726-5-7.
# Orca pigmea

L'orca pigmea (Feresa attenuata) és un cetaci petit i rar de la família dels dofins oceànics (Delphinidae). El seu nom comú deriva del fet que comparteix algunes característiques comunes amb l'orca i que és molt més petita que aquesta espècie. En una ocasió, quan es tancaren en captivitat unes quantes orques pigmea a Hawaii i Sud-àfrica, foren extremament agressives – arribant al punt de matar-se l'una a l'altra. Un tercer grup capturat al Japó no presentà aquesta agressivitat.

## Referències

* ↑ Entrada «Feresa attenuata» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# Luigi Scarabello

Luigi Scarabello (Albiano Magra, 17 de juny de 1916 - Nettuno, 2 de juliol de 2007) fou un futbolista italià que va competir durant les dècades de 1930 i 1940. Jugava de migcampista.
A nivell de clubs jugà a la Spezia Calcio (1933-1936), Genoa CFC (1936-1941), amb qui guanyà la Copa d'Itàlia de 1937, i el Taranto (1946-1947). Una vegada retirat va exercir d'entrenador en diverses temporades a l'equip de la Spezia.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on guanyà la medalla d'or en la competició de futbol. Va jugar dos partits amb la selecció de futbol italiana.
El 1940 es casà amb l'actriu Lilia Silvi, cosa que ajudà a aparèixer en diverses pel·lícules i a actuar com a ajudant de direcció, amb el nom artístic de Sergio Landi.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Olympedia – Luigi Scarabello». [Consulta: 21 octubre 2024].
* 1 2 «Luigi Scarabello». [Consulta: 21 octubre 2024].
# Albanerpetòntids

Els albanerpetòntids (Albanerpetontidae) són una família extinta de lissamfibis, l'única de l'ordre dels al·locaudats. És representada pels gèneres Albanerpeton, Anoualerpeton i Celtedens, i existí des del Juràssic mitjà fins al Pliocè. S'han trobat restes fòssils d'aquesta família a Europa, Àfrica i Nord-amèrica. Les relacions filogenètiques dels albanerpetòntids respecte a la resta de lissamfibis és incerta. Mentre que algunes anàlisis cladístiques situen aquesta família com un simple tàxon germà dels lissamfibis, d'altres l'acosten als anurs i caudats.

## Referències

* ↑ Entrada «Albanerpetontidae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Márton Venczel, James D. Gerdner. (2004) The Geologically Youngest Alabnerpetontid Amphibian, from the Lower Pliocene of Hungary. Palaeontology.
* ↑ Gardner, J.D., Evans, S.E., and Sigogneau−Russell, D. (2003) New albanerpetontid amphibians from the Early Cretaceous of Morocco and Middle Jurassic of England. Acta Palaeontologica Polonica 48 (2): 301–319.
* ↑ Delfino, M. and Sala, B. (2007) Late Pliocene Albanerpetontidae (Lissamphibia) from Italy. Journal of Vertebrate Paleontology 27(3):716–719

## Bibliografia

* Gardner, J. D. (1999) The amphibian Albanerpeton arthridion and the Aptian-Albian biogeography of albanerpetonids. Palaeontology 42(3):529-544.
* Gardner, J. D. (2002) Monophyly and intra-generic relationships of Albanerpeton (Lissamphibia: Albanerpetontidae). Journal of Vertebrate Paleontology: Vol. 22, #1, pp. 12-22.
* McGowan, G. & Evans, S. E. (1995) Albanerpetonid amphibians from the Cretaceous of Spain. Nature: Vol. 373, 12 January, pp. 143-145
* Peng, J. Russell, A. P. & Brinkman, D. B. (2001) Vertebrate microsite assemblages (exclusive of mammals) from the Foremost and Oldman Formations of the Judith River Group (Campanian) of southeastern Alberta: an illustrated guide. Provincial Museum of Alberta, Natural History Occasional Paper 25:1-546

## Enllaços externs

* Albanerpetontidae a Mikko's Phylogeny Archive (anglès)
# Barbatia barbata

Barbatia barbata és una espècie de mol·lusc bivalve de la família Arcidae. Es troba a les roques o al corall del fons del mar, al Mediterrani, especialment a Grècia, Itàlia i Tunísia. La seva conquilla pot fer de 35 a 100 mm. La forma de la conquilla és variable. És comestible.

## Referències

* Repetto G., Orlando F. & Arduino G. (2005). Conchiglie del Mediterraneo. Published by Amici del Museo "Federico Eusebio", Alba, Italia.
* Biolib
# Kimberella

Kimberella és un gènere d'organismes fòssils que visqueren durant l'Ediacarià, fa entre 541 i 635 milions d'anys. Se n'han trobat centenars de fòssils a Austràlia, l'Índia, l'Iran i Rússia.
Com en altres fòssils ediacarians, les relacions evolutives amb altres organismes vivents són objecte de debat. Els paleontòlegs, de primer, van classificar Kimberella com un tipus de medusa, però des del 1997, per l'anatomia i la presència de marques semblants a les de la ràdula (llengua dels mol·luscs), és considerat un mol·lusc o com a mínim un bilateral.
La classificació de Kimberella és important per a entendre l'explosió cambriana: si Kimberella era un mol·lusc o, com a mínim, un protòstom, els llinatges dels protòstoms i deuteròstoms han d'haver divergit significativament abans de 555 milions d'anys. Fins i tot, si va ser un bilateral, la seva edat podria indicar que aquests animals s'estaven diversificant abans del començament del Cambrià.
Forma part de la fauna del mar Blanc.

## Descripció

Més de 800 espècimens, que representen organismes en tots els estadis de maduresa, s'han trobat en el mar Blanc en capes de gres de gra fi, proporcionant valuosa informació anatòmica interna i externa i de la seva locomoció. Kimberella vivia en aigües somes, fins a unes desenes de metres de fondària en aigües calmades i ben oxigenades; s'alimentava probablement de microorganismes. Probablement, es reproduïa sexualment.
Feia entre 2,5 i 15 cm de llargada.

## Referències

* 1 2 Entrada «Tribrachidium heraldicum» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 3 desembre 2023].
* 1 2 Carlton, 2019, «Kimberella».
* ↑ Kliman, 2016, «Cambrian Explosion: A Molecular Paleobiological Overview» (L. Parry i D. Pisani).

## Bibliografia

* Carlton, R. L. A Concise Dictionary of Paleontology (en anglès). 2a edició. Springer, 2019. ISBN 978-3-030-25586-2.
* Kliman, R. M. Encyclopedia of Evolutionary Biology (en anglès). Academic Press, 2016. ISBN 9780128004265.
# Oix

* Pel que fa a la ciutat del Kirguizstan, vegeu Oix (Kirguizstan).
Oix és una entitat de població del municipi garrotxí de Montagut i Oix situat al marge esquerre de la riera d'Oix, a 413 m d'altitud. Havia estat capital d'un municipi independent fins a l'any 1972, quan va ser annexat al municipi de Montagut.
La formació de l'antic municipi d'Oix s'havia fet el 1846 quan els ens locals de Monars, Riu (amb Sant Aniol d'Aguja), Talaixà (amb Hortmoier) i Pera van ser incorporats al terme d'Oix.
L'any 2009 Oix tenia 102 habitants, amb un alt percentatge de població disseminada. Els seus habitants s'anomenen oixencs i oixenques. Celebra la festa major el cap de setmana més proper al 10 d'agost, Sant Llorenç, patró d'Oix. També es fa l'aplec a la ermita de Sant Miquel d'Hortmoier (15 d'agost), ermita de Sant Andreu de Bestracà (30 de novembre) i ermita de Santa Bàrbara de Pruneres (primer dissabte de desembre).
Alguns edificis d'interès del poble són l'església parroquial de Sant Llorenç, citada ja el 937 però molt modificada des d'aleshores; el castell d'Oix, construït el segle xv per la família Barutell, senyors de la Baronia de Bestracà; la font del poble; una casa de portes adovellades; i finalment, el pont romà.

## Antic municipi

L'antic municipi d'Oix s'estenia per les altes valls de la riera de Llierca i comprenia els llocs i antigues parròquies de Sant Miquel de Pera, Sant Miquel d'Hortmoier, Mitjà, Monars (citat el 1064, el temple té un absis preromànic), Santa Bàrbara de Pruneres (amb un santuari ja esmentat el 1328), Talaixà (del 872, sufragània de la parròquia d'Oix el 1614), Riu, els santuaris de les Agulles i d'Escales i l'antic monestir de Sant Aniol d'Aguja.

## Antígua Baronia d'Oix

La Baronia d'Oix comprenia els termes d'Oix, Talaixà, Monars, Hortmoier, Escales i Bestracà. Amb la reforma municipal de 1846 que va reduir el número de municipis petits, aquests termes es van reunir, juntament amb d'altres de la Vall d'Aguja, a Oix. Ara bé, Bestracà va ser unit al de Beget.

## Referències

* 1 2 3 4 «Oix». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Burgueño, Jesús; Lasso de la Vega, Ferran. Història del Mapa Municipal de Catalunya. Barcelona: Generalitat de Catalunya, Dir. Gral. Admin. Local, 2002. ISBN 84-393-5954-3.
* 1 2 Burgueño, Jesús; Gras, M. Mercè. Atles de la Catalunya Senyorial. Els ens locals en el canvi de règim (1800-1860). Barcelona: ICGC, 2014. ISBN 978-84-393-9138-8.
# Mercury Phoenix Trust

The Mercury Phoenix Trust és una organització no lucrativa que lluita contra la sida areu del món, creada el 1992.
Després de la mort del vocalista Freddie Mercury (1946-1991) del grup Queen, per complicacions de la sida a Londres el 1991, els membres restants de Queen i Jim Beach, el seu mànager, van organitzar el concert Tribut a Freddie Mercury per a recollir fons per a crear una fundació que treballaria per conscienciar el món dels problemes que envolten la sida. Amb els diners que van recaptar al concert, van llançar The Mercury Phoenix Trust, una organització que sempre és activa. El 2018, en vint-i-sis anys ja havia recollit més de setze milions d'euros per la lluita contra la sida.
Els fiduciaris són: Brian May, Jim Beach, Mary Austin (amiga i ex-parella de Freddie Mercury) i Roger Taylor.

## Referències

* ↑ «L’aniversari de Freddie Mercury». Núvol, 28-08-2015.
* ↑ Amatllé Ojeda, Gerard «Freddie Mercury: símbol d’una generació». Ab Origine, 24-11-2022.
* ↑ «Festes Eivissa 2019: Freddie Rocks, esdeveniment solidari a Pikes Eivissa». Wellcome to Eivissa, 11-09-2019. [Consulta: 20 octubre 2024].
* ↑ «Música i solidaritat al Freddie For A Day del Hard Rock». Bondia, 05-09-2018.

## Enllaços externs

* Mercury Phoenix Trust - Lloc web oficial
# Alternativa Verda (Moviment Ecologista de Catalunya)

* No s'ha de confondre amb Alternativa Verda o Els Verds - Alternativa Verda.
Alternativa Verda (Moviment Ecologista de Catalunya), acrònim AV (MEC), fou un partit polític català de tarannà ecologista i catalanista fundat el 1983 a la Bisbal d'Empordà amb militants ecologistes, entre els quals hi havia algun antic militant de Nacionalistes d'Esquerra, i que volia aglutinar els col·lectius i grups ecologistes desencisats de la política. Una de les seves principals eines d'acció fou la denúncia davant els tribunals per delicte ecològic.
A les eleccions al Parlament de Catalunya de 1988 van obtenir 16.346 vots (0,61%), però va baixar a 10.323 (0,39%) a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1992. El 1993 fou una de les organitzacions que formà el nou partit Els Verds (Confederació Ecologista de Catalunya). A partir de la crisi d'EV-CEC l'any 1999, antics militants d'AV(MEC) varen procedir a la refundació d'Els Verds - Alternativa Verda l'any 2000.

## Referències

* ↑ Historical Dictionary of the Catalans per Helena Buffery i Elisenda Marcer, p. 340
* ↑ «Resultats obtinguts a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1988». Arxivat de l'original el 2015-04-06. [Consulta: 10 desembre 2011].
* ↑ Prat, Enric. Els moviments socials a la Catalunya contemporània. Edicions Universitat Barcelona, 2004, p. 145. ISBN 8447527905.

## Enllaços externs

* Cronologia del Moviment Ecologista a Catalunya al web de Verds-Alternativa Verda.
# Soledad Bengoechea de Carmena

Soledad Bengoecha Gutiérrez, coneguda com a Soledad Bengoecha de Carmena, (Madrid, 21 de març de 1849 – Ibídem, 15 d'octubre de 1894) fou una pianista i compositora espanyola, i ocasional directora d'orquestra.
Va estudiar música amb Juan Ambrosio Arriola, Jesús Monasterio i Nicolás Rodríguez Ledesma. Es va casar amb Carlos Carmena y de Arizmendi, i a partir del seu matrimoni va passar a ser coneguda com a Soledad Bengoecha de Carmena. Va morir a Madrid, segons els diaris d'una aguda penosa malaltia, el dia 15 d'octubre de 1894.

## Obres

Va compondre música per a orquestra, cors, i sarsueles.
* Scherzo para piano (1867), Medalla de Plata a l'Exposició Universal de París (1867).
* Misa en Si bemol major (1867), estrenada a l'Església dels Carmelitas Calzados de Madrid, amb la direcció d'orquestra a càrrec de la compositora
* Sybille, obertura (1875)
* Flor de los cielos, sarsuela en un acte i en vers amb texts de Narciso Sáenz-Díaz Serra (estrenada al Teatre de la Zarzuela de Madrid el 5 d'abril de 1874)
* El gran día, sarsuela en un acte i en vers amb texts de Narciso Sáenz-Díez Serra (estrenada al Teatre de la Zarzuela de Madrid el 5 d'abril de 1894)
* A la fuerza ahorcan, sarsuela en tres actes i en vers amb texts de Juan de la Puerta Vizcaíno (estrenada al Teatre de la Zarzuela de Madrid el 6 de març de 1876)
* Marcha triunfal (1881)

## Referències

* 1 2 «Esqueles». La Correspondencia de España, 15-10-1896, pàg. 4.
* ↑ Sanchez, Ramon Sobrino. «Bengoecha de Carmena, Soledad». [Consulta: 5 gener 2011].
* ↑ Sadie, Stanley; Tyrrell, John. The new Grove dictionary of music and musicians: Volume 29, 2001.
* ↑ Diario Oficial de Avisos de Madrid [Madrid], 16-10-1894, pàg. 3.
* ↑ «Nueva compositora de música». La Guirnalda, 01-06-1867, pàg. 7.
* ↑ «Misa a cuatro voces de la señorita doña Soledad Bengoechea». La Guirnalda, 02-06-1867, pàg. 4.
* ↑ Llibret
* ↑ | Llibret
* ↑ Diario Oficial de Avisos de Madrid [Madrid], 06-03-1876, pàg. 4.
* ↑ La Iberia, 14-03-1881, pàg. 3.

## Enllaços externs

* «Soledad Bengoechea Gutiérrez (1849-1893). Compositora y pianista». [Consulta: 20 març 2017].