OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Anastassia Kapatxínskaia

Anastassia Aleksandrovna Kapatxínskaia (en rus: Анастасия Александровна Капачи́нская nascuda el 20 de novembre de 1979 a Moscou, Unió Soviètica) és una atleta velocista.
En el Campionat Mundial d'Atletisme en Pista Coberta de 2004 va guanyar els 200 m, però va ser despullada del títol després de donar positiu per anabolitzant prohibit, androgènic esteroide. Ella va negar tot coneixement de com havia succeït i durant la suspensió de dos anys que ha rebut s'ha compromès a treballar amb l'Agència Mundial Antidopatge promoció de l'esport sense drogues, unint-se a Kelli White dels Estats Units d'Amèrica, que també va ser víctima de les mateixes regles després de traces de modafinil que es van trobar en la seva mostra d'orina.
En 2006, la mare de Kapatxínskaia va morir, i això la va afectar en la seva carrera immensament. En els Jocs Olímpics de 2008, no obstant això, estava en els 400 m finals i el seu resultat va ser la cinquena després de Yulia Gushchina però va aconseguir una plata en els 4x400 m.
En 2009, ella va ser de nou en la final dels 400 m en els campionats del món i va ser sisena. L'equip rus, que incloïa Kapatxínskaia va aconseguir una medalla de bronze en el relleu.

## Principals assoliments

* 2002
** Campionat de Rússia - Cheboksari.
*** Medalla de bronze de 400 m
** Campionat d'Europa - Múnic, Alemanya.
*** Medalla de plata en relleu 4 x 400 m
* 2003
** Campionat del Món - París, França.
*** Medalla d'or de 200 m
*** Medalla de plata en 4 x 400 m
** Campionats d'interior russos - Tula.
** Medalla d'or de 200 m
** Campionat del Món en pista coberta - Birmingham, Anglaterra.
*** Medalla de bronze en 200 m
** Primera Final del Campionat Mundial d'Atletisme - Mònaco.
*** 200 m tercer lloc
** Copa d'Europa - Florència, Itàlia.
*** Medalla d'or en 200 m
* 2008
** Jocs Olímpics - Pequin, Xina
*** Medalla de plata en Relleu 4 × 400 metres
* 2011
** Campionat del Món - Daegu, Corea.
*** Medalla de bronze en Relleu 4 × 400 metres
* 2012
** Jocs Olímpics - Londres, Gran Bretanya.
*** Medalla de plata 4 x 400 m

## Referències

* ↑ Russia could lose Beijing medals after retests.
* ↑ "IOC strips Russia's 2008 4x400 silver medal in doping case". espn.com. 19 August 2016. Retrieved 21 August 2016.
# Llop de crinera

El llop de crinera (Chrysocyon brachyurus) és un cànid sud-americà i l'única espècie vivent del gènere Chrysocyon. Estudis recents han demostrat que no té una relació propera amb els altres cànids actuals, i es creu que és un dels «supervivents» dels grans mamífers sud-americans del Plistocè.
És el major dels cànids de Sud-amèrica. És inofensiu per als humans i el bestiar; tot i així, l'ocupació del seu hàbitat i la caça l'han reduït a zones aïllades. Està registrat a l'Apèndix II del llistat d'espècies protegides de la CITES (Convenció sobre el Comerç Internacional d'Espècies Amenaçades de Fauna i Flora Silvestres).

## Nom

El nom aguará guazú vol dir 'guineu grossa' en guaraní. També se'l coneix com a:
* lobo-guará
* guará
* aguará
* aguaraçu
* lobo-de-crina
* lobo-de-juba
* lobo-vermelho
* aguará
* aguará guazú
* borochi
* lobo de crin
* lobo de los esteros
* lobo colorado
* mbuaravachú (al Paraguai)

## Taxonomia

L'aguará guazú, tot i tenir-hi evidents semblances en l'aspecte, no està estretament relacionat amb cap altre cànid existent. No es tracta d'una guineu, un llop, un coiot, un gos, o un xacal. Es tracta d'un animal diferent, pertanyent això sí, a la mateixa família dels anteriorment esmentats.

## Hàbitat

Habita en zones inundables, amb prats i pastures. Ocasionalment també viu en zones selvàtiques. Pel que fa a la seva situació geogràfica, se'l pot trobar a la Provincia de Corrientes a l'Argentina, al sud del Brasil i el Paraguai i a l'extrem est de Bolívia. Al segle passat varen extingir-se els exemplars situats a la República de l'Uruguai i a la zona argentina de Río de la Plata.

## Referències

* ↑ Entrada «Chrysocyon brachyurus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Amor y Dolor (escultura)

L'escultura urbana coneguda pel nom Amor y Dolor, ubicada al passeig o de "los Álamos" (Campo de San Francisco), a la ciutat d'Oviedo, Principat d'Astúries, Espanya, és una de les més d'un centenar que adornen els carrers de l'esmentada ciutat espanyola.
El paisatge urbà d'aquesta ciutat, es veu adornat per obres escultòriques, generalment monuments commemoratius dedicats a personatges d'especial rellevància en un primer moment, i més purament artístiques des de finals del segle xx.
L'escultura, feta de pedra, és obra de Víctor Hevia, amb intervencions del marbrista Cabal i està datada el 22 de setembre de 1925.
Realment les escultures són dues còpies que l'autor va dur a terme de part del monument als herois de la guerra del Francès (encarregada per Ajuntament de Tarragona, en memòria dels defensors de la ciutat del setge del general Suchet, a 1811), que l'escultor Julio Antonio va fer per Tarragona, després de guanyar el concurs en 1911 amb el seu segon projecte. Les escultures foren pagades i després donades a l'Ajuntament d'Oviedo per qui en aquell moment era Regidor de Parcs i Jardins, el marqués de Rodriga.
Les estàtues flanquegen i adornen les escales d'accés al que era aleshores el Paseo de Francia des del Paseo de los Álamos al Campo de San Francisco.

## Referències

* 1 2 Escultura «Amor y Dolor» Arxivat 2014-10-08 a Wayback Machine. a vivirasturias.com
* 1 2 Oviedo (Asturias) Arxivat 2014-07-17 a Wayback Machine. a esculturaurbana.com
* ↑ «desdeasturias.com - Las esculturas de Oviedo» (en espanyol europeu). [Consulta: 19 novembre 2018].
* ↑ «Arte cercano». La Nueva España.
* ↑ Oviedo, un museo al aire libre (II): esculturas en el campo de San Francisco a asturiasparadisfrutar.es
* ↑ Julio Antonio y el Monumento a los Heroes de Tarragona de 1811 (1ª. Parte) http://tarragona1800.wordpress.com/
* ↑ CASAPRIMA COLLERA, Adolfo, "Escultura Pública en Oviedo". Editado por el Ayuntamiento de Oviedo. Asturias, 2001
* 1 2 Turisme d'Oviedo
* ↑ En memoria de la obra de Víctor Hevia, grabada en las piedras de Oviedo a El Blog de Regina Buitrago
# Brochis multiradiatus

Brochis multiradiatus és una espècie de peix de la família dels cal·líctids i de l'ordre dels siluriformes que es troba a Sud-amèrica: conca occidental del riu Amazones.
És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (21 °C-24 °C). Els mascles poden assolir 6,7 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cope E. D., 1871. "Some anatomical points of importance in the classification of the siluroids of the Amazon." Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 23. 112-113.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Orcés V., G., 1960. Peces ecuatorianos de la familia Callichthyidae, con la descripción de una especie nueva. Cienc. Nat. (Quito) v. 3: 2-6, 1 pl.
* 1 2 3 «Brochis multiradiatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Barriga, R. «Peces de agua dulce del Ecuador» (en castellà). Revista de Información técnico-científica, XVI, 3, 1991, pàg. 7–88.
* ↑ Ortega, H. i R.P. Vari, 1986. Annotated checklist of the freshwater fishes of Peru. Smithson. Contrib. Zool. (437):1-25.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.
* ↑ Reis, R.E., 2003. Callichthyidae (Armored catfishes). p. 291-309. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Liane Michaelis

Liane Michaelis (Schönebeck, 23 d'abril de 1953) fou una jugadora d'handbol alemanya que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on guanyà la medalla de plata en la competició d'handbol.
En el seu palmarès també destaquen does campionats del món d'handbol, el 1971 i 1975. Jugà un total de 54 partits internacionals per a la RDA.
A nivells de clubs jugà al SC Magdeburg.

## Referències

* 1 2 «Liane Michaelis Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-12-16. [Consulta: 10 març 2019].
* ↑ Weltmeisterinnen im Handball a sport-komplett.de
* ↑ Geburtstage im April 2009. A: HM - Das Handballpremiummagazin. abril 2009, pàg. 13..
# Rosassa

La rosassa, rosetó, rosó, rosa o O és un element ornamental, majoritàriament, a les catedrals durant el període gòtic. Dins de l'eix conductor d'aquest període artístic, la rosassa transmet, mitjançant la llum i el color, el contacte amb l'espiritualitat i l'ascensió al sagrat.

## Característiques

Es tracta d'una obertura circular a un sostre o paret amb un disseny geomètric de tires de pedra (traceria), entre les quals s'omple amb vidres de colors, vitrall. Les colors són vives, accentuen el realisme de les imatges per mitjà de la combinació de tons variats d'un mateix color.
* Localització a la catedral
La rosassa es presenta sobre el portal de la façana principal a l'oest o en el transsepte, almenys en un dels dos extrems.
* Temes de representació
La decoració està feta en sentit radial, representant estilitzadament els pètals d'una rosa (d'aquí el seu nom), i relata la història bíblica d'una figura que apareix al centre de la composició. Els temes més retratats acostumen a ser la Mare de Déu amb el nen, l'últim sopar de Crist amb els apòstols i altres històries bíbliques. Rarament trobarem símbols zodiacals o estacions de l'any, ni referències a heràldica medieval.
* Metamorfosi formal
La rosassa té el seu origen en l'òcul romà, que es transformà en finestra durant el període romànic. A mitjan segle xii, el desenvolupament del gòtic i les seves innovacions tècniques, distribuint i enviant el pes cap a les voltes i cap als contraforts, fan possible "obrir" grans panys de paret per a l'entrada de llum i la rosassa acaba per augmentar considerablement les dimensions. A mitjan segle xiii, fins i tot, poden arribar a l'amplada total de la nau.
En les primeres mostres, apareix emmarcada sota un arc circular, com tenim a les rosasses de la catedral de Mantes, de la catedral de Notre-Dame de París, o de la catedral de Chartres i, més tard, sota un arc trencat, com s'observa a la catedral de Reims. De seguida, passa a estar inscrita dins un quadrat, com és el cas de l'extrem sud del transsepte de la catedral de Notre-Dame de París, i una última transformació remet a una rosassa com a centre d'una composició de finestres, cobrint la totalitat de la façana del transsepte, com es pot constatar a la catedral de Rouen. En el gòtic flamíger (gòtic tardà), les subdivisions de pedra de rosassa passen a tenir un disseny reticular de corbes extremament intricat (traceria).

## Galeria

* Rosassa de la façana de l'església monestir de Sant Cugat
* Rosassa des de l'interior

## Referències

* 1 2 DCVB
* ↑ Faraudo
* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.219. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 7 desembre 2014].

## Enllaços externs

* (anglès) Disseny geomètric d'una rosassa Arxivat 2023-03-20 a Wayback Machine..
# Palau del Senat (Rússia)

El Palau del Senat (en rus:Сенатский дворец, tr.:Senatski dvorets) o Edifici del Senat (Здание Сената, Zdaniye Senata) és un palau neoclàssic que forma part del Kremlin de Moscou. Va ser construït a final del segle xviii per ordres de Caterina la Gran i serveix des de 1991 com la residència laboral del president de Rússia.
El Palau del Senat és a la part nord-est del Kremlin, entre els edificis de l'Arsenal i de l'Escola Militar. La façana nord dona a la plaça Roja, de la qual està separat per la muralla del Kremlin. Des de la plaça Roja s'hi pot accedir per les portes de la Torre de Sant Nicolau (Nikólskaia) o de la Torre del Senat al costat del Mausoleu de Lenin.

## Història

Es va construir entre 1776 i 1788 per l'arquitecte Matvei Kazakov, per encàrrec de l'emperadriu Caterina II, per tal d'albergar el Senat moscovita, la màxima institució legislativa de la Rússia imperial, del qual va rebre el seu nom. Al segle posterior l'edifici va ser utilitzat per la Cort Regional de Moscou.
El 1918, en plena Revolució russa, l'edifici va ser destruït pels bolxevics. A final de 1918 Lenin va fer transformar l'edifici en les oficines del Consell de Ministres de l'URSS i va disposar de quatre habitacions per a ús personal, habitacions que es van conservar i es poden visitar actualment.
Després de la caiguda de la Unió Soviètica, el palau va ser remodelat per albergar les instal·lacions de la Presidència de la Federació Russa.

## Arquitectura

El palau té una planta triangular, que aprofita al màxim el poc espai disponible. En aquesta planta es van aixecar tres edificis comunicats entre si i separats per tres patis. En el vèrtex de l'edifici principal hi ha el saló de Caterina o Sala Blanca, on s'alça una cúpula magnífica de 25 m de diàmetre i 27 m d'alçada. Aquest saló és considerat un dels interiors més representatius de l'escola russa del segle xviii.
La façana de l'edifici va ser construïda en estil sobri neoclàssic, amb escassos signes ornamentals. El conjunt harmonitza en estil, formes i dimensions amb els edificis adjacents.
El 1995, per indicacions del president Borís Ieltsin, l'edifici va ser remodelat i entre les seves modernes instal·lacions hi ha l'Oficina Presidencial, el Saló Cerimonial, la Biblioteca Presidencial, el Saló del Consell de Seguretat, el Saló dels Ambaixadors (o Heràldic) i el saló de Caterina.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del Kremlin (anglès)
* Senate Building in the Kremlin, Moscow Arxivat 2008-07-26 a Wayback Machine. (en anglès).
# Brother Jack McDuff

Eugene McDuffy, conegut com a Brother Jack McDuff (Champaign, Illinois, 17 de setembre de 1926 - Minneapolis, Minnesota, 23 de gener de 2001) va ser un organista, pianista i compositor estatunidenc de jazz.
# Lily Strömberg-von Essen

Lily Elisabeth Strömberg-von Essen (Lund, Escània, 24 de setembre de 1896 - Estocolm, 21 de maig de 1990) va ser una tennista sueca que va competir en els anys posteriors a la Primera Guerra Mundial.
El 1920 va participar en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va prendre part en tres proves del programa de tennis. En les tres quedà eliminada en quarts de final. En la competició individual va perdre contra Suzanne Lenglen, futura campiona olímpica, per un doble 6:0; en els dobles, fent parella amb Sigrid Fick, contra les franceses Élisabeth d'Ayen i Suzanne Lenglen; mentre en els dobles mixtos, fent parella amb Jarl Malström, va perdre contra els danesos Amory Hansen i Erik Tegner.
Quatre anys més tard, als Jocs de París, disputà novament tres proves del programa de tennis. En els dobles, fent parella amb Sigrid Fick, va perdre en quarts de final contra les britàniques i posteriors medalles de plata Kathleen McKane i Phyllis Covell. En la prova individual quedà eliminada en la primera ronda per la francesa Germaine Golding, mentre en els dobles mixtos, fent parella amb Charles Wennergren, també fou eliminada en la primera ronda.

## Referències

* 1 2 «Lily Strömberg-von Essen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 23 juny 2017].
* 1 2 Lily Strömberg-von Essen. Comitè Olímpic Suec
# At the Boar's Head

At the Boar's Head (literalment en català «al Boar's Head»), op. 42, és una òpera en un acte composta per Gustav Holst, sobre un llibret seu basat en Enric IV de William Shakespeare. Es va estrenar el 3 d'abril de 1925 al Palace Theatre de Manchester, sota la direcció de Malcom Sargent.

## Referències

* ↑ «Dades de l'òpera» (en alemany). Operone. Arxivat de l'original el 2017-09-25. [Consulta: 22 maig 2018].
# Iota de l'Altar

Iota de l'Altar (ι Arae) és una estrella de la constel·lació de l'Altar. Està aproximadament a 720 anys llum de la Terra. És una estrella blava-blanca del tipus B de la magnitud aparent +5,21. Està classificada com una variable del tipus Gamma Cassiopeiae amb un esclat que varia des de +5,18 fins a +5,26.

## Referències

* 1 2 3 4 Michel Curé «Stellar parameters and H α line profile variability of Be stars in the BeSOS survey» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 4, 03-01-2018, pàg. 5287-5299. DOI: 10.1093/MNRAS/STX3075.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ Ralf-Dieter Scholz «Astrophysical supplements to the ASCC-2.5: Ia. Radial velocities of ∼55000 stars and mean radial velocities of 516 Galactic open clusters and associations». Astronomische Nachrichten, 9, 11-2007, pàg. 889-896. DOI: 10.1002/ASNA.200710776.
# Cerdocyon avius

Cerdocyon avius és una espècie extinta de carnívor de la família dels cànids que visqué durant el Pliocè i el Plistocè a parts d'allò que avui en dia és Nord-amèrica. El seu parent vivent més proper és la guineu menjacrancs.

## Referències

* ↑ Entrada «Cerdocyon avius» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Anisochilus

Anisochilus és un gènere compost per 38 espècies de plantes amb flors que pertany a la família de les lamiàcies.

## Distribució

Podem trobar aquest gènere a l'Àfrica i a la Xina

## Espècies seleccionades

* Anisochilus adenanthus
* Anisochilus africanus
* Anisochilus albidusAnisochilus argenteus
* Anisochilus cambodianus
* Anisochilus carnosus
* Anisochilus crassus
* Llista completa d'espècies Arxivat 2009-03-22 a Wayback Machine.

## Sinònims

* Stiptanthus (Benth.) Briq.

## Fonts

* Edwards's Botanical Register 15:, pl. 1300. 1830.
* "Anisochilus". in Flora of China Vol. 17 Page 268. Published by Science Press (Beijing) and Missouri Botanical Garden Press.

## Referències

* ↑ Espècies en Royal Botanic Garden
* ↑ Gèneres en Germplasm Resources Information Network (GRIN). Arxivat 2015-06-10 a Wayback Machine.
* ↑ Fuente Botanicus
* ↑ Fuente em Zipcodezoo
# Linda Chisholm

Linda Chisholm (Los Angeles, 21 de desembre de 1957) va ser una jugadora de voleibol estatunidenca que va competir entre les dècades de 1970 i 1990.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla de plata en la competició de voleibol. En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat del Món de voleibol de 1982 i una de plata als Jocs Panamericans de 1983. Posteriorment, fins al 1997, va jugar a voleibol platja, en què guanyà 28 torneigs.

## Referències

* 1 2 3 «Linda Chisholm Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de novembre 2012. [Consulta: 23 maig 2019].
# Canadian Carnival

Canadian Carnival (Carnestoltes canadenc), op. 19, és una obertura composta per Benjamin Britten el 1939. La primera actuació va tenir lloc el 6 de juny de 1940, dirigida per Clarence Raybould, retransmesa per la BBC a Bristol, on els estudis de televisió s'havien desplaçat per evitar els efectes de la guerra. La primera actuació pública no va ser fins al 12 de juny de 1945, al Cheltenham Festival i amb la London Philharmonic Orchestra dirigida pel mateix compositor.

## Referències

* ↑ Benjamin Britten. Letters from a Life Vol 2: 1939-45: Selected Letters and Diaries of Benjamin Britten. Faber & Faber, 7 juliol 2011, p. 43–. ISBN 978-0-571-26592-3.
* ↑ «Informació de l'obra» (en francès). Ircam. [Consulta: 20 agost 2018].
# Al-Ahly SC Bengasi

L'Al-Ahly SC Bengasi (àrab: الأهلي بنغازي, al-Ahlī Binḡāzī) és un club de futbol libi de la ciutat de Bengasi. Al-Ahly significa «Nacional».

## Història

El club va ser fundat l'any 1950. El seu primer president fou Mohammed Bashir Al-Mogherbi. Les arrels del club estan en el partit polític anomenat societat Omar al Mukhtar.

## Palmarès

* Lliga líbia de futbol:
** 1970, 1972, 1975, 1992
* Copa líbia de futbol:
** 1986, 1988, 1991, 1996

## Referències

* ↑ «Lybia - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Lybia - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Eobasileus

Eobasileus és un gènere extint de mamífers dinocerats de la família dels uintatèrids que visqué a Nord-amèrica.
E. cornutus recorda un rinoceront actual. Tenia sis banyes i feia dos metres d'altura. El seu aspecte era molt similar al del seu parent, el uintateri.

## Referències

* ↑ Entrada «Eobasileus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 28 agost 2023].
# Caelus

Caelus (a vegades dit Coelus) fou el nom llatí que van usar els romans en la seva mitologia pel déu grec del cel Urà. Caelus es va casar amb Tellus (Gea) i amb fou pare de Saturn (Cronos), Ops (Rea), Oceà i els altres Titans, així com dels Gegants. En solitari, Caelus va ser el pare de Venus (Afrodita).
Caelus representa la regió que, juntament amb les personificacions de la terra i el mar, forma el mundus o món. S'ubica per tant per sobre de les divinitats clàssiques, engendrades posteriorment. Usualment se'l representa com un home gran, en una imatge pròpia d'altres divinitats del cel. Podia aparèixer també com Caelus Nocturnus, amb mant d'estrelles, oposant-se al sol.
La seva figura va popularitzar-se amb el mitraisme. Juvenal, entre d'altres autors, consideraven que el déu monoteista del judaisme era similar a Caelus, d'aquí la representació antropomòrfica habitual.

## Referències

* ↑ Pierre Grimal, The Dictionary of Classical Mythology (Blackwell, 1986
* ↑ Giovanni Santinello and Francesco Bottin, Models of the History of Philosophy: From Its Origins in the Renaissance to the "Historia Philosophica" (Kluwer, 1993), vol. 1
# Liu Yumei

Liu Yumei (17 de juliol de 1961) fou una jugadora d'handbol xinesa que va competir durant la dècada de 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'handbol.

## Referències

* ↑ «Liu Yumei Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 3 agost 2019].
# Sonata per a flauta i piano (Prokófiev)

La sonata per a flauta en Re Major, Op. 94, va ser escrita i completada a l'estiu de 1943 per Sergei Prokofiev, a la vegada que el compositor estava treballant en la banda sonora d'Ivan el terrible. L'obra va ser interpretada per primera vegada a Moscou, Rússia, el 7 de desembre de 1943 per Nikolai Kharkovski (flauta) i Sviatoslav Richter (piano). Posteriorment, l'any 1944, Prokófiev va transcriure l'obra per a violí amb l'ajuda del violinista David Oistrakh. La versió de violí va ser interpretada per primera vegada per David Óistrakh (violí) i Lev Oborin (piano) el 17 de juny del 1944.
# Saqui

Els saquis (Pithecia) són un gènere de primats platirrins de la família dels pitècids. Juntament amb els gèneres Cacajao i Chiropotes, forma la subfamília dels pitecins. Les espècies d'aquest grup viuen a Sud-amèrica, en una àrea que s'estén des del sud de Colòmbia fins al nord de Bolívia i les boques del riu Amazones a l'est.

## Referències

* ↑ Entrada «Pithecia» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 7 abril 2023].