OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tir als Jocs Olímpics d'estiu de 1908 - Carrabina, blanc cec

Tir als Jocs Olímpics d'estiu de 1908 :
| Rifle militar, 1000 iardes | homes |
| Rifle lliure, 300 metres | homes |
| Rifle lliure per equips | homes |
| Rifle militar per equips | homes |
| Carrabina, blanc fix | homes |
| Carrabina, blanc mòbil | homes |
| Carrabina, blanc cec | homes |
| Carrabina, per equips | homes |
| Tir al cérvol, tret simple | homes |
| Tir al cérvol, doble tret | homes |
| Tir al cérvol, tret simple equips | homes |
| Pistola indivudal | homes |
| Pistola per equips | homes |
| Fossa olímpica | homes |
| Fossa olímpica per equips | homes |
| < 1900 1912> |||
La competició de carrabina, blanc cec va ser una de les quinze proves de programa de Tir dels Jocs Olímpics de Londres de 1908. Es disputà l'11 de juliol de 1908 i hi van prendre part 22 tiradors procedents de 5 nacions diferents.
La puntuació màxima possible era de 45 punts i fins a 8 tiradors la van aconseguir. Es desconeix el mètode emprat per desfer l'empat.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| William Styles (GBR) | Harold Hawkins (GBR) | Edward Amoore (GBR) |

## Resultats

| Pos. | Tirador | Puntuació |
| 1 | William Styles (GBR) | 45 |
| 2 | Harold Hawkins (GBR) | 45 |
| 3 | Edward Amoore (GBR) | 45 |
| 4 | William Milne (GBR) | 45 |
| 5 | James Milne (GBR) | 45 |
| 6 | Arthur Wilde (GBR) | 45 |
| 7 | Vilhelm Carlberg (SWE) | 45 |
| 8 | Harold Humby (GBR) | 45 |
| 9 | Eric Carlberg (SWE) | 42 |
| 9 | John Fleming (GBR) | 42 |
| 9 | Maurice Matthews (GBR) | 42 |
| 9 | Edward Newitt (GBR) | 42 |
| 9 | Otto von Rosen (SWE) | 42 |
| 9 | Franz-Albert Schartau (SWE) | 42 |
| 15 | Johan Hübner von Holst (SWE) | 39 |
| 15 | William Pimm (GBR) | 39 |
| 15 | Philip Plater (GBR) | 39 |
| 18 | William Hill (ANZ) | 36 |
| 19 | André Mercier (FRA) | 30 |
| 19 | Walter Winans (USA) | 30 |
| 21 | Léon Johnson (FRA) | 24 |
| 22 | Léon Tétart (FRA) | 21 |

## Referències

* ↑ «Shooting at the 1908 London Summer Games: Men's Small-Bore Rifle, Disappearing Target, 25 yards». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 3 abril 2016].

## Fonts

* Cook, Theodore Andrea. The Fourth Olympiad, Being the Official Report. Londres: British Olympic Association, 1908.
* De Wael, Herman. «Shooting 1908». Herman's Full Olympians, 2001. Arxivat de l'original el 4 de juny 2011. [Consulta: 8 maig 2006].
# Edgar Reinhardt

Edgar Reinhardt (Mülheim del Ruhr, 21 de maig de 1914 - Pforzheim, 11 de gener de 1985) fou un jugador d'handbol alemany que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol. Amb el MTSA Leipzig guanyà la lliga alemanya de 1937 i 1938.
Reinhardt destacà en d'altres esports, com l'atletisme o el bàsquet. El 1944 es proclamà campió de Baviera de decatló i llançament de disc i mentre estudiava medicina a la Universitat de Heidelberg guanyà dues edicions de la lliga alemanya de bàsquet amb el Turnerbund Heidelberg.

## Referències

* 1 2 3 «Edgar Reinhardt Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 11 desembre 2018].
# Dappula V

Dappula V (Kuda Dapula) fou rei d'Anuradhapura (Sri Lanka) del 940 al 952. Era germà de Dappula V al que va succeir. El seu germà ja l'havia nomenat sub-rei.
El rei de Pandya es va refugiar a Ceilan quan el seu país fou ocupat pels Cola; fou ben rebut pel rei i allotjat d'acord amb el seu rang reial. El rei va preparar un exèrcit per marxar contra els Cola, però quan les forces estaven a punt de marxar va esclatar la guerra civil a l'illa i l'expedició va haver de ser abandonada. El rei pandya veient que Ceilan no li oferia un lloc segur i encara menys un aliat per recuperar el seu tron, va abandonar l'illa i es va refugiar a la cort del rei de Kerala (Chera), però va deixar a Ceilan la seva corona i altres objectes de regalia en ordre segurament a no ser identificat en el seu viatge a Kerala.
Quan el conflicte civil fou arranjat i l'ordre restaurat a l'illa, Dappula va passar la resta del seu regnat dedicat a la religió, tasca en la que fou ajudat pel seu comandant en cap militar Rakkhaka Ilanga.
En el seu regnat va morir a l'illa el santó musulmà Imam Abu Abd Allah va donar a conèixer el camí des de l'Índia a la muntanya Serenedib i fins al dia d'avui els pelegrins musulmans arriben al Pic d'Adam.
A la seva mort el va succeir Udaya II, que ja era sub-rei, però no s'esmenta a les cròniques el parentiu amb el rei difunt.

## Referències

* ↑ mort el 331 de l'hegira o 942 de l'era cristiana
* ↑ identificat probablement com un nebot de Sena II
* Outlines of Ceylon history, per Donald Obeyesekere, "Times of Ceylon", Colombo, 1911.
# Espècul

S'anomena espècul o espèculum(del llatí speculum, mirall) en medicina a un instrument utilitzat per realitzar exàmens o procediments diagnòstics i terapèutics de cavitats corporals mantenint oberts els seus orificis d'entrada .
Generalment estan construïts amb dues valves amb un mecanisme per separar-les i eixamplar l'obertura o mantenir-la oberta, per tal de permetre l'observació directa per part del metge o facilitar el pas d'instruments a l'interior de la cavitat, que per il·luminar-se pot utilitzar el reflex de la llum en les seves superfícies polides o en un mirall, o bé una font de llum addicional.

## Història

L'espècul és un dels instruments més antics en medicina, atès que ja era usat pels grecs, els romans i els àrabs i és el precedent de la instrumentació diagnostica endoscòpica. A l'escola hipocràtica de Kos es descrivia l'ús d'espèculs rectals. En les ruïnes de Pompeia es van descobrir espèculs de tota classe i Abulcasis de Còrdova (980- 1037) els descriu en la seva enciclopèdia Al-Tasrif.
Amb el temps, si bé l'espècul ha estat substituït pels endoscopis en molts casos, segueix sent un instrument bàsic que no pot faltar en un consultori o sala de procediments mèdics sobretot per a examen ginecològic.

## Tipus

Els més usats són:
* Al nas: espècul nasal
* A l'ull: espècul parpebral o blefarostat, per mantenir les parpelles obertes neutralitzant el parpelleig.
* Al conducte auditiu: espècul del sistema auditiu: mira de l'otoscopi en forma de con
* A la vagina i per visualitzar el coll uterí: espècul vaginal
* Al recte: espècul rectal.

## Referències

* ↑ «espèculum». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ Targarona Soler, Eduardo María. Cirugía endoscópica. Volum 6 de Guies clíniques de l'Associació Espanyola de Cirurgians. Editor Arán Ediciones, 2003. ISBN 8495913194, 9788495913197
* ↑ Medline Plus, Enciclopèdia mèdica

## Enllaços externs

* Entrada "spèculum" al web de Terminologia de Ciència i Tecnologia de l'IEC
# Thomas Matthews

Thomas John "Johnnie" Matthews (Kensington, 16 d'agost de 1884 – Ashford, 20 d'octubre de 1969) va ser un ciclista anglès, que va prendre part en els Jocs Intercalats i als Jocs Olímpics de 1908.
Va guanyar la medalla d'or, juntament amb Arthur Rushen, en la prova en tàndem dels Jocs Intercalats a Atenes.

## Referències

* ↑ «Johnnie Matthews Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 24 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Clima temperat subhumit d'altitud

El clima temperat càlid plujós d'hivern sec o clima sínic és un tipus de clima segons la classificació climàtica de Köppen. Es tracta d'una mena de variant del clima subtropical humit. El mot "sínic" es va originar en el fet que aquest tipus de clima és molt característic de certes regions de la Xina.

## Característiques

És un clima suau però de caràcter continental. Es pot considerar com una extensió del clima monsònic a les zones temperades.
Es caracteritza per un hivern sec i suau. Els estius són relativament plujosos. Aquest tipus de clima és molt favorable per a l'agricultura. Les plantes adaptades a aquest clima reben quantitats importants de pluja durant llur període vegetatiu. Normalment, es registren de 1.000 a 2.000 mm de pluja a l'any. Les diferències de temperatures són sovint molt accentuades, a causa del caràcter continental d'aquest clima, especialment als llocs on aquest fet s'accentua per distàncies més grans fins a la costa més propera.
El clima sínic és un clima molt agradable, car les pluges estivals moderen la calor de l'estiu, i els hiverns són secs i de nits fresques. En moltes zones limita amb el clima de la sabana. La neu i les glaçades hi són absents excepte a altituds elevades. Els colons europeus de certes zones de Kenya i de Zimbabwe (abans Rhodèsia del Sud) varen aprofitar els avantatges d'aquest clima per a fundar grans explotacions agràries.

## Vegeu també

* Clima subtropical.
* Clima subtropical humit.
* Clima mediterrani.
# Edward Ferry

Edward Ferry (Seattle, 18 de juny de 1941 - Mill Valley, 18 de setembre de 2023) és un remer estatunidenc, que va competir durant la dècada de 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on guanyà la medalla d'or en la prova del dos amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Kent Mitchell i Conn Findlay. En el seu palmarès també destaca una medalla d'or als Jocs Panamericans de 1963 i els campionats nacionals de 1961, 1962 i 1964.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Ed Ferry». [Consulta: 17 maig 2023].
# Edmond Crahay

Edmond Norbert Maria Crahay (Anvers, 2 de setembre de 1883 – 29 de març de 1957) va ser un tirador d'esgrima belga que va competir a començaments del segle xx.
El 1906 va prendre part en els Jocs Intercalats d'Atenes. Guanyà la medalla de bronze en la competició d'espasa per equips, mentre en floret i espasa quedà eliminat en quarts de final.

## Referències

* ↑ «Edmond Crahay Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 18 juny 2017].
# Esquadrons de la mort (Uruguai)

Els esquadrons de la mort (coneguts com els DAN, els CCT o Comando Caza Tupamaros, «Ordres de caça de Tupamaros», o la JUP, Juventud Uruguaya de Pie o «Joventut Uruguaiana de Peu») van ser grups paramilitars d'ultradreta uruguaians, els quals van cometre atemptats i assassinats durant els anys 1960-70. Units a les Forces Armades de l'Uruguai, formaven part del cos de seguretat durant la dictadura (1973-1985). Dels reports desclassificats s'ha comprovat el suport econòmic provinent de l'Argentina, del Brasil i del Paraguai, així com aquell originari d'alguns esquadrons militars del president Jorge Pacheco Areco i més endavant de Juan María Bordaberry Arocena. Segons algunes fonts, Washington estava informat de la connexió entre els grups paramilitars i el règim. El novembre de 2009, el fotògraf de la policia Nelson Bardesio i Pedro Freitas van ser condemnats per l'assassinat d'Héctor Castagnetto, l'últim reconeixent que els esquadrons eren sota la responsabilitat dels governants constitucionals de l'època, en primer lloc aquell de Jorge Pacheco Areco i després de Bordaberry.

## Referències

* 1 2 Actuaciones Escuadrones de la Muerte en Uruguay, 4 de novembre de 2007
* ↑ Justicia probó actuación de "Escuadrones de la Muerte" en los años 60 y 70, La República, 11 de novembre de 2011
* ↑ Mauricio Pérez, "Yo estuve en la lista del Escuadrón", La República, 23 de març de 2008
# Tibor Kincses

Tibor Kincses (hongarès: Kincses Tibor) (Kecskemét, 12 de febrer de 1960) és un judoka hongarès, ja retirat, que va competir durant la dècada de 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on guanyà la medalla de bronze en la competició del pes extra lleuger del programa de judo.

## Referències

* ↑ Tibor Kincses a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Tibor Kincses, Judoka, JudoInside». [Consulta: 13 setembre 2020].
# Astros València

L'Astros València és un club de beisbol de la Ciutat de València. Va ser fundat per Juan García Puig en 2001, juga a l'Estadi Municipal de Beisbol i Softbol dels Jardins del Llit del Riu Túria i milita en la Lliga espanyola de beisbol.
L'equip va debutar en 2011 a la segona divisió, que guanyaren aquell mateix any, ascendint a primera divisió, on militaren durant quatre temporades fins a ascendir a la divisió d'honor. Després de diverses temporades fent d'equip ascensor, l'equip es va consolidar a la màxima categoria fins a arribar a la dècada de 2010, on ja va ser considerat un dels millors equips del campionat, quedant segon i tercer classificat en 2012 i 2014.
L'Astros juga a la lliga valenciana de beisbol, que es juga abans que comence la lliga espanyola, en març. Per a la lliga espanyola compta amb reforços estatunidencs i canadencs. Al seu equip hi ha jugadors internacionals per Espanya com el veneçolà nacionalitzat Louwin Sacramento, exjugador del Leones de Caracas.

## Referències

* 1 2 3 Bellver, Román «Béisbol: 'Astros Valencia' hasta la victoria siempre». Plaza, 12-2014, pàg. 94-95. ISSN: 2386-7868.
# Elio Morille

Elio Morille (Alessandria, 7 de setembre de 1927 - Roma, 21 de juny de 1998) fou un remer italià que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1943 guanyà el campionat italià júnior. Poc després entrar a treballar a la fàbrica de motos Moto Guzzi, on formà part de l'equip de rem de l'empresa junt a Giuseppe Moioli, Giovanni Invernizzi i Franco Faggi. Plegats van dominar la categoria del quatre sense timoner entre 1947 i 1952, guanyant totes les curses que van disputar, incloses les sèries.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on guanyà la medalla d'or en la prova del quatre sense timoner del programa de rem. Quatre anys més tard, a Hèlsinki, quedà eliminat en semifinals en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles d'or en el quatre sense timoner al Campionat d'Europa de rem, entre els anys 1947 i 1950, així com dotze títols italians.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Elio Morille». [Consulta: 30 juliol 2022].
* ↑ Del Giudice, Scipione; Scarronzoni, Gli. «73. Early Rowing in Italy». A: International rowing turns professional, p. 744–748.
* ↑ «Rudern – Europameisterschaften (Herren – Vierer o.Stm.)» (en alemany). Sport Komplett. [Consulta: 19 maig 2018].
# Edmond Decottignies

Edmond Decottignies (Comines, 3 de desembre de 1893 - Comines, 3 de juny de 1963) fou un aixecador francès que va competir a començaments del segle xx.
De ben jove ja demostrà les seves qualitats com a aixecador i el 1913 ja va prendre part al Campionat d'Europa de Niça. El 1921, 1923 i 1924 es proclamà campió de França.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on disputà la prova del pes lleuger, per a aixecadors amb un pes inferior a 67,5 kg, del programa d'halterofília. En ella guanyà la medalla d'or, per davant l'austríac Anton Zwerina.

## Referències

* ↑ «Edmond Decottignies Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2011. [Consulta: 8 gener 2017].
# Teleocichla cinderella

Teleocichla cinderella és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 24 °C-37 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Tocantins (conca del riu Amazones, Brasil).

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1997: Aquarien Atlas, Band 5. Mergus Verlag, Melle, Alemanya. 1148 p.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City, Nova Jersey, Estats Units.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zuanon, J. i I. Sazima, 2002. Teleocichla centisquama, a new species of rapids-dwelling cichlid from Xingu River, Amazonia (Perciformes: Cichlidae). Ichthyol. Explor. Freshwat, 13(4):373-378.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Diferencial semàntic

El diferencial semàntic és una tècnica per a mesurar l'actitud dels parlants cap a certes paraules, és a dir, per a intentar explicar la connotació que tenen determinats conceptes i que va més enllà de la seva definició lingüística, car implica un judici de valor.
Charles E. Osgood, el seu creador, usa una escala on hi ha adjectius oposats i el parlant se situa en un punt segons els seus sentiments cap al concepte referit. Els indicadors intenten ser culturalment neutres, i es basen en termes com "bo-dolent", "actiu-passiu" o "fort-feble". Usos posteriors en psicometria han incrementat força el nombre i tipus de termes utilitzats en l'escala.
A partir d'aquesta tècnica, es va desenvolupar l'escala de Rensis Likert, usada àmpliament en enquestes, i que respecte una afirmació o fet divideix l'actitud de l'enquestat en cinc punts, mostrant el seu acord o desacord. Posteriorment, s'han usat adaptacions del diferencial semàntic per a fer estudis de mercat.

## Referències

* ↑ Himmelfarb, S. (1993). The measurement of attitudes. In A.H. Eagly & S. Chaiken (Eds.), Psychology of Attitudes, 23-88. Thomson/Wadsworth
* ↑ Klaus Merten: Inhaltsanalyse. Einführung in Theorie, Methode und Praxis. 2.,
# Tir als Jocs Olímpics d'estiu de 1908 - Tir al cérvol, tret simple

Tir als Jocs Olímpics d'estiu de 1908 :
| Rifle militar, 1000 iardes | homes |
| Rifle lliure, 300 metres | homes |
| Rifle lliure per equips | homes |
| Rifle militar per equips | homes |
| Carrabina, blanc fix | homes |
| Carrabina, blanc mòbil | homes |
| Carrabina, blanc cec | homes |
| Carrabina, per equips | homes |
| Tir al cérvol, tret simple | homes |
| Tir al cérvol, doble tret | homes |
| Tir al cérvol, tret simple equips | homes |
| Pistola indivudal | homes |
| Pistola per equips | homes |
| Fossa olímpica | homes |
| Fossa olímpica per equips | homes |
| < 1900 1912> |||
La competició de tir al cérvol, tret simple va ser una de les quinze proves de programa de Tir dels Jocs Olímpics de Londres de 1908. Es disputà el 9 de juliol de 1908 i hi van prendre part 15 tiradors procedents de 4 nacions diferents. La competició consistí en 10 sèries disputades, amb un tir en cadascuna d'elles. El cérvol apareixia a 110 iardes del tirador durant 4 segons. En ell hi havia pintat una diana, amb tres cèrcols concèntrics, que equivalien a 4, 3 i 2 punts. Fora de la diana el valor era un punt, empre i quan no fos a l'anca. La puntuació màxima possible era de 40 punts.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Oscar Swahn (SWE) | Ted Ranken (GBR) | Alexander Rogers (GBR) |

## Resultats

| Pos. | Tirador | Puntuació |
| 1 | Oscar Swahn (SWE) | 25 |
| 2 | Ted Ranken (GBR) | 24 |
| 3 | Alexander Rogers (GBR) | 24 |
| 4 | Maurice Blood (GBR) | 23 |
| 5 | Albert Kempster (GBR) | 22 |
| 6 | James Cowan (GBR) | 21 |
| 6 | William Russell Lane-Joynt (GBR) | 21 |
| 6 | Walter W. Winans (USA) | 21 |
| 9 | Joshua Millner (GBR) | 20 |
| 10 | Charles Nix (GBR) | 19 |
| 11 | Ernst Rosell (SWE) | 17 |
| 12 | William Ellicott (GBR) | 16 |
| 13 | Léon Tétart (FRA) | 11 |
| 14 | Maurice Robion du Pont (FRA) | 6 |
| 15 | André Barbillat (FRA) | 3 |
De Wael també cita un altre tirador britànic, John Bashford, classificat per sota de Barbillat. Amb tot, l'Informe Oficial no l'esmenta en la llista de participants.

## Referències

* ↑ «Shooting at the 1908 London Summer Games: Men's Running Target, Single Shot». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2 de febrer 2013. [Consulta: 30 abril 2016].

## Fonts

* Cook, Theodore Andrea. The Fourth Olympiad, Being the Official Report. Londres: British Olympic Association, 1908.
* De Wael, Herman. «Shooting 1908». Herman's Full Olympians, 2001. Arxivat de l'original el 4 de juny 2011. [Consulta: 8 maig 2006].
# Milagros Cabral

Milagros Cabral De la Creu (17 d'octubre de 1978 a Cristo Rey, Santo Domingo), és una jugadora dominicana retirada de voleibol. Va estar des de 1998 amb la Selecció Nacional i va ser capitana de l'equip guanyador de la medalla d'or en els jocs Panamericans del 2003 celebrats en el seu país. Va participar en els Jocs Olímpics d'Atenes 2004 on el seu equip va quedar en l'onzè lloc.

## Clubs

* Pioneer Red Wings (1997-1998)
* Marsì Palerm (19g98-1999)
* Construccions Damesa de Burgos (2001-2002)
* Universitat de Burgos (2002-2003)
* Los Cachorros (2001-2004)
* Volley Modena (2003-2004)
* Samorodok Khabarovsk (2004-2005)
* Los Cachorros (2005)
* Leonas de Ponce (2006)
* Ícar Alaró (2006-2007)
* Pinkin de Corozal (2008)
* Korea Expressway Corporation (2008-2009)
* Pinkin de Corozal (2009)
* Korea Expressway Corporation (2009-2010)
* Mirador (2010)
* Pinkin de Corozal (2011)

## Palmarès
### Selecció femenina de voleibol de la República Dominicana

World Championships:
* 13vo. lloc en el Campionat Mundial de Japó 1998.
* 13vo. lloc en el Campionat Mundial de Alemanya 2002.
* 17vo. lloc en el Campionat Mundial de Japó 2006.
Campionat Continental NORCECA:
* Medalla d'Or. Bayamón 2009.
* Medalla de Bronze. Winnipeg 2007.
* Medalla de Bronze. Santo Domingo 2003.
* Medalla de Bronze. Santo Domingo 2001.
Copa Panamericana:
* Medalla d'Or. Rosarito/Tijuana 2010.
* Medalla d'Or. Mexicali/Tijuana 2008.
* Medalla de Plata. Miami 2009.
* Medalla de Plata. Saltillo 2003.
* Medalla de Bronze. Colima 2007.
Jocs Panamericanos:
* Medalla d'Or als Jocs Panamericans de Santo Domingo 2003.
Jocs Centreamericans i del Carib:
* Medalla d'or als Jocs Centreamericans i del Carib de 2002
* Medalla d'or als Jocs Centreamericans i del Carib de 2006
* Medalla d'or als Jocs Centreamericans i del Carib de 2010

### Clubs

* Sub-Campionat 2009 Lliga de Voleibol Superior Femení, Puerto Rico
* Campionat 2008 Lliga de Voleibol Superior Femení, Puerto Rico
* Campionat 2007 Lliga FEV, Espanya
* Sub-Campionat 2005 Campionat Superior, República Dominicana
* Sub-Campionat 2002 i 2003 Copa de la Reina d'Espanya amb Club Diego Porcelos

## Referències

* ↑ FIVB. «Women's Volleyball Olympic Games 2004 Rànquing» (en anglès). [Consulta: 13 maig 2009].

## Enllaços externs

* Biografía en la FIVB
* Perfil en la Liga Italiana Arxivat 2015-12-19 a Wayback Machine.
# Elle Logan

Elle Logan (nascuda el 27 de desembre de 1987 a Portland, Maine) és una remadora estatunidenca. Logan va competir als Jocs Olímpics de Pequín 2008 i va resultar ser guanyadora d'una medalla d'or en els vuit amb timoner. Actualment Logan estudia a la Universitat Stanford.

## Resultats

A l'edat de 21 anys, Elle Logan va fer el seu debut olímpic a Pequín, remant en vuits femení. Malgrat pertànyer a l'equip d'All-PAC-10 Conference i l'All-American, el 2007 Logan per primera vegada va entrar a l'equip nacional. En la Copa Mundial de Rem de 2008, Logan va guanyar una medalla de bronze a Lucerna, i va quedar en segon lloc en les proves de dobles.

## Vegeu també

* Estats Units als Jocs Olímpics de Pequín 2008

## Referències

* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2016-08-07. [Consulta: 13 agost 2012].

## Enllaços externs

* Elle Logan Arxivat 2017-03-15 a Wayback Machine. a OLYMPICSNBC. COM