OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Club Bàsquet Godella

El Club Bàsquet Godella, sovint anomenat Ciudad Ros Casares o simplement Ros Casares per qüestions de patrocini, va ser un club de bàsquet valencià que va jugar a la lliga espanyola de bàsquet femenina.

## Història

El Club de Bàsquet de Godella naix a partir de l'equip del Sagrado Corazón, que havia de disputar las fases finals del campionat d'Espanya però no tenia finançament. Qui seria la presidenta de l'entitat, Dolors Escamilla, va recórrer a Juan Roig per a obtenir el finançament per a disputar la competició. També obtindrien el patrocini de l'empresa Dorna per a finançar un equip que amb Miki Vuković a la banqueta i algunes de les millors jugadores del món, entre 1992 i 1995 disputaria quatre finals de l'Eurolliga i en guanyaria dos. L'Eurolliga de 1992 guanyada pel Dorna Godella va suposar el primer triomf internacional de l'esport femení per equips a l'Estat Espanyol. En 1996, els drets del primer equip són venuts al Pool Getafe, però les categories inferiors es queden a Godella. Amb eixa base l'equip competeix en la segona categoria el Popular Bàsquet Godella, obtenint l'ascens l'any següent. Des de 1999 l'equip és conegut com a Ros Casares pel patrocini, i en 2001 es trasllada l'equip a València.
En Maig de 2012 es va anunciar la desaparició del primer equip, essent llavors el vigent campió de la Lliga espanyola de bàsquet femení i de l'Eurolliga. Les categories inferiors continuaren actives, tornant a Godella, tot i que acabarien integrant-se al València Basket a partir de la temporada 2014-15.

## Palmarès

* 3 Eurolligues (1992, 1993 i 2012)
* 14 Lligues espanyoles (6 del Dorna Godella i 8 del Ros Casares).
* 11 Copes espanyoles (4 del Dorna Godella i 7 del Ros Casares)
* 6 Supercopes d'Espanya. (Ros Casares).

## Referències

* 1 2 3 «25 anys d'una primera Copa d'Europa històrica del Dorna Godella». Diari la Veu, 22-03-2017.
* ↑ «La primera Copa de Europa del baloncesto femenino español cumple 25 años». La Vanguardia, 25-03-2015.
* 1 2 3 «Las herederas del Dorna Godella». Las Provincias, 02-04-2012. [Consulta: 19 juny 2017].
* ↑ «La historia se ha repetido de nuevo». enCancha, 07-06-2012. [Consulta: 20 juny 2017].
* ↑ El Bàsquet Ros Casares València anuncia la seua desaparició després de 13 anys d'èxits notícia d'Europa press del 30 de maig de 2012
* ↑ «El Ros Casares mima su base». Superdeporte, 31-05-2015.
* ↑ «Duro camino hacia la elite». Diari ABC, 10-02-2014.
* ↑ «El Ros Casares se integra en el Valencia Basket y aporta nueve equipos femeninos». Diari ABC, 16-05-2014.
* ↑ «El Ciudad Ros Casares València, nou campió d'Europa (52-65)». Diari Ara, 01-04-2012.
* ↑ Superdeporte. «El Ros, por encima del Dorna Godella», 01-05-2010. [Consulta: 19 juny 2017].

## Lloc web oficial

* Lloc web del Ros Casares
# Club Natació Catalunya

El Club Natació Catalunya és un club de natació i waterpolo de la ciutat de Barcelona.

## Història

El Club Natació Catalunya es fundà el 21 d'abril de 1931 als Banys Orientals de la Barceloneta. Després de la Guerra Civil el club patí força dificultats i la majoria de nedadors ingressaren a la breu secció de natació del FC Barcelona. El 1943, el club arribà a un acord amb l'empresa Baños Populares de Barcelona SA que tenia una piscina al barri de Gràcia i es traslladà al seu nou emplaçament. El 1972 aconseguí per part de l'Ajuntament de Barcelona la concessió en usdefruit de la piscina Pau Negre, al barri de La Salut. L'any 2004, el deteriorament palpable de les instal·lacions i una baixada del nombre de socis (causada per la competència del proper centre d'esport Europolis feu perdre un considerable nombre de socis al club. L'equip oficial de waterpolo i les seves despeses en torneigs internacionals foren, també, una causa del dèficit intern. A partir de 2005, les circumstàncies internes de la junta del club, feren que s'iniciés una nova etapa de reformes a les instal·lacions, encara que en certs moments va perillar l'existència del club a causa de la mala gestió econòmica i de la baixada del nombre de socis. Finalment, després d'avaluar un nou projecte per actualitzar i millorar el complex esportiu Pau Negre l'any 2006, a inicis de 2007 començaren les obres d'enderrocament parcial i reforma de les instal·lacions del club.

## Seccions

* Natació
* Waterpolo
* Esquaix
* Atletisme
* Triatló

## Palmarès
### Waterpolo masculí

* Copa d'Europa:
** 1994-95
* Recopa d'Europa:
** 1991-92
* Supercopes d'Europa:
** 1992, 1995
* Lligues espanyoles:
** 1987-88, 1988-89, 1989-90, 1991-92, 1992-93, 1993-94, 1997-98
* Copes espanyoles:
** 1986/87, 1987/88, 1989/90, 1991/92, 1993/94, 1996/97
* Campionat de Catalunya:
** 1986-87, 1987-88, 1990-91, 1991-92, 1992-93, 1993-94, 2002-03

### Waterpolo femení

* Lligues espanyoles:
** 1988-89, 1990-91

## Referències

* 1 2 «Club Natació Catalunya». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 «El gracienc Club Natació Catalunya va començar a la Barceloneta». Betevé, 28-09-2016. [Consulta: 4 setembre 2021].

## Enllaços externs

* Club Natació Catalunya - Lloc web oficial
# Centre Natació Mataró

El Centre Natació Mataró és un club poliesportiu de la ciutat de Mataró, dedicat a la pràctica de la natació, waterpolo, tennis taula, triatló, natació adaptada i natació artística.

## Història

El club es fundà l'any 1932 com a continuació del Club Natació Mataró (1920-1929) i la secció de natació del Club Gimnàstic Mataroní (1930-1932).
L'any 1982, amb motiu del cinquantè aniversari de l'entitat, es va inaugurar una nova piscina de 50 metres.

## Seccions
### Natació

Destaquen els nedadors olímpics Sílvia Parera i Joaquim Fernández.

### Waterpolo Masculí

El primer equip del club va aconseguir ascendir a la Divisió d'Honor l'any 1988 i l'any 1998 va arribar a la final de la Lliga Catalana. La temporada 2003-2004 va jugar per primera vegada a la Copa LEN.

### Waterpolo Femení

L'equip juga actualment a la divisió d'honor de la lliga espanyola, títol que va que aconseguir la temporada 2019-20. La temporada 2022-23 arribaren per primer cop a una final de Champions que van perdre davant del CN Sabadell, quedant així subcampiones d'Europa.

#### Palmarès

* 1 Copa LEN de waterpolo femenina (2015-16)
* 2 Lligues espanyoles de waterpolo femenina (2019-20, 2023-24)
* 2 Copes de la Reina (2015-16, 2021-22)
* 3 Supercopes d'Espanya (2019, 2021, 2022)
* 2 Copes Catalunya (2021, 2023)

### Tennis taula

La secció de tennis taula es va crear a finals dels anys seixanta i va ascendir per primera vegada a la màxima categoria estatal l'any 1998. Les temporades 2002-03 i 2003-04 va participar en la Copa Nancy Evans.
Destaca la jugadora Gàlia Dvorak, bicampiona d'Europa juvenil de seleccions (2004 i 2005) i tercera al Campionat d'Europa júnior 2006.

### Triatló

Aquesta secció va néixer l'any 1990.

## Referències

* ↑ «Centre Natació Mataró». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Ballescà i Prat, Joan «Els inicis de la natació esportiva a Mataró». Fulls. Museu Arxiu de Santa Maria, 43, 1992, pàg. 49-51.
* ↑ esport3. «La sisena Champions del Sabadell contra un Mataró que gairebé remunta (9-8)», 01-04-2023. [Consulta: 2 abril 2023].
* ↑ Esport catala

## Enllaços externs

* Centre Natació Mataró - Lloc web oficial
# Club Balonmano Calpisa

El Club Balonmano Calpisa fou un equip d'handbol creat a Alacant a la dècada de 1970, partint de l'històric Obras del Puerto, esdevenint un dels equips més importants de la Lliga ASOBAL, la qual guanyà en 4 ocasions consecutives. La seva llavor és actualment el BM Alacant.

## Història

El CD Obras del Puerto nasqué en els primers anys de la dècada de 1950, esdevenint un dels equips fundadors de la Lliga espanyola d'handbol la temporada 1958/59. A principis de la temporada 1973/74 el club passà a denominar-se Calpisa i s'incorporà com a entrenador a Miquel Roca, entrenador fins aleshores de l'històric BM Granollers amb el que havia guanyat 7 Lligues i 2 Copes. La primera Lliga pel Calpisa arriba la temporada 1974/75 i l'equip estigué fins a tres temporades consecutives sense perdre cap partit, guanyant així 4 Lligues consecutives entre 1975 i 1978, així com 3 Copes consecutives entre 1975 i 1977. Això no obstant, a nivell europeu l'equip no tingué el mateix èxit. La temporada 1979/80 l'equip guanyà la Copa del Rei i el seu primer títol internacional, la Recopa d'Europa tot derrotant el poderós VfL Gummersbach alemany a la final.
La temporada 1983/84 l'equip passà a denominar-se Tecnisán, aconseguint un nou títol de Copa l'any 1986 i aconseguint finalitzar la lliga en tercera posició en un parell d'ocasions. Posteriorment, la temporada 1988/89 l'equip passa a denominar-se Helados Alacant fins a la 1992/93 quan, davant la manca de patrocinadors, acceptà l'oferta de l'Ajuntament de Benidorm per passar a denominar-se Balonmano Benidorm i passà a disputar els seus partits en aquesta localitat. La temporada a Benidorm serà l'última de l'equip doncs, malgrat aconseguir mantenir-se en la màxima categoria, davant les mancances econòmiques, l'entitat decidí dissoldre's. Posteriorment, l'any 2000 es fundà el BM Alacant, equip que ha recollit el testimoniatge del mític Club Balonmano Calpisa.

## Palmarès

* 1 Recopa d'Europa: 1980
* 4 Lliga espanyola d'handbol: 1974/75, 1975/76, 1976/77 i 1977/78
* 5 Copa del Rei: 1975, 1976, 1977, 1980 i 1986.

## Referències

* ↑ Aguilar, Eduard. «Calpisa: Cuando fuimos campeones» (en castellà). Alicante Plaza, 16-10-2018. [Consulta: 10 setembre 2023].
* ↑ «El Calpisa ganó la Recopa de balonmano» (en castellà). El Pais, 22-04-1980. [Consulta: 10 setembre 2023].
* ↑ Caudet, Arturo. «El patrocinador del Tecnisán renueva su acuerdo por dos años» (en castellà). El Pais, 12-07-1986. [Consulta: 10 setembre 2023].
# Club Balonmano Amadeo Tortajada

Club Balonmano Amadeo Tortajada va ser un equip d'handbol de Mislata (País Valencià). Fundat el 1975 a l'escola Amadeo Tortajada de Mislata, l'equip va ser més conegut pels noms de patrocinadors: Constructora Estellés, Valencia Urbana, Ferrobús Mislata i darrerament Cementos La Unión Ribarroja. Sota aquest darrer nom, l'equip es va traslladar el 2004 Riba-roja de Túria.
Amadeo Tortajada va ser un dels principals equips espanyols, va guanyar dos campionats nacionals femenins el 2006 i el 2007, i cinc copes nacionals entre 1990 i 2006. Per primera vegada va deixar impressió a les competicions europees arribant a les semifinals de la Copa EHF del 1994 i el 1996, i posteriorment va debutar a les semifinals de la Lliga de Campions el 1998, la que va ser subcampiona de la Copa de Campions el 1999 i es va convertir en el primer equip espanyol a guanyar la Copa EHF el 2000, aconseguint també una medalla de bronze en el posterior Trofeu de Campions. Posteriorment va jugar la Champions League en cinc ocasions, arribant als quarts de final el 2002.
Amadeo Tortajada es va esfondrar econòmicament el 2009, només tres anys després de guanyar un doblet, i es va dissoldre després del final de la temporada.

## Trofeus

* Lliga espanyola d'handbol femenina: 2
** 2006, 2007
* Copa de la Reina: 5
** 1990, 2001, 2003, 2004, 2006
* Supercopa d'Espanya: 2
** 2003, 2006
* Copa EHF: 1
** 2000

## Referències

* ↑ List of champions Arxivat 2014-05-23 a Wayback Machine. in the Spanish Handball Federation's website
* ↑ Profile and record Arxivat 2020-01-19 a Wayback Machine. in the European Handball Federation's website
* ↑ El Amadeo Tortajada desaparece. Marca
* ↑ El Amadeo Tortajada desaparece y cede su plaza al Ribarroja, Superdeporte, 23 de juny de 2009
# Sanja Popović

Sanja Popović (Rijeka, 31 de maig de 1984) és una jugadora de voleibol croata. En la seva carrera professional va jugar pels equips com ara: OK Kastav (1998-1999), ŽOK Rijeka (1999-2003), HAOK Mladost (2003-2006), Asystel Novara (2006-2008), Chieri Volley (2008-2009), Beşiktaş (2009-2010), Sirio Perugia (2010-2011), GS Caltex Seoul (2011), VK Prostějov (2011-2012), Muszynianka Muszyna (2012-2013), WVC Dynamo Moscow (2013-2014), Organika Budowlani Łódź (2014-2015), Leningradka (2015), MKS Dąbrowa Górnicza (2015-2016), Neruda Volley (2016-2017), Samsun BŞB Anakent (2017-2018), KPS Chemik Police (2018-2019) i CSM Volei Alba Blaj (2019-). També juga per la selecció nacional de Croàcia.
És casada amb el jugador de basquetbol Kamaldin Gamma des de 2016.

## Referències

* ↑ «FIVB Women's VOLLEYBALL WORLD CHAMPIONSHIPS 2010JAPAN». Arxivat de l'original el 2019-01-10. [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ «List Opatija 194». Arxivat de l'original el 2019-01-06. [Consulta: 29 abril 2020].

## Enllaços externs

* Sanja Popovic a CEV Arxivat 2021-04-10 a Wayback Machine. (Confederació Europea de Voleibol)
# Yuan Xinyue

Yuan Xinyue (xinès: 袁心玥; pinyin: Yuán Xīnyuè; 21 de desembre de 1996) és una jugadora de voleibol xinesa.
Juga en la posició d'atacant central. Forma part de la selecció femenina de voleibol de la Xina i juga per al Bayi Shenzhen des de 2014.
Amb 2,01 m, Yuan és la jugadora més alta en la història de l'equip xinès de voleibol femení. La seva impressionant avantatge d'alçada li permet tenir una presència formidable a la xarxa, i és considerada una de les jugadores clau de l'equip, juntament amb les seves companyes d'equip Zhu Ting i Zhang Changning.

## Trajectòria

Al 2016 va representar la Xina als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro. L'equip va guanyar la seva tercera medalla d'or, després de les victòries el 1984 i 2004.

## Clubs

* Guangdong Evergrande (2013–14)
* Bayi (2014–)
* Jiangsu (2018) (de préstec)

## Referències

* ↑ Perfil de Yuan Xinyue

## Enllaços externs

* http://italy2014.fivb.org/en/competition/teams/chn-china/players/xinyue-yuan?id=41336
* http://worldgrandprix.2016.fivb.com/en/group1/competition/teams/chn-china/players/xinyue-yuan?id=50839
* http://www.fivb.com/en/about/news/yuan-xinyue-leads-chinas-block-party-to?id=63363
* http://www.gettyimages.com/photos/yuan-xinyue?excludenudity=true&sort=mostpopular&mediatype=photography&phrase=yuan%20xinyue&family=editorial
# POSIX

POSIX és l'acrònim de Portable Operating System Interface (la X prové d'UNIX com a símbol d'identitat de l'API) d'una família d'estàndards de crides al sistema operatiu definits per l'IEEE i especificades formalment a l'IEEE 1003 que busca generalitzar les interfícies dels sistemes operatius perquè una mateixa aplicació pugui ser executada en diferents plataformes. Aquests estàndards van sorgir d'un projecte de normalització de les API i descriuen un conjunt d'interfícies d'aplicació adaptables a una gran varietat d'implementacions dels sistemes operatius.
El terme POSIX va ser suggerit per Richard Stallman com a resposta a la demanda de la IEEE, que buscava un nom fàcil de recordar. Una traducció aproximada de l'acrònim podria ser "Interfície de Sistema Operatiu Portàtil basat en UNIX".

## Visió general

POSIX especifica les interfícies d'usuari i software al sistema operatiu en 15 documents diferents. La línia d'ordres estàndard i les interfícies d'"scripting" es basaren en Korn Shell. Altres programes a nivell d'usuari (user-level), serveis i utilitats inclouen awk, echo, ed i centenars d'altres. Els serveis a nivell de programa requerits inclouen la definició d'estàndards bàsics de I/O, (file(Computació, UNIX), consola, i serveis de xarxa. POSIX també especifiquen una API per a llibreries de threading, que és molt popular i molt utilitzada en molts sistemes operatius.
Una sèrie de proves acompanyen a l'estàndard POSIX. Són anomenades PCTS en al·lusió a l'acrònim Posix Conformance Test Suite.

## Versions

Des que la IEEE va començar a cobrar alts preus per a la documentació de POSIX i s'ha negat a publicar els estàndards, ha augmentat l'ús del model Single Unix Specification. Aquest model és obert, accepta entrades de tot el món i està lliurement disponible a Internet. Va ser creat per The Open Group.
Actualment POSIX es divideix en tres parts:
* POSIX.1, Core Services (implementa les crides de l'ANSI C estàndard). Inclou:
** Creació i control de processos.
** Senyals.
*** Excepcions de punt flotant.
*** Excepcions per violació de segment.
*** Excepcions per instrucció il·legal.
*** Errors del bus.
*** Temporitzadors.
** Operacions de fitxers i directoris (sobre qualsevol fs muntat).
** Canals (Pipes).
** Biblioteca C (Standard C).
** Instruccions d'entrada/sortida i de control de dispositiu (ioctl).
* POSIX.1b, extensions per a temps real:
** Planificació (scheduling) amb prioritat.
** Senyals de temps real.
** Temporitzadors.
** Semàfors.
** Intercanvi de missatges (message passing).
** Memòria compartida.
** Entrada/sortida síncrona i asíncrona.
** Bloquejos de memòria.
* POSIX.1c, extensions per fils (threads):
** Creació, control i neteja de fils.
** Planificació (scheduling).
** Sincronització.
** Gestió de senyals.

## Referències

* ↑ «librt(3LIB)». Oracle Corporation, 04-08-1998. [Consulta: 18 febrer 2016]. «librt, libposix4- POSIX.1b Realtime Extensions library [...] librt és el nom preferit per a aquesta biblioteca. El nom libposix4 es manté per una compatibilitat endarrerida i s'ha d'evitar. Les funcions d'aquesta biblioteca proporcionen la majoria de les interfícies especificades pel POSIX.1b Realtime Extension.»
# Red Bull Bragantino II

El Red Bull Bragantino II és un club de futbol professional amb seu a Bragança Paulista, São Paulo, Brasil. L'equip juga al Campeonato Paulista Série A3, la tercera categoria de la lliga estatal de futbol de São Paulo. Com que també és l'equip reserva del Red Bull Bragantino, juga al Campeonato Brasileiro sub-23 amb el nom de Red Bull Bragantino.
Fundat el 19 de novembre de 2007, el club és propietat de Red Bull GmbH. A causa del fracàs del pla per arribar a la Sèrie A, Red Bull es va associar amb el Clube Atlético Bragantino. Tot i això, Red Bull Brasil segueix actiu, funcionant com l'escola de formació del conjunt bragança paulista.

## Referències

* ↑ «Red Bull expands global football empire, takes over at Bragantino», 28-03-2019.
* ↑ «No comando do Bragantino, Red Bull opta por manter RB Brasil e vai disputar a Série A2 Paulista».
# Cirrhitus rivulatus

Cirrhitus rivulatus és una espècie de peix pertanyent a la família dels cirrítids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 60 cm de llargària màxima i 4.160 g de pes.
* El cos és moderadament comprimit i varia de color entre el verd oliva i el vermell. A més, presenta 4 franges fosques obliqües amb les vores de color blau cobalt.
* El cap té franges fosques similars a les de la resta del cos.
* Aleta dorsal amb 10 espines i 11-12 radis tous.
* Aletes pectorals amb 14 radis.

## Alimentació

Menja crustacis i peixets.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima tropical (30°N-1°S, 120°W-70°W) que viu entre 5 i 23 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental central: des del golf de Califòrnia fins al nord de Colòmbia i les illes Galápagos.

## Observacions

És inofensiu per als humans, de costums solitaris i apreciat com a aliment.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ IGFA, 2001. Base de dades de registres de pesca IGFA fins al 2001. IGFA, Fort Lauderdale, Florida, Estats Units.
* ↑ Jiménez Prado, P. i P. Béarez, 2004. Peces Marinos del Ecuador continental. Vol. 2: Guía de Especies. SIMBIOE/NAZCA/IFEA.
* ↑ De la Cruz Agüero, J., M. Arellano Martínez, V.M. Cota Gómez i G. de la Cruz-Agüero, 1997. Catalogo de los peces marinos de Baja California Sur. IPN-CICIMAR, La Paz, Mèxic. P. 346.
* 1 2 Humann, P. i N. Deloach, 1993. Reef fish identification. Galápagos. New World Publications, Inc., Florida. 267 p.
* ↑ Thomson, D.A., 1987. Reef fishes of the Sea of Cortez. The rocky-shore fishes of the Gulf of California. The University of Arizona Press, Tucson. 302 p.
* ↑ Merlen, G., 1988. A field guide to the fishes of Galapagos. Wilmot Books, Londres. 60 p.
* ↑ Béarez, P., 1996. Lista de los peces marinos del Ecuador continental. Rev. Biol. Trop. 44(2):731-741.
* ↑ Dominici-Arosemena, A. i M. Wolff, 2006. Reef fish community structure in the Tropical Eastern Pacific (Panamá): living on a relatively stable rocky reef environment. Helgol. Mar. Res. 60:287-305.
* ↑ Escobar-Fernández, R. i M. Siri, 1997. Nombres vernáculos y científicos de los peces del Pacífico mexicano. Universidad Autónoma de Baja California, Sociedad Ictiológica Mexicana, A.C. Mexico.
* ↑ Hooker, Y., 2009. Nuevos registros de peces costeros tropicales para el Perú. Rev. peru. Biol. 16(1):033- 041.
* ↑ Grove, J.S. i R.J. Lavenberg, 1997. The fishes of the Galápagos Islands. Stanford University Press, Stanford, 863 p.
* ↑ Bussing, W.A. i R.J. Lavenberg, 1995. Cirrhitidae. Chinos, halcones. P. 1007-1010. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter and V. Niem (eds.). Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Eosinopteryx brevipenna

Eosinopteryx brevipenna és una espècie de dinosaure plumífer del grup dels celurosaures que visqué entre el Juràssic mitjà i el Juràssic superior en allò que avui en dia és la Xina. Es tracta de l'única espècie descrita del gènere Eosinopteryx. Se n'han trobat restes fòssils a la formació de Tiaojishan. És conegut a partir d'un únic esquelet complet i articulat que feia 30 cm de llargada. Segons els científics que descrigueren aquesta espècie, el poc plomatge que té en comparació amb els seus parents propers suggereix que devia ser un animal corredor.

## Referències

* 1 2 Entrada «Eosinopteryx brevipenna» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Dagmar Breiken

Dagmar Breiken (Colònia, 13 de setembre de 1963), de casada Dagmar Bremer, és una jugadora d'hoquei sobre herba alemanya, ja retirada, que va competir sota la bandera de República Federal Alemanya durant la dècada de 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla de plata en la competició d'hoquei sobre herba. Quatre anys més tard, als Jocs de Seül, fou cinquena en la mateixa competició.
En el seu palmarès també destaquen una medalla de plata a la Copa del món d'hoquei sobre herba, una de bronze al Campionat d'Europa i dues d'or al Campionat d'Europa d'hoquei sala. Durant la seva carrera esportiva disputà 124 partits amb la selecció nacional, dels quals 14 foren en sala. A nivell de clubs s'inicià al Rot-Weiss Colonia i el 1983 fitxà pel RTHC Bayer Leverkusen, amb qui guanyà la lliga alemanya de 1985.

## Referències

* ↑ «Dagmar Breiken-Bremer Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 6 novembre 2019].
* ↑ Hockey - Europameisterschaften a sport-komplett.de
* ↑ Nationalspieler: Damen a hockey.de