OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Opal Cliffs

Opal Cliffs és una àrea no incorporada al Comtat de Santa Cruz a l'estat de Califòrnia (Estats Units d'Amèrica).

## Demografia

Segons el cens del Opal Cliffs 2000 tenia 6.458 habitants., 2.843 habitatges, i 1.410 famílies. La densitat de població era de 3.238,2 habitants/km².
Dels 2.843 habitatges en un 24,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 33,5% hi vivien parelles casades, en un 10,7% dones solteres, i en un 50,4% no eren unitats familiars. En el 33,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,5% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 36,7% entre 25 i 44, un 24,9% de 45 a 60 i un 10,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.673 $ i la renda mediana per família de 48.258 $. Els homes tenien una renda mediana de 43.705 $ mentre que les dones 31.729 $. La renda per capita de la població era de 29.617 $. Entorn del 8,9% de les famílies i el 14,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Opal Cliffs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Opal Cliffs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Aviatyrannis jurassica

Aviatyrannis jurassica és una espècie de dinosaure tiranosàurid que va viure a l'estatge Kimmeridgià del Juràssic superior en el que actualment és Portugal. Fou descrita per Oliver Rauhut l'any 2003. Aviatyrannis és un dels tiranosaures més antics mai trobats, essent el més antic Guanlong (o, possiblement, Iliosuchus). Aviatyrannis podria haver sigut contemporani d'un altre tiranosaure primitiu, l'americà Stokesosaurus. Aviatyrannis fins i tot va ser assignat originalment a Stokesosaurus, i la naturalesa fragmentària del material referit no va permetre resoldre totalment la possibilitat que ambdós tàxons siguin sinònims. Com altres tiranosaures primitius, Aviatyrannis era petit. L'holotip (IPFUB Gui Th 1), per exemple, és un ílium de només 90 mil·límetres de longitud.

## Bibliografia

* Oliver W. M. Rauhut. «A tyrannosauroid dinosaur from the Upper Jurassic of Portugal». Palaeontology, 46, 2003, pàg. 903–910. DOI: 10.1111/1475-4983.00325.

## Enllaços externs

* Aviatyrannis a DinoData
# Os

* Per a altres significats, vegeu «Os (desambiguació)».
L'os és un teixit conjuntiu, de notable elasticitat, lleuger i de gran duresa. Compost per cèl·lules especialitzades i fibres que formen una matriu. En els vertebrats efectua una triple funció: la de sosteniment del cos, la de protecció d'alguns òrgans (cervell, cor, pulmons) i la de possibilitar el moviment (a tall de palanques mogudes pels músculs).

## Estructura i composició

Les prominències arrodonides que als extrems d'un os encaixen dins la conca d'un altre són anomenades còndils (o caps, si són grosses i esfèriques) i, les seves eminències, apòfisis.
La membrana de teixit conjuntiu que embolcalla l'os rep el nom de periosti i és fonamental per a la formació del teixit ossi. Aquest consta de tres tipus de cèl·lules (els osteoblasts, els osteòcits i els osteoclasts) i de la substància fonamental, integrada per la fracció col·làgena i la fracció no col·làgena (constituïda principalment per mucopolisacàrids), i que, pel fet d'estar calcificada, confereix la duresa característica al teixit ossi.
El teixit ossi pot ser esponjós o compacte. L'esponjós, localitzat principalment a les epífisis, és constituït per una xarxa tridimensional de trabècules òssies, que delimiten uns espais intercomunicats, ocupats per medul·la òssia. El compacte, propi de les diàfisis, és integrat per un sistema de lamel·les (làmines) òssies disposades concèntricament al voltant dels canals d'Havers, que es comuniquen entre si en sentit transversal mitjançant els canals de Volkmann, per on passen els capil·lars que aporten les substàncies nutritives a les cèl·lules òssies.

### Composició

Està format per:
* Matèria orgànica (osteïna)
* Matèria inorgànica (sals de calci) - CaCO$_³$

## Tipus d'ossos

Segons la seva funció, els ossos presenten formes diverses:
* Os llarg. Hi ha una diàfisi en el centre més allargada i en els extrems, les epífisis. En la diàfisi, l'os té dintre una cavitat interior ocupada per la medul·la o moll, de color groc, i al voltant hi ha os compacte. En les epífisis hi ha una poca quantitat de teixit ossi compacte, però està farcit de teixit ossi esponjós. Com els del fèmur
* Os curt. Envoltat de teixit ossi compacte i en el centre és esponjós. Com els del puny
* Os pla. Com els del crani.

## Ossos de l'ésser humà i d'altres organismes

* Carpià
* Clavícula
* Costella
* Crani
* Cúbit
* Estèrnum
* Estrep
* Fèmur
* Húmer
* Mandíbula
* Metacarpià
* Omòplat
* Peroné
* Radi
* Ròtula o patel·la
* Sacre
* Tíbia
* Vèrtebra

## Vegeu també

* Termes anatòmics dels ossos
* Homeòstasi del calci
* Teixit ossi
* Ossos de la cara
Viccionari
# Aviation, Space, and Environmental Medicine

L'Aviation, Space, and Environmental Medicine (ASEM) és una revista científica revisada per experts en el camp de la medicina aeronàutica i aeroespacial.
Va ser fundada com a Journal of Aviation Medicine el 1930 pel Doctor en Medicina Louis H. Bauer, i és publicada mensualment per l'Aerospace Medical Association, una organització sense ànim de lucre de metges, fisiòlegs, psicòlegs, infermeres, enginyers, i altres que treballen per resoldre els problemes de l'existència humana en ambients amenaçadors a sobre o sota terra o el mar, en l'aire o en l'espai exterior. Els articles científics originals revisats per experts en aquesta revista proporcionen l'última informació disponible sobre les investigacions en àrees com ara els canvis en la pressió ambient, el mareig per moviment, forces gravitacionals augmenten o disminueixen, les tensions tèrmiques, la visió, la fatiga, els ritmes circadians, l'estrès psicològic, entorns artificials, els predictors d'èxit, el manteniment de la salut, enginyeria de factors humans, l'atenció clínica, i altres. Aquesta revista també publica notes sobre notícies científiques i temes tècnics d'interès, i ofereix material didàctic i opinions dels professionals de la salut.
És la revista més utilitzada i citada en el seu camp, i es distribueix a més de 80 països.(ISSN 0095-991X) El 1959 el títol va canviar a Aerospace Medicine (ISSN 0001-9402) i el 1975 va iniciar amb la publicació actual amb el títol actual(ISSN 0095-6562)
La revista Aviation, Space, and Environmental Medicine es refereix sovint com «la revista blava»pels seus subscriptors.
Els continguts digitals dels darrers números de la revista (des del 2003) està disponible en línia a través d'IngentaConnect. Aquest contingut és gratuït per als membres de l'AsMA i està disponible per a compra a no membres. Un arxiu de DVD està disponible per la seva compra en l'AsMA. Arxivat 2009-04-21 a Wayback Machine. Aquest DVD conté tots els articles publicats en l'Aviation, Space, and Environmental Medicine abans del 2003, inclosos els títols predecessor de 1930.

## Vegeu també

* Medicina d'Aviació / de medicina aeroespacial
* Associació Mèdica aeroespacial
* Llista de revistes mèdiques

## Enllaços externs

* The Aerospace Medical Association
* Aviation, Space, and Environmental Medicine

## Referències

* ↑ The Aviation, Space, and Environmental Medicine masthead. Arxivat 17 November 2008$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ The Aerospace Medical Association webpage for Aviation, Space, and Environmental Medicine
* ↑ JournalSeek entry for The Journal of Aviation Medicine
* ↑ JournalSeek entry for Aerospace Medicine
* ↑ JournalSeek entry for Aviation, Space, and Environmental Medicine
# Orbit

Orbit és una marca de xiclets sense sucre de l'empresa Wrigley, que els creà per primer cop l'any 1944 als Estats Units. L'any 2007, la marca aconseguí el segell d'aprovació de l'Associació Americana d'Odontologia i l'aprovació de l'Associació Índia d'Odontologia per la seva capacitat per millorar la salut oral.

## Referències

* ↑ Wrigley press release, wrigley.com. Retrieved 2006-06-15.
* ↑ «betterretailing.com: Orbit gum will be rebranded as Extra from January». Arxivat de l'original el 2018-03-09. [Consulta: 12 març 2015].
# Míl·lerski

Míl·lerski (en rus: Миллерский) és un poble (un khútor) de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 87 habitants. Pertany al districte municipal d'Ozinki.

## Referències

* ↑ «История административно- территориального деления Саратовской губернии 1917 - 1928 годы. Справочник. Дергачевский, Новоузенский и Покровский уезды.». Arxivat de l'original el 2017-12-21.
# Wikitravel

Wikitravel és un projecte wiki dedicat a crear una guia de viatges global, lliure, completa, actualitzada i de confiança. Recentment ha superat en les seves diverses versions les 25.000 guies i articles, escrits i editats per usuaris procedents de tot el món.

## Enllaços externs

* Wikitravel en català
# Eleccions generals de Moçambic de 1977

Les eleccions generals de Moçambic de 1977 van tenir lloc en setembre de 1977. Foren les primeres eleccions després de la independència i el FRELIMO era l'únic partit legalitzat.
Només es van dur a terme eleccions directes pels consells locals i municipals, començant el 25 de setembre. Aquests consells procedires a escollir les assemblees de districte, que al seu torn escollien assemblees provincials. El FRELIMO va produir una única llista de candidats a l'Assemblea Popular de 210 escons, màxim òrgan legislatiu del país, que va ser aprovada per unanimitat per les assemblees provincials en la seva primera sessió.

## Referències

* ↑ Elections in Mozambique African Elections Database
* ↑ Mozambique Inter-Parliamentary Union
* ↑ Mozambique: The regional vote in legislative elections Arxivat 2008-12-03 a Wayback Machine. Foreign & Commonwealth Office
# Eleccions regionals de Sardenya de 1957

Les eleccions regionals per a renovar el Consell Regional de Sardenya se celebraren el 16 de juny de 1957. La participació fou del 86,8%.
← Eleccions regionals de Sardenya, 1957 → :
| Partits | vots | % | escons |
| Democràcia Cristiana Italiana (DC) | 278.304 | 41,7% | 31 |
| Partit Comunista Italià (PCI) | 116.997 | 17,6% | 13 |
| Partit Socialista Italià (PSI) | 63.524 | 9,5% | 6 |
| Partit Monàrquic Popular (PMP) | 60.006 | 9,0% | 6 |
| Partit Sard d'Acció (PSd'Az) | 40.214 | 6,0% | 5 |
| Partit Nacional Monàrquic (PNM) | 38.867 | 5,8% | 4 |
| Moviment Social Italià (MSI) | 33.628 | 5,0% | 3 |
| Partit Socialista Democràtic Italià (PSDI) | 18.162 | 2,7% | 1 |
| Partit Liberal Italià (PLI) | 18.129 | 2,7% | 1 |
| Total | 667.831 | 100,00 | 70 |
Font Web del consell regional de Sardenya
# Elmar Zeitler

Elmar Zeitler (Würzburg, 12 de març de 1927 - 19 de desembre de 2020) fou un físic alemany que es va dedicar a l'aplicació de la microscòpia electrònica. Zeitler fou autor o coautor de vora de dues-centes publicacions científiques.

## Biografia

Després del seu servei militar a la Luftwaffe i de ser presoner de guerra americà, Zeitler va estudiar física a la Universitat de Würzburg. La seva dissertació de 1953, Untersuchungen über die harte Sekundärstrahlung der kosmischen Strahlung (Investigació sobre la radiació secundària dura dels raigs còsmics) va ser supervisada per Helmuth Kulenkampff. Després de treballar quatre anys (1954-1958) a la indústria química (Bayer Leverkusen), va passar una estada de recerca l'any 1958 a l'Institut Medicinal Nobel per la Biologia Cel·lular de l'Institut Karolinska a Estocolm. Aquí entrava en contacte amb els aspectes quantitatius de la microscòpia electrònica, peculiarment amb la determinació de les masses moleculars per mitjà del microscopi electrònic. Seguidament obtingué la venia legendi (el diploma que l'acreditava com a professor) a la Universitat de Würzburg, com Privatdozent (catedràtic auxiliar) i va celebrar la seva primera lliçó «la física per als estudiants de medicina». La microscòpia electrònica quantitativa va ser també el tema principal de la seva recerca, que va continuar a Washington, en el Departament de Biofísica de l'Hospital Militar Walter Reed. Juntament amb G. Bahr va organitzar el 1964 a Washington DC un simposi sobre microscòpia electrónica quantitativa, que va contribuir de manera significativa a la creació d'aquesta direcció d'investigació. El 1968 va acceptar el nomenament com a professor a la Universitat de Chicago, Departament de Física i de Biofísica. El 1977 va ser nomenat membre científic de la Societat Max Planck i va arribar a ser director de l'Institut Fritz Haber, després d'Ernst Ruska. Va romandre cap del Departament de Microscòpia Electrònica fins a la seva jubilació el 1995. A l'Institut Fritz Haber, va promoure en particular les activitats dels seus col·laboradors científics en les àrees de microscòpia electrònica quantitativa (M. van Heel), crio-microscopia electrònica amb una lent superconductora (F. Zemlin), microscòpia d'emissió fotoelectrònica (W. Engel) i espectroscòpia electrònica de pèrdues d'energia (D. Krahl).
També va ser professor honorari de la Universitat Tècnica de Berlín (1975-1995), editor fundador de la revista Ultramicroscopy per l'editorial neerlandesa Elsevier, i membre honorari de nombroses organitzacions internacionals per a la microscòpia electrònica. Va ser president de la Societat Alemanya de Microscòpia Electrònica (1982-1984) i president de la Federació Internacional de Societats de Microscòpia Electrònica (IFSEM) (1990-1994). Va ser guardonat amb el títol honorífic Distiguished Scientist (Científic Distingit) de la Societat de Microscòpia Electrònica d'Amèrica (EMSA) el 1989.

## Referències

* ↑ Experimental Cell Research Vol. 12 (1967)
* ↑ Simposi Washington D.C.: Quantitative Electron Microscopy
# Elmer (Nova Jersey)

Elmer és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 1.343 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elmer tenia 1.384 habitants, 524 habitatges, i 385 famílies. La densitat de població era de 614,2 habitants/km².
Dels 524 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58% hi vivien parelles casades, en un 11,6% dones solteres, i en un 26,5% no eren unitats familiars. En el 22,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,4% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 29,8% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 15,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.172 $ i la renda mediana per família de 58.438 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.896 $ mentre que les dones 27.583 $. La renda per capita de la població era de 21.356 $. Aproximadament el 4,6% de les famílies i el 5,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elmer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elmer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ossinyà

Ossinyà, sovint anomenat Aussinyà i Sant Fruitós d'Ossinyà, és un poble i cap de parròquia del terme municipal de Sant Ferriol a la comarca de la Garrotxa.
És al sector sud-est del terme municipal, a prop del límit amb els de Sant Miquel de Campmajor i de Serinyà. És al sud-oest de la Urbanització Comtal, a través de l'actual s'accedeix, per dues pistes diferents al que és considerat nucli d'Ossinyà, la masia de Can Jan, i a l'antiga església parroquial de Sant Fruitós d'Ossinyà. És a l'esquerra de la riera de Junyell, afluent per la dreta del Fluvià, al sud-est del Puig Cornador i de la Serra del Sagrat Cor, així com al nord del cim del Pi de Sant Josep. Queda al sud de Besalú i al sud-oest de Juïnyà. El lloc, actualment despoblat, és esmentat des del 975, amb el nom d'Ursiniano. L'església parroquial, romànica però amb modificacions posteriors. Estava en ruïnes i, el 2001, fou restaurada amb encert. És d'una nau, amb absis i porta amb arquivolta sobre àbac, a migdia.
Ossinyà va ser municipi independent fins al 1846, quan va ser incorporat, juntament amb d'altres petits pobles i disseminats, al llavors municipi de la Parròquia de Besalú, actual Sant Ferriol.

## Referències

* ↑ «Església de Sant Fruitós d'Ossinyà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 setembre 2013].
* ↑ Burgueño, Jesús; Lasso de la Vega, Ferran. Història del Mapa Municipal de Catalunya. Barcelona: Generalitat de Catalunya, Dir. Gral. Admin. Local, 2002. ISBN 84-393-5954-3.

## Enllaços externs

* «Obaga Fitxes Romànic».
* Institut Cartogràfic de Catalunya
* Hiperenciclopèdia
# Pedrinyà (Crespià)

* No s'ha de confondre amb Pedrinyà (la Pera).
Pedrinyà és un poble del municipi de Crespià (Pla de l'Estany), al nord-oest del terme, centrat per l'església de Sants Just i Pastor. Al segle xiv pertanyia al castell de Dosquers.
Entre 1846 i 1847, juntament amb Dosquers, va ser incorporat al municipi de Cabanelles. Llavors va passar a formar part de Crespià.

## Referències

* ↑ «Pedrinyà (Crespià)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Burgueño, Jesús; Lasso de la Vega, Ferran. Història del Mapa Municipal de Catalunya. Barcelona: Generalitat de Catalunya, Dir. Gral. Admin. Local, 2002. ISBN 84-393-5954-3.
# Pere Pau

Pere Pau és un veïnat del municipi de Vilafranca del Penedès, Alt Penedès.
El formen els carrers de Cal Pere Pau, de la Travessia, del Bosc de Ferran i de Sant Roc. El barri deu el nom a la casa de Cal Pere Pau, que pren el nom de com a mínim tres generacions consecutives d'habitants de la casa, de cognom "Milà". Tot i pertànyer administrativament a Vilafranca, aquests carrers toquen al nucli Sant Pere Molanta (Olèrdola). A prop hi ha la casa pairal de Manuel Milà i Fontanals (1818-1884), a l'indret anomenat Ferran. L'any 2007 tenia 106 habitants.

## Referències

* ↑ «Codis territorials i d'entitats. Unitats de Població: Vilafranca del Penedès». Idescat. [Consulta: 18 agost 2011].
* ↑ Tetas Palau, Lluís. Noms de lloc del terme de Vilafranca del Penedès. Vilafranca del Penedès: Institut d'Estudis Penedesencs; Ajuntament de Vilafranca, 2015. ISBN 978-84-15017-18-9.
* ↑ «Pere Pau». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Ajuntament de Vilafranca del Penedès». Municat. [Consulta: 18 agost 2011].
# Rosa Núria Aleixandre i Cerarols

Rosa Núria Aleixandre i Cerarols (l'Hospitalet de Llobregat, 1949) és una doctora en farmàcia i política catalana, senadora per Girona en la VIII i IX legislatures.

## Biografia

És llicenciada en Farmàcia, especialista en anàlisis clíniques, doctora en bioquímica i biologia molecular. Treballà com a professora associada a la Universitat de Girona (2001-2004) i és directora de Laboratori Clínic ICS-Girona (Institut Català de la Salut). Membre corresponent de la Reial Acadèmia de Farmàcia de Catalunya, ha realitzat treballs de direcció d'un Grup d'Investigació sobre el càncer de pàncrees i pròstata, conjuntament amb el Departament de Bioquímica i Biologia Molecular de la Universitat de Girona i l'Institut d'Investigacions Biomèdiques de Girona (2004-2008).
A les eleccions generals espanyoles de 2004 i 2008 fou escollida senadora per CiU per la circumscripció de Girona. L'abril de 2013 fou nomenada presidenta del Consell Social de la Universitat de Girona, càrrec que va ocupar fins al maig de 2022.

## Referències

* ↑ Senado.es
* ↑ «Nomenaments». Web. Generalitat de Catalunya, 01-03-2013. [Consulta: març 2013].
* ↑ Rosa Núria Aleixandre Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. al web de l'UdG
* ↑ Redacció. «Assumpció Vila, nova presidenta del Consell Social de la UdG». [Consulta: 27 gener 2023].

## Enllaços externs

* Blog de Rosa Núria Aleixandre
# Santa Maria de Bell-lloc d'Aro

'Santa Maria de Bell-lloc d'Aro (abans anomenada Santa Maria de Filafams és una obra del municipi de Santa Cristina d'Aro (Baix Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una església d'una sola nau amb capçalera de planta de ferradura a l'interior i poligonal a l'exterior (la forma externa li fou donada tardanament). A ponent té una façana molt alterada, un arc triomfal de mig punt amb una arcada obrada amb dovelles i muntants de pedres escairades, i un tram de volta més baixa que la nau (s'ha pensat que inicialment era un temple amb dos absis contraposats, un a cada extrem de la nau).
Aquest tipus de planta no és freqüent al país, però té precedents en esglésies paleocristianes especialment del nord d'Àfrica. La volta emprada en aquest santuari està adaptada a l'espai que cobreix i es pot considerar preromànica. Al fons de l'absis hi ha una finestra esbiaixada, als muntants de la qual foren reutilitzats elements romans. Hi ha també un campanar d'espadanya i contraforts a la façana davantera.
A la banda N de l'església hi ha diverses ruïnes pertanyents a un edifici de planta circular o concèntrica que hi comunicava, potser un baptisteri.
Adossada a l'església hi ha la rectoria, notable casal que amaga part de l'exterior de l'església i que fou construït al segle xviii.
S'hi venera la Mare de Déu de l'Assumpció i té uns Goigs dedicats que canten: "Mare, Regina i Senyora, / us proclama el nostre cor: / Sigueu nostra protectora, / Verge Assumpta de Bell-lloch".

## Història

Aquesta església està emplaçada sobre una antiga vil·la romana. En una restauració dels anys 1960-1962 aparegueren vestigis de construccions. A la banda N s'han trobat ruïnes d'un edifici de planta circular -potser es tracta d'un baptisteri- que estava adossat a una estreta aula rectangular que comunicava amb l'església.
El fet que les parets de la nau de l'església no parteixin de les de la capçalera s'atribueix (Junyent) a què segurament quan es va construir la nau devien aprofitar l'absis d'una església anterior, edificada sobre les ruïnes de la vil·la romana.
L'any 1989 el Departament de Cultura va subvencionar obres de restauració en aquesta església.

## Referències

* ↑ Marquès, Josep Maria «Creació i extinció de parròquies al bisbat de Girona». Annals de l’Institut d’Estudis Gironins, 35, 1995, pàg. 405-446.
* 1 2 3 4 5 6 7 «Santa Maria de Bell-lloc d'Aro». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
* ↑ «Goigs a l'Assumpció de la Mare de Déu de Bell-lloc d'Aro». [Consulta: 2015].