OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eleccions generals de Moçambic de 1986

Les eleccions generals de Moçambic de 1986 van tenir lloc en 1986. Com a les eleccions anteriors, el FRELIMO era l'únic partit legalitzat però en aquestes eleccions es podien presentar candidats independents al marge dels nominats pel FRELIMO.
Només es van dur a terme eleccions directes pels consells locals i municipals, començant el 15 d'octubre. Aquests consells procedires a escollir les assemblees de districte el 25 de novembre, que al seu torn escollien assemblees provincials el desembre. Es presentaren 299 candidats per a l'Assemblea Popular de 249 escons, màxim òrgan legislatiu del país, i foren votats per les Assemblees Provincials el 15 de desembre. A més dels 249 candidats escollit, foren escollits 10 membrse addicionals com a membres de reserva.

## Referències

* ↑ Elections in Mozambique African Elections Database
* ↑ Mozambique: The regional vote in legislative elections Arxivat 2008-12-03 a Wayback Machine. Foreign & Commonwealth Office
* 1 2 Mozambique Inter-Parliamentary Union
# Amfidròmies

Les amfidròmies (en grec antic: Ἀμφιδρόμια, llatí: Amphidromia) eren una festa de l'antiga Grècia que se celebrava a la ciutat d'Atenes en època clàssica, en el qual es presentava els infants nounats a la família i rebien el seu nom. No hi havia cap dia concret per celebrar-la, però mai es feia immediatament després del naixement, perquè molts d'infants morien abans dels set dies, i així s'esperava per la festa que hagués passat aquest període, quan hi havia més probabilitats que continuàs viu.
La Suda diu que el festival se celebrava el cinquè dia del naixement, quan les dones que havien ajudat al part es rentaven les mans, però això només s'aplicava als naixements reials. A les amfidròmies hi assistien els amics i parents dels pares que portaven regals, entre els quals la sípia i el pòlip, i la festa es feia generalment al vespre. Es decorava la casa amb branques d'olivera si el nascut era mascle, i amb garlandes de llana si era femella. Segons Ateneu de Nàucratis, els convidats havien d'estar més aviat alegres.
La cuidadora passejava el nascut entorn del foc (ἀμφιδρόμος amphidromos vol dir 'córrer al voltant'), i així es presentava als déus de la casa i a la família, i rebia el nom tenint com a testimonis tots els convidats, cosa que era el més important de la celebració. Sembla que els convidats també passejaven o ballaven entorn del foc. De vegades aquesta festa s'anomenava segons el dia en què se celebrava: si era el setè portava el nom de ἑβδόμαι (hebdomai, 'setè dia'), o bé δεκάτη (dekáte) si era el desè.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. D'Homer al segle ii dC. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 220. ISBN 9788441224223.
* ↑ Smith, William (ed.). «Amphidromia». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 21-XI-2020].
# Mobile Learning Awards

Els Mobile Learning Awards reconeixen els projectes més innovadors de docents i centres educatius de Catalunya a través de l'ús de la tecnologia mòbil a l'educació dins del Mobile World Congress celebrat a la ciutat de Barcelona des de l'any 2006 i amb previsió de continuar-ho fent fins a l'any 2023.
Aquests premis estan inserits dins d'aquest congrés amb influència mundial.

## Història i objectius

El Mobile Learning Awards és un concurs que existeix des de l'any 2012, el qual té l'objectiu d'ajudar els alumnes i els docents a integrar les tecnologies mòbils a l'aula de manera eficaç. La tecnologia mòbil permet l’accés a materials actualitzats, millora la col·laboració i reforça el compromís de l'alumne, cosa que permet obrir noves vies d'ensenyament i aprenentatge que milloren el rendiment i l’ocupabilitat.
ELs objectius d'aquests premis són:
* Promoure l'aprenentatge mòbil
* Millorar les competències digitals
* Construir espais oberts en l'educació TIC

## Categories

Els mSchools Student Awards es poden classificar en categories diferents, des del 2012 s'han realitzat un conjunt de canvis, és per això que per tal d'adaptar-se a la competència digital, l'any 2017, dins el Mobile World Congress s'han dividit les activitats a 3 categories diferents:
App Education 2017: La finalitat del concurs App Education és donar a conèixer els projectes creats per l'alumnat implicat en aquesta proposta didàctica del programa mSchools i premiar les propostes més reeixides.
Mobile History Map 2017: L'objectiu del concurs “mSchools Student Awards – Mobile History Map” és fomentar el treball col·laboratiu de l'alumnat dels centres participants en la plataforma de geolocatlizació Mobile History Map, mitjançant el desenvolupament de continguts d'interès i premiar-ne les aportacions més reeixides. .
Scratch Challenge: Aquest concurs vol premiar projectes de Scratch dels alumnes de 5è i 6è per tal de reconèixer la tasca al voltant de la programació que estan duent a terme molts professors i professores dels centres escolars de Catalunya.

## Referències

* ↑ «Concursos de robòtica» (en català). [Consulta: 25 març 2017].
* ↑ Suñé, Ramón «Barcelona s'ofereix com a seu del Mobile fins a l'any 2023». La Vanguardia, 08-04-2015.
* ↑ «Global Mobile Awards» (en anglès). [Consulta: 3 abril 2017].
* ↑ Competència digital. [Consulta: 03/04/2017]
* ↑ «Objectius mSchools». Arxivat de l'original el 2020-08-11. [Consulta: 3 abril 2017].
* ↑ «Mobile learning awards». Arxivat de l'original el 2019-12-30. [Consulta: 3 abril 2017].
* ↑ «Escola premiada al Mobile Learning Awards». Arxivat de l'original el 2017-04-04. [Consulta: 3 abril 2017].
* ↑ Scratch. [Consulta: 29/03/2017]
# Míldevo

Míldevo (en rus: Мильдево) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 no tenia cap habitant. Pertany al districte municipal de Mélenki.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Ollers (Vilademuls)

Ollers és un poble disseminat del municipi de Vilademuls, ubicat a la capçalera del Remiol o Remirol, un afluent del Fluvià.
Va formar part de baronia de Vilademuls i de l'antic comtat de Besalú.
La cita més antiga que existeix és del 1017 i es troba en una butlla del papa Benet VIII, que l'anomena villa de Ollers, la grafia llatina era Ollariis, que és la traducció del català Ollers o Olers.
L'església de Sant Martí d'Ollers, de la qual depèn la de Santa Caterina de Fontcoberta, està esmentada el 1017. El 1698 era una batllia amb Vilavenut, i era del comte de Peralada.
A prop del nucli del poble hi ha també l'ermita barroca de Sant Sebastià.

## Referències

* ↑ «Ollers». Ajuntament de Vilademuls. [Consulta: 8 maig 2019].
# Alonso de Ribera

Alonso de Ribera (Castella, fl. 1523-1565) va ser un noble i servidor reial castellà.
Va ser fill de Diego de Ribera, cambrer de la reina Joana I, i senyor d'un majorat associat al seu cognom amb propietats a Madrid. Va succeir el seu pare en el càrrec de cambrer de la reina des de 1523, mentre que la seva germana, Catalina de Alarcón, i la seva esposa, van ser col·locades entre la companyia femenina de la reina. Després de la mort de la reina es va considerar a si mateix encarregat de les possessions de la reina Joana, que constituïen part del patrimoni reial.
És conegut per haver estat autor d'un inventari dels béns de la difunta reina que el 1565 va manar fer el seu net, el rei Felip II de Castella. En aquest sentit, va intentar compilar tota la informació sobre els articles que havien entrat i sortit de l'habitació de la reina des de 1509 a 1556.
Es va casar amb Marina Ramírez de Vargas, natural de Madrid, filla de Juan Ramírez de Robres i d'Ana de Vargas, amb qui va tenir quatre fills, els quals tots van estar al servei de la monarquia.

## Referències

* 1 2 Álvarez y Baena, José Antonio. Hijos de Madrid, ilustres en santidad, dignidades, armas, ciencias y artes (en castellà). vol. 1. Madrid: Oficina de D. Benito Cano, 1789, p. 23.
* ↑ Fernández Álvarez, Manuel. Doña Juana, Reina de Castilla (en castellà). Madrid: Reial Academia de la Historia, 2006, p. 116.
* 1 2 Aram, Bethany. La reina Juana. Gobierno, piedad y dinastía (en castellà). Madrid: Marcial Pons Historia, 2016.
* ↑ Calderón Acedo, Mónica. «La construcción de la imagen de la reina Juana I de Castilla a través de su guardarropa». A: Las mujeres y el universo de las artes (en castellà). Saragossa: Institución Fernando el Católico, 2020, p. 234.
# Antiespasmòdic

Un espasmolític o antiespasmòdic és aquell fàrmac o les plantes que aboleixen l'espasme, sobretot el del múscul llis involuntàri. Són agents que actuen sobre el sistema nerviós que a més de guarir els espasmes relaxen la musculatura de les vísceres. Entre altres s'apliquen en el tractament de la síndrome del colon irritable. També s'usen en veterinària Com a antiespasmòdics naturals cal destacar la papaverina, l'atropina, la hiosciamina i els seus derivats.
Entre les moltes plantes amb aquesta propietat es troben les del gènere Artemisia, el romaní i la belladona.

## Alguns fàrmacs antiespasmòdics

* L'oli essencial de menta (Mentol) s'ha usat tradicionalment com antiespasmòdic i encara es fa servir.
* Espasmolítics anticolinèrgics: butilbromur de hioscina, bromur d'otiloni, bromur de pimaveri.
* Espasmolítics no anticolinèrgics: papaverina, mebeverina, pramiverina, trimebutina.

## Algunes plantes amb efecte antiespasmòdic

Hi ha força varietat de plantes amb aquest efecte:
* El barballó
* La farigola
* el gelsemi
* el ginkgo
* el llorer
* la marialluïsa
* la passionera
* la regalèssia
* el salze blanc
* Tillandsia aeranthos

## Referències

* ↑ http://www.termcat.cat/ca/Cercaterm
* ↑ http://www.economiadelasalud.com/Ediciones/12/08pdf/intestino.pdf Arxivat 2014-05-24 a Wayback Machine.
* ↑ http://plantamedicinales.net/2008/10/plantas-medicinales-emolientes-espasmoliticos-y-estimulantes.html Arxivat 2011-11-19 a Wayback Machine.
* ↑ Pittler MH, Ernst E «Peppermint oil for irritable bowel syndrome: a critical review and metaanalysis». Am. J. Gastroenterol., 93, 7, 1998, pàg. 1131–5. DOI: 10.1111/j.1572-0241.1998.00343.x. PMID: 9672344.
# Antoni Escofet Pascual

Antoni Escofet Pascual (Vilanova i la Geltrú, 15 d'octubre de 1880 - Mèxic, 22 de maig de 1951) va ser administratiu i alcalde de l'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú el 1934.
Estudià per teixidor a l'Escola Industrial fins que entrà a treballar com a funcionari administratiu a l'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú. Vinculat des dels anys 1910 al Partit Federal de Vilanova, amb l'adveniment de la República s'adherí a ERC. En les eleccions municipals del 14 de gener de 1934 fou elegit alcalde.
Arràn dels fets d'octubre del 1934 fou cessat, detingut i empresonat fins al 1935 que es reintegrà a l'Ajuntament en llibertat condicional i, amb el triomf del Front d'Esquerres a les eleccions del febrer de 1936, reprengué l'alcaldia.
En la seva obra de govern destaca l'impuls del grup escolar i la pavimentació del passeig central.
Durant la Guerra Civil continuà a l'Ajuntament com a secretari i un cop acabada s'exilià a França i posteriorment a Mèxic on morí de malaltia.
En la seva faceta social i intel·lectual fou membre fundador de l'Associació d'Alumnes Obrers que aplegava alumnes de l'Escola Industrial en foment de la cultura popular i desenvolupà diverses responsabilitats en l'Ateneu local. També fou redactor de Democràcia i del Diari de Vilanova. Desde l'exili col·laborà en la creació de xarxes de suport als exiliats com Unitat Vilanovina, o el Secretariat de Relacions dels Vilanovins a l'Exili, i amb l'Orfeó Català.

## Referències

* ↑ Ajuntament de Vilanova i la Geltrú «Antoni Escofet i Pascual». Retrat, 23, 2005.
* ↑ Puig Rovira, Francesc. Vilanova i la Geltrú, 1936-1939: guerra civil, revolució i ordre social. L'Abadia de Montserrat, 2005, p. 36-37. ISBN 978-84-8415-738-0.
* ↑ «Ficha personal de Antonio Escofet Pascual» (en castellà). Registro Nacional de Extranjeros en México, 24-12-1934. [Consulta: 30 octubre 2019].
* ↑ «MemòriaEsquerra.cat». Fundació Josep Irla. [Consulta: 30 octubre 2019].

## Bibliografia

* Puig Rovira, Francesc Xavier. Vilanova i la Geltrú, 1936-1939: guerra civil, revolució i ordre social. L'Abadia de Montserrat, 2005. ISBN 978-84-8415-738-0.
| Precedit per: {{{abans}}} | Alcalde de Vilanova i la Geltrú febrer-octubre 1934/ febrer-octubre 1936 | Succeït per: Joan Recasens Farré |
# Antoni Escudé i Galí

Antoni Escudé i Galí (14 d'agost de 1895 - Terrassa, Vallès Occidental, 10 d'agost de 1989) va ser un industrial, jugador i pioner en portar l'hoquei a Terrassa. Antoni fou el cinquè fill d'en Josep Escudé i Vicens i na Josefa Galí i Coll, ambdós terrassencs. Molts dels seus descendents han seguit lligats a l'hoquei i han estat esportistes d'elit.

## Referències

* 1 2 «Els inicis a Catalunya». Gran Enciclopèdia Catalana-Enciclopèdia de l'Esport, 30-04-2013. [Consulta: 7 setembre 2016].
# Anacroneuria cordillera

Anacroneuria cordillera és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Sud-amèrica: Colòmbia.
En el seu estadi immadur, és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Referències

* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* ↑ Zúñiga, M. del C., B.P. Stark, W. Cardona, C. Tamaris-Turizo, & O.E. Ortega, 2007. Additions to the Colombian Anacroneuria fauna (Plecoptera: Perlidae) with descriptions of seven new species. Illiesia, 3(13):127-149. «PDF».

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Ana-Maria Crnogorčević

Ana Maria Crnogorcevic (Steffisburg, 3 d'octubre de 1990) és una futbolista suïssa, que juga actualment al Seattle Reign com a davantera. En diverses ocasions ha format part de la selecció de Suïssa.
Va començar al Rot-Schwarz Thun. Després de ser en 2009 la màxima golejadora de la lliga suïssa i de la selecció a la Eurocopa sub-19 va marxar a Alemanya, primer a l'Hamburg i després al Frankfurt, amb el qual ha guanyat una Lliga de Campions i una Copa. Amb la selecció absoluta va jugar el Mundial 2015.
Va jugar 3 temporades i mitja al Futbol Club Barcelona (femení).

## Trajectòria

| Temporades | Clubs | Títols | Selecció (fases finals) |
| 03/04 - 08/09 | Rot-Schwarz Thun | 1 Copa | Eurocopa sub-19 2009 (semifinals) |
| 09/10 - 10/11 | Hamburger SV | | Mundial sub-20 2010 (1a fase) |
| 11/12 - 17/18 | 1.FFC Frankfurt | 1 Lliga de Campions, 1 Copa | Mundial 2015 (vuitens) |
| 18/19 | Portland Thorns | | |
| 19/20 - 22/23 | FC Barcelona | 4 Lligues, 3 Supercopes, 3 Copes de la Reina, 1 Copa Catalunya, 2 Lliga de Campiones | |
| 23/24 | Club Atlético de Madrid Féminas | | |
| 24/25 - | Seattle Reign | | |

## Referències

* ↑ «Acord pel traspàs d'Ana-Maria Crnogorčević a l'Atlètic de Madrid». FCBarcelona.cat, 06-09-2023. [Consulta: 6 setembre 2023].
* ↑ As
* ↑ «FIFA». Arxivat de l'original el 2016-08-19. [Consulta: 5 juliol 2016].
# András Csaplár

András Csaplár (Mecsér, 16 de novembre de 1912 - Los Angeles, 23 de juliol de 1995) va ser un atleta hongarès, especialista en curses de fons, que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en els 10.000 metres del Campionat d'Europa d'atletisme de 1946, a Oslo, rere els finlandesos Viljo Heino i Helge Perälä. Guanyà diversos campionats nacionals, destacant entre d'altres, un dels 5.000 metres (1939), un dels 10.000 metres (1941) i un de la marató (1946). El 1941 aconseguí millorar el rècord del món dels 20 quilòmetres.

## Millors marques

* 5.000 metres. 14' 36.0" (1941)
* 10.000 metres. 30' 25.6" (1941)
* 20. metres . 1h 03' 01,2" (1941)

## Referències

* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «Moson Megyei Életrajzi Lexikon». [Consulta: 4 maig 2020].
* ↑ «Progression of Official World Record Men, 20,000m». tilastopaja.eu. [Consulta: 4 maig 2020].
* ↑ «Csaplár András megjavította a 20 kilométeres világrekordot - Sport - 1941. október - Huszadik Század - Sajtócikkek a múlt századból». [Consulta: 4 maig 2020].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Ariobarzanes d'Armènia

Ariobarzanes va ser rei d'Armènia des de l'any 2 fins a l'any 4. Era fill d'Artavasdes I de Mèdia Atropatene i d'Armènia. També havia regnat a l'Armènia Sofene potser del 30 aC al 20 aC. Era germà de Iotape, l'esposa de l'efímer rei Alexandre Heli.
Revoltat el partit pro-romà d'Armènia l'any 1, el rei Tigranes IV va morir i la reina Erato va fugir, però alguns dels nobles partidaris dels parts, es van mantenir lleials a Erato, i es van aixecar sota la direcció d'Artavasdes V i va esclatar la guerra civil. August va enviar l'any 1 a Gai Cèsar, que va trobar al rei part Fraates V a la vora de l'Eufrates i els dos homes es van posar d'acord per retornar Armènia a la influència romana. L'any 2, quant els romans anaven a tornar la corona a l'antic rei Artavasdes IV (5 aC-4 aC), aquest va resultar mort en un combat, i llavors August va decidir canviar la dinastia i va donar la corona a Ariobarzanes, fill del rei Artabas o Artavasdes I d'Atropatene, d'origen mede i que va ser acceptat pels nobles gràcies a les seves bones qualitats. Ariobarzanes a més, a través del seu pare era un membre llunyà de la dinastia Artàxida ja que era descendent d'una germana del rei Artavasdes II d'Armènia que es va casar amb Mitridates I d'Atropatene. La ciutat d'Artagira, que Ariobarzanes havia convertit en la nova capital, i alguna altra que es va oposar als romans i van mantenir lleialtat a Erato o Artavasdes V, van ser sotmeses l'any 3.
Ariobarzanes va governar tant Armènia com Mèdia i Atropatene seguint les directrius dels romans, però una part important dels armenis no el reconeixia com a rei pel seu origen estranger. Va morir, se suposa que en un accident, l'any 4 i la corona va passar al seu fill, anomenat Artavasdes VI, que també va morir assassinat dos anys després.

## Referències

* 1 2 Bunson, Matthew. Encyclopedia of the Roman empire. Nova York: Facts on File, 2002, p. 36, 47. ISBN 9780816045624.
* ↑ Res Gestae Divi Augusti, 27, 33
* ↑ Temporini, Hildegard (et al.) (eds.). Aufstieg und Niedergang der römischen Welt, vol. 2. Berlín: De Gruyter, 1995, p. 82. ISBN 9783110103717.

## Bibliografia

* René Grousset, Histoire de l'Arménie des origines à 1071, Paris, Payot, 1947
# Antianginós

Un antianginós és un fàrmac utilitzat per a alleujar el dolor i disminuir la freqüència i la severitat dels atacs d'angina de pit. El trinitrat de gliceril, (nitroglicerina), els blocadors d'adrenoreceptors beta i la nifedipina (un blocador dels canals de calci) són exemples d'aquest tipus de fàrmacs.
Entre els aliments que ajuden a prevenir l'angina de pit i altres malalties cardiovasculars, cal destacar les nous pel seu alt contingut d'àcids poliinsaturats (alfa-linolèic i linoleic).

## Referències

* ↑ Kim, KH; Schaller, DJ «Nitroglycerin». StatPearls [Internet]. StatPearls Publishing LLC, 2018 Feb 20; NBK482382 (rev), pàgs: 4. PMID: 29494004 [Consulta: 6 setembre 2018].
* ↑ PubChem «Nifedipine» (en anglès). Compound Summary. National Center for Biotechnology Information, US National Library of Medicine, 2018 Sep 1; CID 4485 (rev), pàgs: 82 [Consulta: 6 setembre 2018].
* ↑ Jaiprakash SS, Sahay JN, Chatterjee SS, MacDonald G «Efficacy of nifedipine in the treatment of angina pectoris and chronic airways obstruction» (en anglès). Postgrad Med J, 1980 Set; 56 (659), pp: 624-628. ISSN: 0032-5473. PMC: 2425946. PMID: 7008048 [Consulta: 6 setembre 2018].
* ↑ Ros, E «Nuts and CVD» (en anglès). Br J Nutr, 2015 Abr; 113 Supl 2, pp: S111-S120. DOI: 10.1017/S0007114514003924. ISSN: 1475-2662. PMID: 26148914 [Consulta: 6 setembre 2018].

## Bibliografia

* Gross, Garrett J. Antianginal Drugs (en anglès). A: Modern Pharmacology with Clinical Applications, Part III, Chap. 17 (Craig, CR; Stitzel, RE: Eds) Lippincott Williams & Wilkins, 2004; Sixth Edition, pp: 196-205 ISBN 9780781737623 [Consulta: 8 setembre 2018].
# Antiaglomerant

Un antiaglomerant (en anglès: anticaking agent) és un additiu alimentari que s'utilitza per a evitar que es formin grumolls en els aliments. Es fa servir en materials en pols o granulats com en el cas de la sal comuna. Evitant la formació de grumolls es fa més fàcil l'empaquetatge, el transport i el consum.
Els antiaglomerants es citen en els aliments, per exemple l'aluminosilicat de sodi es fa servir com antiaglomerant en moltes sals comunes, fora d'Europa, i també en la llet en pols i productes derivats de l'ou, sucres i farines. A Europa es fa servir més com antiaglomerant de la sal comuna la ferrocianida de sodi i la ferrocianida de potassi. En sals més cares es fan servir antiaglomerants naturals com el carbonat de calci i el carbonat de magnesi.
Alguns agents antiaglomerants són solubles en l'aigua i altres són solubles en alcohols o altres solvents compostos orgànics. La seva funcó pot ser per absorció de la humitat excessiva o bé fent que les partícules repel·leixin l'aigua. L'antiaglomerant de la sal comuna silicat de calci absorbeix tant l'aigua com l'oli.
També es fan servir antiaglomerants fora de la indústria alimentària per exemple en la sal que es posa a les carreteres en temps de gelades, fertilitzants, cosmètics,detergents sintètics, i en altres productes manufacturats.

## Llista d'antiaglomerants, segons el número E

* E341 Fosfat de calci
* E500 Hidrogencarbonat de sodi
* E535 Ferrocianida de sodi
* E536 Ferrocianida de potassi
* E538 Ferocianida de calci
* E542 Fosfat d'ossos
* E550 Silicat de sodi
* E551 Diòxid de silici
* E552 Silicat de calci
* E553a Trisilicat demagnesi
* E553b pols de talc
* E554 luminosilicat de sodi
* E555 Silicat alumínico-potàssic
* E556 Aluminosilicat de calci
* E558 Bentonita
* E559 Silicat d'alumini
* E570 Àcid esteàric
* E900 Polidimetilsiloxà

## Referències

* ↑ «Resultats per a la cerca "Antiaglomerant" dins totes les àrees temàtiques». termcat. [Consulta: 24 desembre 2020].
* ↑ «Anticaking Admixtures to Road Salt». Transportation.org. [Consulta: 17 juny 2010].
* ↑ «Fertilizer compositions containing alkylene oxide adduct anticaking agents». Google.com. [Consulta: 17 juny 2010].
* ↑ «Talc Information». Cosmeticsinfo.org. Arxivat de l'original el 2015-05-20. [Consulta: 17 juny 2010].
* ↑ «Synthetic Detergents: Introduction to Detergent Chemistry». Chemistry.co.nz, 15-12-2006. Arxivat de l'original el 2018-07-18. [Consulta: 17 juny 2010].
# Arghin

Arghin fou una de les cinc tribus o clans principals dels tàtars del Kanat de Crimea. Els arghins no es casaven amb la família del kan (Giray) i estaven assentats entre Ak Mejid i Kara-Su.

## Referències

* ↑ Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II, division I. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.