OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Moe Herscovitch

Moe 'Montgomery' Hart Herscovitch (Montreal, Quebec, 27 d'octubre de 1897 - ibíd., 21 de juliol de 1969) va ser un jugador de rugbi i boxejador quebequès que va competir a cavall de la Primera Guerra Mundial.
Herscovitch s'inicià en la pràctica del futbol i entre 1913 i 1915 jugà al Montreal Football Club. Amb l'esclat de la Primera Guerra Mundial va unir-se a la Royal Canadian Army i començà a practicar la boxa. En finalitzar la guerra tornà a jugar a futbol en el Montreal AAA Winged Wheelers, hereu del desaparegut Montreal FC.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla de bronze de la categoria del pes mitjà, del programa de boxa.
Entre 1921 i 1924 lluità com a professional, amb un balanç de 9 victòries, 14 derrotes i 1 nul. En deixar la boxa professional passà a exercir d'entrenador, alhora que continuà jugant a futbol. Finalment acabà assumint funcions administratives i fou president de la Quebec Rugby Football Union durant els anys quaranta.

## Referències

* 1 2 3 «Moe Herscovitch Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 13 setembre 2017].
* ↑ Professional boxing record for Moe Herscovitch a BoxRec
# Megan Delehanty

Megan Delehanty (Edmonton, 24 de març de 1968) és una exremadora canadenca que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1992 va prendre part en els Jocs Olímpics de Barcelona, on guanyà la medalla d'or en la prova del vuit amb timoner del programa de rem. En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al Campionat del món de rem.

## Referències

* ↑ «Megan Delehanty Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 25 octubre 2019].
* ↑ Fitxa a worldrowing.com Arxivat 2021-01-09 a Wayback Machine. - FISA
# Andrea Heim

Andrea Heim (Bergen auf Rügen, 11 de febrer de 1961) va ser una jugadora de voleibol alemanya que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla de plata en la competició de voleibol. Al seu palmarès també destaca el Campionat d'Europa de voleibol de 1983.

## Referències

* 1 2 «Andrea Heim Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 24 maig 2019].
# Paramonacanthus curtorhynchos

Paramonacanthus curtorhynchos és una espècie de peix de la família dels monacàntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba des de la Badia de Bengala fins a Fiji.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1865-1869. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. V. Baudroies, Ostracions, Gymnodontes, Balistes. Atlas Ichthyol. v. 5 . 1-152.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Randall, J.E., 2005. Reef and shore fishes of the South Pacific. New Caledonia to Tahiti and the Pitcairn Islands. University of Hawaii Press, Honolulu, Hawaii. 720 p.
* ↑ Monkolprasit, S., S. Sontirat, S. Vimollohakarn i T. Songsirikul, 1997. Checklist of Fishes in Thailand. Office of Environmental Policy and Planning, Bangkok, Tailàndia. 353 p.

## Bibliografia

* Bussing, W.A. i R.J. Lavenberg, 1995. Monacanthidae. Cachúas, lijas. p. 1278-1280. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hutchins, J. B., 1997: Review of the monacanthid fish genus Paramonacanthus, with descriptions of three new species. Records of the Western Australian Museum Suppl. Núm. 54: 1-57.
* Hutchins, J.B., 2001. Monacanthidae. Filefishes (leatherjackets). p. 3929-3947. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Tortonese, E., 1979. Monacanthidae. p. 643. A: J. C. Hureau i Th. Monod (eds.) Check-list of the Fishes of the north-eastern Atlantic and of the Mediterranean (CLOFNAM). UNESCO, París. Vol. 1.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Aragonesos

Els aragonesos (en aragonès os aragoneses; en castellà los aragoneses) són un poble originari d'Aragó. 47.686, o un 3%, comparteixen llengua i cultura amb els catalans (els anomenats franjolins); 25.000, o un 2%, parlen aragonès, la llengua pròpia i històrica dels aragonesos, però limitada a les zones septentrionals i orientals. Avui en dia la majoria de la població de l'Aragó parla castellà aragonès. Amb una població d'1.277.471 (2006) habitants, representen un 3% de la població total espanyola.

## Demografia

Aragó és un país molt rural amb una densitat de població molt baixa, 25,4h/km². Saragossa, la capital, agrupa el 70,5%. Existeixen grups importants d'aragonesos i dels seus descendents establerts al País Valencià i Catalunya, amb quasi la meitat (2.227.000) de la població resident fora de l'Aragó i dins de l'Estat Espanyol.

## Religió

El 95% dels aragonesos es declaren catòlics. La patrona dels aragonesos és la Mare de Déu del Pilar.

## Gastronomia

La cuina d'Aragó és una cuina d'interior, continental. Es troba a la cruïlla entre les cuines de la mediterrània catalana, l'atlàntic basc i l'altiplà castellà. És així que hom pot trobar plats com el salmorejo andalús, el txilindron basc i – a la Franja – el cóc català.
Els productes i menges principals són els embotits, el pernil, la cecina i altres derivats del porc, cérvol, xai i la caça en general. La zona central és un gran productor de vi negre, fruita i hortalissa, i a la Foia d'Osca, els pastissos. A l'est hi ha la llonganissa, la gironella i l'oli d'oliva, junt amb les coques. A tot el Pirineu abunden els bolets i la caça. Altres productes locals són la mel, melmelada, avellanes i formatge de tronchón i de Radiquero.
Plats habituals són el pollastre amb txilindron, el potaje, l'ajoarriero, les migas, el rancho, la fritada, la truita de riu freda, carn a la pastora, i el salmorejo.

## Vegeu també

* Història d'Aragó

## Referències

* 1 2 3 joshuaproject.net
* 1 2 3 GEC
* ↑ «ub.edu/Què sabem del català de la Franja?». Arxivat de l'original el 2008-05-13. [Consulta: 3 setembre 2009].
* ↑ Equipo Euskobarometro (informe no publicat) Estudio sociolingüístico de las hablas del Alto Aragón. Informe. Informe per al Govern d'Aragó.
* ↑ GEC aragonès
* ↑ GEC castellà aragonès
* 1 2 3 GEC demografia d'aragó
* ↑ "Aragón", pp35-36, guia editada pel Govern d'Aragó.
* ↑ "Turismo de Aragón", fulletó editat pel Govern d'Aragó
# Bobadilla

Bobadilla és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Alta, travessat pel riu Najerilla. El municipi limita al nord amb Baños de Río Tobía (a 1,9 km del nucli urbà), a l'est amb Ledesma de la Cogolla (a 2,7 km del nucli urbà) i Pedroso (a 3,3 km del nucli urbà), al sud amb Anguiano i a l'oest amb Matute.

## Història

Se'n fa referència en una acta matrimonial entre Iñigo Ortiz de Zúñiga i Juana, filla bastarda del rei Carles III d'Espanya, de 8 de març de 1396, en la qual el pare del nuvi va dotar al seu fill amb diverses localitats, entre elles Baños de Rioja, Bobadilla, Clavijo i Huércanos

## Etimologia

En una butlla de 1199 per la qual es concedien privilegis al monestir de San Millán de la Cogolla apareix anomenat com Bovacella, que segons Galmés, 149 procedeix de l'arrel preromànica bob-, "serral, gola". El seu segon element -cella seria "graner", d'aquesta manera significaria "lloc on es guarda el gra perquè mengin els bous". Aquesta denominació romanç que prové del llatí bovata, remitent al lloc on beuen els bous en la seva forma diminutiva femenina

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].
* ↑ Juan Agapito y Revilla (1921) Casamiento de D.ª Juana hija natural de D. Carlos III Arxivat 2016-10-14 a Wayback Machine.
* ↑ Galmés, 2000
* ↑ Ranz Yubero, José Antonio, José Ramón López de los Mozos (1º semestre 2002). «Topónimos riojanos del patrimonio emilianense en una bula de 1199. (Archivo de San Millán M. 41-52)» (en español). Berceo (142): pág. 65 a 76. ISSN 0210-8550
# Morris Kirksey

Morris Marshall Kirksey (Waxahachie, Texas, 13 de setembre de 1895 - Stanford, Califòrnia, 25 de novembre de 1981) va ser un atleta i jugador de rugbi a 15 estatunidenc que va competir a començaments del segle xx.
Nascut a Texas, quan tenia uns 13 anys es traslladà a viure a la zona de San Francisco, on el 1913 es graduà a la Palo Alto High School.
El 1920, als Jocs Olímpics d'Anvers, disputà tres proves del programa d'atletisme. En els 4x100 metres relleus guanyà la medalla d'or, en els 100 metres la de plata i en els 200 metres quedà eliminat en semifinals. En aquesta mateixa edició dels Jocs va jugar amb la selecció dels Estats Units de rugbi a 15 que guanyà la medalla d'or.

## Millors marques

* 100 metres llisos. 10.6" (1919)
* 200 metres llisos. 21.6" (1920)

## Referències

* ↑ Faraudo, Jeff. "Kirksey strikes gold in two sports". Oakland Tribune. FindArticles.com. 15 Mar, 2009.
* 1 2 «Morris Kirksey Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 8 d’agost 2011. [Consulta: 21 setembre 2017].
# Melchior Wezel

Melchior Wezel (16 de novembre de 1903 - Locarno, 7 de desembre de 1989) va ser un gimnasta artístic suís que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on disputà les set proves del programa de gimnàstica. Guanyà la medalla d'or en el concurs complet per equips. En la resta de proves destaca la setena posició en les proves de barres paral·leles i cavall amb arcs, mentre en les altres finalitzà més enllà de la desena posició.

## Referències

* ↑ «Melchior Wezel Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 3 abril 2018].
# András Székely

András Székely (Tatabánya, 5 de març de 1909 - Txerníhiv, 1943) va ser un nedador hongarès que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va disputar dues proves del programa de natació. Guanyà la medalla de bronze en els 4×200 metres lliures formant equip amb András Wanié, István Bárány i László Szabados, mentre en els 100 metres lliures quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles al Campionat d'Europa, d'or i plata el 1931, en les proves dels 4×200 metres lliures i 100 metres lliures respectivament.
Székely era jueu. Fou assassinat pels nazis el 1943 en un camp de concentració a Txerníhiv, Ucraïna.

## Referències

* 1 2 «András Székely Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 9 desembre 2018].
* ↑ Kay Schaffer; Sidonie Smith. The Olympics at the Millennium: Power, Politics, and the Games. Rutgers University Press, 2000, p. 61. ISBN 0-8135-2820-8.
* ↑ «Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». Sports Reference. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 24 juliol 2018].
# Paramonacanthus otisensis

Paramonacanthus otisensis és una espècie de peix de la família dels monacàntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 19.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal que viu entre 5-36 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'est d'Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1865-1869. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. V. Baudroies, Ostracions, Gymnodontes, Balistes. Atlas Ichthyol. v. 5 . 1-152.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Whitley, G. P., 1931. New names for Australian fishes. Australian Zoologist v. 6 (pt 4): 310-334, Pls. 25-27.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Hutchins, J. B., 1997: Review of the monacanthid fish genus Paramonacanthus, with descriptions of three new species. Records of the Western Australian Museum Suppl. Núm. 54: 1-57.
* ↑ Johnson, J.W., 1999. Annotated checklist of the fishes of Moreton Bay, Queensland, Australia. Memoirs of the Queensland Museum 43(2):709-762.
* ↑ Kuiter, R.H., 1993. Coastal fishes of south-eastern Australia. University of Hawaii Press. Honolulu, Hawaii. 437 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Bussing, W.A. i R.J. Lavenberg, 1995. Monacanthidae. Cachúas, lijas. p. 1278-1280. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hutchins, J.B., 2001. Monacanthidae. Filefishes (leatherjackets). p. 3929-3947. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Tortonese, E., 1979. Monacanthidae. p. 643. A: J. C. Hureau i Th. Monod (eds.) Check-list of the Fishes of the north-eastern Atlantic and of the Mediterranean (CLOFNAM). UNESCO, París. Vol. 1.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Bonet de Clarmont

Bonet, bisbe de Clarmont, en llatí Bonitus (Alvèrnia, vers 623 - Lió, 710), fou un bisbe que succeí son germà Avit en el bisbat de Clarmont d'Alvèrnia. Havia estat abans prefecte de la Provença marsellesa. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes.

## Biografia

Bonet va néixer a Alvèrnia vers 623 d'una família tocant al senat romà, potser els Siagrii. Va excel·lir en els estudis de Dret; va esdevenir nutritus i després referendari de Sigebert III, rei d'Austràsia entre 639 i 656. Cap a 680, fou prefecte de la Provença marsellesa succeint Hèctor de Provença, assassinat a Autun el 675. Va exercir la funció més com a sacerdot que com a jutge; entre els actes que el fan fer estimat pels ciutadans, recomprava esclaus per a deixar-los en llibertat.
Una desena d'anys més tard, cap a 691, va accedir a la seu episcopal de Clarmont d'Alvèrnia succeint son germà Avit. Segons Manteyer, va introduir a la Provença austrasiana el culte dels sants alvernesos. Després d'un episcopat ple de zel, va renunciar al càrrec el 701, i es va retirar a un monestir. Va morir a Lió quan tornava d'un pelegrinatge a Roma.
Avui, les seves relíquies es troben a la catedral de Clarmont d'Alvèrnia. Ben aviat, fou honorat com a sant i la festa se'n celebra el 15 de gener; a França, és el patró dels terrissaires. Bonet va donar el seu nom a nombrosos pobles francesos, principalment a Alvèrnia.

## Notes i referències

* ↑ Paul-Albert Février (sota la direcció de) - La Provence des origines à l'an mil, pàgina 474.
* ↑ Georges de Manteyer, La Provence du premier au douzième siècle - pàgs. 47, 48: «En efecte, havent mort Avit el 691 després d'haver fundat a Volvic un monestir a la tomba de sant Preu, va ser ell [Benet] qui, renunciant al món, va fer esdevenir al seu torn bisbe d'Alvèrnia en substitució del seu germà. »
* ↑ Paul-Albert Février (sota la direcció de) - La Provence des origines à l'an mil, pàgina 461.
* ↑ Georges de Manteyer, La Provence du premier au douzième siècle - pàg. 65: «Fou realment doncs el patrici Bonet que va introduir a la Provença austrasiana els cultes alvernesos de Sidoni Apol·linar, de les germanes Maria-Magdalena i Marta, com també els de Maximí, de Marcel i dels Innocents …; »
* ↑ Pierre Riché, Les Carolingiens, une famille qui fit l'Europe, pàg. 42
* ↑ Veure la pàgina Sant Bonet (desambiguació)

## Bibliografia i fonts

* Vita Boniti
* Georges de Manteyer - La Provence du premier au douzième siècle - Librairie Alphonse Picard & fils, Paris, 1908, accessible en text complet
* Paul-Albert Février (sota la direcció de) - La Provence des origines à l'an mil - Editions Ouest-France Université 1989 - ISBN 2737304563, pag. 461 i 474.
* Pierre Riché, Les Carolingiens, une famille qui fit l'Europe, Hachette Littérature (ed. 1997) - ISBN 2012788513.
# Mário de Noronha

Mário de Noronha (Lapa, 15 de gener de 1885 - São Sebastião da Pedreira, 9 de juliol de 1973) fou un tirador d'esgrima portuguès que va competir durant la dècada de 1920.
Especialista en espasa, el 1924 va prendre part al Jocs Olímpics de París, on fou quart en la prova d'espasa per equips del programa d'esgrima. Per la seva banda en la prova individual quedà eliminat en sèries. Quatre anys més tard, als Jocs d'Amsterdam, va guanyar la medalla de bronze en la prova d'espasa per equips.

## Referències

* ↑ «Mário de Noronha Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de setembre 2011. [Consulta: 10 juliol 2018].
# Llac Chelan

El llac Chelan és un llac dels Estats Units que ocupa el 27è. lloc de llacs més profunds del món. Justament el seu nom deriva de la paraula Tsi - Laan en les llengües salish, que significa "aigua profunda".

## Característiques

El llac té dues zones diferenciades: Wapato i Lucerne. Wapato és la zona més petita, amb escassa fondària, formada per un glacial, els sediments del qual encara resten entre el fons del llac i la roca. Lucerne, en canvi, es va formar de manera independent i ocupa una major àrea. És aquí on el llac assoleix la seva profunditat característica. Conté el 92% del volum total d'aigua del llac. Aquesta aigua arriba de forma majoritària de dos rius que desemboquen al Chelan: el riu Stehekin (que aporta el 65% del cabal total) i el Railroad Creek. La resta de l'aigua prové de les precipitacions en forma de pluja i neu (la zona té un clima fred). El llac Chelan desemboca en el riu homònim.
El llac està relativament aïllat. Les poblacions més properes són les de Chelan i Manson i entre les dues no sumen 5000 residents estables. Hi ha residències particulars i comunitats que han buscar el recer del llac per establir-s'hi, però són d'escàs nombre d'habitants. El terreny dels voltants és muntanyenc i boscós, amb escasses zones de platja o costa accessible, donada l'estretor del llac en molts punts.
El llac conté abundància de peixos, per la qual cosa la pesca recreativa és una de les activitats principals. Hi viuen espècies com el Salvelinus confluentus, la truita de Westslope, el Catostomus macrocheilus, el Catostomus catostomus, el Catostomus columbianus, el Ptychocheilus oregonensis, el Mylocheilus caurinus, el Richardsonius balteatus, el Prosopium williamsoni, el Prosopium coulterii, el Oncorhynchus clarkii bouvieri, la truita de rierol, el salmó vermell, i el Salvelinus namaycush, que assoleix en aquest llac els rècords d'exemplars grossos.
Tota la zona que envolta el llac ha estat declarada parc natural, el parc de la Lake Chelan National Recreation Àrea, que al seu torn forma part del Parc Nacional de les Cascades del Nord. Aquesta protecció limita l'accés en vehicle privat, l'edificació i les activitats que es poden dur a terme als boscos de les ribes (en la major part es tracta de turisme esportiu), així com preserva la fauna local.
# Michael Schuler

Michael Schuler (8 de novembre de 1901 - gener 1974) va ser un gimnasta artístic, alemany de naixement, però posteriorment nacionalitzat estatunidenc, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on disputà cinc proves del programa de gimnàstica. Guanyà la medalla de plata en la competició del concurs complet per equips. En les altre proves destaca la sisena posició en la competició de la barra fixa i la novena en la de barres paral·leles.

## Referències

* ↑ «Michael Schuler Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 7 març 2019].
# André Six

André Six (1887 – 1914) va ser un nedador francès que va competir a principis del segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on va guanyar la medalla de plata en la prova dels natació subaquàtica.
Morí el 1914 fruit de les ferides patides durant la Primera Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ «André Six Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 9 d'agost 2012. [Consulta: 16 setembre 2015].
* ↑ «Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». Sports Reference. Arxivat de l'original el 27 de febrer 2017. [Consulta: 17 setembre 2015].
# Bressol de gat

Bressol del gat (Cat's Cradle) és la quarta novel·la de l'escriptor nord-americà Kurt Vonnegut, publicada l'any 1963. És una aguda sàtira sobre la ciència, la tecnologia i la religió, entre moltes altres temàtiques. La Universitat de Chicago va atorgar a Vonnegut el seu grau de màster en antropologia l'any 1971 pel llibre "Cat's Cradle".
Alguns dels temes recurrents de Vonnegut a Cat's Cradle són la relació de la humanitat amb la tecnologia i el lliure albir.
Cat's Cradle també se centra en l'amenaça nuclear de la Guerra Freda i la Crisi del missils cubana.
Com la majoria de les obres de Vonnegut, Cat's Cradle és plena d'ironia, paròdia i humor negre. Malgrat la seva brevetat, el llibre es divideix en 127 capítols. Vonnegut ha afirmat que els seus llibres "són essencialment mosaics compostos d'una pila de petits xips... i cada xip és un acudit."

## Referències

* ↑ Katz, Joe. «Alumnus Vonnegut dead at 84». Chicago Maroon, 13-04-2007. [Consulta: 14 gener 2010].
* ↑ David Hayman, David Michaelis, George Plimpton, Richard Rhodes, "The Art of Fiction No. 64: Kurt Vonnegut" Arxivat 2010-09-14 a Wayback Machine., Paris Review, Issue 69, Spring 1977.
* ↑ {{{títol}}}.
# Márta Antal

Márta Antal (Debrecen, 14 de febrer de 1937 - Budapest, 5 de juny de 2017), coneguda també amb el nom de casada Márta Rudas o Márta Antal-Rudas, fou una atleta hongaresa, especialista en el llançament de javelina, que va competir entre les dècades de 1950 i 1970.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu: el 1960, 1964 i 1968, sempre disputant la prova del llançament de javelina del programa d'atletisme. Fou novena als Jocs de Roma de 1960, guanyà la medalla de plata als Tòquio de 1964 i fou quarta als de Ciutat de Mèxic de 1968.
Disputà tres edicions dels Campionat d'Europa d'atletisme, el 1962, 1966 i 1971. En el seu palmarès també destaquen cinc campionats nacionals de llançament de javelina (1960, 1961, 196, 1964 i 1965).
Es casà amb el futbolista Ferenc Rudas.

## Millors marques

* Llançament de javelina. 58.36 metres (1965)

## Referències

* ↑ «Elhunyt Rudasné Antal Márta | Atletika.hu». [Consulta: 23 agost 2020].
* 1 2 3 4 Márta Antal a Sports Reference (arxivat)
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net