OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# George Tipton

George Aliceson Tipton (23 de gener de 1932 – 12 de febrer de 2016) fou un compositor, arranjador i director d'orquestra estatunidenc, molt conegut pel seu treball a la televisió i per les seves col·laboracions amb el cantautor Harry Nilsson.
Entre els treballs de Tipton es troben els temes per als programes de televisió Soap i el seu spinoff Benson, It's a Living, I'm a Big Girl Now i Empty Nest, a més de música incidental per a nombrosos programes, inclosos The Courtship of Eddie's Father, Soap, Mulligan's Stew, The Love Boat, Heartland, The Golden Girls i The Golden Palace. També va escriure la partitura per a la pel·lícula Badlands (1973), i per a les pel·lícules de televisió Home for the Holidays (1972), The Affair (1973), The Stranger Who Looks Like Me (1974), The gun and the Pulpit (1974), Hit Lady (1974), Red Alert (1977), The Gift (1979) i Gidget's Summer Reunion (1985).
Entre els seus crèdits d'arranjament i direcció, destaquen nombrosos èxits de Jan and Dean, The Sunshine Company i la exitosa versió de Light My Fire de The Doors, de José Feliciano. Va ser un dels principals arranjadors dels àlbums de Leonard Nimoy a finals dels anys seixanta. Tipton és possiblement més conegut en el camp del pop-rock per la seva tasca com a arreglista en singles i àlbums enregistrats pel cantautor Harry Nilsson durant la fase més productiva de la seva carrera a la dècada de 1960 i a la dècada de 1970. Es van trobar cap a 1964 a través de l'editor musical Perry Botkin, Jr., on Tipton va treballar com a copista i la seva col·laboració va començar quan Tipton va utilitzar els estalvis de la seva vida (2.500 dòlars) per organitzar i gravar quatre temes de Nilsson que van vendre a Tower, una subetiqueta de Capitol Records; posteriorment, aquestes pistes es van incloure al disc LP Spotlight on Nilsson. Tipton va organitzar els aclamats àlbums de Nilsson per a RCA Records (1967–71), així com el seu clàssic Everybody's Talkin (que va guanyar un Premi Grammy), la banda sonora de Skidoo i la música de Nilsson per a la sèrie de televisió The Courtship of Eddie’s Father i la pel·lícula animada The Point!. El 1970 Tipton va gravar un (ara rar) LP d'interpretacions instrumentals de la música de Nilsson, Nilsson by Tipton (Warner Bros. Records, 1970) que va contenir il·lustracions de portada a càrrec de Dean Torrence.
Tipton va morir el 2016 als 84 anys.

## Referències

* 1 2 «George Tipton Obituary» (en anglès). Legacy.com. [Consulta: 30 gener 2020].
* ↑ «Harry Nilsson biography» (en anglès). Arxivat de l'original el 15 abril 2012. [Consulta: 30 gener 2020].
# Glacera Pasterze

La glacera Pasterze, d'aproximadament 8,4 quilòmetres de longitud, és la glacera més llarga d'Àustria i dels Alps Orientals. Es troba dins del grup Glockner de la serralada de l'Alt Tauern a Caríntia, directament sota la muntanya més alta d'Àustria, el Großglockner. La longitud de la glacera actualment es redueix aproximadament 10 m cada any. El seu volum ha disminuït a la meitat des de les primeres mesures el 1851.

## Geografia

La glacera s'estén des del seu cap, el cim Johannisberg a 3.453 metres fins als 2.100 metres. El Pasterze aliments el riu Möll, un afluent esquerre del Drava. Les seves aigües també alimenten el llac Margaritze, utilitzat per generar electricitat a la planta hidroelèctrica de Kaprun.
El nom Pasterze és possiblement derivat de l'eslovè: pasti, "pastura". De fet la detecció de fusta, torba i pol·len en l'àrea on ha retrocedit la glacera indica vegetació i també l'ús com a pastura durant l'últim període interglacial fins aproximadament 1.500 aC.
L'àrea circumdant va ser adquirida per Club Alpí Alemany i austríac el 1918; avui la glacera és part del Parc Nacional Alt Tauern. El Pasterze és una destinació turística important, accessible via la panoràmica alta ruta alpina Grossglockner i amb funicular. Des de la seva obertura el 1963, la glacera ha retrocedit 300 m.

## Vegeu també

* Retrocés de les glaceres des de 1850
* Efectes de l'escalfament global

## Referències

* ↑ «Die Pasterze.» (en alemany). Arxivat de l'original el 2017-09-01. [Consulta: 25 agost 2020].
* ↑ «Pasterze Glacier | glacier, Austria» (en anglès). [Consulta: 25 agost 2020].
* ↑ «Wayback Machine», 03-03-2016. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 25 agost 2020].

## Enllaços externs

* Glacera Pasterze
* Funicular de Pasterze
* Fotografies de la glacera Pasterce
* Vista de satèl·lit de la glacera Pasterze
# Gai Volusè Quadrat

Gai Volusè Quadrat (en llatí Caius Volusenus Quadratus) era un militar romà del segle i aC.
Va ser tribú militar de Juli Cèsar a la Gàl·lia, i enviat en missió de reconeixement a Britànnia amb un vaixell de guerra, i el mateix conqueridor el descriu com "vir et consilii magni et virtutis". Després va ser praefectus equitum de Cèsar a Grècia contra Gneu Pompeu l'any 48 aC.
L'any 43 aC va ser tribú de la plebs i va donar suport a Marc Antoni.

## Referències

* ↑ Juli Cèsar, De bello gallico IV
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/640?rgn=full+text;view=image;q1=QuadratusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 632. ]
# Glengarriff

Glengarriff (en irlandès Gleann Garbh, que vol dir "glen aspre") és una vila d'Irlanda, al comtat de Cork, a la província de Munster. És coneguda internacionalment com a indret turístic pels seus grans atractius naturals. Es troba al cap nord de la badia de Glengarriff, un petit enclavament de la badia de Bantry.
Es troba a 20 km a l'oest de Bantry, i a 30 km a l'est de Castletownbere, i és una popular aturada al llarg de les rutes de l'àrea. En els darrers anys, la seva importància com a punt de trobada del comerç de peix entre Castletownbere i Cork ha perdut força infraestructura i tràfic de vehicles.

## Economia

En primer lloc, l'economia gira al voltant d'una combinació de turisme, agricultura de subsistència i els serveis locals.

## Enllaços externs

* Glengarriff.org
* Glengarriff.ie
* Glengarriff a Facebook
# Gerald Ash

Gerald Ash (1948) va ser un ciclista estatunidenc que es va dedicar al ciclisme en pista. Va aconseguir una medalla de plata al Campionat del món de tàndem de Múnic 1978, fent parella amb Leigh Barczewski.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Globish

Globish (dels mots anglesos Global i English) és una versió simplificada de la llengua anglesa que només fa servir les paraules i frases més comunes, i és parlada per persones que utilitzen l'anglès com a llengua adquirida (i no materna).
Al contrari que l'anglès bàsic (Basic English), l'anglès simplificat (Simplified English) i l'anglès especial (Special English), no és formalitzat i ha sorgit com a pràctica estesa entre parlants. Per això, davant d'un exemple concret d'anglès, fa de mal determinar si es tracta de Globish o d'alguna altra versió reglada. Es pot considerar l'anglès internacional (International English) com la forma més estesa i formalitzada de Globish.

## Usos i alternatives

L'ús del Globish ha continuat estenent-se com a eina de comprensió mútua en les comunicacions internacionals simples, ja que és molt pràctic i va lligat a les necessitats de comunicació que requereix el fenomen de la mundialització.
Aquesta expansió ha arribat a un punt en què pot ser considerat una amenaça a la diversitat cultural i la puresa de les llengües no-angleses. Alguns també creuen que el Globish és limitat pel que fa a la capacitat d'expressió d'idees.
Les alternatives al Globish són les llengües inventades i altres llengües naturals. Les llengües inventades, com ara l'Esperanto, el Volapük o la Interlingua, són ben poc estudiades i no tenen un gran nombre de parlants. Les llengües naturals són una millor base per a una comunicació estesa, ja que són compartides per un gran nombre de parlants. Com més parlants, i com més estesos siguin, millor serà el funcionament de la llengua en qüestió. Quan algú escull una segona llengua per a comunicar amb els altres, decideix de manera natural quina llengua estudiar en funció del nombre (i el tipus) de persones que la parlen. Per això l'ús estès de l'anglès a tot el món fomenta l'augment del nombre de parlants, sobretot en formes com el Globish i l'anglès internacional.

## Alguns intents de formalitzar el Globish

El terme Globish també ha sigut utilitzat per descriure alguns intents per formalitzar-lo, com ara:
* Una variant de l'anglès amb una escriptura i pronunciació substancialment simplificades proposada per Madhukar Gogate el 1998. Més informació (en anglès) a Gogate Globish Profile
* Una variant de només 1500 paraules que segueix l'escriptura i pronunciació convencionals, dissenyada per Jean-Paul Nerrière per tal que els parlants de francès aprenguin Globish fàcilment. Parlez Globish, 2004
# Globidens

Globidens ("dents de globus") és un gènere de sauròpsids (rèptils) escatosos de la família dels mosasàurids que visqueren al Cretaci superior, en el que avui és Nord-amèrica.

## Taxonomia

* Globidens alabamaensis
* Globidens dakotensis
* Globidens aegypticus

## Referències

* ↑ «Insights into the anatomy and functional morphology of durophagous mosasaurines (Squamata: Mosasauridae) from a new species of Globidens from Morocco» (en anglès). Oxford Academic - Zoological Journey of Linnean Society, 20-03-2019. [Consulta: 22 maig 2024].
* ↑ «PBDB Taxon». [Consulta: 22 maig 2024].
* ↑ «Stomach contents of Globidens, a shell-crushing mosasaur (Squamata), from the Late Cretaceous Pierre Shale Group, Big Bend area of the Missouri River, central South Dakota» (en anglès). GeoScienceWorld. [Consulta: 22 maig 2024].
# Globulina

La globulina és una esferoproteïna o proteïna globular, component del plasma sanguini.Hi ha tres grups principals: globulines alfa 1 i 2, globulines beta i globulines èpsilon
Algunes de les següents globulines es classifiquen com a «reactiu de fase aguda». Això vol dir que són proteïnes que augmenten o disminueixen la seva concentració en el plasma, a partir dels processos inflamatoris o infecciosos. I que serveixen per determinar certes patologies.

## Globulines alfa 1

* L'alfa 1 o antitripsina: És l'encarregada de controlar l'acció dels enzims lisosomals. És reactiu de fase aguda.
* La TBG: S'encarrega de fixar l'hormona tiroidal. Transportadora de la T3 i la T4.
* L'alfa 1 glucoproteïna àcida: També coneguda com a orosomucoide, és un reactiu de fase aguda sintetitzada en el fetge com a resposta a la inflamació i dany del teixit.
* La RBP: És l'hormona fixador de retinol, la qual transporta vitamina "A". Normalment s'associa a la prealbúmina.

## Globulines alfa 2

* La macroglobulina (alfa 2): La funció primordial d'aquesta és neutralitzar els enzims proteolítics.
* L'haptoglobina: És l'encarregada de fixar l'hemoglobina plasmàtica dels eritròcits, i la transporta al fetge perquè no s'excreti per l'orina.
* La ceruloplasmina: Transporta i fixa el 90 % del coure sèric.
* L'eritropoetina: Sintetitzada en el ronyó davant una hipoxèmia, és la responsable de la formació d'eritròcits i plaquetes.

## Globulines beta

* L'hemopexina fixa i transporta el grup hemo de l'hemoglobina (Hb) cap al fetge.
* La transferrina yransporta ferro de l'intestí a dipòsits de ferritina en diferents teixits, i d'allà a on siguin necessaris. És un reactiu de fase aguda.
* El complex C3 del complement: Són proteïnes sèriques que actuen en immunitat inespecífica, provocant la lisi de diferents bacteris.

## Globulines gamma

Corresponen a les immunoglobulines sèriques o anticossos (IgA, IgE, IgG, IgM i IgD).

## Referències

* ↑ «Globulina». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Acreció

* Per a altres significats sobre acreció en geologia, vegeu «Prisma d'acreció».
En astrofísica, el terme acreció és usat com a mínim per a dos processos diferents. Es coneix com el fenomen de creixement d'un cos per agregació de cossos menors. S'utilitza principalment per a explicar fenòmens com els discs d'acreció o l'acreixement d'un planeta a partir de planetesimals.
La primera i més comuna de les accepcions esmentades és el creixement d'un objecte massiu per atreure gravitacionalment més matèria, típicament matèria gasosa en un disc d'acreció. Els discs d'acreció són comuns al voltant d'estrelles més petites o restes estel·lars en un sistema binari o de forats negres en els centres de les galàxies espirals. Algunes dinàmiques en el disc són necessàries per a permetre al gas orbitant perdre impuls angular i la caiguda en l'objecte central massiu. Ocasionalment, això pot resultar en la fusió de la superfície estel·lar.
El segon procés és una cosa anàloga a la de la ciència atmosfèrica. En la teoria nebular, acumulació es refereix a la col·lisió i l'adherència de pols microscòpica i refrigerada per partícules de gel electroestàticament, en els discos protoplanetaris de gas i sistemes de gegants protoplanetes, que finalment porten a planetesimals que gravitatòriament acreten partícules més petites i altres planetesimals.
L'ús del terme disc d'acumulació per al disc protoplanetari, per tant, condueix a la confusió sobre el procés d'acreció planetària, encara que en molts casos és molt possible que tots dos processos d'acreció estan passant simultàniament. T Tauri és un exemple d'aquest fenomen.
Els protoplanetes de Júpiter probablement tenien discos propis, en estreta analogia amb el sistema solar en conjunt. Un protoplaneta jovià pot acretar gas del seu disc protoplanetari que l'envolta, com en el primer procés. Al mateix temps, les partícules de pols i gel en el disc s'acretarien en llunes i sistemes d'anells, com en el segon procés.

## Referències

* ↑ «Science with the VLTI». European Southern Observatory, 08-08-2008. Arxivat de l'original el 24 maig 2011. [Consulta: 11 abril 2011].
Viccionari
# Car

«Car» té aquests significats:
* Car (cognom)
* Car (fill de Foroneu), personatge de la mitologia grega
* Car (poeta), poeta romà
* Marc Aureli Car, emperador romà (282-283)
* Seu Car, magistrat romà
* Car (cap celtiber)
* Centre d'Alt Rendiment de Sant Cugat del Vallès, conegut com a CAR
# Resolució 849 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 849 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 9 de juliol de 1993. Després d'observar amb preocupació els recents combats al voltant de Sukhumi a la regió disputada d'Abkhàzia, el Consell va demanar al secretari general Boutros Boutros-Ghali que enviés al seu enviat especial a la regió per tal de arribar a un acord per a un alto el foc entre Abkhàzia i Geòrgia, i un cop implementat, autoritzar un enviament de 50 observadors militars. Va ser la primera resolució del Consell de Seguretat sobre el conflicte.
El secretari general fou requerit per fer recomanacions sobre el mandat dels observadors militars, mentre que eren recolzats els seus esforços per posar en marxa un procés de pau sobre Abkhàzia, Geòrgia amb Rússia com a facilitador i la contínua cooperació amb el president de l'Organització per a la Seguretat i la Cooperació a Europa. Finalment, es va demanar al govern de Geòrgia que iniciés converses amb les Nacions Unides sobre un Acord d'Estatut de Forces per facilitar el desplegament anticipat dels observadors.

## Referències

* ↑ Jonson, Lena; Archer, Clive. Peacekeeping and the role of Russia in Eurasia. Westview Press, 1996, p. 202. ISBN 978-0-8133-8958-5.
* ↑ Gray, Christine D. International law and the use of force. 2a edició. Oxford University Press, 2004, p. 311. ISBN 978-0-19-927130-6.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 801 a la 900 (1993 - 1994)
* Guerra d'Abkhàzia
* Guerra d'Abkhàzia (1992-1993)
* Batalla de Sukhumi

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Casals Hall

Casals Hall (カザルスホール, Kazarusu Hōru) fou una sala de concerts a Ochanomizu, Tòquio, Japó en honor al violoncel·lista Pau Casals. Es va obrir l'any 1987 com a sala de música de cambra i té un auditori d'estil caixa de sabates amb capacitat per a 511 persones. Arata Isozaki va ser l'arquitecte, amb un disseny acústic de Nagata Acoustics. L'any 1997, amb motiu de les celebracions del desè aniversari, es va instal·lar un orgue de 41 parades de Jürgen Ahrend.
La sala havia estat originalment propietat i patrocinada pels editors de la Shufunotomo Company, però les condicions econòmiques van donar lloc a la retirada de fons el 2000. El 2003, la Universitat Nihon va adquirir l'edifici Ochanomizu Square, del qual forma part la sala, i el 31 de març de 2010 la va tancar. El mateix any es va llençar una campanya per a reobrir la sala pel Save Casals Hall Committee, liderada per la pianista Iwasaki Shuku i Marta Casals Istomin.

## Referències

* ↑ «El llegat universal de Pau Casals». VilaWeb, 20-10-2023. [Consulta: 31 desembre 2023].
* ↑ «Casals Hall». Nagata Acoustics. Arxivat de l'original el 8 de novembre 2007. [Consulta: 6 març 2012].
* ↑ «News 10-05 (No.269): Casals Hall's Last Day - March 31, 2010». Nagata Acoustics. [Consulta: 6 març 2012].
* ↑ «Nihon University - Casals Hall». Nihon University. [Consulta: 6 març 2012].
* ↑ Nagata, Dr. Minoru. «Announcing the "Save Casals Hall" Effort and Signature Campaign Appeal» (en anglès). News 11-01 (No.277). Nagata Acoustics, 14-05-2014. Arxivat de l'original el 2014-05-14. [Consulta: 31 desembre 2023].
# Neoperla stueberae

Neoperla stueberae és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids. El seu nom científic honora la figura de Gisela Stüber en reconeixement per la seua contribució en l'estudi d'aquesta espècie i d'altres.
Les ales dels adults fan entre 16,3 i 16,7 mm de llargària. La femella no ha estat encara descrita. En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador. Es troba a Indonèsia.

## Referències

* 1 2 3 Zwick, P., 1983. Spixiana 6(2):196. «PDF».
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
# Neoperla taihorinensis

Neoperla taihorinensis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àsia oriental: Taiwan.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Klapálek, 1913. Suppl. Entomol. 2:119.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Some Neoperla from Taiwan (Plecoptera: Perlidae) (anglès)
* ↑ Endemic species in Taiwan (anglès)
* ↑ Sivec i P. Zwick, 1987. Some Neoperla from Taiwan (Plecoptera: Perlidae). Beir. Ent., Berlin 37: 391-405.
* ↑ Catalogue of Life in Taiwan (anglès) i (xinès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:278.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
* Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
* Trends in research in Ephemeroptera and Plecoptera (anglès)
# Nontronh

Nontron (Nontronh en occità) és un municipi situat al departament de la Dordonya, a la regió de la Nova Aquitània. Pertany a la regió històrica del Perigord verd i està situat dins de la vall del riu Bandiat. La vila està construïda sobre granit i forma part del Parc Natural del Perigord-Llemosí. Se situa a una distància quasi igual de Perigús, Llemotges i Angulema.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 3.593 | 3.792 | 3.954 | 3.850 | 3.558 | 3.498 | 3.458 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1953-1977 | Henri Laforest | PRG |
| 1977-1995 | René Join | PS |
| 1995- | Pierre Giry | UMP |

## Referències

* ↑ «Nontronh». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 21 novembre 2010].
# Nimalka Fernando

Nimalka Fernando és un advocada i activista de drets de la dona de Sri Lanka. És membre del Moviment del Poble Demòcrata a Sri Lanka, que és una coalició de moviments de persones, ONG i sindicats que inicien accions i diàleg per a paradigmes de desenvolupament alternatius. És presidenta del Moviment Internacional contra totes les formes de discriminació i racisme (International Movement Against All Forms of Discrimination and Racism, IMADR) i del Fòrum de la dona per la pau a Sri Lanka. Nimalka és membre fundador de l'Intercanvi Regional Asiàtic de Noves Alternatives o (Asian Regional Exchange for New Alternatives, ARENA) i va ser membre del Comitè Executiu d'ARENA 1994-1997. El 2017 va ser nomenada membre del Consell d'Administració de Rights Now Collective for Democracy.

## Referències

* ↑ «Governance» (en anglès). Rights Now Collective for Democracy.

## Vegeu també

* Desigualtat de gènere
* Desigualtat de gènere a Sri Lanka
* Dones a Sri Lanka

## Enllaços externs

* BBC interview with Nimalka Fernando (anglès)
# Nikolaus Ferdinand Auberlen

Nikolaus Ferdinand Auberlen (Kirchheim unter Teck, 11 de març de 1755 - Fellbach, 1828) fou un mestre, organista i pedagog alemany.
Fill del mestre d'escola Johann Friedrich Auberlen va treballar des de 1779 amb el seu oncle, el músic i compositor Georg Daniel Auberlen a l'escola de Fellbach com actiu provisor. Després de la mort del seu oncle en 1784 fou triat per la comunitat per tenir èxit, Auberlen va casar amb la seva cosina Marie Auberlen. Com a mestre d'escola va practicar els mètodes d'ensenyament de Johann Heinrich Pestalozzi.
Igual que el seu oncle, Auberlen tocava el piano, l'orgue i el violí i va ensenyar als joves dotats i futurs professors a l'escola de música fundada pel seu oncle. Es va dedicar a adaptar Lied per a cor masculí. Els estudiants van executar cantates de Georg Philipp Telemann, Corals de Johann Sebastian Bach i el Messies de Georg Friedrich Handel. L'alumne més important d'Auberlen fou el futur compositor Friedrich Silcher, que amb ell va aprendre a tocar l'orgue.
Des de 1812 Auberlen va ensenyar al seu fill menor Wilhelm les idees de l'escola. A causa de la seva mala salut, el fill 1821 va esdevenir el seu administrador temporal. 1826 va rebre Nikolaus Ferdinand Auberlen pels seus èxits musicals un dels premis atorgat pel rei de Württemberg de cant. Auberlen va morir després de 44 anys en la professió docent, va ser succeït pel seu fill Wilhelm.

## Referències

* ↑ Sauerwald, Burkhard. Ludwig Uhland und seine Komponisten (en alemany). LIT Verlag Münster, 2015. ISBN 978-3-643-13110-2.
* 1 2 «Auberlen-Realschule Fellbach - Geschichte». Arxivat de l'original el 2020-01-11. [Consulta: 11 gener 2020].
* ↑ Wilkes, Johannes. Das kleine Schwaben-Buch (eBook) (en alemany). ars vivendi Verlag, 2018-07-23. ISBN 978-3-86913-872-5.
* ↑ Greene, David Mason; Green, Constance. Greene's Biographical Encyclopedia of Composers (en anglès). Reproducing Piano Roll Fnd., 1985, p. 496. ISBN 978-0-385-14278-6.
* ↑ Hovda, Robert W.; Huck, Gabe; Funk, Virgil C. Toward Ritual Transformation: Remembering Robert W. Hovda (en anglès). 92-93: Liturgical Press, 2003, p. 92-93. ISBN 978-0-8146-6196-3.
# Nostra Senyora de Mesumundu

Nostra Senyora de Mesumundu és un església romana d'Orient que es va construir a finals del segle vi, sobre les ruïnes d'unes antigues termes romanes. Al segle x, en l'època del romànic, el jutge Barisó d'Arborea i Torres la va donar a l'abadia de Montecassino. Els monjos van adaptar a l'església a les regles imposades després del cisma de 1054, i hi va afegir un absis i una nova entrada.

## Referències

* ↑ Saba, A. «Note storiche e codice diplomatico sardo cassinese». Montecassino e la Sardegna medioevale. [Montecassino], 1927, p. 21-23.