OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Proesquismoteri

El proesquismoteri (Proschismotherium oppositum) és una espècie extinta de mamífer pilós de la família dels megaloníquids que visqué a Sud-amèrica durant el Miocè inferior. Se n'han trobat restes fòssils a l'Argentina. Es tracta de l'única espècie classificada actualment en el gènere Proschismotherium. La mandíbula de l'holotip era de mida comparable a la de Schismotherium fractum. Extrapolant aquesta dada al cos sencer, el proesquismoteri hauria pesat uns 44 kg. El nom genèric Proschismotherium significa ‘abans de Schismotherium’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Proschismotherium oppositum» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 22 setembre 2024].
* ↑ F. Ameghino. (1902). «Première contribution à la connaissance de la fauna mammalogique des couches à Colpodon». Boletín de la Academia Nacional de Ciencias de Córdoba, 17: 71-141.
* ↑ Toledo et al., 2014, p. 272.
* ↑ Palmer, 1904, p. 575.

## Bibliografia

* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
* Toledo, N.; Cassini, G. H.; Vizcaíno, S. F.; Bargo, M. S. «Mass estimation of Santacrucian sloths from the Early Miocene Santa Cruz Formation of Patagonia, Argentina» (en anglès). Acta Palaeontologica Polonica, 59, 2, 2014, pàg. 267-280. DOI: 10.4202/app.2012.0009.
# Prudent Joye

Prudent Joye (Roubaix, 15 de desembre de 1913 - Orleans, 1 de novembre de 1980) fou un atleta francès, especialista en les curses de tanques, que va competir durant les dècades de 1930 i de 1940.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on disputà dues proves del programa d'atletisme. En ambdues quedà eliminat en sèries. El 1938 guanyà una medalla d'or en la cursa dels 400 metres tanques al Campionat d'Europa d'atletisme.
Va guanyar set títols nacionals, sis en els 400 metres tanques (1936, 1937, 1938, 1939, 1941 i 1943) i un en els 400 metres llisos (1941). També superà dues vegades el rècord nacional dels 400 metres tanques i una el del 4x400 metres.
Amb l'ocupació de França per part del règim nazi fou detingut, però aconseguí escapar-se i unir-se a la resistència francesa.

## Millors marques

* 400 metres. 48.8" (1938)
* 400 metres tanques. 53.0 (1938)

## Referències

* ↑ «Prudent Joye Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 26 abril 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 26 abril 2020].
* ↑ Waśko, Janusz (1953-). Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. GreenArt Jacek Kardasz, 2013, p. 84 i 202. ISBN 978-83-62033-30-0.
* ↑ Il ya cinquante ans, Prudent Joye era Champion d'Europe du 400 m haies a Revue Mensuelle FFA, setembre de 1988
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 26 abril 2020].
# Chalinochromis popelini

Chalinochromis popelini és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja invertebrats.

## Hàbitat

És una espècie de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llac Tanganyika.

## Referències

* 1 2 3 «Chalinochromis popelini» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Maréchal, C. i M. Poll, 1991. Chalinochromis. p. 38-39. A: J. Daget, J-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 4.
* ↑ Brichard, P., 1989. Pierre Brichard's book of cichlids and all the other fishes of Lake Tanganyika. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Estats Units).

## Bibliografia

* Anònim, 1997. Fish registrations within the museum database of the Vertebrate Section of the Royal Museum for Central Africa. MRAC, Tervuren, Bèlgica.
* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kohda, M., Y. Yanagisawa, T. Sato, K. Nakaya, Y. Niimura, K. Matsumoto i H. Ochi, 1996. Geographical colour variation in cichlid fishes at the southern end of Lake Tanganyika. Environ. Biol. Fish. 45(3):237-248.
* Konings, A., 1988. Tanganyika cichlids. Verduijn Cichlids & Lake Fish Movies, Zevenhuizen, Països Baixos. 272 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Diamant (coet)

El coet Diamant va ser el primer coet exclusivament francès capaç de posar en òrbita satèl·lits, i al mateix temps el primer coet espacial no construït pels Estats Units o l'URSS.

## Història

El coet Diamant deriva del programa militar anomenat "Pedres precioses" (Pierres précieuses) que va incloure cinc prototips: Agathe,Topaze,Emeraude,Rubis i Saphir.
El 26 de novembre de 1965, el coet Diamant va posar en òrbita el primer satèl·lit francès, Astèrix A1 de 39 kg, des de la base francesa a Algèria de Hammaguir, es tractava del model Diamant A.
Va realitzar 12 vols des de 1965 a 1975, els tres primers llançats des de sòl algerià i els següents des del centre espacial de Kourou, a la Guaiana Francesa.

## Característiques

El coet mesurava 18 m d'alt i pesava 18 tones.
Tres versions successives van ser construïdes pel CNES: Diamant A, Diamant B i Diamant BP4. Totes tenien tres etapes, i capacitat per satel·litzar una càrrega útil de 150 kg, en òrbites de 200 km. La tecnologia de l'etapa superior del Diamant BP4 va ser usada en el fallit coet Europa II desenvolupat per l'ELDO a principis de la dècada de 1970.
Malgrat l'èxit del coet Diamant, França va passar a concentrar-se en el programa del coet europeu Ariane.

## Llançaments

| Data | Model | Base de llançament | Satèl·lit | Comentaris |
| 26 de novembre de 1965 | Diamant A | Hammaguir | Astèrix | |
| 17 de febrer de 1966 | Diamant A | Hammaguir | Diapason | |
| 8 de febrer de 1967 | Diamant A | Hammaguir | Diadème 1 | Fallit |
| 15 de febrer de 1967 | Diamant A | Hammaguir | Diadème 2 | |
| 10 de març de 1970 | Diamant B | Port espacial de Kourou | WIKA & MIKA | |
| 12 de desembre de 1970 | Diamant B | Port espacial de Kourou | Péole | |
| 15 d'abril de 1971 | Diamant B | Kourou | Tournesol | |
| 5 de desembre de 1971 | Diamant B | Kourou | Polaire | Fallit |
| 22 de maig de 1973 | Diamant B | Kourou | Castor & Pollux | Fallit |
| 6 de febrer de 1975 | Diamant BP4 | Kourou | Starlette | |
| 17 de maig de 1975 | Diamant BP4 | Kourou | Castor & Pollux (2n intent) | |
| 27 de setembre de 1975 | Diamant BP4 | Kourou | Aura | |

## Referències

* ↑ Comunicat del CNES, juny 2007
* ↑ l'industrie Aérospatiale européenne. Remarques en fi d'article, REPRIS des Fiches techniques du Parlement Européen.

## Vegeu també

* Ariane
Viccionari
# Televisa

Grupo Televisa és una empresa mexicana de multimitjans de comunicació. En l'actualitat és la companyia productora de programació en castellà més gran del Món. Té presència a l'Amèrica Llatina, els Estats Units, Europa i part de l'Àfrica. És la primera cadena productora i exportadora de programes i sèries a Sud-amèrica, Àsia, Africa i Austràlia.
L'any 2012 es va veure embolicada en una controvèrsia, ja que el moviment progressista que encapçala el líder de l'esquerra a Mèxic Andrés Manuel López Obrador la va acusar de patrocinar obertament el candidat del PRI Enrique Peña Nieto.
Grupo Televisa fou fundada el 1955 com a Telesistema Mexicano, que unia les tres estacions més grans de Mèxic: XHTV-TV (fundada el 1950, la primera de l'Amèrica Llatina), XEW-TV (1951) i XHGC-TV (1952). Pertanyia, i encara pertany, a la família Azcárraga, que havia fundat la primera estació de ràdio de Mèxic, el 1930. El 1968, el seu competidor principal, Televisión Independiente de México (TIM), canal 8, fou fundat; ambdós competien amb XHAW-TV, Canal 12. El 1972, TIM i Telesistema Mexicano s'uniren per formar Grupo Televisa.

## Referències

* ↑ Becerra, Martín; Mastrini, Guillermo «Concentración y convergencia de medios en América Latina» (en castellà). Communiquer. Revue de communication sociale et publique, 20, 30-09-2017, pàg. 104–120. DOI: 10.4000/communiquer.2277. ISSN: 2368-9587.
Viccionari
# Proborhiènids

Els proborhiènids (Proborhyaenidae) són una família extinta de mamífers esparassodonts de la superfamília dels borhienoïdeus que visqueren a Sud-amèrica des de l'Eocè fins a l'Oligocè superior, fa entre 23 i 47,8 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a l'Argentina, Bolívia, l'Uruguai i Xile. Els representants d'aquest grup atenyien la mida d'un jaguar o d'un os. Els seus ullals superiors mai no deixaven de créixer. Eren els borhienoïdeus més adaptats a una dieta carnívora del Paleogen.

## Referències

* 1 2 Entrada «Proborhyaenidae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 25 setembre 2024].
* 1 2 Defler, 2019, p. 79.
* ↑ Croft, 2016, p. 92.
* ↑ Rose, 2006, p. 85.

## Bibliografia

* Croft, D. A. Horned Armadillos and Rafting Monkeys: The Fascinating Fossil Mammals of South America (en anglès). Indiana University Press, 2016. ISBN 9780253020949.
* Defler, T. History of Terrestrial Mammals in South America: How South American Mammalian Fauna Changed from the Mesozoic to Recent Times (en anglès). Springer, 2019. DOI 10.1007/978-3-319-98449-0. ISBN 978-3-319-98448-3.
* Rose, K. The Beginning of the Age of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2006. ISBN 0801884721.
# R. Duparc

R. Duparc (1880 - ?) va ser un futbolista francès que va prendre part en els Jocs Olímpics de París de 1900, on guanyà la medalla de plata com a membre de la selecció francesa, representada per la Union des sociétés françaises de sports athlétiques.

## Referències

* ↑ «R. Duparc Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 de juliol 2011. [Consulta: 2 octubre 2015].
# Abram Rabinóvitx

Abram Rabinovitx (Rabinovich, Rabinowitsch, Rabinovitch, Rabinovitz, Rabinowicz, Rabinovici) (nascut el 1878 – mort el 7 de novembre de 1943, a Moscou) fou un jugador d'escacs jueu nascut a Vílnius (llavors Imperi Rus, actualment Lituània).

## Resultats destacats en competició

El 1903, empatà als llocs 11è-12è a Kiev (3r Torneig de Mestres de Totes les Rússies, el campió fou Mikhaïl Txigorin). El 1908, fou 19è a Praga (campions: Oldřich Duras i Carl Schlechter). El 1909, empatà als llocs 2n-3r a Vílnius (6è Campionat rus; el campió fou Akiba Rubinstein). El 1911, empatà als llocs 19è-21è al fortíssim torneig de Carlsbad (el campió fou Richard Teichmann). El 1912, fou 10è al Campionat rus a Vílnius (campió: Aleksandr Alekhin).
Durant la I Guerra Mundial, va anar a viure a Moscou. Allà, el 1916 empatà als llocs 4t-5è, el 1918. El 1920 empatà als llocs 5è-7è al 1r Campionat soviètic (el campió fou Aleksandr Alekhin). El 1922/23 fou 10è al campionat de la ciutat de Moscou. El 1924, fou 12è al 3r Campionat soviètic, a Moscou (el campió fou Iefim Bogoliúbov). El mateix any fou 10è al 5è Campionat de Moscou. El 1925, empatà als llocs 9è-10è a Leningrad (4t Campionat soviètic; el campió fou Bogoliúbov). El 1925, fou 4t a Moscou (campió: Alexander Sergeev). El 1926, guanyà el campionat de Moscou. El 1927, empatà als llocs 7è-9è a Moscou (campió: Nicolai Zubarev). El 1930, quedà campió a Moscou.

## Partides destacades

* Abram Rabinovitx vs Aleksandr Alekhin, Carlsbad 1911, Defensa Caro-Kann, Variant de l'avenç, B12, 1-0
* Alexander Ilyin-Zhenevsky vs Abram Rabinovitx, Moscow 1920, 1r URS-ch, Ruy Lopez, Defensa Morphy, Variant Anderssen, C77, 0-1
* Abram Rabinovitx vs Sergey von Freymann, Moscow 1924, 3r URS-ch, Obertura Zukertort, Variant holandesa, A04, 1-0

## Notes i referències

* ↑ «Mort de jugadors d'escacs, per Bill Wall». Arxivat de l'original el 2009-10-26. [Consulta: 20 gener 2010].(anglès)
* ↑ Nota biogràfica a Chessgames.com (anglès) [Consulta 20 gener 2010]
* ↑ «Taula del torneig de Karlsbad 1911». La grande storia degli scacchi. [Consulta: 5 abril 2014].
* ↑ «Torneig de Karlsbad 1911, classificació i partides» (en anglès). 365chess.com. [Consulta: 5 abril 2014].
* ↑ «Quadre del Torneig de Carlsbad 1911». The Chess Library. Arxivat de l'original el 2014-10-17. [Consulta: 5 abril 2014].
* ↑ «Index to Jeremy Gaige's Chess Tournament Crosstables, An Electronic Edition». Wayback Machine. Arxivat de l'original el 4 de juliol 2007. [Consulta: 30 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Estimació Elo d'Abram Rabinovitx a «chessmetrics.com». [Consulta: 20 gener 2010]. (anglès)
* «Fitxa d'Abram Rabinóvitx a Edo Historical Ratings» (en anglès). edochess.ca. [Consulta: 12 maig 2020].
# Glyptodontidium tuberifer

Glyptodontidium tuberifer és una espècie extinta de mamífer cingulat de la família dels clamifòrids que visqué a Sud-amèrica durant el Miocè superior, fa aproximadament 7 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a la província argentina de Catamarca. Es tracta de l'única espècie del gènere Glyptodontidium. Sembla que fou el primer gliptodontí a tenir el pla corporal que esdevindria típic dels seus successors de l'edat glacial. Tenia osteodermes cònics ben desenvolupats a l'escotadura caudal. El nom genèric Glyptodontidium és el diminutiu de Glyptodon, el nom d'un parent proper seu.

## Referències

* 1 2 Zurita et al., 2011, p. 184.
* ↑ Entrada «Glyptodontidium tuberifer» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 30 setembre 2024].
* ↑ Thenius, 1969, p. 269.

## Bibliografia

* Thenius, E. Phylogenie der Mammalia: Stammesgeschichte der Säugetiere (einschließlich der Hominiden) (en alemany). Walter de Gruyter & Co., 1969. DOI 10.1515/9783111646824. ISBN 9783111646824.
* Zurita, A. E.; Carlini, A. A.; Gillette, D.; Sánchez, R. «Late Pliocene Glyptodontinae (Xenarthra, Cingulata, Glyptodontidae) of South and North America: Morphology and paleobiogeographical implications in the GABI» (en anglès). Journal of South American Earth Sciences, 31, 2-3, 2011, pàg. 178-185. DOI: 10.1016/j.jsames.2011.02.001.
# Ralph Purchase

Ralph Purchase (Newport, 11 de juliol de 1916 - Sun City West, 11 de gener de 2000) fou un remer estatunidenc que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or en la prova del vuit amb timoner del programa de rem.

## Referències

* ↑ «Ralph Purchase Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 8 juny 2019].
# Diego i jo

Diego i jo és una obra de la pintora mexicana Frida Kahlo realitzada el 1949. Actualment s'exposa a la col·lecció Mary-Ann Martin/Fine Arts, a Nova York.

## Història

L'any 1949, la relació de la pintora amb el seu marit Diego Rivera era en un punt molt baix, quan va córrer el rumor que Diego tenia una relació amorosa amb l'estrella de cinema Maria Fèlix, amb qui mantenia un romanç. Encara que res d'això va resultar i Diego va romandre al costat de Frida, ella va acabar profundament ferida. L'autoretrat Diego i jo prové d'aquesta experiència viscuda.

## Descripció

És una pintura de tipus autoretrat, en què es representa la pintora amb una expressió trista que es reflecteix en la mirada i al dibuix de la seva boca forta i amb les línies caigudes. Als seus nombrosos autoretrats acostuma a aparèixer amb el cabell pentinat minuciosament, aquí els seus llargs cabells es troben prop del seu coll com un símbol d'ofec i d'angoixa. Frida en aquest retrat ens mostra la seva pena i dolor pintada amb claredat i amb llàgrimes per les seves galtes. Una vegada Frida va comentar: «Jo he sofert dos accidents greus a la meva vida: un, en un autobús que em va tombar... l'altre accident és Diego.»
Realitza el retrat de Diego Rivera al seu front com a testimoni que sempre és en els seus pensaments; a més a més, al front de Rivera inclou un tercer ull, símbol de la superioritat intel·lectual i saviesa del seu marit com ja l'havia pintat a la seva obra Jo, Diego i el senyor Xólotl d'aquest mateix any.
El quadre està dedicat a Florence Arquin i Sam Williams, amics de la pintora.
    Fotografia de la pintura Diego i jo

## Referències

* ↑ Kettenmann, Andrea (1999) p.79
* ↑ Kettenmann, Andrea (1999) pp.39-40
* ↑ Kettenmann, Andrea (1999) p.76
* ↑ Saborit, Antonio (2007) p.207

## Bibliografia

* Kettenmann, Andrea. Kahlo. Taschen, 1999. ISBN 3-8228-6548-6.
* Saborit, Antonio. Frida Kahlo: El Iztaccíhuati en el valle del Anáhuac. Mèxic, Oceano Landucci, 2007. ISBN 3-8228-6548-6.
# SBV Excelsior

El SBV Excelsior (Stichting Betaald Voetbal Excelsior) és un club de futbol neerlandès de la ciutat de Rotterdam, al districte de Kralingen-Crooswijk.

## Història

L'Excelsior nasqué el 23 de juliol de 1902 essent conegut com a Rotterdamse Voetbal en Atletiek Vereniging Excelsior (en català: Unió de futbol i atletisme Excelsior de Rotterdam).
* Logo de 1902 a 1985.
* Logo de 1985 a 2002.
* Logo de 2002 a 2021.
* Logo de 2021.

## Palmarès

* Eerste Divisie:
** 1973/1974, 1978/1979, 2005/2006

## Entrenadors

| Temporada(es) | Entrenador |
| 1954–56 | Rinus Smits |
| 1956–62 | Bob Janse |
| 1962–68 | Rinus Smits |
| 1968–70 | Bob Janse |
| 1970 | Jaap Kouters |
| 1970–71 | Bob Janse |
| 1971–73 | Joop Castenmiller |
| 1973–75 | Ben Peeters |
| 1975–76 | Thijs Libregts Bob Janse |
| 1976–80 | Thijs Libregts |
| 1980–82 | Hans Dorjee |
| 1982–86 | Rob Jacobs |
| 1986–88 | Henk Wullems |
| 1988–90 | Joop van Daele |
| 1990 | Martin van der Kooy |
| 1990–92 | Sándor Popovics |
| 1992–94 | Cor Pot |
| 1994–95 | Rob Baan |
| Temporada(es) | Entrenador |
| 1995–96 | Hans van der Pluijm |
| 1996-03 | Adrie Koster |
| 2003–04 | Henk van Stee |
| 2004–05 | John Metgod |
| 2005–06 | Mario Been |
| 2006–09 | Ton Lokhoff |
| 2009–11 | Alex Pastoor |
| 2011–12 | John Lammers |
| 2012–13 | Leon Vlemmings |
| 2013–14 | Jon Dahl Tomasson |
| 2014–15 | Marinus Dijkhuizen |
| 2015–16 | Alfons Groenendijk |
| 2016–18 | Mitchell van der Gaag |
| 2018–19 | Adrie Poldervaart |
| 2019–20 | Ricardo Moniz |
| 2020– | Marinus Dijkhuizen |

## Jugadors destacats

* Brett Holman
* Thomas Buffel
* Gill Swerts
* Michel Bastos
* Sebastián Pardo
* Patrick Mtiliga
* Marc Nygaard
* Jordan Botaka
* Christian Gyan
* David Connolly
* Salomon Kalou
* Mounir El Hamdaoui
* Mario Been
* George Boateng
* Winston Bogarde
* Royston Drenthe (juvenil)
* Tim Vincken
* Ferry de Haan
* Oscar Moens
* Robin van Persie (juvenil)
* Graeme Rutjes
* Andwelé Slory
* Gaston Taument
* Luigi Bruins
* Kamohelo Mokotjo

## Referències

* ↑ «De geschiedenis van Stadion Woudestein» (en neerlandès). . Arxivat 26 de maig 2010 a Wayback Machine.
* ↑ «Excelsior Historie» (en neerlandès). Excelsior Rotterdam. Arxivat de l'original el 26 February 2012. [Consulta: 30 juny 2010].

## Enllaços externs

* Web oficial del club (neerlandès)
* Web de fans Arxivat 2007-01-10 a Wayback Machine. (neerlandès)
* Web de fans Arxivat 2007-01-27 a Wayback Machine. (neerlandès)
# Carmina Burana

«Carmina Burana» té aquests significats:
* Carmina burana (cants goliards), dels segles xii i xiii
* Carmina Burana (Orff), cantata escènica del segle xx, composta per Carl Orff, en què s'utilitzen com a text alguns d'aquells cants
# Proterix

Proterix és un gènere extint de mamífers eulipotifles de la família dels erinacèids que visqueren a Nord-amèrica des de l'Eocè superior fins a l'Oligocè superior, fa entre 26,3 i 37,2 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Dakota del Sud i Nebraska (Estats Units). Les espècies d'aquest grup es troben entre els primers eulipotifles coneguts amb un estil de vida excavador. L'ombra del dubte plana sobre la seva posició exacta en el si dels erinacèids, car podria ser tant un eriçó com un gimnur. El nom genèric Proterix significa ‘primer erix’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Proterix» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 7 octubre 2024].
* ↑ Palmer, 1904, p. 579.

## Bibliografia

* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
# Ramon Berdomàs Llunell

Ramon Berdomàs Llunell (Barcelona, 24 d'abril de 1900 – Barcelona, 19 d'abril de 1963) fou un waterpolista i nedador català que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on disputà la competició de waterpolo. Aquest fou el debut de la selecció espanyola en uns Jocs, en els quals finalitzà en una meritòria setena posició. Quatre anys més tard, a París, va disputar la prova dels relleus 4x200 metres lliures del programa de natació, on fou eliminat en sèries.
Era membre del CN Barcelona.

## Referències

* ↑ «Amberes 1920, el debut olímpico de España». Real Federación Española de Natación. Arxivat de l'original el 16 de setembre 2017. [Consulta: 15 setembre 2017].
* 1 2 3 «Manuel Armanqué Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de juliol 2009. [Consulta: 16 setembre 2017].
# Dieidolycus leptodermatus

Dieidolycus leptodermatus és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 16,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 1.957-3.040 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Antàrtic.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Anderson M. E., 1988. Biology of the Antarctic Seas 19. Studies on the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes) of the Southern Hemisphere. I. The Antarctic and Subantarctic regions. Antarct. Res. Ser. v. 47. 59-113.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Anderson, M.E., 1990. Zoarcidae. p. 256-276. A: O. Gon i P.C. Heemstra (eds.) Fishes of the Southern Ocean. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* ↑ Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.

## Bibliografia

* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.