OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# HVV Den Haag

El Haagse Voetbal Vereniging (o HVV Den Haag) és un club de futbol neerlandès de la ciutat de La Haia.
Va ser fundat el 1883 com a secció del HCC, the Hague Cricket Club. El 1978 li fou atorgat el títol reial esdevenint Koninklijke Haagse Cricket & Voetbal Vereniging, abreviat KHC&VV. Guanyà deu campionats nacionals entre 1890 i 1914.

## Palmarès
### Futbol

Font:
* Lliga neerlandesa de futbol: 10
       1890-91, 1895-96, 1899-00, 1900-01, 1901-02, 1902-03, 1904-05, 1906-07, 1909-10, 1913-14
* Copa neerlandesa de futbol: 1
       1903

### Criquet

Font:
* Campionat neerlandès: 47
       1895, 1899, 1900(co.), 1903, 1910(co.), 1912, 1916, 1917, 1919, 1920, 1921, 1922, 1923, 1925, 1926 (HCC i HCC(II) co.), 1927, 1928(II), 1929(II), 1930(II), 1931, 1932(II co.), 1933, 1934, 1935(II), 1936, 1940(co.), 1941, 1947, 1952(II), 1955(II), 1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1961(II), 1963, 1964, 1965 (co.), 1966, 1967, 1968, 1972, 1973(II), 1976, 1985, 2008
    Llegenda: (II) segon equip; (co.) títol compartit.

## Futbolistes destacats

Futbolistes que han estat internacionals amb els Països Baixos:
* Law Adam
* Jan van Breda Kolff
* Miel Campioni
* Lo La Chapelle
* Constant Feith
* Karel Heijting
* Boelie Kessler
* Dé Kessler
* Dolf Kessler
* Tonny Kessler
* Guus Lutjens
* Dick MacNeill
* Miel Mundt
* Ed Sol

## Referències

* 1 2 KHC&VV. «Welcome to De Diepput!». Arxivat de l'original el 15 octubre 2007. [Consulta: 21 novembre 2007].
* ↑ KHC&VV. «Senioren HVV "(HVV senior sides)"» (en neerlandès). Arxivat de l'original el 24 agost 2007. [Consulta: 21 novembre 2007].
* ↑ «Netherlands First Class Champions 1888-1954». RSSSF. [Consulta: 21 novembre 2007].
* ↑ «Netherlands Final League Tables 1898-1954». RSSSF. [Consulta: 21 novembre 2007].
* ↑ «Kampioenssterren wijzen op historische roem ""Champions' stars show past glories""» (en neerlandès). Eredivisie, 11-05-2007. Arxivat de l'original el 24 octubre 2007. [Consulta: 16 maig 2007].
* ↑ Novum «HVV krijgt ook gouden kampioensster "HVV gets gold champion's star"» (en neerlandès). nieuws.nl, 22-05-2007 [Consulta: 20 novembre 2007]. Arxivat 2012-02-06 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-02-06. [Consulta: 19 maig 2018].
* ↑ «Veiling!!! "Auction!!!"» (en neerlandès), 23-10-2007. [Consulta: 20 novembre 2007].
* ↑ «Netherlands Eerste Klasse West Final League Tables 1890-1950». RSSSF. [Consulta: 21 novembre 2007].
* ↑ «Netherlands Cup Finals». RSSSF. [Consulta: 21 novembre 2007].
* ↑ «A Timeline of Dutch Cricket». CricketEurope. Arxivat de l'original el 2008-04-09. [Consulta: 23 novembre 2007].
* ↑ «Kampioen van Nederland Heren (Men's Champions of the Netherlands)» (en neerlandès). Koninklijke Nederlandse Cricket Bond (Royal Dutch Cricket Union), 10-09-2007. [Consulta: 23 novembre 2007].

## Enllaços externs

* HVV Den Haag - Lloc web oficial
# Hell and High Water

Hell and High Water és un drama estatunidenc del 1954 dirigit per Samuel Fuller, sobre la Guerra freda protagonitzat per Richard Widmark, Bella Darvi i Victor Francen. La pel·lícula es va fer en Cinemascope en l'espai limitat d'un submarí.
Inicialment, França va prohibir la pel·lícula, ja que havia prohibit les pel·lícules polítiques sobre l'URSS, i un cert nombre de països europeus eren sensibles a pel·lícules de temes polítics i van denegar permisos d'exhibició, cosa que va provocar la ira dels EUA o la Unió Soviètica.
Darryl F. Zanuck va dir a directors que tenien reserves en treballar amb el CinemaScope que la seva cinquena pel·lícula " si es pot utilitzar aquí, es pot utilitzar arreu". Fuller va generar una situació de claustrofòbia en una pantalla gran.

## Argument

Abans dels crèdits, una veu en off narra:
| « | A l'estiu de 1953, es va anunciar que una bomba atòmica d'origen estranger havia explotat en algun lloc fora dels Estats Units. Immediatament s'indicava que aquesta reacció atòmica, segons informes científics, s'havia originat en una àrea remota en aigües del Nord del Pacific, en algun lloc entre el nord de les Illes del Japó i el Cercle Polar Àrtic. Aquesta és la història d'aquella explosió. | » |
El 1953, el famós científic francès Montel (Victor Francen) desapareix. Les autoritats creuen que ell i altres quatre científics havien desertat darrere del Teló d'acer.
Mentrestant, l'antic comandant del submarí SS-287 de l'Armada dels EUA Adam Jones (Richard Widmark) arriba a Tòquio després de rebre un paquet misteriós que conté 5.000 dòlars. Jones troba Montel i els seus col·legues, un grup de científics, homes de negocis, i estadistes que sospiten que la Xina Comunista està construint una base atòmica secreta en una illa en algun lloc cap al nord del Japó. Han d'aconseguir proves i així Montel ofereix uns altres 45.000 dòlars a Jones si comanda un vell submarí japonès per seguir el vaixell de càrrega xinès Kiang Ching, que ha estat fent lliuraments sospitosos en aquella àrea. Jones accepta amb reticències - a condició que el submarí està armat, i que se li permet també contractar alguns dels seus anteriors companys de tripulació de l'armada.

## Repartiment

* Richard Widmark: capità Adam Jones
* Bella Darvi: Denise Montel
* Victor Francen: Prof. Montel
* Cameron Mitchell: 'Ski' Brodski
* Gene Evans: Cap Holter
* David Wayne: Tugboat Walker
* Stephen Bekassy: Neuman
* Richard Loo: Hakada Fujimori

## Rebuda

En la seva crítica al The New York Times, l'articulista Bosley Crowther citava el prefaci, que implicava que la pel·lícula estava basada en fets reals, d'acord amb la Casa Blanca i els anuncis de la Comissió d'Energia atòmica sobre una explosió atòmica en territori comunista.

## Premis i nominacions
### Premis

* 1954. Globus d'Or a la nova promesa femenina per Bella Darvi

### Nominacions

* 1955. Oscar als millors efectes visuals

## Referències

* ↑ Newman: Hell and High Water (en anglès).
* ↑ «Hell and High Water». The New York Times.
# Helanthium bolivianum

Helanthium bolivianum és una espècie de plantes de la família de les alismatàcies. És nativa del sud de Mèxic, de l'Amèrica Central, de les Índies Occidentals i de Sud-amèrica.

## Referències

* 1 2 Kew World Checklist of Selected Plant Families
* ↑ Lehtonen, Samuli & Myllys, Leena. 2008. Cladistics 24(2): 228

## Enllaços externs

* photo of herbarium specimen, collected in Costa Rica, Helanthium bolivianum
# Helge Ekroth

Helge Ekroth (Stallarholmen, 26 de febrer de 1892 - Estocolm, 29 de novembre de 1950) fou un futbolista suec de la dècada de 1910.
Fou 18 cops internacional amb la selecció sueca amb la qual participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1912.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de AIK.

## Referències

* ↑ «Swedish squad in 1912». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 7 desembre 2018].
* ↑ Helge Ekroth Arxivat 21 July 2015$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.. sports-reference.com
* ↑ Helge Ekroth a National-Football-Teams.com (anglès)
# Huang Xing

Huang Xing (xinès simplificat: 黄兴; xinès tradicional: 黃興; pinyin: Huáng Xīng), també conegut a Occident com Huang Hsing (Changsha, Hunan, 25 d'octubre de 1874 – Xangai, 31 d'octubre de 1916), fou un militar i activista republicà. Se l'anomenava el "General dels Vuit Dits” arran d'una ferida en combat. Participà en diverses conspiracions per tal d'enderrocar la dinastia manxú dels Qing i fou un dels principals líders de la Revolució Xinhai. Considerat la mà dreta de Sun Yat-sen el “pare de la Pàtria" i membre com ell de la Tongmenghui, amb altres revolucionaris i nacionalistes fou un dels fundadors del Kuomintang. Va morir el 1916 a Xangai. Estava casat amb la metgessa i militant republicana Xu Zonghan.
L'actor Jackie Chan va interpretar el paper de Huang Xing a 1911 (pel·lícula).

## Bibliografia

* Huang Hsing and the Chinese Revolution de Chün-tu Hsüeh .Stanford University Press.1961

## Enllaços externs

* October 25, 1874 - Revolution pioneer Huang Xing was born Arxivat de juliol 8, 2015, a Wayback Machine. (anglès)
# Hemiphruda

Hemiphruda és un gènere monotípic de papallones nocturnes de la subfamília Drepaninae. Va ser descrita per Warren, 1923.
La seva única espècie, Hemiphruda mecasa va ser descrita per Swinhoe el 1894 i es troba a l'Índia. Els adults són marrons, les ales anteriors presenten dues taques negres, una a l'extrem superior i l'altra a sota. Hi ha una banda difusa des de l'àpex de les ales anteriors fins a l'abdomen. Les ales tenen una banda recta de tres línies marrons gruixudes, però poc diferenciades.

## Referències

* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; et al. «Eudeilinia» (en anglès). The Global Lepidoptera Names Index. Natural History Museum, 2003.
# Hemiphractus proboscideus

Hemiphractus proboscideus és una espècie de granota que es troba a Colòmbia, l'Equador, Perú i, possiblement també, al Brasil.

## Referències

* Fordham et al (2006). Hemiphractus proboscideus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 1 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Hippolyte Van den Bosch

Hippolyte Van den Bosch (30 d'abril de 1926 - 1 de desembre de 2011) fou un futbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1954.

## Referències

* ↑ «sporza: Anderlecht rouwt om Hippolyte Van den Bosch». Sporza.be. Arxivat de l'original el 2-12-2011. [Consulta: 1r desembre 2011].
* ↑ Perfil belgianfootball.be
* ↑ «Biographie du joueur». [Consulta: 24 febrer 2010].
# Il mio viaggio in Italia

Il mio viaggio in Italia és una pel·lícula documental italo-estatunidenca dirigida per Martin Scorsese, estrenada el 1999.
La pel·lícula té una durada de més de quatre hores en què es mostren i són comentades pels autors fragments de pel·lícules dels més grans cineastes italians Luchino Visconti, Vittorio De Sica, Federico Fellini, Roberto Rossellini.
L'obra és un homenatge al cinema que el cineasta ha estimat des de la infància, i que tindrà una gran influència en la seva carrera de director.
Va ser presentada fora de concurs en el Festival de Canes 2001

## Argument

Documental sobre el cinema italià. Pel·lícules comentades:
Dirigida per Giovanni Pastrone
* Cabiria (1914)
Dirigida per Alessandro Blasetti
* La corona di ferro (1941)
* Fabiola (1948)
Dirigida per Roberto Rossellini
* Roma, ciutat oberta (1945)
* Paisà (1946)
* Germania anno zero (1948)
* L'amore (episodi: Il miracolo) (1948)
* Stromboli terra di Dio (1950)
* Francesco, giullare di Dio (1950)
* Europa '51 (1952)
* Viaggio in Italia (1954)
Dirigida per Vittorio De Sica
* Sciuscià (1946)
* Ladri di biciclette (1948)
* Umberto D. (1952)
* L'oro di Napoli (1954)
Dirigida per Luchino Visconti
* Ossessione (1943)
* Giorni di gloria (1945)
* La terra tremola (1948)
* Senso (1954)
Dirigida per Federico Fellini
* I vitelloni (1953)
* La dolce vita (1960)
* 8½ (1963)
Dirigida per Michelangelo Antonioni
* L'avventura (1960)
* L'eclisse (1962)

## Repartiment

* Martin Scorsese

## Referències

* ↑ «Official Selection 2001». festival-cannes.fr.
# Hipocrepis

Hipocrepis o desferracavalls (Hippocrepis) és un gènere de plantes amb flors de la família Fabaceae.

## Característiques

Aquest gènere comprèn unes 12 espècies principalment de la regió Mediterrània i sobretot de la part occidental.
Algunes són plantes ornamentals com el senet bord Hippocrepis emerus.
Als Països Catalans es troben com autòctones quatre espècies.

## Taxonomia

* Hippocrepis ciliata
* Hippocrepis comosa - desferracavalls
* Hippocrepis emerus - senet bord, ginestera borda, carolina, engreixabous, coronil·la boscana,
* Hippocrepis multisiliquosa
* Hippocrepis balearica - violeta de penyal
* Hippocrepis unisiliquosa ssp biflora

## Referències

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans Barcelona 1980
# Horná Strehová

Horná Strehová és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1493.
# Horná Potôň

Horná Potôň és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1255.
# Historic Landscape Characterisation

Historic landscape characterisation (HLC) és un projecte començat per English Heritage per tal d'augmentar el coneixement sobre tot el paisatge pretèrit. Existeixen projectes semblants a Escòcia, al País de Gal·les i a Irlanda, encara que molt sovint reben un nom diferent. A Catalunya, des de l'any 2010, existeix el programa PaHisCat que persegueix una finalitat molt semblant; a part de diversos mapes cronològics, pretén sobretot la realització d'un mapa de caracterització del paisatge històric.

## Descripció

La caracterització del paisatge històric fou descrita per part del Council for British Archaeology com "una manera d'anar més enllà de la intuïció a l'hora de situar-nos sota la pell d'un indret i observar-ne les qualitats essencials i el seu caràcter." El programa de caracterització del paisatge històric no resta limitat només als edificis històrics, als paisatges ornamentals o a les realitats que poden ser considerades indubtablement "arqueològiques", sinó que abasta altres realitats també fetes per l'home, com poden ser els camps, les closes o els boscos que han estat transformats per l'activitat humana. Reconeix que el paisatge per ell mateix pot ser històric. D'aquesta manera, aquest reconeixement del caràcter històric del paisatge fa possible que el paisatge sigui gestionat i protegit d'acord amb les normes que s'apliquen per a la planificació a Anglaterra. Els projectes de caracterització de vegades es limiten a un districte (county) i de vegades a tota una regió.
Els resultats dels estudis són traslladats mitjançant un SIG en mapes. Els diferents tipus de paisatge històric s'estableixen en funció de la manera com es van crear, d'acord amb l'ús actual i amb l'ús inicial que tingueren i també d'acord amb la seva aparença física.

## Bibliografia

* Sam Turner, "Historic Landscape Characterisation: an introduction to methods and applications for historical research", a J. Bolòs (ed.), La caracterització del paisatge històric. Territori i Societat: el paisatge històric, vol. V, Universitat de Lleida, Lleida, 2010, p. 17-40.
* Sam Turner, "Caracterització del paisatge històric: una introducció als mètodes i aplicacions per a la recerca històrica", a J. Bolòs (ed.), La caracterització del paisatge històric. Territori i Societat: el paisatge històric, vol. V, Universitat de Lleida, Lleida, 2010, p. 349-370. (traducció al català del treball precedent)

## Referències

* ↑ «Historic Landscape Characterisation | Historic England» (en anglès). [Consulta: 12 gener 2020].
* ↑ «Arqueologia del paisatge de Catalunya: La caracterització del paisatge històric a Catalunya i a Europa».
# Horizon Air

Horizon Air és una línia aèria regional amb base a Seattle, Washington, Estats Units. es va fundar el maig de 1981 per Milt Kuolt, Joe Clark i Bruce McCaw, amb plans inicials per volar a Hawaii però més tard es va canviar per servir l'estat de Washington. L'aerolínia va començar a operar l'1 de setembre de 1981, amb tres avions Fairchild F-27.
És la vuitena línia aèria regional més gran dels Estats Units que serveix a 46 ciutats als Estats Units i el Canadà.

## Referències

* ↑ Gates, Dominic «Aviation pioneer Joe Clark, an innovator and serial entrepreneur, dies at 78». The Seattle Times, March 31, 2020.
* ↑ Endicott 2001, p. 32
* ↑ "World Airline Directory." Flight International. March 31, 1984. 844.
* ↑ «Horizon Air Company Information» (en anglès americà). Alaska Airlines Newsroom, 01-10-2020. Arxivat de l'original el d’octubre 17, 2020. [Consulta: October 30, 2020].

## Bibliografia

* Endicott, Bill. Remember the Magic…: The Story of Horizon Air. Turner Publishing Company, 2001. ISBN 978-1-56311-725-1.
# Horizontina

Horizontina és un municipi de l'estat de Rio Grande do Sul, al sud del Brasil, amb una població estimada (el 2004), de 18.046 habitants, i una superfície de 231,23 km².
Els primers habitants foren immigrants alemanys, italians, i polonesos que varen arribar a la regió el 1927, tot i que la ciutat no fou creada oficialment fins al 1955. Actualment, molts dels habitants són de d'ascendència alemanya.
És la ciutat on es va criar la supermodel Gisele Bündchen.
# Indiana Jones and the Fate of Atlantis

Indiana Jones and the Fate of Atlantis és una aventura gràfica per a ordinador produïda per LucasArts i protagonitzada per Indiana Jones. Es publicà després de l'èxit del joc Indiana Jones and the Last Crusade i és considerada una de les millors aventures gràfiques de tots els temps, així com un clàssic del seu gènere. Fou el setè joc en fer servir el motor SCUMM.
El desembre de 2021, el grup de Projecte 'Ce Trencada' va traduir de manera comunitària i no oficial el joc en català.

## Sinopsi

La història comença l'any 1939 als magatzems del Barnett College de Nova York, on el doctor Indiana Jones, professor d'arqueologia i aventurer, hi busca una estatueta a petició d'un visitant que es fa dir Mr. Smith. Un cop trobada i mostrada al visitant, aquest l'obre amb una clau i en treu una peça esfèrica d'oricalc. Tot seguit, apunta amb una pistola al Dr. Jones i fuig amb l'estatueta i l'oricalc, però deixa enrere la seva jaqueta. Quan Indiana Jones la revisa descobreix que realment es tractava d'un agent del Tercer Reich anomenat Klaus Kerner. A més, també hi troba un retall de revista sobre una expedició en la que Jones va treballar amb Sophia Hapgood, una arqueòloga que va passar a dedicar-se a exercir de mèdium. Això el va decidir a anar a Nova York a advertir-la que els nazis poden estar-la buscant amb males intencions. Allà la interromp durant una lectura sobre la caiguda de l'Atlàntida i l'acompanya al seu apartament, que ha estat violat. No obstant, ella explica a Indiana que l'objecte més valuós que té és un penjoll que porta sempre posat. A més, posseeix també una peça d'oricalc, que interacciona amb el collaret per invocar al déu atlàntic Nur-Ab-Sal. Sophia sap a més que el doctor Hans Ubermann, un científic nazi, investiga els poders de l'Atlàntida per tal de fer-los servir com a arma de guerra.
Sophia entra després en contacte telepàtic amb Nur-Ab-Sal, que li ordena buscar l'Hermòcrates, un diàleg perdut de Plató, on s'hi explica com arribar a l'Atlàntida. La recerca primer del diari i després de la manera d'arribar a l'Atlàntida portarà a Indiana Jones a viure diverses aventures per tot el món.
El joc conté una escena que permet triar al jugador entre tres línies argumentals diferents. En una, el Dr. Jones buscarà l'Atlàntida juntament amb Sophia. En les altres dues ho farà sol, però en una d'elles amb més escenes que impliquen baralles i violència i en l'altra amb més situacions que requereixen resoldre trencaclosques i fer ús de la diplomàcia. Les tres vies porten però al mateix final de la història.

## Referències

* ↑ Bevan, Mike «The Making of Indiana Jones and the Fate of Atlantis». Retro Gamer Magazine. Imagine Publishing Ltd., 51, 2008, pàg. 44–49.
* ↑ Buchanan, Levi. «Top 10 Indiana Jones Games». IGN.com. IGN Entertainment, Inc, 20-05-2008. Arxivat de l'original el 27 maig 2008. [Consulta: 25 març 2010].
* ↑ Shepard, Mark. LucasArts. Indiana Jones and the Fate of Atlantis Manual (en anglès). LucasArts, 1992, p. 14.
* ↑ «https://twitter.com/prcetrencada/status/1471199851748773892». [Consulta: 20 març 2022].
* ↑ «Tenim Paraula - Traç (1x7)». Catalunya Ràdio. [Consulta: 15 agost 2023].
# Hocquinghen

Hocquinghen és un municipi francès, situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 1999 tenia 100 habitants.

## Situació

Hocquinghen es troba al nord del departament del Pas de Calais.

## Administració

Hocquinghen es troba al cantó de Guînes, que al seu torn forma part del districte de Calais. L'alcalde de la ciutat és Christian Andrieu (2001-2008).

## Vegeu també

* Llista de municipis del Pas de Calais

## Enllaços externs

* Hocquinghen al lloc web de l'INSEE Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine.
# Hod ha-Xaron

Hod ha-Xaron (en hebreu: הוד השרון‎) (àrab: هود هشارون) és una ciutat del Districte Central d'Israel. Segons l'Oficina Central d'Estadístiques d'Israel (OCEI), a finals de 2013 la ciutat tenia una població de 52.437 habitants. Declarat oficialment com a ciutat en 1990, Hod HaSharon va sorgir després de fondre's les quatre poblacions veïnes Magdiel, Hadar, Ramatayim i Ramat Hadar.
# Lotus ornithopodioides

Lotus ornithopodioides és una espècie d'herba anual de la família de lleguminoses.

## Descripció

Té fulles trifoliades i flors grogues, com moltes de les espècies de la família, però és fàcilment distingible perquè les llegums estan molt comprimides i una mica arquejades; a més, com que les flors sempre s'agrupen per 4 o 5, aleshores tot el conjunt té una forma digitada molt característica que pot recordar als dits d'un ocell. També és característic que les flors neixen directament a sobre de l'aixella d'una fulla. Floreix al llarg de tota la primavera.

## Distribució i hàbitat

Es distribueix pel sud i est d'Europa, nord d'Àfrica i sud-oest asiàtic. es considera introduïda a la Macaronèsica (Madeira i Cap Verd) i al litoral del País Basc. Es present regions costaneres del sud i l'est de la península Ibèrica i a les Illes Balears, concretament a Mallorca, Menorca, Eivissa, Formentera i Cabrera.
Pel que fa a l'hàbitat, ocupa pradells terofítics calcícoles, camps de conreu, vores de camins i llocs alterats, des del nivell de la mar fins als 300 metres.

## Noms comuns

Rep els nom de banya de cabra.

## Referències

* 1 2 3 «Herbari Virtual del Mediterrani Occidental». Universitat de les Illes Balears. [Consulta: 22 març 2024].
* 1 2 «Flora Ibérica» (en castellà). Castroviejo, S. (coord. gen.). [Consulta: 22 març 2024].
# John Wells (remer)

John Wells (Mississipi, 1859 – Nova Orleans, Louisiana, 18 d'abril de 1929) va ser un remer estatunidenc que va competir a cavall del segle xix i el segle xx.
El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on va guanyar la medalla de bronze en la prova de doble scull del programa de rem, fent parella amb Joseph Ravannack.

## Referències

* ↑ «John Wells Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 16 octubre 2015].
# Ivan Popov

Ivan Popov (20 de març de 1990) és un jugador d'escacs rus que té el títol de Gran Mestre des del 2007.
A la llista d'Elo de la FIDE del desembre de 2021, hi tenia un Elo de 2629 punts, cosa que en feia el jugador número 29 (en actiu) de Rússia, i el número 148 del rànquing mundial. El seu màxim Elo va ser de 2661 punts, a la llista de setembre de 2015 (posició 80 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

El 2007 fou campió del món Sub-18 i campió de l'Obert Vladimir, a més de subcampió del món juvenil. Degut als seus grans resultats a Campionat d'Europa d'escacs individual de 2013 fent 7½ punts d'11, obtingué un lloc per a participar en la Copa del Món de 2013 on caigué a la primera ronda contra el número u austríac Markus Ragger.
El gener del 2015 fou campió de l'Obert Internacional de Chennai amb 7½ punts de 9. El 2015 repetí el resultat de 7½ punts d'11 al Campionat d'Europa individual i de nou es classificà per a la Copa del Món de 2015, on fou eliminat a la primera ronda per Samuel Shankland. El desembre de 2015 fou campió d'Europa d'escacs ràpids jugat a Minsk (Belarús) amb 10 punts d'11 partides.

## Referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Ivan Popov (escaquista)» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 16 octubre 2015].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Rússia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Ivan Popov (escaquista) «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 16 octubre 2015].
* ↑ «Ivan Popov wins 7th Chennai International Open title». chessdom.com. [Consulta: 16 octubre 2015]. (anglès)
* ↑ «Resultats Copa del Món de 2015». Arxivat de l'original el 12 d'octubre 2015. [Consulta: 14 octubre 2015].
* ↑ «European Rapid Chess Championship 2015: Ivan Popov is the winner». chessdom.com. [Consulta: 20 desembre 2015].