OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Temporada 1998-1999 del FC Barcelona (femení)

La temporada 1998-99 és la 11a en la història del Club Femení Barcelona.

## Desenvolupament de la temporada

Les jugadores queden cinquenes classificades del grup 3 de Divisió d'Honor i no es classifiquen per la final a quatre.
El nou entrenador a la banqueta blaugrana és Salvador Casals.

## Jugadores i cos tècnic
### Plantilla 1998-99

La plantilla i el cos tècnic del primer equip per a l'actual temporada (manca informació) són els següents:
| N. | Pos. | Nac. | Jugador |
| — | POR | [[Fitxer:Flag of Catalonia.svg|23x15px|border |alt=Catalunya|link=Selecció de futbol de Catalunya|{{#if:|]] | Roser Serra |
| N. | Pos. | Nac. | Jugador |

### Cos tècnic 1998-99

* Entrenador: Salvador Casals

## Partits

Victòria Empat Derrota

### Lliga
## Referències

* 1 2 Tomás Belenguer, Manuel. Barça femení. Història des dels orígens fins al triplet. Barcelona: Base, Desembre 2021, p. 109. ISBN 978-84-19007-00-1.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 Tomás Belenguer, Manuel. Barça femení. Història des dels orígens fins al triplet. Barcelona: Base, Desembre 2021, p. 390. ISBN 978-84-19007-00-1.
# Esquí de fons als Jocs Olímpics d'hivern de 2010 - relleus 4x10 quilòmetres masculins

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 celebrats a la ciutat de Vancouver (Canadà) es disputà una prova de relleus 4x10 quilòmetres d'esquí de fons en categoria masculina, que unida a la resta de proves conformà el programa oficial dels Jocs.
Cada equip utilitzà quatre esquiadors que realitzaren dos recorreguts separats de 5 km. utilitzant les dues tècniques d'esquí de fons (estil clàssic i estil lliure). Els dos primers utilitzaren l'estil clàssic i esls dos restants l'estil lliure.
Aquesta prova es disputà el 24 de febrer de 2010 a les instal·lacions esportives del Whistler Olympic Park. Hi participaren un total de 56 esquiadors de 14 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Suècia Daniel Rickardsson Johan Olsson Anders Södergren Marcus Hellner | Noruega Martin Johnsrud Sundby Odd-Bjørn Hjelmeset Lars Berger Petter Northug | Txèquia Martin Jakš Lukáš Bauer Jiří Magál Martin Koukal |

## Resultats

| Pos. | Dorsal | CON | Temps | Dif. |
| 1 | 6 | SuèciaDaniel Rickardsson Johan Olsson Anders Södergren Marcus Hellner | 1:45:05.4 27:57.9 27:55.2 24:35.2 24:37.1 | +0.00 |
| 2 | 1 | NoruegaMartin Johnsrud Sundby Odd-Bjørn Hjelmeset Lars Berger Petter Northug | 1:45:21.3 27:59.9 28:27.5 24:38.4 24:15.5 | +15.9 |
| 3 | 11 | TxèquiaMartin Jakš Lukáš Bauer Jiří Magál Martin Koukal | 1:45:21.9 28:22.4 27:36.4 24:34.8 24:48.3 | +16.5 |
| 4 | 9 | FrançaJean-Marc Gaillard Vincent Vittoz Maurice Manificat Emmanuel Jonnier | 1:45:26.3 27:56.7 28:03.6 24:31.5 24:54.5 | +20.9 |
| 5 | 3 | FinlàndiaSami Jauhojärvi Matti Heikkinen Teemu Kattilakoski Ville Nousiainen | 1:45:30.3 27:55.6 28:32.3 24:37.1 24:25.3 | +24.9 |
| 6 | 2 | AlemanyaJens Filbrich Axel Teichmann René Sommerfeldt Tobias Angerer | 1:45:49.4 27:58.3 28:22.6 24:43.7 24:44.8 | +44.0 |
| 7 | 5 | CanadàDevon Kershaw Alex Harvey Ivan Babikov George Grey | 1:47:03.2 28:23.8 28:21.3 24:33.5 25:44.6 | +1:57.8 |
| 8 | 13 | RússiaNikolay Pankratov Petr Sedov Alexander Legkov Maxim Vylegzhanin | 1:47:04.7 28:33.4 28:07.4 24:56.9 25:27.0 | +1:59.3 |
| 9 | 4 | ItàliaValerio Checchi Giorgio Di Centa Pietro Piller Cottrer Cristian Zorzi | 1:47:16.6 28:22.1 28:34.3 24:39.8 25:40.4 | +2:11.2 |
| 10 | 7 | SuïssaToni Livers Curdin Perl Remo Fischer Dario Cologna | 1:47:57.2 28:20.7 28:26.7 25:35.1 25:34.7 | +2:51.8 |
| 11 | 10 | KazakhstanSergey Cherepanov Alexey Poltaranin Yevgeniy Velichko Nikolay Chebotko | 1:49:49.1 28:36.1 27:45.2 26:38.3 26:49.5 | +4:43.7 |
| 12 | 14 | EslovàquiaMartin Bajčičák Ivan Bátory Michal Malak Peter Mlynár | 1:49:52.0 28:21.2 28:28.7 25:49.6 27:12.5 | +4:46.6 |
| 13 | 12 | Estats UnitsAndrew Newell Torin Koos Garrott Kuzzy Simi Hamilton | 1:51:27.7 28:37.9 30:01.5 25:49.6 26:58.7 | +6:22.3 |
| 14 | 8 | EstòniaAlgo Kärp Jaak Mae Aivar Rehemaa Kaspar Kokk | 1:51:41.2 29:54.6 28:43.4 25:50.0 27:13.2 | +6:35.8 |

## Enllaços externs

* (anglès) www.vancouver2010.com - Esquí de fons 2010: relleus 4x10 km. masculins
# Elfridia bulbidens

Elfridia bulbidens és una espècie extinta d'amfibi que visqué durant l'estatge faunístic Westfalià (Carbonífer superior).

## Referències

* ↑ Entrada «Elfridia bulbidens» de la Paleobiology Database (anglès)

## Vegeu també

* Amfibi prehistòric
* Llista d'amfibis prehistòrics
# Mixotoxodon larensis

Mixotoxodon larensis és una espècie extinta de notoungulats de la família dels toxodòntids, que visqué a Sud-amèrica durant el Plistocè.
És l'única espècie del gènere Mixotoxodon i l'únic notoungulat conegut que emigrà de Sud-amèrica durant el gran intercanvi americà. Se n'han trobat restes fòssils al nord de Sud-amèrica, a Centreamèrica i a Veracruz i Michoacán, a Mèxic (amb una possible troballa a Tamaulipas). També fou un dels últims notoungulats existents, juntament amb gèneres com Toxodon, més ben conegut.

## Referències

* ↑ McKenna i Bell, 1997, p. 461.
* ↑ The Paleobiology Database. Taxonomia i distribució de plantes i animals fòssils.
* ↑ McKenna i Bell, 1997, p. 461; Cisneros, 2005, p. 246.
* ↑ Arroyo-Cabrales et al., 2010, p. 193-194

## Bibliografia

* Arroyo-Cabrales, Joaquín; Polaco, Oscar J., Johnson, Eileen i Ferrusquía-Villafranca, Ismael «A perspective on mammal biodiversity and zoogeography in the Late Pleistocene of México». Quaternary International. Elsevier, 212, 2, 01-02-2010, pàg. 187–197. DOI: 10.1016/j.quaint.2009.05.012.
* Cisneros, J.C. 2005. New Pleistocene vertebrate fauna from El Salvador. Revista Brasileira de Paleontologia, 8(3):239-255.
* McKenna, Malcolm C. i Bell, Susan K. 1997. Classification of Mammals Above the Species Level. Columbia University Press, Nova York, 631 p. ISBN 0-231-11013-8
# Esquí de fons als Jocs Olímpics d'hivern de 2010 - esprint per equips masculí

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 celebrats a la ciutat de Vancouver (Canadà) es disputà una prova d'esquí de fons en categoria masculina en la modalitat d'esprint per equips, que unida a la resta de proves conformà el programa oficial dels Jocs.
Aquesta prova es disputà el 22 de febrer de 2010 a les instal·lacions esportives del Whistler Olympic Park. Hi participaren un total de 44 esquiadors de 22 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Noruega Øystein Pettersen Petter Northug | Alemanya Tim Tscharnke Axel Teichmann | Rússia Nikolay Morilov Alexey Petukhov |

## Resultats
### Semifinals
#### Mànega 1

| Pos. | Dorsal | CON | Nom | Temps | Notes |
| 1 | 1 | Rússia | Nikolay Morilov Alexey Petukhov | 18:47.6 | Q |
| 2 | 2 | Noruega | Øystein Pettersen Petter Northug | 18:48.5 | Q |
| 3 | 5 | Alemanya | Tim Tscharnke Axel Teichmann | 18:48.9 | Q |
| 4 | 4 | Canadà | Devon Kershaw Alex Harvey | 18:49.2 | q |
| 5 | 6 | Finlàndia | Lasse Paakkonen Ville Nousiainen | 18:54.3 | q |
| 6 | 7 | Polònia | Maciej Kreczmer Janusz Krężelok | 19:07.2 | |
| 7 | 11 | Eslovàquia | Ivan Bátory Michal Malak | 19:07.5 | |
| 8 | 3 | Estònia | Anti Saarepuu Peeter Kümmel | 19:27.6 | |
| 9 | 9 | Lituània | Modestas Vaičiulis Mantas Strolia | 19:43.1 | |
| 10 | 8 | R.P. de la Xina | Sun Qinghai Xu Wenlong | 19:43.6 | |
| 11 | 10 | Regne Unit | Andrew Musgrave Andrew Young | no finalitzà | |

#### Mànega 2

| Pos. | Dorsal | CON | Nom | Temps | Notes |
| 1 | 16 | Txèquia | Dušan Kožíšek Martin Koukal | 18:43.1 | Q |
| 2 | 19 | França | Vincent Vittoz Cyril Miranda | 18:43.8 | Q |
| 3 | 15 | Itàlia | Cristian Zorzi Renato Pasini | 18:43.9 | Q |
| 4 | 13 | Estats Units | Torin Koos Andrew Newell | 18:43.7 | q |
| 5 | 17 | Kazakhstan | Nikolay Chebotko Alexey Poltaranin | 18:45.3 | q |
| 6 | 12 | Suïssa | Eligius Tambornino Dario Cologna | 18:54.6 | |
| 7 | 18 | Japó | Nobu Naruse Yuichi Onda | 18:54.8 | |
| 8 | 14 | Suècia | Marcus Hellner Teodor Peterson | 19:06.5 | |
| 9 | 22 | Romania | Paul Constantin Pepene Petrica Hogiu | 19:09.2 | |
| 10 | 20 | Austràlia | Ben Sim Paul Murray | 19:57.0 | |
| 11 | 21 | Belarús | Sergei Dolidovich Leanid Karneyenka | no finalitzà | |

### Final

| Pos. | Dorsal | CON | Nom | Temps | Dif. |
| 1 | 2 | Noruega | Øystein Pettersen Petter Northug | 19:01.0 | +0.0 |
| 2 | 5 | Alemanya | Tim Tscharnke Axel Teichmann | 19:02.3 | +1.3 |
| 3 | 1 | Rússia | Nikolay Morilov Alexey Petukhov | 19:02.5 | +1.5 |
| 4 | 4 | Canadà | Devon Kershaw Alex Harvey | 19:07.3 | +6.3 |
| 5 | 17 | Kazakhstan | Nikolay Chebotko Alexey Poltaranin | 19:07.5 | +6.5 |
| 6 | 16 | Txèquia | Dušan Kožíšek Martin Koukal | 19:13.8 | +12.8 |
| 7 | 19 | França | Vincent Vittoz Cyril Miranda | 19:18.7 | +17.7 |
| 8 | 15 | Itàlia | Cristian Zorzi Renato Pasini | 19:21.1 | +20.1 |
| 9 | 13 | Estats Units | Torin Koos Andrew Newell | 19:21.6 | +20.6 |
| 10 | 6 | Finlàndia | Lasse Paakkonen Ville Nousiainen | 19:50.8 | +49.8 |

## Enllaços externs

* (anglès) www.vancouver2010.com - Esquí de fons 2010: esprint per equips masculí (final)
# Primicaris larvaformis

Primicaris larvaformis (en llatí, "gamba primitiva en forma de larva") és una espècie d'artròpode que visqué durant el període Cambrià, entre fa 542 milions d'anys i fa 513 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a les províncies xineses de Shaanxi i Yunnan. Forma part de la fauna de Chengjiang.
Al principi, es cregué que les seves restes corresponien a l'estadi larvari d'un trilobit naraoid. Tanmateix, a mesura que s'anaren descobrint nous fòssils més complets, la seva mida relativament gran, la seva morfologia estable i l'estructura poc habitual dels seus apèndixs conduïren els científics a reconèixer P. larvaformis com una espècie pròpia.
Els caràcters d'aquest animal fan que se'l consideri com un aracnomorf basal o fins i tot com un artròpode basal. De fet, sembla trobar-se a mig camí entre animals ediacarians com ara Parvancorina i les formes més avançades d'artròpodes que anaren apareixent durant el Cambrià. Feia uns 3,5 mm de llargada.

## Referències

* ↑ «The Paleobiology Database. Informació taxonòmica i de distribució sobre plantes i animals fòssils.» (en anglès). Arxivat de l'original el 2013-05-27. [Consulta: 8 juliol 2011].
* ↑ Zhang, X.-L.; Liu, W. i Zhao, Y.-L. «Cambrian Burgess Shale-type Lagerstätten in South China: Distribution and significance.» (en anglès). Gondwana Research, 14, 2008, pàg. 255-262.
* 1 2 3 4 Zhang, X.-L.; Han, J.; Zhang, Z.-F.; Liu, H.-Q. i Shu, D.-G. «Reconsideration of the supposed naraoiid larva from the Early Cambrian Chengjiang Lagerstätte, South China.» (PDF) (en anglès). Palaeontology, 46, 3, 2003, pàg. 447-465.
# Esquí de fons als Jocs Olímpics d'hivern de 2010 - esprint per equips femení

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 celebrats a la ciutat de Vancouver (Canadà) es disputà una prova d'esquí de fons en categoria femenina en la modalitat d'esprint per equips, que unida a la resta de proves conformà el programa oficial dels Jocs.
Aquesta prova es disputà el 22 de febrer de 2010 a les instal·lacions esportives del Whistler Olympic Park. Hi participaren un total de 36 esquiadores de 18 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Alemanya Evi Sachenbacher-Stehle Claudia Nystad | Suècia Charlotte Kalla Anna Haag | Rússia Irina Khazova Natalya Korostelyova |

## Resultats
### Semifinals
#### Mànega 1

| Pos. | Dorsal | CON | Nom | Temps | Notes |
| 1 | 6 | França | Karine Laurent Philippot Laure Barthélémy | 18:42.2 | Q |
| 2 | 1 | Itàlia | Magda Genuin Arianna Follis | 18:43.0 | Q |
| 3 | 3 | Alemanya | Evi Sachenbacher-Stehle Claudia Nystad | 18:43.5 | Q |
| 4 | 8 | Polònia | Kornelia Marek Sylwia Jaśkowiec | 18:44.1 | q |
| 5 | 4 | Rússia | Irina Khazova Natalya Korostelyova | 18:48.0 | q |
| 6 | 2 | Finlàndia | Riitta-Liisa Roponen Riikka Sarasoja | 18:53.8 | q |
| 7 | 5 | Japó | Nobuko Fukuda Madoka Natsumi | 19:51.7 | |
| 8 | 9 | Ucraïna | Kateryna Grygorenko Maryna Antsybor | 19:55.6 | |
| 9 | 7 | Suïssa | Bettina Gruber Silvana Bucher | 20:04.6 | |

#### Mànega 2

| Pos. | Dorsal | CON | Nom | Temps | Notes |
| 1 | 12 | Suècia | Charlotte Kalla Anna Haag | 18:35.9 | Q |
| 2 | 11 | Noruega | Astrid Jacobsen Celine Brun-Lie | 18:47.2 | Q |
| 3 | 16 | Estats Units | Caitlin Compton Kikkan Randall | 18:48.9 | Q |
| 4 | 14 | Canadà | Daria Gaiazova Sara Renner | 18:54.9 | q |
| 5 | 10 | Eslovènia | Katja Visnar Vesna Fabjan | 18:58.9 | |
| 6 | 15 | Kazakhstan | Oxana Jatskaja Elena Kolomina | 19:33.6 | |
| 7 | 17 | Belarús | Ekaterina Rudakova Olga Vasiljonok | 19:52.3 | |
| 8 | 13 | Estònia | Triin Ojaste Kaija Udras | 20:02.2 | |
| 9 | 18 | R.P. de la Xina | Man Dandan Li Hongxue | 20:02.7 | |

### Final

| Pos. | Dorsal | CON | Nom | Temps | Dif. |
| 1 | 3 | Alemanya | Evi Sachenbacher-Stehle Claudia Nystad | 18:03.7 | +0.0 |
| 2 | 12 | Suècia | Charlotte Kalla Anna Haag | 18:04.3 | +0.6 |
| 3 | 4 | Rússia | Irina Khazova Natalya Korostelyova | 18:07.7 | +4.0 |
| 4 | 1 | Itàlia | Magda Genuin Arianna Follis | 18:14.2 | +10.5 |
| 5 | 11 | Noruega | Astrid Jacobsen Celine Brun-Lie | 18:32.8 | +29.1 |
| 6 | 16 | Estats Units | Caitlin Compton Kikkan Randall | 18:51.6 | +47.9 |
| 7 | 14 | Canadà | Daria Gaiazova Sara Renner | 18:51.8 | +48.1 |
| 8 | 2 | Finlàndia | Riitta-Liisa Roponen Riikka Sarasoja | 18:56.6 | +52.9 |
| 9 | 8 | Polònia | Kornelia Marek Sylwia Jaśkowiec | 18:59.1 | +55.4 |
| 10 | 6 | França | Karine Laurent Philippot Laure Barthélémy | 19:04.2 | +1:00.5 |

## Enllaços externs

* (anglès) www.vancouver2010.com - Esquí de fons 2010: esprint per equips femení (final)
# Diarthrognathus broomi

Diarthrognathus broomi és una espècie extinta de rèptil mamiferoide. És conegut a partir de restes fòssils trobades a Sud-àfrica. És interessant per la seva estructura mandibular a mig camí entre la dels mamífers i la dels rèptils, amb una articulació reptiliana entre el quadrat i l'articular i una articulació mamiferoide entre l'escatós i el dental.

## Referències

* ↑ «The Paleobiology Database. Informació taxonòmica i de distribució sobre plantes i animals fòssils.» (en anglès). Arxivat de l'original el 2013-05-27. [Consulta: 11 setembre 2011].
* ↑ Diarthrognathus - Entrada "Diarhrognathus" a l'Encyclopedia Britannica (anglès)
* ↑ Therapsid-Mammal transition, de Lenny Flank (anglès)
# Pygathrix

Pygathrix és un gènere de la família dels cercopitècids. Aquests primats viuen al sud-est asiàtic, a les selves pluvials de Laos, Vietnam i Cambodja.
Les tres espècies d'aquest gènere tenen el cos grisós i la cua blanca. Els braços i les cames són de colors diferents. També cal destacar els seus genitals, amb el penis vermell i l'escrot blanc o blau. Comptant la cua, mesuren entre 60 i 75 cm. Els mascles pesen una mica més que les femelles (11 kg i 8 kg, respectivament).

## Referències

* ↑ «The Paleobiology Database. Informació taxonòmica i de distribució sobre plantes i animals fòssils.» (en anglès). Arxivat de l'original el 2013-05-27. [Consulta: 3 gener 2012].
# Medea (Barber)

Medea, op. 23, és una suite de ballet del compositor nord-americà Samuel Barber. Va ser encarregada pel Fons Ditson de la Universitat de Colúmbia per a Martha Graham i va ser estrenada el 10 de maig de 1946, al teatre McMillin de la Universitat de Colúmbia, a la ciutat de Nova York. El ballet va ser originalment anomenat Serpent Heart, però l'obra va ser revisada el 1947 i retitulada Cave of the Heart. El vestuari va ser dissenyat per Edythe Gilfond i el conjunt va ser creat per Isamu Noguchi. El repartiment original va incloure Graham, Erick Hawkins, Yuriko, May O'Donnell, i altres membres de la Martha Graham Dance Company.
Ni Barber ni Graham volien fer servir la llegenda literalment en el ballet. En canvi, aquestes figures mítiques van servir més aviat per a projectar estats psicològics de gelosia i venjança que són intemporals. La coreografia i la música van ser concebudes, per dir-ho així, en dos nivells de temps, la mítica antiga i la contemporània. Medea i Jàson apareixen primer com a figures divines i superhumanes de la tragèdia grega. A mesura que augmenta la tensió i el conflicte entre ells, surten del seu paper llegendari de tant en tant i esdevenen l'home i la dona moderns, atrapats en les xarxes de gelosia i amor destructiu. Al final reprenen la seva qualitat mítica. Tant en el ball com en la música es fan servir expressions arcaiques i contemporànies. Medea, en l'escena final després del desenllaç, torna a ser descendent del sol.
Al costat de Medea i Jàson hi ha altres dos personatges en el ballet, la jove princesa amb qui Jàson es casa per ambició i per a qui traeix Medea, i un assistent que assumeix la part de la tragèdia grega, simpatitzant, consolant i interpretant les accions dels personatges principals.

## Medea per a Orquestra, Op. 23 (1947)

A principi de 1947 Barber va extreure del ballet una suite de set moviments per a orquestra simfònica. Graham va usar els títols Serpent Heart i Cave of the Heart per al seu ballet, però el compositor va preferir la font original de la idea, la llegenda Medea-Jason, com títol de la suite.
Moviments:
* Parodos
* Cors. Medea i Jason
* La jove princesa. Jason
* Cors
* Medea
* Kantikos Agonias
* Exodos
La Suite va ser estrenada per l'Orquestra de Filadèlfia sota Eugene Ormandy el 5 de desembre de 1947.
La dansa de la venjança de Medea de Barber Op. 23a (1955) es deriva d'aquesta obra.

## Referències

* 1 2 «Samuel Barber». musicsalesclassical.com.
* ↑ «Cave of the heart (Ballet choreographed by Martha Graham)». The Library of Congress.
* ↑ Heyman, 1999, p. 268.

## Bibliografia

* Heyman, Barbara B. Samuel Barber: El compositor i la seva música. Oxford University Press, 1999. ISBN 978-0195090581.
# Burlington (desambiguació)

«Burlington» té aquests significats:
# Milton

«Milton» té aquests significats:
* Toponímia::
** Anglaterra:
*** Milton (Cambridgeshire), població del comtat de Cambridgeshire
*** Milton (West Dunbartonshire), població del comtat de West Dunbartonshire
** Canadà:
*** Milton (Ontario), població de la província d'Ontario.
** Estats Units d'Amèrica:
*** Milton (Carolina del Nord)
*** Milton (Dakota del Nord)
*** Milton (Delaware)
*** Milton (Florida)
*** Milton (Illinois)
*** Milton (Indiana)
*** Milton (Iowa)
*** Milton (Kentucky)
*** Milton (Massachusetts)
*** Milton (Nova Hampshire)
*** Milton (Comtat de Saratoga), població de l'Estat de Nova York, Estats Units d'Amèrica
*** Milton (Pennsilvània)
*** Milton (Vermont)
*** Milton (Virgínia de l'Oest)
*** Milton (Washington)
*** Milton (Wisconsin)
*** Milton Center, població dels Estats Units a l'estat d'Ohio
*** Milton-Freewater, població dels Estats Units a l'estat d'Oregon
*** West Milton, població dels Estats Units a l'estat d'Ohio
* Biografies:
** Berth Milton (Suècia, 1926 - 2005), fotògraf i empresari suec
** John Milton (Londres, 1608 – Londres, 1674), poeta i assagista anglès
** John Milton Oskison (Tahlequah, Oklahoma, 1874 - Nova York, 1947), escriptor estatunidenc d'origen mestís
** Nicholas Milton
* Altres:
** Milton (automòbil), automòbil fabricat a Vilafranca del Penedès de 1967 a 1969
# Klimatariá

Klimatariá (en grec: Κληματαριά) és un jaciment arqueològic de Grècia que es troba a l'illa de Creta, en la unitat perifèrica de Lassithi i al municipi de Sitia.
En aquest jaciment, en un turó anomenat Ragessis, s'ha trobat una vil·la minoica que data del període minoic mitjà IIIB; fou destruïda en el període minoic tardà IA, segurament al mateix temps que el poble de Zu. Pel que sembla, es tractava d'un edifici aïllat que s'edificà en quatre terrasses. S'hi han tret a la llum dos trams d'escales, una de les quals devia acabar a la riba del riu, que molt possiblement era navegable. Algunes de les cambres tenien el pis pavimentat i unes altres devien ser magatzems. Entre les troballes hi ha recipients per a cuinar i d'altres per a emmagatzematge.
Aquestes ruïnes es descobriren durant la construcció d'una carretera i les va excavar entre el 1952 i el 1954 Nikolaos Platon. Més tard, un equip dirigit per Eleni Mantzourani, al 2005, va reexaminar l'excavació.

## Referències

* ↑ Quentin Letesson, Du phénotype au génotype: Analyse de la syntaxe spatiale en architecture minoenne (MMIIIB – MRIB) (en francés), pp. 226-227, Lovaina: Presses universitaires de Louvain (2009), ISBN 978-287463-181-8.
* ↑ Galatás, Gurnia, mont Juktas, Karfi, Klimatariá i Kommos en www.hellinon.net (en grec).
* ↑ Klimatariá en la pàgina www.minoancrete.com (anglès).
# Declaració de Jakarta

La Declaració de Jakarta sobre promoció de la salut al segle XXI és el nom d'un acord internacional que va signar l'Organització Mundial de la Salut l'any 1997 durant la Quarta Conferència Internacional de Promoció de la Salut a Jakarta. La declaració va reiterar la importància dels acords establerts a la Carta d'Ottawa per a la promoció de la salut.

## Referències

* ↑ Organització Mundial de la Salut. Jakarta Declaration on Leading Health Promotion into the 21st Century. (anglès) [visitada el 18 de febrer de 2020]
# L'eriçó

L'eriçó, títol original en francès Le Hérisson, és una pel·lícula francesa dirigida per Mona Achache i estrenada l'any 2009, basada en la novel·la L'elegància de l'eriçó de Muriel Barbery. Va ser presentada a la Semana de Valladolid, aconseguint dos premis: el del públic i el de la millor música.

## Argument

Diversos residents del número 2 del carrer Eugène Manuel, a París, es troben de manera inesperada. Entre ells hi ha Paloma Josse, una nena de onze anys d'extrema intel·ligència amb un pla secret. També s'hi troba Renée Michel, la portera reservada i solitària, que amaga sota la seva aparença d'incultura i timidesa una personalitat intel·ligent i culta. Un altre és l'enigmàtic senyor Kakuro Ozu, un japonès que recentment s'ha instal·lat a l'edifici.

## Repartiment

* Josiane Balasko: Madame Michel, la conserge
* Garance Le Guillermic Paloma Josse, la nena
* Togo Igawa: Monsieur Ozu, el nou propietari
* Anne Brochet: Solange Josse, la mare de Paloma
* Ariane Ascaride: Manuela Lopez
* Wladimir Yordanoff: Paul Josse, el pare de Paloma
* Gisèle Casadesus: Madame De Broglie, la persona gran del tercer pis
* Jean-Luc Porraz: Jean-Pierre, el jugador solitari d'escacs

## Referències

* ↑ «L'eriçó». esadir.cat. 3cat. [Consulta: 22 octubre 2024].
* ↑ Le hérisson - la critique a avoir.alire
* ↑ Nos despedimos de Valladolid... ¡Los premios de la SEMINCI! a rtve.es, 31 d'octubre de 2009
* ↑ Palmarès Seminci 2009 a cylcultural.org
* ↑ Le Hérisson a telerama fr

## Enllaços externs

* Le Hérisson a AlloCiné (francès)
* (francès) Le Hérisson a Youtube
# Franco De Pedrina

Franco De Pedrina (Cino, 27 de gener de 1941) és un remer italià, ja retirat, que va competir durant la dècada de 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu als Jocs de Tòquio, on guanyà la medalla de plata en la prova del quatre amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Renato Bosatta, Giuseppe Galante, Emilio Trivini i Giovanni Spinola. En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat d'Europa de rem de 1964.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Franco De Pedrina». [Consulta: 6 juny 2022].
* ↑ «Rudern - Europameisterschaften (Herren - Vierer m.Stm.)». [Consulta: 6 juny 2022].