OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ivan Ivanišević

Ivan Ivanišević (nascut el 23 de novembre de 1977) és un jugador d'escacs serbi, que té el títol de Gran Mestre des de 2000.
A la llista d'Elo de la FIDE del juny de 2022, hi tenia un Elo de 2557 punts, cosa que en feia el jugador número 5 (en actiu) de Sèrbia. El seu màxim Elo va ser de 2664 punts, a la llista de juliol de 2008 (posició 58 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

L'agost de 2003 fou subcampió de l'Obert Ciutat de Badalona amb 7½ punts de 9, empatat amb el campió Víktor Moskalenko. Va guanyar el campionat de Sèrbia el 2008, i revalidà el títol el 2009. Tornà a guanyar el campionat de Sèrbia els anys 2011 i 2012.
Ivanišević va prendre part a la Copa del Món de 2011, però fou eliminat en primera ronda per Alexander Onischuk.
El 2014 fou campió del Memorial Txigorin amb 7½ punts de 9, els mateixos punts però amb millor desempat que Ivan Bukavxin. El 2015 va guanyar el Karpos Open a Skopje, amb 7,5 punts, mig per sobre d'un grup de forts GMs. El juny de 2016 va guanyar el Festival d'Escacs de Zalakaros, que servia també de Campionat d'Hongria, amb 7/9 punts, per davant de Levente Vajda i de Ferenc Berkes.
Va guanyar novament el campionat de Sèrbia el 2017, i el 2019 obtingué el seu 6è títol.

### Participació en competicions per equips

Ivanišević va jugar, representant Iugoslàvia a les olimpíades d'escacs de 1998, 2000 i 2002 i representant Sèrbia a partir de 2008.

## Notes i referències

* 1 2 «Nota biogràfica d'Ivan Ivanišević» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 4 novembre 2014].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Sèrbia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 10 juny 2022].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo d'Ivan Ivanišević «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-11-05. [Consulta: 4 novembre 2014].
* ↑ «XXIX Obert Ciutat de Badalona». Butlletí d'Escacs de FCE, 116, 10-2003, pàg. 52 [Consulta: 17 agost 2015].
* ↑ «Serbia Chess Championship - Ivan Ivanisevic crushes opposition to defend the last year’s title» (en anglès). Chessdom, 15-04-2009. Arxivat de l'original el 2014-11-04. [Consulta: 4 novembre 2014].
* ↑ Crowther, Mark. «The Week in Chess: FIDE World Cup Khanty-Mansiysk 2011» (en anglès). London Chess Center, 21-09-2011. Arxivat de l'original el 2011-10-20. [Consulta: 16 novembre 2011].
* ↑ «Resultats 2014». [Consulta: 12 octubre 2015].
* ↑ «Karpos Open 2015». chess-results.com. [Consulta: 2 novembre 2019].
* ↑ Kerkai, Attila «Ivan Ivanisevic győzött a XXXV. Zalakaros Sakkfesztiválon» (en hongarès). Zalai Hírlap, 04-06-2016 [Consulta: 13 agost 2018]. Arxivat 2021-10-23 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-10-23. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Historial de torneigs d'Ivan Ivanisevic». chessfocus.com. [Consulta: 2 novembre 2019].
* ↑ OlimpBase Men's Chess Olympiads Ivan Ivanišević

## Enllaços externs

* Entrevista amb el GM Ivan Ivanisevic Arxivat 2014-11-04 a Wayback Machine.
# Bisbat de Bjelovar-Križevci

El Bisbat de Bjelovar-Križevci - Bjelovarsko-križevačka biskupija en croat; Dioecesis Osloensis (llatí) - és una seu de l'Església catòlica a Croàcia. Al 2018 tenia 152.800 batejats d'un total de 161.500 habitants. Actualment està regida pel bisbe Vjekoslav Huzjak. La diòcesi va ser erigida el 5 de desembre de 2009 en virtut de la butlla De maiore spirituali bono del papa Benet XVI, prenent el territori de l'arquebisbat de Zagreb. Des del 5 de desembre de 2009 el bisbes és Vjekoslav Huzjak. La diòcesi comprèn part del comtat croat de Bjelovar - Bilogora i de Koprivnica - Križevci. El territori s'estén sobre 3.741 km² i està organitzat en 58 parròquies.
La seu episcopal és la ciutat de Bjelovar, on es troba la catedral de Santa Teresa d'Àvila. A Križevci hi ha la cocatedral de la Santa Creu.

## Demografia

A finals del 2018, la diòcesi tenia 152.800 batejats sobre una població de 161.500 persones, equivalent al 94,6% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | Diaques | religiosos | religiosos | Parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | Diaques | homes | dones | |
| 2010 | 185.000 | 195.000 | 94,9 | 56 | 52 | 4 | 3.303 | | 4 | 24 | 57 |
| 2012 | 174.700 | 189.068 | 92,4 | 64 | 60 | 4 | 2.729 | | 4 | 25 | 58 |
| 2015 | 168.700 | 178.150 | 94,7 | 61 | 57 | 4 | 2.765 | | 6 | 24 | 58 |
| 2018 | 152.800 | 161.500 | 94,6 | 64 | 60 | 4 | 2.387 | 1 | 17 | 26 | 58 |

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de l'arxidiòcesi (croat)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org
# Helge Perälä

Helge Perälä (Vehkalahti, 3 de juny de 1915 - Tampere, 13 de febrer de 2010) va ser un atleta finlandès, especialista en curses de fons, que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on fou onzè en els 5.000 metres del programa d'atletisme.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata en els 10.000 metres del Campionat d'Europa d'atletisme de 1946, a Oslo, rere Viljo Heino. També guanyà dos campionats nacionals, un dels 5.000 metres (1947), i un de cros en la distància curta (1947).

## Millors marques

* 5.000 metres. 14' 25.6" (1947)
* 10.000 metres. 30' 22.6" (1948)

## Referències

* 1 2 3 «Helge Perälä Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 d’abril 2012. [Consulta: 4 maig 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «National Outdoor 5000m Championships for Finland». [Consulta: 4 maig 2020].
* ↑ «National Crosscountry Champions for Finland». [Consulta: 4 maig 2020].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Josep Maria Solà-Solé

Josep Maria Solà-Solé (Igualada, Anoia 1924 - Barcelona 2003) fou un semitista català.
Estudià a la Universitat de Barcelona i amplià estudis a les universitats de París i Heidelberg. Fou lector a la universitat de Tübingen i professor a la universitat catòlica de Washington DC. Era especialista en epigrafia semítica antiga (sud-aràbic, fenici) i estudià inscripcions feniciopúniques del sud de la península Ibèrica i d'Eivissa. Publicà també alguns articles sobre els arabismes en català i castellà. També ha publicat el Butlletí de la Fundació Paulí Bellet. El 2000 va rebre la Creu de Sant Jordi.

## Obres

* Sobre árabes, judíos y marranos y su impacto en la lengua y literatura españolas (1983)
* Jo i els anys. Memòries anotades d'un professor rodamón (1984)
* La guerra dels cristos i el cas de l'Emília (1988)
* Las jarchas romances y sus moaxajas (1990)
* No tots som fills del mateix Déu (1990)
* Els vells mai no arreglaran el món (1997)
* Quatre escriptors de la diàspora catalana (1996)

## Referències

* ↑ «Josep Maria Solà-Solé». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Josep María Solá-Solé : homage, homenaje, homenatge : (miscelanea de estudios de amigos y discípulos) a dialnet
# Hubert Houben

Hubert Houben (Goch, 24 de febrer de 1898 - Krefeld, 9 de novembre de 1956) va ser un atleta alemany, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1920.
Houben va jugar al futbol i va practicar la gimnàstica i la natació abans de dedicar-se a l'atletisme. El 16 d'agost de 1924 va guanyar la cursa dels 100 metres en un meeting entre Alemanya i els Estats Units, derrotant els campions olímpics Loren Murchison i Charley Paddock. No va poder disputar els Jocs Olímpics de 1924 perquè a Alemanya se li prohibí la participació pel seu paper durant la Primera Guerra Mundial. El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. Va guanyar la medalla de plata en els 4x100 metres relleus, formant equip amb Georg Lammers, Richard Corts i Helmut Körnig. En els 100 metres quedà eliminat en sèries.
Durant la seva carrera, Houben va guanyar 9 campionats nacionals dels 100 metres i va establir 10 rècords mundials i 14 d'europeus. Posteriorment, en retirar-se de la pràctica atlètica, va treballar a la banca, de periodista esportiu i com funcionari de l'ajuntament, alhora que va dirigir la seva botiga de material esporti. Va morir a causa d'un càncer de gola als 58 anys. El Hubert-Houben-Arena de Krefeld i el Hubert-Houben-Stadium de Goch porten el seu nom.

## Millors marques

* 100 metres llisos. 10.4" (1927) Rècord del món
* 200 metres llisos. 21.8" (1928)
* 4x100 metres llisos. 40.8" (1928) Rècord del món

## Referències

* 1 2 3 «Hubert Houben Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 d’agost 2011. [Consulta: 25 octubre 2018].
* ↑ Hubert Houben a trackfield.brinkster.net
# Hryggjarstykki

Hryggjarstykki és una obra escrita en nòrdic antic a mitjan s. XII sobre fets contemporanis, considerada actualment com perduda. Pertany a les sagues reials escandinaves i l'autor en fou Eiríkr Oddsson, un skald islandès de qui se sap molt poc. L'obra s'esmenta en Heimskringla, de Snorri Sturluson, que enalteix la veracitat i fiabilitat dels seus escrits.
    Eirík escrigué el llibre anomenat Hryggjarstykki. S'hi cita Harald IV de Naoruega i els seus dos fills, també Magne IV de Noruega i Sigurd Slembe, fins a la seua mort. Eirík havia romàs una llarga temporada a Noruega. Algunes esments seus se cenyeixen al que li va dir Hákon Maw, un hisendat sota l'autoritat dels fills d'Harald. Hákon i els seus fills prengueren part en aquestes lluites i consells. Eirík n'esmenta altres que li parlaren d'aquests fets, persones fiables i properes als esdeveniments.
Les cites d'Eiríkr també apareixen en Morkinskinna de manera semblant.
    Ara la història se circumscriu als fills del rei Haraldr, Inge i Sigurd, segons el savi testimoniatge d'Eiríkr Oddsson. El relat procedeix sobretot de l'informe del cabdill Hákon Magi, que fou testimoni i va recitar aquests fets quan s'escrigueren per primera vegada. Ell mateix i els seus fills participaren en aquestes expedicions i batalles. Ell conegué els personatges que s'hi anomenen. Ell va escriure la història de persones de confiança com a fonts per a les cites.
L'autor de Fagrskinna també al·ludeix a Hryggjarstykki encara que no l'esmenta expressament. S'ha suggerit que Morkinskinna, Heimskringla i Fagrskinna emprarien diferents versions de l'obra d'Eiríkr.
A diferència de les darreres sagues reials, Hryggjarstykki contenia quasi només prosa, encara que possiblement fes ús puntual de la poesia escàldica. Investigadors de segles anteriors pensaven que l'obra cobria un període substancial del segle xii, començant en la dècada de 1130 i arribant fins a les dècades de 1160 o 1170 però algunes anàlisis recents indiquen que Hryggjarstykki cobrí exclusivament el període 1136-1139.
La composició de l'obra s'ha calculat cap a 1150, i degué ser una de les més primerenques sagues nòrdiques conegudes.

## Referències

* ↑ Snorri Sturluson (trad. Lee M. Hollander). (1991). Heimskringla : History of the Kings of Norway. University of Texas Press. ISBN 0-292-73061-6 p. 748.
* ↑ Andersson, Theodore M. and Kari Ellen Gade (editores y trad.) (2000). Morkinskinna: The Earliest Icelandic Chronicle of the Norwegian Kings (1030-1157)]. Cornell University Press. ISBN 0-8014-3694-X p. 375
* ↑ Finlay, Alison (editor and translator) (2004). Fagrskinna, a Catalogue of the Kings of Norway. Brill Academic Publishers. ISBN 90-04-13172-8 p. 11
* ↑ Finlay, Alison (editor and translator) (2004). Fagrskinna, a Catalogue of the Kings of Norway. Brill Academic Publishers. ISBN 90-04-13172-8 p. 34
* ↑ Finlay, Alison (editor and translator) (2004). Fagrskinna, a Catalogue of the Kings of Norway. Brill Academic Publishers. ISBN 90-04-13172-8 p. 10
* ↑ Clover, Carol J. and John Lindow (2005). Old Norse-Icelandic Literature : A Critical Guide. University of Toronto Press. ISBN 0-8020-3823-9 p. 214
# Vladímir Belov

Vladímir Belov (nascut el 6 d'agost de 1984) és un jugador d'escacs rus, que té el títol de Gran Mestre des de 2003.
Tot i que roman inactiu des del febrer de 2018, a la llista d'Elo de la FIDE del maig de 2020, hi tenia un Elo de 2598 punts, cosa que en feia el jugador número 48 de Rússia. El seu màxim Elo va ser de 2641 punts, a la llista de novembre de 2010 (posició 110 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Els anys 2004 i 2007 es proclamà campió de Moscou.
El 2003 va empatar als llocs 3r–10è amb Mikhail Ulibin, Alexei Kornev, Farrukh Amonatov, Alexey Kim, Oleksandr Aresxenko, Andrey Shariyazdanov i Spartak Vysochin a l'obert 300 de Sant Petersburg. El nadal de 2004 va guanyar el prestigiós torneig d'escacs de Hastings.

## Notes i referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Vladímir Belov» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 22 desembre 2014].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Rússia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 19 maig 2020].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Vladímir Belov «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-12-23. [Consulta: 22 desembre 2014].
* ↑ Crowther, Mark. «TWIC 651: Moscow Championship». London Chess Center, 30-04-2007. Arxivat de l'original el 2012-03-04. [Consulta: 7 juny 2010]. (anglès)
* ↑ «St.Petersburg 300 Open January 2004 Russia». FIDE. [Consulta: 23 gener 2012].

## Enllaços externs

* Vladímir Belov - Lloc web oficial (anglès) (rus)
# Helma Lehmann

Helma Lehmann (Brandenburg an der Havel, 23 de juny de 1953), de soltera Helma Mähren, és una ex-remadora alemanya que va competir durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on guanyà la medalla d'or en la competició del vuit amb timoner del programa de rem. En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or al Campionat del món de rem i una de plata al Campionat d'Europa de rem.

## Referències

* ↑ «Helma Lehmann Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 4 octubre 2019].
* ↑ Rudern – Weltmeisterschaften – Achter – Damen. sport-komplett.de
* ↑ Rudern - Weltmeisterschaften - Vierer mit Steuerfrau. sport-komplett.de
* ↑ Rudern - Europameisterschaften (Damen - Achter). sport-komplett.de
# Maurice Hewitt

Maurice Hewitt (Asnières-sur-Seine, 6 d'octubre de 1884 - Créteil, 7 de novembre de 1971) va ser un violinista i director francès, així com un membre de la Resistència francesa.
Hewitt va estudiar violí al Conservatori de París. Des de 1914, ell era un membre del grup "Société des anciens Instruments", entre 1918-1930 membre del "Quartet Capet", que va ser especialment dedicada a la interpretació dels quartets de corda de Beethoven. De 1930 a 1943 va dirigir el seu propi quartet i el 1941 va fundar l'"Orchestre de Chambre Hewitt".
També va fundar la discogràfica "Les Discophiles Français". Aquí va publicar sis àlbums fins al 1942, incloent el primer enregistrament de Jean-Philippe Rameau dels "Six Concerts en Sextuor". En altres àlbums va llançar per exemple Mozart i el seu Concert per a clarinet KV 622 (amb François Étienne), "L'Impériale" de François Couperin i l'"Apothéose" de Lulli i de Mozart "trio de corda" amb el Trio Pasquier (Jean Pasquier, violí, Pierre Pasquier, viola i Étienne Pasquier, violoncel.
Des de 1940, Hewitt va estar actiu a la Resistència francesa, on va pertànyer a la xarxa del coronel Maurice Buckmaster. El 1943 va ser denunciat i arrestat i el 1944 va ser deportat al camp de concentració de Buchenwald (pres número 44007). Allà va fundar un quartet de cordes il·legal amb interns polonesos.
Després de l'alliberament de França el 1945, va fer un concert amb el Rèquiem de Gabriel Fauré en memòria dels francesos que van ser deportats a Alemanya i van morir allà. Hewitt va estar actiu com a director i professor de música fins als anys cinquanta.
Va morir a Créteil el 1971.

## Referències

* ↑ https://www.strangeandancientinstruments.com/page7/page13/index.html
* ↑ https://data.bnf.fr/14257893/orchestre_hewitt/a la Bibliothèque nationale de France
* ↑ https://www.discogs.com/label/296710-Les-Discophiles-Fran%C3%A7ais
* ↑ http://www.musimem.com/Etienne.htm

## Bibliografia

* Konzentrationslager Buchenwald 1937-1945. Begleitband zur ständigen historischen Ausstellung/ publicat pel memorial Buchenwald, Göttingen 1999

## Enllaços externs

* https://www.youtube.com/watch?v=iCAeOTpY9mw
# Paul List

Paul M. List (en hebreu: פאול ליסט, en rus: Павел Лист; 9 de setembre de 1887 - 9 de setembre de 1954) fou un jugador d'escacs jueu ucraïnès. Va néixer a Odessa, (llavors Imperi Rus), i al llarg de la seva vida, va viure a Rússia, Alemanya, i Anglaterra.

## Resultats destacats en competició
### A Rússia i Ucraïna

EI 1908 va guanyar el torneig d'Odessa. El 1910 empatà un matx (+4 –4 =1) contra Grigori Löwenfisch, i empatà al tercer lloc al torneig d'Odessa, (el campió fou Boris Verlinsky). El 1911 empatà als llocs 15è-16è a St. Petersburg (campió: Stepan Levitsky). El 1912, a Vílnius, empatà al 4t lloc amb Ilya Rabinovich en el VII Torneig de Mestres de Totes les Rússies (Hauptturnier); el torneig el guanyà Karel Hromádka.

### A Alemanya

Els anys 1920 List anà a viure a Alemanya, i mentre hi vivia, el 1926 empatà al 7è lloc al torneig de Berlin. El 1927 empatà al 6è lloc a Berlin, i al 3r a Magdeburg (25è DSB Congress) (només superat per Rudolf Spielmann i Iefim Bogoliúbov. El 1928 empatà al 5è lloc al torneig (Café Koenig) de Berlin Berlin Café Koenig 1928. El 1930 empatà al tercer lloc a Frankfurt (campió: Aaron Nimzowitsch). El 1932 empatà al 8è lloc a Swinemünde (campió: Gösta Stoltz), i el 1937 empatà (amb Salo Landau al quart lloc a Oostende (campió: Reuben Fine). El 1937 va anar a Riga a jugar un torneig quadrangular, on va guanyar davant els forts jugadors locals Movsas Feigins, Fricis Apšenieks (dos excampions de Letònia) i Teodors Bergs.

### Anglaterra

El 1938 List anà a viure a Anglaterra, i aquell any empatà al 3r lloc amb Philip Stuart Milner-Barry a Plymouth. El 1939 empatà al 2n lloc a Birmingham, i fou 4t a Hampstead. El 1940 empatà al 1r lloc amb Harry Golombek a l'Easter de Londres. Després de la II Guerra Mundial, fou 5è a Zaanstreek 1946 (el campió fou Max Euwe).

## Referències

* ↑ La notació (+x -y =z) vol dir que el primer jugador va guanyar x partides, en va perdre y, i va fer taules en z.
* ↑ Name Index to Jeremy Gaige's Chess Tournament Crosstables, An Electronic Edition, Anders Thulin, Malmö, 01/09/2004 Taules de torneigs històrics
* ↑ «Magdeburg 1927» (en anglès). 365Chess. [Consulta: 21 desembre 2009].
* ↑ «Berlin Café Koenig 1928» (en anglès). 365Chess. [Consulta: 21 desembre 2009].
* ↑ «Frankfurt 1930» (en anglès). 365Chess. [Consulta: 21 desembre 2009].
* ↑ «Swinemunde 1932» (en anglès). 365Chess. [Consulta: 21 desembre 2009].
* ↑ «Oostende 1937» (en anglès). 365Chess. [Consulta: 21 desembre 2009].
* ↑ Taules de torneigs de 1937 Arxivat 2009-12-10 a Wayback Machine. [Consulta 21 desembre 2009]
* ↑ «Taules de torneigs». Arxivat de l'original el 2007-02-21. [Consulta: 21 desembre 2009].
* ↑ Paige, Roger. «Taules de torneigs històrics (1946)» (en anglès). Arxivat de l'original el 2014-10-22. [Consulta: 15 juny 2013].
# Husrev Beg

Khosrew Beg o Husrev Beg (Serez, Macedònia, vers 1480-Sarajevo 1541) fou governador (sandjakbegi) de Bòsnia. Era fill de Seldjuka, una filla del sultà Baiazet II i de Ferhad, un eslau ric d'Hercegovina.
Va prendre part a la campanya de Belgrad (1521) i després de la conquesta de la ciutat fou nomenat governador de Bòsnia el 15 de setembre. Durant quatre anys va estar a Sarajevo, però pel seu fracàs en el setge de Yayçe fou destituït el 1525, però al cap de sis mesos, el 1526, fou nomenat altre cop i va restar en exercici fins a la mort, excepte de 1533 a 1533 quan fou enviat a Semàndria com a sandjakbegi. Per les seves activitats militars sovint victorioses (per Bòsnia, Dalmàcia i Eslavònia va aconseguir ser considerat un ghazi. El botí obtingut el va dedicar a engrandir Sarajevo i va fundar un khankah, un hamman (banys), un bedestan, el caravanserrall de Tashli Khan, la mesquita de Begova džamija (mesquita del Beg) amb un türbe o mausoleu (1531 i 1537), i la madrassa de Kur şumlija medresa, a més d'altres diversos edificis públics molts dels quals foren destruïts en els segles següents. La biblioteca de la Begova džamija fou enviada fora de Bòsnia pel governador Topal Othman Pasha (1861-1869) el 1864, però recuperada amb aportacions d'altres biblioteques el 1867; el 1963 tenia 6.456 manuscrits àrabs, perses i turcs i altre material valuós.

## Notes

* ↑ Obrovač, Yayče, Banja Luka, Požega, Kliş i Gorjan
* ↑ on Husrev Beg està enterrat
* ↑ anomenada Gazi Husrev-begova

## Referències

* Enciclopèdia Iugoslava, article Husrev Beg, vol. IV, per Hazim Sabanovič, Zagreb 1960
# Club de Futbol Damm

El Club de Futbol Damm és un club de futbol català de la ciutat de Barcelona, al districte de Nou Barris. Es dedica exclusivament al futbol base i el seu únic objectiu és la formació esportiva i humana de joves entre 6 i 18 anys mitjançant la pràctica del futbol. Forma part de l'acció social de la Fundació Privada Damm, de l'empresa del mateix nom.
El club es fundà el 1954, essent el primer president Antonio Carrera, que fou seguit en el càrrec per homes com Francesc Barcons, Àngel Rodríguez i Antonio Guiu. Començà amb un equip juvenil, integrat per jugadors de 15 a 18 anys. L'any 1973, l'entitat ja era formada per 8 equips i 150 jugadors i avui dia hi ha 200 jugadors repartits en 11 equips i 64 nens a l'escola de futbol base.

## Jugadors destactats

Entre d'altres, dels seu planter han sorgit jugadors com:
| Pepín Cabezas Josep Manel Casanova Jaume Creixell Cristóbal Parralo Javi López Dani Garcia Sergio Garcia Toni Velamazán | Jordi Codina Víctor Vázquez David López Isaac Cuenca Álvaro Vázquez Gerard Moreno Keita Baldé Marc Casadó |

## Referències

* ↑ «Club de Futbol Damm». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Club de Futbol Damm - Lloc web oficial
# Helmut Hamann

Helmut Hamann (Berlín, 31 d'agost de 1912 - Voivodat de Lublin, 22 de juny de 1941) fou un atleta alemany, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1934, al Campionat d'Europa d'atletisme de Torí, guanyà la medalla d'or en els relleus 4x400 metres. Dos anys més tard, als Jocs Olímpics de Berlín, guanyà la medalla de bronze en la cursa dels 4x400 metres relleus del programa d'atletisme. Feia equip amb Friedrich von Stülpnagel, Harry Voigt i Rudolf Harbig.
Va morir a Siedliszcze, mentre lluitava en el Front Oriental de la Segona Guerra Mundial, el 1941.

## Millors marques

* 400 metres. 47.8" (1939)

## Referències

* 1 2 «Helmut Hamann Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 16 abril 2020].
* ↑ «Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». Sports Reference. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 24 juliol 2018].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net