OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Patinatge de velocitat als Jocs Olímpics d'hivern de 1998

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1998 celebrats a la ciutat de Nagano (Japó) es disputaren deu proves de patinatge de velocitat sobre gel, cinc en categoria masculina i cinc més en categoria femenina.
Les proves es realitzaren entre els dies 8 i 14 de febrer de 1998 a les instal·lacions del M-Wave.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 171 patinadors, entre ells 92 homes i 79 dones, de 25 comitès nacionals diferents.
| Alemanya (14) Àustria (4) Belarús (4) Bèlgica (1) Canadà (17) Corea del Nord (2) Corea del Sud (13) Estats Units (14) Finlàndia (1) | França (1) Hongria (2) Itàlia (4)  Japó (18) Kazakhstan (7) Letònia (1) Nova Zelanda (1) Noruega (10) | Països Baixos (16) Polònia (3) Portugal (1) Romania (2) Rússia (18)  Suïssa (1) Ucraïna (4) R.P. de la Xina (12) |

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| 500 m. Detalls | Hiroyasu Shimizu | Jeremy Wotherspoon | Kevin Overland |
| 1.000 m. Detalls | Ids Postma | Jan Bos | Hiroyasu Shimizu |
| 1.500 m. Detalls | Ådne Søndrål | Ids Postma | Rintje Ritsma |
| 5.000 m. Detalls | Gianni Romme | Rintje Ritsma | Bart Veldkamp |
| 10.000 m. Detalls | Gianni Romme | Bob de Jong | Rintje Ritsma |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| 500 m. Detalls | Catriona Le May Doan | Susan Auch | Tomomi Okazaki |
| 1.000 m. Detalls | Marianne Timmer | Chris Witty | Catriona Le May Doan |
| 1.500 m. Detalls | Marianne Timmer | Gunda Niemann-Stirnemann | Chris Witty |
| 3.000 m. Detalls | Gunda Niemann-Stirnemann | Claudia Pechstein | Anni Friesinger |
| 5.000 m. Detalls | Claudia Pechstein | Gunda Niemann-Stirnemann | Lyudmila Prokasheva |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Països Baixos | 5 | 4 | 2 | 11 |
| 2 | Alemanya | 2 | 3 | 1 | 6 |
| 3 | Canadà | 1 | 2 | 2 | 5 |
| 4 | Japó | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 5 | Noruega | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 6 | Estats Units | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 7 | Bèlgica | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 | Kazakhstan | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 10 | 10 | 10 | 30 |
# Tossal del Montcofre

El Tossal del Montcofre és una muntanya de 343 metres que es troba al municipi de Vilagrassa, a la comarca catalana de l'Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Gianni Caldana

Gianni Caldana (Vicenza, 29 de novembre de 1912 - Desenzano del Garda, 6 de setembre de 1995) va ser un atleta italià que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on va disputar tres proves del programa d'atletisme. Va guanyar la medalla de plata en els 4x100 metres relleus, on formà equip amb Orazio Mariani, Elio Ragni i Tullio Gonnelli; fou dotzè en el salt de llargada i quedà eliminat en sèries en els 110 metres tanques.
En el seu palmarès també destaquen cinc campionats nacionals en els 110 metres tanques.

## Millors marques

* 110 metres tanques. 14.7" (1940)
* Salt de llargada. 7m 50cm (1936)

## Referències

* 1 2 «Gianni Caldana Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 20 juny 2019].
* ↑ «"CAMPIONATI "ASSOLUTI" ITALIANI SUL PODIO TRICOLORE – 1906 2012». sportolimpico.it. Arxivat de l'original el 24 desembre 2012. [Consulta: 30 novembre 2012].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Lauteraarhorn

El Lauteraarhorn (literalment «Banya més forta de l'Aar») és una muntanya de 4.042 metres que es troba al cantó de Berna a Suïssa. És la segona cimera del grup Schreckhorn-Lauteraarhorn. Situat a l'extremitat est del massís del Aar-Gothard, als Alps Bernesos, és format de gneis de bona qualitat. Aquesta cimera és una de les difícilment accessibles dels Alps, i necessita a prop de 22 km de marxa per arribar al bivac.
Louis Agassiz, geòleg i glaciòleg de Neuchâtel, així com els seus col·legues científics van ser els primers a arribar l'any 1842 a la cimera del Lauterraarhorn. Volien primerament arribar al veí Schreckhorn, més alt (4.078 m), però es van perdre en la boira. S'estaven sobre la morrena mitgera de la glacera de la Unteraar, sota un gros bloc, « l'Hotel des Neuchâtelois ». Agassiz efectuava mesures i va bastir la teoria de les glaciacions, donant finalment una explicació a la presència de blocs de granit i de gneis a la regió de Neuchâtel (blocs erràtics).

## Referències

* 1 2 Richard Goedeke. LIBRIS. 4000 des Alpes, Toutes les voies normales des sommets de 4000 mètres, 2007, p. 50 a 53.

## Enllaços externs

* «Camptocamp.org». [Consulta: 14 novembre 2010].
* «Summitpost.com» (en anglès). [Consulta: 14 novembre 2010].
Quatremils dels Alps :
Alps
Quatremils
categoria :
# Karlis Ozols

Kārlis Ozols (Riga, 9 d'agost de 1912 – 23 de març de 2001, Austràlia) fou un jugador d'escacs letó, nacionalitzat australià.

## Resultats destacats en competició

Ozols va representar Letònia, al vuitè tauler (+7 -1 =7) a la III Olimpíada d'escacs no oficial, a Múnic 1936, on hi obtingué una medalla de bronze per la seva actuació individual. També participà, al quart tauler (+2 -5 =3) a la VII Olimpíada a Estocolm 1937.
El 1937, empatà als llocs 17è-18è al fort torneig de Kemeri (el torneig el guanyaren ex aequo Salo Flohr, Vladimirs Petrovs i Samuel Reshevsky. El 1939, fou 16è a Kemeri-Riga (el campió fou Flohr). El 1941, fou 8è al Campionat d'escacs de Letònia a Riga (era el 1r campionat de la República Socialista Soviètica de Letònia, després de l'annexió del país pels soviètics el 1940); el campió fou Alexander Koblencs). El 1944, va guanyar el campionat de Riga. La primavera del 1945, va abandonar Riga per mar tot just abans de l'arribada de les forces soviètiques, i va desembarcar a l'Alemanya occidental, lloc on va estar-s'hi diversos anys en alguns camps de persones desplaçades. Igualment com varen fer altres desplaçats bàltics després de la II Guerra Mundial, va participar en alguns petits torneigs internacionals, inclòs el Memorial Matisons a Hanau (prop de Frankfurt) el 1947, que fou guanyat pel seu compatriota Lūcijs Endzelīns, per davant d'Elmārs Zemgalis, Iefim Bogoliúbov i Hönlinger. Ozols hi fou cinquè.
Ozols va emigrar a Austràlia el 1949. Allà hi guanyà el Campionat de Victòria nou cops, i fou campió australià (ex aequo) el 1956. El 1972 obtingué el títol de Mestre Internacional d'escacs per correspondència.

## Possible criminal de guerra

Ozols fou acusat de prendre part en atrocitats durant la II Guerra Mundial, i de l'assassinat massiu de jueus, però mai va ser perseguit per aquests fets.

## Referències

* ↑ OlimpBase :: Chess Olympiad, Munich 1936, Lithuania
* ↑ OlimpBase :: Base de dades de competicions d'escacs per equips (anglès)
* ↑ «Torneig Internacional de Kemeri 1937». chessgames.com. [Consulta: 14 abril 2015].
* ↑ «WebCite query result». Arxivat de l'original el 2009-10-27. [Consulta: 16 gener 2021].
* ↑ Chess Column Arxivat 2012-12-02 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fingering the SS Arxivat 2006-08-25 a Wayback Machine., Mark Aarons, The Australia/Israel Review, 1-22 octubre 1997
* ↑ Parlament d'Austràlia, Notícies del 15 de febrer del 2000 Arxivat 2003-12-28 a Wayback Machine., p.54-55
* ↑ Hansard of Australian House of Representatives Arxivat 2006-08-28 a Wayback Machine., 11 de febrer del 1999, "War Criminals", Michael Danby, p.166-167
* ↑ Mario Leoncini, Scaccopoli. Le mani della politica sugli scacchi, Firenze, Phasar, 2008.
* ↑ Edward Winter, War Crimes (1997, amb afegits el 2005 i el 2008)

## Enllaços externs

* Estimació Elo de Karlis Ozols a «chessmetrics.com». [Consulta: 16 juliol 2010]. (anglès)
# Cúrling als Jocs Olímpics d'hivern de 2002

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2002 celebrats a la ciutat de Salt Lake City (Estats Units) es disputaren dues proves de curling, una en categoria masculina i una altra en categoria femenina.
La competició se celebrà entre els dies 11 i 22 de febrer de 2002 a les instal·lacions del Ice Sheet Ogden de la ciutat d'Ogden (Utah). Hi participaren un total de 96 jugdors, entre ells 49 homes i 47 dones, de 12 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Prova masculina | Noruega Pål Trulsen Lars Vågberg Flemming Davanger Bent Ånund Ramsfjell Torger Nergård | Canadà Kevin Martin Don Walchuk Carter Rycroft Don Bartlett Ken Tralnberg | Suïssa Andreas Schwaller Christof Schwaller Markus Eggler Damian Grichting Marco Ramstein |
| Prova femenina | Regne Unit Rhona Martin Deborah Knox Fiona MacDonald Janice Rankin Margaret Morton | Suïssa Luzia Ebnöther Mirjam Ott Tanya Frei Laurence Bidaud Nadia Röthlisberger | Canadà Kelley Law Julie Skinner Georgina Wheatcroft Diane Nelson Cheryl Noble |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Noruega | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 1 | Regne Unit | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | Canadà | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 3 | Suïssa | 0 | 1 | 1 | 2 |
| Total | Total | 2 | 2 | 2 | 6 |
# Tossal de les Peixeres

El Tossal de les Peixeres és una muntanya de 357 metres que es troba al municipi d'Agramunt, a la comarca catalana de l'Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig de les Civaderes

El Puig de les Civaderes és una muntanya de 1.448 metres que es troba entre els municipis de la Vall d'en Bas, a la comarca de la Garrotxa i de Vidrà, a la comarca d'Osona.
# Soliera

Soliera és un municipi italià, situat a la regió d'Emília-Romanya i a la província de Mòdena. L'any 2004 tenia 14.056 habitants.
# Patinatge de velocitat en pista curta als Jocs Olímpics d'hivern de 2002

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2002 celebrats a la ciutat de Salt Lake City (Estats Units) es disputaren vuit proves de Patinatge de velocitat en pista curta, quatre en categoria masculina i quatre més en categoria femenina. En aquesta edició s'incorporan les proves dels 1.500 metres en ambdues categories.
Les proves es realitzaren entre els dies 13 i 23 de febrer de 2002 a les instal·lacions del Salt Lake Ice Center. Hi participaren un total de 111 patinadors, entre ells 60 homes i 51 dones, de 26 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| 500 metres Detalls | Marc Gagnon | Jonathan Guilmette | Rusty Smith |
| 1.000 metres Detalls | Steven Bradbury | Apolo Anton Ohno | Mathieu Turcotte |
| 1.500 metres Detalls | Apolo Anton Ohno | Li Jiajun | Marc Gagnon |
| 5.0000 metres relleus Detalls | CanadàÉric Bédard Marc Gagnon Jonathan Guilmette François-Louis Tremblay Mathieu Turcotte | ItàliaMichele Antonioli Maurizio Carnino Fabio Carta Nicola Franceschina Nicola Rodigari | R.P. de la XinaLi Jiajun An Yulong Li Ye Feng Kai Guo Wei |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| 500 metres Detalls | Yang Yang (A) | Evguènia Radànova | Wang Chunlu |
| 1.000 metres Detalls | Yang Yang (A) | Ko Gi-Hyun | Yang Yang (S) |
| 1.500 metres Detalls | Ko Gi-Hyun | Choi Eun-Kyung | Evguènia Radànova |
| 3.0000 metres relleus Detalls | Corea del SudChoi Min-Kyung Joo Min-Jin Park Hye-Won Choi Eun-Kyung | R.P. de la XinaYang Yang (A) Yang Yang (S) Wang Chunlu Sun Dandan | CanadàIsabelle Charest Marie-Eve Drolet Amélie Goulet-Nadon Alanna Kraus Tania Vicent |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | R.P. de la Xina | 2 | 2 | 3 | 7 |
| 2 | Corea del Sud | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 3 | Canadà | 2 | 1 | 3 | 6 |
| 4 | Estats Units | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 5 | Austràlia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 6 | Bulgària | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 7 | Itàlia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| Total | Total | 8 | 8 | 8 | 24 |
# Sólveig Anspach

Sólveig Anspach (8 de desembre del 1960 - 7 d'agost del 2015) fou una directora de cinema i guionista islandesa. Va dirigir vuit pel·lícules des del 1998. La seva pel·lícula Stormy Weather va ser seleccionada a la secció Un certain regard al Festival de Canes 2003.

## Filmografia

| Any | Títol | Acreditada com... | Acreditada com... | Annotacions |
| Any | Títol | Directora | Guionista | |
| 1995 | Premières vues | Sí | No | Sèrie de TV documental |
| 1998 | Barbara, tu n'es pas coupable | Sí | No | Telefilme |
| 1999 | Que personne ne bouge! | Sí | No | Telefilme |
| 1999 | Haut les cœurs ! | Sí | Sí | |
| 2001 | Made in the USA | Sí | Sí | Documental |
| 2001 | Reykjavik, des elfes dans la ville | Sí | Sí | Documental |
| 2002 | La revue | Sí | Sí | Sèrie de TV documental |
| 2003 | Stormy Weather | Sí | Sí | |
| 2006 | Les Européens | Sí | No | Co-direcció |
| 2007 | Personnel et confidentiel | Sí | No | Sèrie de TV documental |
| 2007 | Bienvenue chez... | Sí | No | Sèrie de TV documental |
| 2008 | Skrapp út | Sí | Sí | |
| 2009 | Louise Michel | Sí | Sí | Telefilme |
| 2009 | Christine | Sí | Sí | Curtmetratge de televisió |
| 2010 | Anne et les tremblements | Sí | Sí | Curtmetratge |
| 2012 | Queen of Montreuil | Sí | Sí | |
| 2013 | Lulu femme nue | Sí | Sí | |
| 2016 | L'effet aquatique | Sí | Sí | |
| 2021 | Les jeunes amants | No | Sí | |

## Referències

* ↑ «La cinéaste Solveig Anspach, auteur de « Haut les cœurs ! » et « Lulu femme nue », est morte». Le Monde.
* ↑ Festival de Canes: Stormy Weather
# Farrukh Amonatov

Farrukh Amonatov (tadjik: Фаррух Амонатов; Duixanbe, 13 d'abril de 1978) és un jugador d'escacs tadjik, i l'únic Gran Mestre del seu país, títol que té des del 2002. Tot i que viu i entrena a Moscou, Amonatov representa el Tadjikistan en competició internacional. És l'entrenador oficial del l'equip rus d'escacs juvenil, i dirigeix campus d'escacs per a joves arreu del món.
A la llista d'Elo de la FIDE del maig de 2020, hi tenia un Elo de 2622 punts, cosa que en feia el jugador número 1 del Tadjikistan, i el número 161 del rànquing mundial. El seu màxim Elo va ser de 2650 punts, a la llista del juliol de 2008.

## Resultats destacats en competició

Amonatov va guanyar el campionat de l'Àsia sub-16 el 1992. Va guanyar la primera edició de l'Obert d'escacs de Moscou, el 2005. Posteriorment a finals d'aquell any va competir a la Copa del món, on va eliminar Michał Krasenkow a la primera ronda, i fou eliminat a la segona per Magnus Carlsen.
El 2007 es va classificar per la Superfinal del campionat d'escacs de Rússia i hi acabà 10è. El 2008 Amonatov va empatar al primer lloc amb Anton Filippov i Vitali Tseixkovski al segon Memorial Georgy Agzamov a Taixkent, i va guanyar el torneig al desempat. Va participar en la Copa del món de 2009, i hi va arribar a la segona ronda, en la qual va perdre contra l'eventual guanyador Borís Guélfand. El 2015 Amonatov va empatar als llocs 1r–3r amb Rinat Jumabayev i Petr Kostenko a la 4a Copa de l'Àsia Central a Almaty, i fou segona al desempat. L'any següent, Amonatov va guanyar per segon cop el memorial Agzamov (al desempat, amb Rauf Məmmədov), i va guanyar la Copa del President del Kazakhstan, de semiràpides, celebrada a Almaty, superant al desempat (per nombre de victòries) el rus Ian Nepómniasxi.

## Referències

* ↑ Farrukh Amonatov Chess Interviews. Consultat 8 desembre 2015
* ↑ «Nota biogràfica de Farrukh Amonatov» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Tadjikistan"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 7 maig 2020].
* ↑ «Evolució Elo de Farrukh Amonatov» (en anglès). FIDE consulta= 7 de maig de 2020.
* ↑ (rus) Entrevista amb Farrukh Amonatov Arxivat 3 de febrer de 2016 a Wayback Machine.. Asia-Plus. 28 de maig de 2009. Consultat el 28 de gener de 2016.
* ↑ «Moscow Open 2005». The Week in Chess, 07-03-2005. [Consulta: 8 desembre 2015].
* ↑ Resultats de la FIDE World Cup 2005 a Informació sobre els campionats del món d'escacs al lloc web de Mark Weeks (anglès)
* ↑ «VI Georgy Agzamov Memorial – Tashkent Open 2012» (en anglès). ChessBase, 09-04-2012. [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ «GM Rinat Jumabayev winner of 4th Central Asia Chess Cup (tie-break)». Chessdom, 29-11-2015. [Consulta: 8 desembre 2015].
* ↑ «Farrukh Amonatov winner of Agzamov Memorial» (en anglès). Chessdom, 28-04-2016.
* ↑ McGourty, Colin. «Amonatov shocks stars to win $30,000 Eurasian Cup» (en anglès).
# Les Droites

Les Droites és una muntanya de 4.000 metres que es troba a la regió de l'Alta Savoia a França.

## Enllaços externs

* «Camptocamp.org». [Consulta: 25 agost 2011].
* «Summitpost.com» (en anglès). [Consulta: 25 agost 2011].
Quatremils dels Alps :
Alps
Quatremils
categoria :
# Max Marchand

Max Marchand (Amsterdam, 24 de novembre de 1888 - Baarn, 1957), fou un jugador d'escacs neerlandès, actiu localment al centre i nord d'Europa, entre la I Guerra Mundial i els anys 1920.

## Resultats destacats en competició
### Durant la I Guerra Mundial

Durant la I Guerra Mundial, va jugar només als Països Baixos i Dinamarca, països neutrals. El 1915, fou segon a Amsterdam, guanyà a Scheveningen, i fou segon a Rotterdam. El 1916, empatà als llocs 2n-4t, rere Paul Johner, a Copenhague (9è Campionat d'escacs Nòrdic), i guanyà a Amsterdam. El 1917, fou tercer a Scheveningen. El 1918, guanyà a Amsterdam, fou primer a Arnheim, tercer a Hertogenbosch, i empatà als llocs 5è-6è a Scheveningen (el campió fou Rudolf Loman).

### Després de la guerra

Després de la guerra, guanyà el 4t Campionat d'escacs dels Països Baixos a La Haia 1919. Aquell any, fou primer amb Richard Réti a Amsterdam, fou novè a Hastings (el guanyador fou José Raúl Capablanca), empatà als llocs tercer-quart a Scheveningen, guanyà a Amsterdam, i empatà als llocs 2n-3r a Amsterdam. El 1920, empatà als llocs 2n-3r, rere George Alan Thomas, a Bromley, fou 5è a Amsterdam (guanyador: Réti) i quart al Quadrangular d'Amsterdam (guanyador: Max Euwe, fou quart a Göteborg (campió: P.Johner), i fou quart a Scheveningen.

## Referències

* ↑ Nota biogràfica a Chessgames.com (anglès)
* ↑ «Dades sobre els campionats dels Països Baixos, i historial de guanyadors» (en anglès). endgame.nl. Arxivat de l'original el 1 de febrer 2010. [Consulta: 18 abril 2011].
* ↑ {{ref web| url= http://www.anders.thulin.name/SUBJECTS/CHESS/CTCIndex.pdf |títol= Name Index to Jeremy Gaige's Chess Tournament Crosstables, An Electronic Edition| editor= Anders Thulin, Malmö| data= 01/09/2004

## Enllaços externs

* Estimació Elo de Max Marchand a «chessmetrics.com». [Consulta: 5 febrer 2010]. (anglès)
# Salt amb esquís als Jocs Olímpics d'hivern de 2002

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2002 celebrats a la ciutat de Salt Lake City (Estats Units) es disputaren tres proves de salt amb esquís en categoria masculina.
La competició se celebrà entre els dies 10 i 13 de febrer de 2002 a les instal·lacions del Utah Olympic Park. Hi participaren un total de 73 saltadors de 22 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Salt amb esquís 90 m. | Simon Ammann | Sven Hannawald | Adam Małysz |
| Salt amb esquís 120 m. | Simon Ammann | Adam Małysz | Matti Hautamäki |
| Prova per equips | AlemanyaSven Hannawald Stephan Hocke Michael Uhrmann Martin Schmitt | FinlàndiaMatti Hautamäki Veli-Matti Lindström Risto Jussilainen Janne Ahonen | EslovèniaDamjan Fras Primoz Peterka Robert Kranjec Peter Žonta |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Suïssa | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 2 | Alemanya | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 3 | Finlàndia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 3 | Polònia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 | Eslovènia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 3 | 3 | 3 | 9 |
# Badia de l'Alguer

La badia de l'Alguer (o lo golf de l'Alguer) és una entrada natural del nord del mar de Sardenya, situada davant de l'Alguer. Limita al sud amb el cap Marrargiu i al nord amb el Cap de la Caça, el promontori més gran de la Sardenya nord-occidental.
La badia, gràcies a la seva ubicació geogràfica, ofereix refugi als vaixells en el cas de condicions meteorològiques adverses. La seva costa s'estén per uns 70 km.
A la badia es troben diversos pobles, a part de l'Alguer: Fertília, Maristel·la i Tramariu, tots entitats de població de l'Alguer. També hi ha alguns llocs d'importància ecològica, com ara el Parc natural regional de Port del Comte, i com a part d'aquest, també l'Àrea natural marina protegida Cap de la Caça-Illa Plana.

## Imatges

* Posta de sol a la badia de l'Alguer
* Punta del Lliri i Cap de la Caça, vista aèria des del sud-est
* Vista del petit golf de Pischina Salida, proper al Cap de la Caça

## Vegeu també

* Costera del Corall
# Giovanni Delise

Giovanni Delise (Izola, 1 de novembre de 1907 - Izola, 19 de maig de 1947) fou un remer italià que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on guanyà la medalla d'or en la prova del quatre amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Valerio Perentin, Giliante D'Este, Nicolò Vittori i el timoner Renato Petronio.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles al Campionat d'Europa de rem, totes elles d'or, entre 1929 i 1934, sempre en la prova dels quatre amb timoner.

## Referències

* ↑ «Giovanni Delise Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 9 octubre 2018].
* ↑ «Rudern - Europameisterschaften (Herren - Vierer m.Stm.)» (en alemany). Sport Komplett. [Consulta: 9 octubre 2018].
# Los Planells (la Torre d'Amargós)

Los Planells és una plana i una partida agrícola amb zones de bosc del terme municipal de Sant Esteve de la Sarga, al Pallars Jussà.
Es troba al sud del poble de la Torre d'Amargós, en el vessant septentrional de la Serra d'Alsamora, al nord-est del Tossal de Vilabella. Queda a ponent de la pista rural que uneix Sant Esteve de la Sarga amb Castellnou de Montsec.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Montgrès

El Montgrès és una muntanya de 743 metres situada al municipi de Veciana, a la comarca catalana de l'Anoia.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Aleksandr Víktorovitx Zataiévitx

Aleksandr Víktorovitx Zataiévitx (Bólkhov, 8 de març de 1869 $^{(Julià)}$ - Moscou, 6 de desembre de 1936), rus: Александр Викторович Затае́вич, fou un músic i compositor rus de l'era soviètica.

## Biografia

Després de ser acomiadat del cos de cadets d'Oriol el 1886, Satayevich va ser enviat a Plottskov per servir a l'exèrcit imperial rus. Va utilitzar el seu temps lliure per estudiar i conservar la música local. El 1896 es va familiaritzar amb Serguei Rakhmàninov, que estava interessat en les cançons de Zataiévitx i es va ocupar de la seva publicació. Rachmaninoff també li va dedicar els Sis moments musicals (op. 16) per a piano.
De 1904-1915 Satayevich va servir a Varsòvia. Va escriure més de 1000 articles i ressenyes sobre les produccions de compositors i músics polonesos, russos i d'Europa occidental per al diari Dziennik Warszawski. També va escriure sobre el folklore polonès. Va ser membre del Consell del Conservatori de Varsòvia.
Després de la Revolució d'Octubre de 1917, Zataiévitx va viure a Orenburg i el 1920 s'hi establi definitivament. El focus del seu treball era la col·lecció sistemàtica de cançons i melodies de la música popular kazakh. Finalment, la seva col·lecció constava de més de 2.300 peces. Va publicar una antologia de 1000 cançons del poble kazakh i un altre volum de 500 kuis i cançons kazakhes (1931). En la seva obra, va mostrar per primera vegada allò que tenia d'especial en les obres dels compositors kazakhs Abaj Kunanbajev, Qurmanghasy Saghyrbajuly i altres. Va ser un dels fundadors de la música de piano kazakh.
A cadascuna de les ciutats d'Öskemen, Nur-Sultan i Alma-Ata, i a un carrer que porta el nom de Zataiévitx.

## Guardons

* Artista popular de la República Socialista Soviètica del Kazakhstan (1923)

## Referències

* 1 2 3 Gran Enciclopèdia Russa/https://bigenc.ru/music/text/1989177/(consultat%5BEnllaç+no+actiu%5D el 19 de novembre de 2020).
* 1 2 3 4 "Tarikh" - Història del Kazakhstan - per a escolars/http://www.tarih-begalinka.kz/ru/history/modern/figures/zataevitch/(consultat el 19 de novembre de 2020).
* 1 2 3 Museu d'Història Russa. Cadets/https://cadethistory.ru/zataevich-aleksandr-viktorovich/(consultat%5BEnllaç+no+actiu%5D el 19 de novembre de 2020).
* ↑ https://ustinka.kz/kazakhstan/ust-kamenogorsk/43877.html?sphrase_id=778983/(consultat%5BEnllaç+no+actiu%5D el 19 de novembre de 2020).

## Enllaços externs

* MusicaNeo; https://www.musicaneo.com/ru/sheetmusic/1183_aleksandr_zataevich/