OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Silici monocristal·lí

El silici monocristal·lí (o, en anglès: "single-crystal silicon", "single-crystal Si", "mono c-Si", o mono-Si) és el material base per xip de silici utilitzat en pràcticament tots els equips electrònics d'avui. Mono-Si també serveix com a material fotovoltaic, que absorbeix la llum en la fabricació de cel·les solars, cristal·lita, donant-li al material el seu típic efecte de floc de metall.
Consisteix en silici en què la xarxa cristalina de tot el sòlid és contínua, ininterrompuda a les seves vores i lliure de qualsevol límit de grans. Mono-Si pot estar preparat intrinsic, que consisteix únicament en un silici extremadament pur, o dopat, que conté petites quantitats d'altres elements afegits per canviar les seves propietats semiconductores. La major part dels monocristalls de silici són cultivats pel procés Czochralski en lingots de fins a 2 metres de longitud i pesa diversos centenars de quilograms. Aquests cilindres s'allotgen a continuació a wafers d'uns pocs centenars de micres per a un posterior processament.
El silici monocristall és potser el material tecnològic més important de les últimes dècades -l'"era del silici", perquè la seva disponibilitat a un cost assequible ha estat essencial per al desenvolupament dels dispositius electrònics en què es basa la revolució actual electrònica i la IT.
El silici monocristal·lí és diferent d'altres formes al·lotrópiques, com el silici amorf no cristal·litzat, utilitzat en cel·les solars de pel·lícula fina i el silici policristal·lí, que consisteix en petits cristalls, també conegut com a cristal·lites.

## En plaques solars

El silici monocristal·lí també s'utilitza per a plaques fotovoltaiques (PV) d'alt rendiment. Com que hi ha exigències menys estrictes sobre les imperfeccions estructurals en comparació amb les aplicacions de microelectrònica, sovint s'utilitza silici de qualitat solar (Sog-Si) de menor qualitat per a les cèl·lules solars. Malgrat això, la indústria fotovoltaica de silici monocristal·lí s'ha beneficiat molt del desenvolupament de mètodes de producció de mono-Si més ràpids per a la indústria electrònica.

## Referències

* ↑ W. Heywang, KHZaininger ", ATFo8Pr67uIC & pg = PA25 & dq =% 22silicon + era% 22 & hl = en & ei = tGdFTMrmK8Oblgfi763tAw & sa = X & oi Silicon: el material semiconductor , a Silicon: evolució i futur d'una tecnologia ,P.Siffert, EFKrimmel eds.,Springer Verlag, 2004
# Sinagoga de Natzaret

La Sinagoga de Natzaret (en francès: Synagogue de Nazareth) està situada en el carrer de Notre-Dame-de-Nazareth, en el districte III de París, i és la més antiga de les sinagogues de París, França.
En 1810, els jueus asquenazites de París, van ser expulsats de la sinagoga de Saint-Avoye pel seu propietari. En 1818, la comunitat va comprar un terreny. En 1819, Després d'haver rebut el permís del rei de França Luis XVIII, mitjançant l'ordenança del 29 de juny de 1819, l'assemblea dels jueus de París, va iniciar la construcció, sota la direcció de l'arquitecte Sandrié de Jouy, i aquesta es va acabar en 1822.

## Referències

* ↑ http://synanazareth.free.fr/hist.htm
# Soprano lleugera

La soprano lleugera és un matís dins del registre vocal de la soprano. El seu registre és del mi natural central (a vegades fins i tot del do natural central) fins al do7.

## Característiques

La soprano lleugera té una veu de gran abast en els aguts, amb una gran claredat, nitidesa i agilitat que li permeten executar complicats ornaments com notes picades en el registre més agut de la seva veu sense gaire dificultat. En canvi, no sol tenir molta sonoritat en el seu centre.

## Papers

Alguns dels papers més coneguts són:
* Adina, a L'elisir d'amore, de Gaetano Donizetti.
* Lakmé, a Lakmé, de Léo Delibes.
* La Reina de la Nit, a La flauta màgica, de Mozart.
* Gilda, a Rigoletto, de Giuseppe Verdi.

## Cantants

Algunes de les més cèlebres sopranos lleugeres són, en ordre alfabètic:
* Diana Damrau (Günzburg, Suàbia, Alemanya, 1971), alemanya
* Natalie Dessay (Lió, França, 1965), francesa
* Edita Gruberová (Rača, districte de Bratislava, Eslovàquia, 1946 – Zúric, Àustria, 2021), eslovaca
* Lucia Popp (Lucia Poppová, Záhorská Ves, regió de Bratislava, Eslovàquia, 1939 – Múnic, Alemanya, 1993), eslovaca
* Yma Sumac (Ichocan, Cajamarca, Perú, 1922 - Los Angeles, Califòrnia, EUA, 2008), peruana
* Violetta Villas (Czesława Cieślak, Lieja, Bèlgica, 1938 - Lewin Kłodzki, Baixa Silèsia, Polònia, 2011), polonesa
# Soppe-le-Bas

Soppe-le-Bas (en alsacià Needersulzbàch, Nieder-Sulzbach{ (alemany)) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2005 tenia 684 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 278 | 284 | 304 | 348 | 378 | 588 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Francis Guttig | |
# Soppe-le-Haut

Soppe-le-Haut (en alsacià Ewersulzbàch) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2004 tenia 560 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 258 | 259 | 257 | 336 | 442 | 517 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Paul Egly | |
| 2008- | Robert Kuenemann | |
# Soprano lírica

La soprano lírica és un matís dins del registre vocal de la soprano. El seu registre és de dos octaves, del do central al do sobreagut. En aquest tipus de veus, el més prioritari és la línia vocal, el control de la respiració, la subtilesa dramàtica, la riquesa tímbrica i altres mètodes d'interpretació per tal de donar dramatisme al rol. Solen ser veus amb uns greus més ferms i un registre central més madur que les sopranos lleugeres. La soprano lírica té uns aguts més limitats i un timbre més obscur i amb més cos que el de la soprano lleugera.

## Rols

Alguns dels rols més emblemàtics són:
* Mimì, de La Bohème, de Puccini
* Micaera, de Carmen, de Bizet
* Lucia, de Lucia di Lammermoor, de Donizetti
* Elvira, de La sonnambula, de Bellini
* Susanna, de Les noces de Fígaro, de Mozart

## Cantants

Algunes de les més conegudes sopranos líriques són:
* Renata Tebaldi
* Anna Netrebko
* Montserrat Caballé
* Victoria de los Ángeles
* Kerry Ellis
# Steatomys krebsii

Steatomys krebsii és una espècie de mamífer rosegador de la família dels nesòmids. Viu a Angola, Botswana, Namíbia, Sud-àfrica i Zàmbia. Ocupa una gran varietat d'hàbitats, incloent-hi els matollars i els herbassars. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
L'espècie fou anomenada en honor del granger i col·leccionista alemany Georg Ludwig Engelhard Krebs.

## Referències

* ↑ Monadjem, A.; Schlitter, D. Steatomys krebsii. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 21 febrer 2016.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 230. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de nesòmids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Cricetomyinae :
Delanymyinae :
Dendromurinae :
Mystromyinae :
Nesomyinae :
Petromyscinae :
Categoria :
# Sibiu Cycling Tour 2015

La Sibiu Cycling Tour 2015, 5a edició de la Sibiu Cycling Tour, es disputà entre l'1 i el 5 de juliol de 2015 sobre un recorregut de 680 km repartits entre un pròleg inicial i quatre etapes, amb inici i final a Sibiu. La cursa formava part del calendari de l'UCI Europa Tour 2015, amb una categoria 2.1.
El vencedor final fou l'italià Mauro Finetto (Southeast), que s'imposà per 12" al seu compatriota Davide Rebellin (CCC Sprandi Polkowice) i per 19" al romanès Serghei Țvetcov (GW Erco Shimano). Finetto també s'imposà en les classificacions de la muntanya i per punts, mentre la dels joves fou per italià Giovanni Carboni (Unieuro Wilier) i el millor equip fou el Southeast.

## Equips

L'organització convidà a prendre part en la cursa a quatre equips continentals professionals, dotze equips continentals i una selecció nacional:
* equips continentals professionals: GW Erco Shimano, CCC Sprandi Polkowice, Nippo-Vini Fantini, Southeast
* equips continentals: Bike Aid, D'Amico Bottecchia, Differdange-Losch, GM, Itera-Katusha, Kemo Dukla Trenčín, LKT Brandenburg, Parkhotel Valkenburg, Ringeriks-Kraft, Stuttgart, Tusnad, Unieuro Wilier
* selecció nacional: Romania

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| Pr. | 1 de juliol | Sibiu - Sibiu | 2,3 km | Rafael Andriato (BRA) | Rafael Andriato (BRA) |
| 1a | 2 de juliol | Sibiu - Sibiu | 215,9 km | Oscar Gatto (ITA) | Eduard-Michael Grosu (ROM) |
| 2a | 3 de juliol | Sibiu - Păltiniș | 154,4 km | Mauro Finetto (ITA) | Mauro Finetto (ITA) |
| 3a | 4 de juliol | Sibiu - Llac Bâlea | 162,5 km | Alessio Taliani (ITA) | Mauro Finetto (ITA) |
| 4a | 5 de juliol | Sibiu - Sibiu | 144,9 km | Oscar Gatto (ITA) | Mauro Finetto (ITA) |

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Mauro Finetto (ITA) | Southeast | 17h 14' 38" |
| 2 | Davide Rebellin (ITA) | CCC Sprandi Polkowice | + 12" |
| 3 | Serghei Țvetcov (ROM) | GW Erco Shimano | + 19" |
| 4 | Antonio Parrinello (ITA) | D'Amico Bottecchia | + 26" |
| 5 | Alessio Taliani (ITA) | GW Erco Shimano | + 33" |
| 6 | Paolo Ciavatta (ITA) | D'Amico Bottecchia | + 1' 09" |
| 7 | Nikolai Mikhàilov (BUL) | CCC Sprandi Polkowice | + 1' 21" |
| 8 | Sergey Pomoshnikov (RUS) | Itera-Katusha | + 1' 23" |
| 9 | Samuele Conti (ITA) | Southeast | + 2' 03" |
| 10 | Sergey Nikolaev (RUS) | Itera-Katusha | + 2' 19" |

## Referències

* ↑ «2015 » Sibiu Cycling Tour (2.1). Pròleg». procyclingstats.com/ [Consulta: 10 juliol 2015].
* ↑ «2015 » Sibiu Cycling Tour (2.1). Etapa 1». procyclingstats.com/ [Consulta: 10 juliol 2015].
* ↑ «2015 » Sibiu Cycling Tour (2.1). Etapa 2». procyclingstats.com/ [Consulta: 10 juliol 2015].
* ↑ «2015 » Sibiu Cycling Tour (2.1). Etapa 3 A». procyclingstats.com/ [Consulta: 10 juliol 2015].
* ↑ «2015 » Sibiu Cycling Tour (2.1). Etapa 3 B». procyclingstats.com/ [Consulta: 10 juliol 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial (romanès)(anglès)
# Slochteren

Slochteren (en groninguès, Slochter) és un municipi de la província de Groningen, al nord dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 15.599 habitants repartits sobre una superfície de 158,84 km² (dels quals 7,22 km² corresponen a aigua).

## Centres de població

Denemarken, Froombosch, Harkstede, Hellum, Kolham, Lageland, Luddeweer, Overschild, Schaaphok, Scharmer, Schildwolde, Siddeburen, Slochteren, Steendam, Tjuchem, Woudbloem.

## Administració

| Partit | 2006% | 2002% | Regidors 2006 | 2002 |
| PvdA | 32,7 | 20,0 | 5 | 3 |
| Gemeentebelangen | 15,3 | 20,3 | 3 | 3 |
| VVD | 15,0 | 16,2 | 2 | 3 |
| ChristenUnie | 14,7 | 13,7 | 2 | 2 |
| CDA | 14,3 | 16,2 | 2 | 2 |
| GroenLinks - D66 | 8,0 | 13,6 | 1 | 2 |
| Total | 63,4 | 63,8 | 15 | 15 |

## Enllaços externs

* www.slochteren.nl Arxivat 2017-12-21 a Wayback Machine.
# Slonovka

Slonovka - Слоновка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 323 habitants. Pertany al districte (raion) de Novi Oskol.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
# Slobodan Santrač

Slobodan Santrač, en serbi: Слободан Сантрач (Koceljeva, Sèrbia, 1 de juliol del 1946 -Belgrad, Sèrbia, 13 de febrer de 2016)) és un entrenador i exfutbolista serbi.
És el jugador que té el rècord de gols a la primera divisió de la ja desapareguda Iugoslàvia, havent marcat 218 gols durant la seva carrera, jugant al OFK Belgrad, al Gradanski i al FK Partizan.
Va jugar a la selecció de futbol de Iugoslàvia en un total de 8 partits, aconseguint marcar un gol.
Com a entrenador, ha estat el seleccionador de Sèrbia i Montenegro, durant el període comprès entre 1994 i 1998, inclosa la participació del conjunt balcànic a la Copa del Món de 1998, així com de la selecció de futbol de Macedònia, l'any 2005.
La major part de la seva carrera com a entrenador l'ha desenvolupat a la Xina, entrenant equips com el Shandong Luneng, el Changsha Ginde, el Qingdao Jonoon i el Shaanxi Renhe Commercial Chanba F.C.. Durant la seva cinquena temporada amb el Shandong va ser nomenat entrenador de l'any per la Federació xinesa de futbol.

## Notes

* ↑ «ODLAZAK FUDBALSKE LEGENDE Preminuo Slobodan Santrač!». blic.rs, 13-02-2016. [Consulta: 14 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Profile at Serbian federation
# Sext Quintili Var (qüestor)

Sext Quintili Var (en llatí: Sextus Quintilius Varus) va ser un magistrat romà del segle i aC. Formava part de la gens Quintília, una antiga gens romana d'origen patrici, i era de la família dels Var.
Era membre del partit pompeià. Va ser qüestor l'any 49 aC i va caure en mans de Juli Cèsar quan va capturar Corfinium al començament de l'any. Alliberat per Cèsar va creuar a Àfrica i va lluitar a les ordes de Publi Ati Var contra Gai Escriboni Curió. Altre cop va ser perdonat per Cèsar l'any 46 aC.
El 44 aC es va unir als republicans i va lluitar amb Brut i Cassi fins a la batalla de Filipos l'any 42 aC. Després de la batalla es va fer matar pel seu llibert. Va ser el pare de Publi Quintili Var, que va ser derrotat al bosc de Teutoburg.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/1239?rgn=full+text;view=image;q1=VarusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 1231. ]
# Sext Titini

Sext Titini (en llatí Sextus Titinius) va ser un polític romà del segle v aC. Formava part de la gens Titínia, una antiga família romana d'origen plebeu.
Va ser elegit tribú de la plebs l'any 439 aC.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita IV,16
# Alan Jackson (ciclista)

Alan Wharmby Jackson (Stockport, Gran Manchester, 19 de novembre de 1933 - Hornchurch, Gran Londres, 1974) va ser un ciclista anglès que va córrer durant els anys 50 del segle xx. Va combinar el ciclisme en carretera amb el ciclo-cross.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics de Melbourne, en què guanyà una medalla una medalla de plata en la cursa en ruta per equips, junt a Arthur Brittain i William Holmes; i una de bronze en la cursa individual, per darrere Ercole Baldini i Arnaud Geyre.

## Palmarès

* 1955
** Campió del Regne Unit de ciclocròs
* 1956
** Campió del Regne Unit en ruta (NCU)
** Campió del Regne Unit de ciclocròs
** Medalla de plata als Jocs Olímpics de Melbourne en ruta per equips
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de Melbourne en ruta individual

## Referències

* ↑ «Olympedia – Alan Jackson». [Consulta: 22 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Alan Jackson a sitiodeciclismo.net
# Dronningkrona

El Dronningkrona és una muntanya de 1.816 metres d'altura situada al municipi de Sunndal, al comtat noruec de Møre og Romsdal. La muntanya està situada a la serra de Trollheimen. El seu pic veí és el Kongskrona (1.816m) que supera el Dronningkrona per 2 metres.

## Referències

* ↑ «Dronningkrona» (en noruec). trollheimsporten.no. Arxivat de l'original el 2019-09-05. [Consulta: 18 febrer 2015].
# Angelika Noack

Angelika Noack (Angermünde, 20 d'octubre de 1952) és una ex-remadora alemanya que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on, fent parella amb Sabine Dähne, guanyà la medalla de plata en la competició del dos sense timoner del programa de rem. Quatre anys més tard, als Jocs de Moscou, guanyà la medalla d'or en la competició del quatre amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Silvia Fröhlich, Ramona Kapheim, Romy Saalfeld i Kirsten Wenzel. En el seu palmarès també destaquen quatre medalles d'or, una de plata i una de bronze al Campionat del món de rem i dues de plata i una de bronze al Campionat d'Europa de rem.

## Referències

* ↑ «Angelika Noack Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 18 octubre 2019].
* ↑ Fitxa a worldrowing.com Arxivat 2021-01-07 a Wayback Machine. FISA
# Brenda Phillips

Brenda Phillips (18 de gener de 1958) va ser una jugadora d'hoquei sobre herba zimbabuesa que va competir durant la dècada de 1970.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla d'or en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Brenda Phillips Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 3 de novembre 2012. [Consulta: 15 juny 2019].
# Microgeodèsia

La microgeodèsia és la branca de la geodèsia que s'encarrega del disseny, observació i estudi de xarxes geodèsiques d'extensió reduïda. Normalment aquestes xarxes necessiten una millor precisió que la que pot oferir una xarxa topogràfica tradicional. La microgeodèsia es caracteritza per emprar instrumental i metodologies d'observació pròpies de la geodèsia per a grans extensions, però en xarxes de mida relativament petita per a aconseguir màximes precisions, inclús inferiors al mil·límetre.

## Problemes del disseny

Un dels principals problemes als quals s'enfronta la microgeodèsia és el disseny de la xarxa per tal d'aconseguir les precisions requerides. Per aquest motiu, abans d'implantar qualsevol xarxa es realitza l'estudi del problemes de disseny. Aquests problemes pretenen que la xarxa complesca les exigències tècniques exigides amb el mínim d'esforç possible, o simplement potenciar alguna característica de la xarxa.
Existeixen molts mètodes per a resoldre els problemes de disseny, encara que la majoria es basen en l'estudi de les matrius necessàries per a una compensació per mínims quadrats A,Q,P.
* Problema de disseny d'ordre 0: Relacionat amb el sistema de referència de la ret. Busca quin és el sistema de referència que menys error introdueix en la xarxa. Normalment es realitza una compensació en ret lliure emprant la matriu psoudoinversa.
* Problema de disseny d'ordre 1: Relacionat amb la distribució geomètrica de la ret. Aquest problema defineix quina és la millor ubicació dels vèrtexs per tal de generar el mínim error o absorbir de la manera més eficient possible els errors aleatoris de la xarxa. També es pot emprar per a millorar zones concretes de la xarxa que necessiten una major precisió.
* Problema de disseny d'ordre 2: Relacionat amb la metodologia d'observació: Aquest problema defineix els pesos dels observables per a obtenir unes figures d'errors predefinides. Cal anar amb molt cura i ser conscient de les limitacions de la xarxa
* Problema de disseny d'ordre 3: Optimització de tots els problemes de disseny. L'últim problema de disseny estudia la combinació óptima del problemes de disseny anteriors.
En definitiva els problemes de disseny tracten d'una forma matemàtica allò que el topògraf expert dedueix per intuïció o experiència.

## Principals aplicacions

La característica fonamental de la microgeodèsia és l'alta precisió. Aquesta precisió ve determinada per l'ús que se li dona a la xarxa establerta. Normalment es treballa en precisions altíssimes i toleràncies molt menudes, en cas contrari, parlaríem de topografia normal. Per tant, la majoria de les aplicacions de la microgeodèsia estan relacionades amb el control d'estructures que presenten moviments molt menuts, o la construcció d'estructures que necessiten una precisió especial.
* Control geomètric d'edificacions, obres d'enginyeria, monuments...
* Execució d'obres d'enginyeria molt concretes
* Establiment de xarxes topomètriques d'alta precisió
* Topografia industrial
# Patecatl

En la mitologia asteca, Patecatl és un déu de la curació i la fertilitat i el descobridor del peiot així com el "senyor de l'arrel del pulque". Amb Mayahuel, va ser el pare del Centzon Totochtin.
En el calendari asteca, Patecatl és el senyor dels tretze dies des de l'1 Mico fins al 13 Casa. Els tretze dies anteriors són governats per Mictlantecuhtli i els tretze següents per Itztlacoliuhqui.

## Referències

* ↑ Holmer, Rick. The Aztec Book of Destiny (en anglès). North Charleston, South Carolina: BookSurge LLC, 2005, p. 83. ISBN 9781419611636.
* ↑ Lurker, Manfred. The Routledge Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. 2a edició. Londres: Taylor & Francis e-Library, 2004, p. 150. ISBN 0-203-64351-8.
* ↑ «Daysign Poll» (en anglès). www.mexicolore.co.uk, 05-10-2015. [Consulta: 22 octubre 2017].
* ↑ «Patecatl, Lord of the Land of Medicines» (en anglès). www.azteccalendar.com. [Consulta: 22 octubre 2017].
# Sext Vari Marcel

Sext Vari Marcel (en llatí: Sextus Varius Marcellus) va ser un magistrat romà del segle ii i III. Era el pare natural d'Elagàbal, emperador que inicialment portava el nom de Vari Avit Bassià. Estava casat amb Júlia Soèmies.
Era parent de Septimi Sever, que el va enviar a Britànnia, on a fer funcions de procurador imperial i va ajudar a Viri Llop que tenia dificultats a l'illa. El càrrec de procurator el va exercir diverses vegades i va ser admès al senat. Els seus títols es conserven en una inscripció bilingüe descoberta a Velitres al segle xviii. El seu nom es va conservar a les Thermae Varianae a Itàlia.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/949?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=MarcellusSmith,+William+(editor).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+biography+and+mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 939. ]
# Masia Comabella

La Masia Comabella és una obra del municipi de Sant Llorenç Savall (Vallès Occidental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

La masia de Comabella està situada a la conca de la banda llevantina del turó d'Avellarols (Baiarols). La seva funció primitiva de mas agrícola ha deixat pas a una urbanització que l'envolta. El nucli d'habitatge, però resta dempeus, i el formen una juxtaposició de cossos que responen a successives ampliacions. Presenta una diversitat d'alçats, així com diferent tractament en les teulades, algunes d'elles d'una sola vessant. Al centre de les edificacions hi ha una petita esplanada que possiblement respongui a l'antiga era del mas; a aquesta s'obre una petita porta amb arc de mig punt en un dels edificis. Els frontis són arrebossats i els murs laterals al descobert ens mostren els material emprats en la seva construcció: còdol i morter.

## Història

Del mas Comabella es troba documentació de l'any 1326, en la que ja s'especifica l'existència de la casa de pagès. A partir de l'any 1965 es va promoure una urbanització que forma part del nucli urbà, i que rebé el nom de l'antic mas: Comabella

## Referències

* 1 2 «Masia Comabella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 gener 2016].