OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carlos Romero Serrano

Carlos Romero Serrano (nascut el 29 d'octubre de 2001) és un futbolista professional espanyol que juga com a lateral esquerre a l'Espanyol La Liga, cedit pel Vila-real CF.

## Carrera de club

Nascut a València, Serrano es va formar com a juvenil del CF Torre Levante. Va debutar amb el primer equip el 10 de novembre de 2018, entrant com a substitut tardà i expulsat en una derrota a casa de Tercera Divisió per 1-0 contra l'Atzeneta UE.
El 24 de maig de 2019, Romero va fitxar pel Vila-real CF, i va ser assignat inicialment als juvenils. Definitivament va ser ascendit a l'equip C també al quart nivell l'octubre de 2020, i es va convertir en un titular indiscutible de l'equip durant la temporada 2021-22 .
Abans de la campanya 2022-23, Romero va ascendir a les reserves a Segona Divisió. Va fer el seu debut com a professional el 29 d'agost de 2022, substituint Dani Tasende al final de la derrota per 3-0 a casa contra el Granada CF.
Romero va debutar amb el seu primer equip i la Lliga el 17 de setembre de 2023, començant amb una victòria a casa per 2-1 davant la UD Almeria. El 28 de novembre va ampliar el seu contracte amb el Vila-real fins al juny de 2027.
El 9 de juliol de 2024, Romero va ser cedit al RCD Espanyol de primer nivell per a la temporada.

## Referències

* ↑ «El Villarreal ficha al extremo Carlos Romero para el juvenil» (en castellà). Levante-EMV, 24-05-2019. [Consulta: 27 agost 2022].
* ↑ «El gran salto al Villarreal C» (en castellà). Vila-real CF, 28-10-2020. [Consulta: 27 agost 2022].
* ↑ «"We want to compete in the second tier"». Vila-real CF, 12-08-2022. [Consulta: 27 agost 2022].
* ↑ «El Granada, un líder sin fisuras con un Uzuni espectacular» (en castellà). Marca, 29-08-2022. [Consulta: 30 agost 2022].
* ↑ «El debut por todo lo alto de Carlos Romero» (en castellà). Marca, 18-09-2023. [Consulta: 18 setembre 2023].
* ↑ «Carlos Romero will be a Yellow until 2027» (en anglès britànic). Vila-real CF, 28-11-2023. [Consulta: 28 novembre 2023].
* ↑ «Carlos Romero heads out on loan to Espanyol». Vila-real CF, 09-07-2024. [Consulta: 9 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Carlos Romero a BDFutbol
* Carlos Romero, Fitxa a Soccerway
# Matollars ericoides de Madagascar

El Matollar ericoide de Madagascar és una ecoregió del tipus de les Praderies i matollars de muntanya, trobada a les altituds més altes de les quatre muntanyes importants de Madagascar.

## Geografia

L'ecoregió cobreix l'àrea per damunt de 1800 m d'alçada respecte el nivell de la mar damunt (de nord a del sud) del puigs Tsaratanana (2.876 m), Marojejy (2.133 m), Ankaratra (2.643 m), i el Massís Andringitra (2.658 m). Els matolls ericoides són envoltats a alçades menors per l'ecoregió Boscs subhumits de Madagascar. L'àrea total del l'ecoregió és de 1.300 km². En el Massís Tsaratanana els matolls hi habiten més amunt, començant en els 2.500m. Hi ha àrees més petites de matoll en la Reserva Anjanaharibe-Sud en el del nord de l'illa i en el Parc Nacional d'Andohahela al sud.

## Flora

Els matolls ericoides es caracteritzen per arbustos de les famílies Asteraceae, Ericaceae, Podocarpaceae, Rhamnaceae i Rubiaceae. Inclouen un gran nombre de plantes endèmiques, moltes de les quals tenen els parents més propers a Sud-àfrica i les terres altes de l'Àfrica oriental. L'àrea d'Andringitra ella sola és la llar de 150 endemismes vasculars, incloent 25 espècies d'orquídies

## Fauna

Aquests punts alts de Madagascar són llar de menys diversitat de vida animal que en els pendents més baixos, però amb una proporció alta d'endemics. L'àrea no va ser exhaustivament investigada fins als 1990s. Hi ha com a mínim deu espècies de rèptils endèmics i propers a l'endemisme incloent-hi el dragó nan Lygodactylus arnoulti.

## Amenaces i preservació

Les terres altes són vulnerables al foc i a la conversió en pastures de bestiar, encara que Tsaratanana, Andringitra i Marojejy són àrees protegides.

## Referències

* 1 2 3 4 Crowley, H. (2004). "84 – Madagascar Ericoid Matolls". En Burgess, N.; D'Amico Hales, J.; Underwood, E.; Et al. Terrestre Ecoregions d'Àfrica i Madagascar: Una Valoració de Conservació (PDF). Fons de Flora i fauna mundial Ecoregion Valoracions (2n ed.). Washington DC: Premsa d'Illa. pp. 368–369. ISBN 978-1559633642. Archived De l'original Arxivat 2016-11-01 a Wayback Machine. (PDF) damunt 2016-11-01.http://www.easternarc.or.tz/groups/webcontent/documents/pdf/Ecoregions_Book.pdf Arxivat 2021-08-22 a Wayback Machine.
# Tatiana Voronova

Tatiana Voronova (letó: Tatjana Voronova; rus: Татьяна Воронова; Óblast d'Arkhànguelsk, República Socialista Federada Soviètica de Rússia, 24 de desembre de 1955) és una jugadora d'escacs letona que té el títol de Mestre Internacional Femení des de 1993.

## Resultats destacats en competició

Tatiana Voronova va començar a jugar als escacs a 14 anys, però va progressar ràpidament. El 1978 va guanyar la medalla de bronze al Campionat d'escacs femení de la Unió Soviètica a Nikolàiev. El 1980 va jugar per l'equip letó "Daugava" a la primera lliga de la Copa Soviètica per equips a Rostov-on-Don i hi va fer el millor resultat per taulers - 4,5 de 5 punts. Durant el període entre 1980 i 2006 Tatiana Voronova va participar sovint al campionat de Lituània femení, i el va guanyar quatre cops, (1980, 1985, 1986, 1987), fou segona cinc vegades (1982, 1998, 1999, 2000, 2003), i tercera sis cops més (1993, 1994, 1996, 1997, 2001, 2006).

### Participació en competicions per equips

Tatiana Voronova va jugar, representant Letònia, als Campionats Soviètics per equips:
* El 1979, al primer tauler femení al 14è Campionat Soviètic per equips a Moscou (+2 −2 =4);
* El 1981, al primer tauler femení al 15è Campionat Soviètic per equips a Moscou (+2 −4 =3);
Voronova també ha representat Letònia a les olimpíades d'escacs:
* El 1994, al primer tauler suplent a la 31a Olimpíada a Moscou (+5 −0 =4);
* El 1996, al primer tauler suplent a la 32a Olimpíada a Erevan (+4 −1 =5);
* El 1998, al segon tauler a la 33a Olimpíada a Elistà (+3 −2 =6);
* El 2000, al segon tauler a la 34a Olimpíada a Istanbul (+5 −3 =4).
Finalment, ha representat Letònia al Campionat d'Europa femení per equips:
* El 1997, al tauler suplent al 2n Campionat d'Europa femení a Pula (+4 −1 =2);
* El 2001, al segon tauler al 4t Campionat d'Europa femení a León (+1 −2 =2).

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Tatiana Voronova» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 8 abril 2015].
* ↑ Wojciech Bartelski. «11th Soviet Team Chess Cup, Rostov-on-Don 1980, The upper league standings». OlimpBase, 30-05-1980. [Consulta: 7 desembre 2011].
* ↑ http://www.chessds.lv/ – Chapter "Turnīri – Latvijas čempionātu rezultāti"
* ↑ Wojciech Bartelski. «Soviet Team Chess Championship :: Tatjana Voronova». OlimpBase. [Consulta: 7 desembre 2011].
* ↑ Wojciech Bartelski. «Women's Chess Olympiads :: Tatjana Voronova». OlimpBase. [Consulta: 7 desembre 2011].
* ↑ Wojciech Bartelski. «European Women's Team Chess Championship: Tatjana Voronova». OlimpBase. [Consulta: 7 desembre 2011].

## Bibliografia

* Žuravļevs, N.; Dulbergs, I.; Kuzmičovs, G. (1980), Latvijas šahistu jaunrade, Rīga, Avots., pp. 97 (en letó).

## Enllaços externs

* Tatiana Voronova. Fitxa a chesstempo.com
# Basílica de Sant Francesc (Siena)

Basílica de Sant Francesc d'Assís a Siena, és l'església més important de Siena, situada en la plaça San Francesco.
La crònica anònima sienesa, citada per L. A. Muratori, indica que la construcció de la primera Església de Sant Francesc es començà en el turó Castellacia di Ovile al voltant de 1228. El revestiment de la senzilla façana (l'actual en estil neo-gòtic i dat de finals del segle XIX), amb files de marbre blanc i negra, fou començat pocs anys abans de què acabés el segle xiii però, interromput a mitjan obra, mai va ser continuat. Pel contrari, l'estructura del temple fou ampliada a partir de l'any 1326. De l'antiga església romànica si conservaren la façana i el lateral dret; l'esquerra fou enderrocat després de la construcció del nou.
El presbiteri fou construït sencerament sobre robusts arcs, que així s'obriren a una espaiosa cripta subterrània en l'escarpat declivi del turó. Però seria necessari arribar a 1475 per veure acabada l'ampliació de la nova església; el 1482 tingué lloc l'última intervenció, i en aquesta oportunitat s'elevaren les parets perquè el recinte tingués les justes proporcions respecte a la seva amplitud. L'autor d'aquesta reforma fou quasi certament Francesco di Giorgio. Digna del gran artista de Siena fou també la bella portada major, del més pur estil renaixentista. Després de la reestructuració de la façana, la porta ornamenta fou desmuntada i traslladada a l'interior de la Basílica, on se la pot admirar adossada a la paret esquerra.
Les estructures portants de l'església foren acabades per Francesco di Giorgio i són les que hom pot veure encara avui; però quasi tots els tresors que aquesta guardava foren destruïts per l'incendi del 25 d'agost de 1655, que inclús carbonitzà els marbres i els altars. Les poques pintures que es varen salvar es conserven en la Pinacoteca Nacional de Siena. En la Capella Bandini Picolomini (la vuitena, dedicada a sant Bernadí), dos grans frescos d'Ambrogio Lorenzetti representant El martiri de frares franciscans i Sant Lluís acomiadant-se del papa Bonifaci VIII després de la renuncia a la dignitat reial en favor dels seus germà Robert d'Anjou.

## Referències

* CASA EDITRICE PERSEUS "Il Turismo", Guia practica de Siena de Piero Torriti, pàgs. 95/96 (ISBN 978-88-7204-382-0)
# Dana Reizniece-Ozola

Dana Reizniece-Ozola (Kuldīga, 6 de novembre de 1981) és una política letona, l'actual Ministra d'Economia de Letònia, dins el segon Gabinet Straujuma, i membre del Saeima. És també una jugadora d'escacs que té el títol de Gran Mestre Femení des de 2001. Reizniece-Ozola és casada amb Andris Ozols, director de l'Agència letona per a la Inversió i el Desenvolupament (LIAA).

## Carrera escaquística

Reizniece ha guanyat el campionat d'escacs femení de Letònia quatre cops, els anys 1998, 1999, 2000, i 2001. Els anys 1998 i 1999 es va proclamar Campionat d'Europa femeni Sub-18.
Dana Reizniece-Ozola ha jugat, representant Letònia, a les següents olimpíades d'escacs:
* El 1998, al primer tauler a la 33a Olimpíada a Elistà (+6 −2 =5);
* El 2000, al primer tauler a la 34a Olimpíada a Istanbul (+6 −2 =5);
* El 2004, al primer tauler a la 36a Olimpíada a Calvià (+6 −5 =0);
* El 2006, al primer tauler a la 37a Olimpíada a Torí (+5 −2 =4);
* El 2010, al primer tauler a la 39a Olimpíada a Khanti-Mansisk (+1 −6 =2);
* El 2012, al primer tauler a la 40a Olimpíada a Istanbul (+6 -3 =1);
* El 2014, al primer tauler a la 41a Olimpíada a Tromsø (+1 -5 =4).
També ha representat Letònia al Campionat d'Europa d'escacs femení per equips:
* El 1999, al primer tauler al 3r Campionat d'Europa femení per equips a Batumi (+5 −4 =0);
* El 2001, al primer tauler al 4t Campionat d'Europa femení per equips a León (+1 −4 =2).
* El 2011, al primer tauler al 8è Campionat d'Europa femení per equips a Porto Carras (+4 −3 =2).

## Carrera política

Dana Reizniece-Ozola és membre del partit Unió de Verds i Agricultors i ha estat membre del 10è i 11è Saeima (parlaments letons). Va començar el seu actual mandat el 17 d'octubre de 2011.

## Referències

* 1 2 «Dana Reizniece-Ozola - ekonomikas ministre» (en letó). Ministry of Economics. Arxivat de l'original el 2015-04-04. [Consulta: 6 febrer 2015].
* 1 2 «Nota biogràfica de Dana Reizniece-Ozola» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 8 abril 2015].
* ↑ Wojciech Bartelski. «Women's Chess Olympiads: Dana Reizniece». OlimpBase. [Consulta: 20 octubre 2011].
* ↑ http://results.chessolympiadistanbul.com//tnr77682.aspx?art=20&fed=LAT&lan=1&flag=30 Arxivat 2012-08-30 a Wayback Machine.
* ↑ Wojciech Bartelski. «Campionat d'Europa d'escacs femení per equips: Dana Reizniece» (en anglès). OlimpBase. [Consulta: 20 octubre 2011].
* ↑ http://chess-results.com/tnr57855.aspx?art=9&lan=1&turdet=YES&flag=30&snr=75
* ↑ «Dana Reizniece-Ozola - The 11th Saeima of the Republic of Latvia» (en anglès). Titania.saeima.lv. [Consulta: 20 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Dana Reizniece-Ozola. Fitxa a chesstempo.com
# Ilmārs Starostīts

Ilmārs Starostīts (Rēzekne, Letònia, 30 de maig de 1978) és un jugador d'escacs letó, que té el títol de Gran Mestre des de 2010.
A la llista d'Elo de la FIDE del desembre de 2021, hi tenia un Elo de 2431 punts, cosa que en feia el jugador número 6 (en actiu) de Letònia. El seu màxim Elo va ser de 2512 punts, a la llista d'octubre de 2007 (posició 641 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Starostīts va participar en diversos campionats del món juvenils entre 1993 i 1999. El 2001 va assolir el títol de Mestre Internacional. El 2002 va guanyar el campionat de Letònia. El 2010 va guanyar l'«Elo Challenge» d'Estocolm, i fou segon al Memorial Rodrigo de Ferrol el 2010.
El gener del 2016 fou campió de l'Obert Ciutat de Palma amb 7 punts de 9, els mateixos punts que Jonathan Alonso Moyano, però amb millor desempat.

### Participació en competicions per equips

Ilmārs Starostīts ha jugat, representant Letònia, a les següents olimpíades d'escacs:
* El 2002, al segon tauler suplent a la 35a Olimpíada a Bled (+5 −3 =4);
* El 2012, al primer tauler suplent a la 40a Olimpíada a Istanbul (+4 -2 =2).
Ilmārs Starostīts ha representat Letònia també al campionat d'Europa per equips:
* El 2011, al quart tauler a Porto Carras (+4 −3 =2).

## Referències

* 1 2 3 «Nota biogràfica d'Ilmārs Starostīts» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 5 abril 2015].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Letònia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 28 desembre 2021].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo d'Ilmārs Starostīts «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2015-04-11. [Consulta: 5 abril 2015].
* ↑ «Historial del Campionat d'escacs de Lètònia (fins a 2006)» (en castellà). ajedrezdeataque.com. [Consulta: 5 abril 2015].
* 1 2 «The Week in Chess 385» (en anglès). Chess.co.uk. [Consulta: 12 novembre 2011].
* ↑ «Chess-Results Server Chess-results.com - Tournament-Database». Chess-results.com, 16-05-2010. [Consulta: 12 novembre 2011].
* ↑ «GM Starostis wins 5th International Tournament Ciutat de Palma». chessdailynews.com. [Consulta: 24 abril 2016].
* ↑ Wojciech Bartelski. «Olimpíades d'escacs :: Ilmārs Starostīts». OlimpBase. [Consulta: 9 desembre 2013].
* ↑ «Pàgina de resultats de l'Olimpíada d'Istanbul 2012». Results.chessolympiadistanbul.com. Arxivat de l'original el 2012-08-31. [Consulta: 9 desembre 2013].
* ↑ Wojciech Bartelski. «Campionat d'Europa d'escacs per equips :: Ilmārs Starostīts». OlimpBase. [Consulta: 9 desembre 2013].
* ↑ «Chess-Results Server Chess-results.com - Tournament-Database» (en anglès). Chess-results.com, 19-12-2011. [Consulta: 9 desembre 2013].

## Enllaços externs

* Ilmārs Starostīts. Fitxa a chesstempo.com
# Ilze Bērziņa

Ilze Bērziņa (Rīga, 4 de gener de 1984) és una jugadora d'escacs letona que té el títol de Gran Mestre Femení des de 2009. És la Secretària General de la Federació d'Escacs de Letònia.

## Resultats destacats en competició

Bērziņa ha guanyat el campionat femení de Letònia tres cops, els anys 2004, 2008 i 2012.
Ilze Bērziņa va participar en competicions mundials i europees per edats amb bons resultats:
* El 1996, fou quarta al Campionat del món femení Sub-12; i segona al campionat del món femení Sub-12 d'escacs ràpid.
* El 1998, fou tercera al Campionat d'Europa Sub-14 femení.

### Participació en competicions per equips

Ilze Bērziņa ha participat, representant Letònia, a les següents olimpíades d'escacs:
* El 1998, al primer tauler suplent a la 33a Olimpíada a Elistà (+4 −3 =1);
* El 2000, al primer tauler suplent a la 34a Olimpíada a Istanbul (+5 −2 =3);
* El 2004, al primer tauler suplent a la 36a Olimpíada a Calvià (+7 −3 =2);
* El 2006, al primer tauler suplent a la 37a Olimpíada a Torí (+5 −2 =3);
* El 2008, al segon tauler a la 38a Olimpíada a Dresden (+6 −4 =1);
* El 2010, al tercer tauler a la 39a Olimpíada a Khanti-Mansisk (+7 -0 =4). (medalla de bronze al millor tercer tauler);
* El 2012, al tercer tauler a la 40a Olimpíada a Istanbul (+5 -2 =3);
* El 2014, al tercer tauler a la 41a Olimpíada a Tromsø (+4 -4 =2).
Ilze Bērziņa ha representat també Letònia al Campionat d'Europa d'escacs femení per equips:
* El 1999, al segon tauler al 12è Campionat d'Europa d'escacs femení per equips a Batumi (+3 −4 =2);
* El 2011, al segon tauler al 18è Campionat d'Europa d'escacs femení per equips a Porto Carras (+3 −4 =2).

## Referències

* ↑ «Šaha federācijas vadītāja amatā Šmidre vairos šaha popularitāti » LATVIJAS ŠAHA FEDERĀCIJA». Sahafederacija.lv. [Consulta: 7 desembre 2011].
* ↑ «Resultats i classificació del campionat femení d'escacs de Letònia de 2012». chess-results.com, 01-05-2012. [Consulta: 8 abril 2015].
* ↑ «Wch U12 Girls 1996 – 365Chess.com Tournaments». 365chess.com. [Consulta: 7 desembre 2011].
* ↑ «Wch U12 Disney Girls 1996 – 365Chess.com Tournaments». 365chess.com. [Consulta: 7 desembre 2011].
* ↑ «EU-ch U14 Girls 1998 – 365Chess.com Tournaments». 365chess.com, 08-07-1998. [Consulta: 7 desembre 2011].
* ↑ Wojciech Bartelski. «Women's Chess Olympiads: Ilze Bērziņa». OlimpBase. [Consulta: 7 desembre 2011].
* ↑ Wojciech Bartelski. «39a Olimpíada (femenina), Khanty-Mansiysk 2010, Latvia». OlimpBase. [Consulta: 7 desembre 2011].
* ↑ http://results.chessolympiadistanbul.com//tnr77682.aspx?art=20&fed=LAT&lan=1&flag=30 Arxivat 2012-08-30 a Wayback Machine.
* ↑ Wojciech Bartelski. «European Women's Team Chess Championship: Ilze Bērziņa». OlimpBase. [Consulta: 7 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Ilze Bērziņa. Fitxa a chesstempo.com
# Ingūna Erneste

Ingūna Erneste (Rīga, 23 de maig de 1966) és una jugadora d'escacs letona que té el títol de Gran Mestre Femení des de 1992.

## Resultats destacats en competició

Ingūna Erneste va començar la seva carrera el 1978 guanyant el campionat de Letònia femení per edats. El 1984 fou tercera al campionat d'Europa juvenil femení (la campiona fou Ildikó Mádl). Ha guanyat dos cops el campionat femení de Letònia dos cops, els anys 1989 i 2002. Des de 1990 Ingūna Erneste va participar en nombrosos torneigs rellevants amb bons resultats:
* El 1990, fou quarta al Campionat d'escacs femení de la Unió Soviètica;
* El 1991, fou tercera al Campionat d'escacs femení de la Unió Soviètica;
* El 1993, fou tercera al torneig de Dresden femení;
* El 1994, fou tercera a l'obert femení de Wisla;
* El 2002, fou primera al torneig femení d'Ellivouri.

### Participació en competicions per equips

Ingūna Erneste ha jugat, representant Letònia, a les següents olimpíades d'escacs:
* El 1992, al primer tauler a la 30a Olimpíada a Manila (+5 −4 =3);
* El 1994, al tercer tauler a la 31a Olimpíada a Moscou (+3 −3 =5);
* El 2004, al segon tauler a la 36a Olimpíada a Calvià (+3 −4 =1);
* El 2008, al tercer tauler a la 38a Olimpíada a Dresden (+3 −2 =2);
* El 2012, at tauler suplent a la 40a Olimpíada a Istanbul (+3 -2 =1);
* El 2014, at tauler suplent a la 41a Olimpíada a Tromsø (+0 -3 =0).
Erneste també ha jugat representant Letònia al Campionat d'Europa femení per equips:
* El 1992, al primer tauler al 1r Campionat d'Europa femení per equips a Debrecen (+2 −2 =1);
* El 1997, al segon tauler al 2n Campionat d'Europa femení per equips a Pula (+1 −3 =0).
* El 2011, al quart tauler al 18è Campionat d'Europa femení per equips a Porto Carras (+0 −2 =5).

## Referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Ingūna Erneste» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 22 abril 2015].
* ↑ «URS-ch (Women) 1990 – 365Chess.com Tournaments». 365chess.com. [Consulta: 6 desembre 2011].
* ↑ «URS-ch (Women) 1991 – 365Chess.com Tournaments». 365chess.com. [Consulta: 6 desembre 2011].
* ↑ «Dresden (Women) 1993 – 365Chess.com Tournaments». 365chess.com. [Consulta: 6 desembre 2011].
* ↑ «Wisla op (Women) 1994 – 365Chess.com Tournaments». 365chess.com. [Consulta: 6 desembre 2011].
* ↑ «Ellivuori (Women) 2002 – 365Chess.com Tournaments». 365chess.com. [Consulta: 6 desembre 2011].
* ↑ Wojciech Bartelski. «Women's Chess Olympiads: Ingūna Erneste». OlimpBase. [Consulta: 6 desembre 2011].
* ↑ http://results.chessolympiadistanbul.com//tnr77682.aspx?art=20&fed=LAT&lan=1&flag=30 Arxivat 2012-08-30 a Wayback Machine.
* ↑ Wojciech Bartelski. «European Women's Team Chess Championship: Ingūna Erneste». OlimpBase. [Consulta: 6 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Ingūna Erneste. Fitxa a chesstempo.com
# Aleksandr Levin

Aleksandr (Alexander) Mitrofanòvitx Levin (15 de maig de 1871 – 1 de maig de 1929) fou un jugador d'escacs rus.

## Resultats destacats en competició

Va empatar al 1r lloc amb Mikhaïl Txigorin a St. Petersburg 1900 i va repetir resultat el 1902. El mateix any 1902 empatà als llocs 11è-12è a Hannover (13è DSB Congress, el campió fou Dawid Janowski).

## Rànquing mundial

El seu millor rànquing Elo s'ha estimat en 2560 punts, l'abril de 1904, moment en què tenia 32 anys, cosa que el situaria en 20è lloc mundial en aquella data. Segons chessmetrics, va ser el 19è millor jugador mundial en 2 diferents mesos, entre el febrer i març del 1904.

## Referències

* ↑ «Russian Chess History by Bill Wall». Arxivat de l'original el 2009-10-28. [Consulta: 30 desembre 2009].
* ↑ «13è Congrés de la DSB, Hannover, 1902, classificació i partides» (en anglès). 365chess.com. [Consulta: 23 març 2010].
* ↑ «Name Index to Jeremy Gaige's Chess Tournament Crosstables, An Electronic Edition» (en anglès). Anders Thulin, Malmö, 01-09-2004. [Consulta: 22 març 2010].
* ↑ Hannover 1902 Quadre de classificació. (italià)
* ↑ El sistema de classificació Elo no es va instituir oficialment fins al 1971, però s'han fet estimacions de la classificació Elo per a èpoques anteriors
* ↑ Fitxa d'Aleksandr Levin a Chessmetrics (anglès)

## Enllaços externs

* Estimació Elo d'Alexander Levin a «chessmetrics.com». [Consulta: 30 desembre 2009]. (anglès)
# Rocío Martínez-Sampere i Rodrigo

Rocío Martínez-Sampere i Rodrigo (Barcelona, 19 d'agost de 1974) és una economista i política catalana, diputada pel PSC al Parlament de Catalunya en la VIII, IX i X legislatures. Des d'octubre del 2015 és la directora de la Fundación Felipe González.

## Biografia

Llicenciada en ciències econòmiques i empresarials per la Universitat Pompeu Fabra, ha fet un màster en economia i un màster en ordre públic i administració pública a la London School of Economics and Political Science. Ha cursat estudis de doctorat en economia. Ha exercit la docència a la London School of Economics and Political Science (1997-1998), la Universitat Oberta de Catalunya (2002-2004) i l'Institut Barcelona, American University (2003-2005).
Ha treballat com a economista a les empreses IDEA i Fabian Society (1998-1999), com a coordinadora de l'equip de recerca de la Fundació Rafael Campalans (2000-2004), com a tècnica analista del govern local en el Centre per a la Innovació Local de l'organisme autònom Flor de Maig, de la Diputació de Barcelona (2000-2002) i com a responsable del gabinet del president de la fundació CIDOB (2000-2004), ha treballat a la Direcció d'Anàlisis i Prospectiva de l'Oficina del President de la Generalitat de Catalunya del 2004 al 2010.
Militant del Partit dels Socialistes de Catalunya, és patrona i membre de l'executiva de la Fundació Rafael Campalans. Va ser escollida diputada a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2006, del 2010 i del 2012. Va deixar l'escó del Parlament el 18 de juny de 2015. Col·labora en programes de diversos mitjans, com El món a RAC1.

## Referències

* ↑ «"Qui soc" (sic)». Web personal. [Consulta: 24 gener 2013].
* ↑ Ellakuría, I. «Sampere, directora de la Fundación Felipe González». La Vanguardia, 01-10-2015.
* ↑ Memòria de la Fundació Rafael Campalans 2010
* ↑ «Fitxa del Parlament de Catalunya». Arxivat de l'original el 2012-04-18. [Consulta: 7 desembre 2011].
* ↑ «Rocío Martínez-Sampere deixa l'escó del PSC: 'Havia de tancar una etapa'». Vilaweb, 18-06-2015. [Consulta: 18 juny 2015].
* ↑ Gutiérrez, Àlex «Sílvia Cóppulo buscarà la màxima proximitat al nou espai ‘La vida’». Ara, 28-08-2015.

## Enllaços externs

* Rocío Martínez-Sampere