OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zdravko Rajkov

Zdravko Rajkov (Čurug, 5 de desembre de 1927 - Ciutat de Mèxic, 30 de juliol de 2006) fou un futbolista serbi de la dècada de 1950 i entrenador.
Fou 28 cops internacional amb la selecció iugoslava amb la qual participà a la Copa del Món de Futbol de 1958.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de FK Vojvodina, Lausanne Sports i FC Biel-Bienne.
Fou entrenador a les seleccions de l'Iran i Algèria, i al Còrdoba CF, entre d'altres.
* 1967–1969 FK Vojvodina
* 1969–1976 Taj
* 1969–1970 Iran
* 1978 Sepahan
* 1979–1981 Algèria
* 1981–1983 Córdoba CF

## Referències

* ↑ Zdravko Rajkov Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Player profile on Serbian National Team page
* ↑ Zdravko Rajkov a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Zdravko Rajkov Fitxa com a entrenador a BDFutbol
# Àlex Llorca i Castillo

Àlex Llorca (Esplugues de Llobregat, Baix Llobregat 26 de gener de 1989) és un jugador de bàsquet català que juga a la posició d'escorta.

## Enllaços externs

* Fitxa a Basketball.realgm.com
# Zona Hermètica

La Zona Hermètica és un polígon industrial situat a l'oest de Sabadell. A més de contenir naus industrials ocupades per diferents tipus d'empreses, la Zona Hermètica és el barri de discoteques de la ciutat. A principis del segle XXI, els veïns del barri de Gràcia es van queixar del soroll i l'aldarull que provocava la gent que anava a les discoteques i, després de fer pressió a diferents nivells del govern local, van aconseguir que un jutge ordenés la transferència del polígon a una zona extraurbana del sud de Sabadell, tot i l'oposició dels empresaris propietaris de les discoteques.
L'Ajuntament de Sabadell també va demanar la clausura d'alguna discoteca per ser conflictiva o perquè s'hi havia trobat gent amb armes i drogues.

## Referències

* ↑ «El polémico traslado de la Zona Hermética de Sabadell, en compás de espera» (en castellà). La Vanguardia, 16-05-2014. [Consulta: 5 març 2015].
* ↑ «Sabadell pide el cierre de una discoteca de la Zona Hermética» (en castellà). El Periódico. [Consulta: 5 febrer 2015].

## Enllaços externs

* Els empresaris de la Zona Hermètica de Sabadell recorren davant el TS per evitar el trasllat
# Zona Franca de Jebel Ali

La Zona Franca de Jebel Ali, també conegut com a JAFZ per les seves sigles en anglès (en àrab: المنطقة الحرّة لجبل علي, al-Munṭaqa al-Ḥurra le Jabal ʿAlī) és una zona econòmica de Dubai, als Emirats Àrabs Units, que es va fundar el 1985 a una part del port de Jebel Ali i va esdevenir el principal centre de desenvolupament de l'emirat amb milers d'empreses establertes i una intensa activitat industrial i comercial iniciada per les indústries del gas, de l'alumini i del ciment, avui generalitzades a totes les branques de l'economia. Les taxes són molt baixes i els capitals es poden repatriar sense restriccions; també hi ha llibertat total per a la contractació de personal estranger.
Està dirigida per la JAFZA (Jebel Ali Free Zone Authority). Inicialment estava formada per 70.000 m² de magatzems i 850.000 m² d'àrees cobertes, tot i que avui ja ocupa més del triple de superfície. Tres anys han passat fins que una gran zona de desert ha esdevingut una àrea dinàmica de 100.000 m². La JAFZA fou establerta per decret de l'emir el maig de 1980. D'aleshores ençà dels 100.000 m² inicials s'ha arribat als 30.000.000 de m² actuals.

## Referències

* ↑ «Jebel Ali Free Zone: Everything you need to know about Jafza» (en anglès). [Consulta: 16 desembre 2020].
* 1 2 Meyer-Reumann, Rolf «The Jebel Ali Free Zone in the Emirate of Dubai: A Commercial Alternative after the Gulf Crisis». Arab Law Quarterly, 6, 1, 1991, pàg. 68–78. DOI: 10.2307/3381892. ISSN: 0268-0556.
# Xilema

El xilema és el teixit conductor de què disposen les plantes vasculars per conduir la saba de l'arrel cap amunt de la planta. En plantes llenyoses hi ha un xilema secundari que és el que origina la fusta.

## Components

El xilema està constituït per elements conductors i no conductors. Els primers inclouen les traqueides i els membres de vasos; ambdós tipus de cèl·lules esdevenen plenament funcionals quan moren. Els elements no conductors inclouen les fibres i el parènquima.
Les traqueides són característiques de les plantes gimnospermes mentre que a les angiospermes trobem tant traqueides com membres de vasos.
Les fibres confereixen major fortalesa a la tija.
El parènquima és constituït per cèl·lules vives que acompanyen al xilema. A través d'elles es carreguen al xilema els productes que seran transportats.

## Mecanisme de transport de la saba

El moviment és en un sol sentit, de l'arrel a les fulles i físicament és més per difusió cel·lular que per capil·laritat
La solució del sòl està més diluïda que la de les cèl·lules de les arrels i hi ha un efecte d'òsmosi que crea una pressió en l'arrel suficient només per elevar l'aigua uns pocs decímetres i és l'efecte de la transpiració foliar el que contribueix principalment al moviment de la saba.

## Vegeu també

* Floema
* Anellament (botànica)
# Xiphophorus mixei

Xiphophorus mixei és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: Mèxic.

## Referències

* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Xiphophorus mixei» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Kallman, K. D., R. B. Walter, D. C. Morizot & S. Kazianis: Two new species of Xiphophorus (Poeciliidae) from the Isthmus of Tehuantepec, Oaxaca, Mexico, with a discussion of the distribution of the X. clemenciae Clade. Am. Mus. Novit. Núm. 3441: 1-34. Any 2004.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Àngel Canosa i Fernández

Àngel Canosa i Fernández (Barcelona, 22 de juny del 1969) és un advocat, professor i polític català, que exerceix d'alcalde de Blanes des del juny del 2019. Anteriorment, havia estat regidor a l'Ajuntament. És afiliat a Esquerra Republicana de Catalunya i n'és el president local a la seva ciutat.
ERC va ser la força més votada a la ciutat a les eleccions municipals del 2019, per un marge molt estret. Canosa va ser elegit nou alcalde al ple d'investidura en no obtenir la majoria absoluta dels vots cap candidat, acabant d'aquesta manera amb 40 anys de sociovergència.

## Referències

* ↑ «Àngel Canosa (ERC), nou alcalde de Blanes». Diari de Girona. [Consulta: 26 juliol 2020].
# Àngel Calafell i Pijoan

Àngel Calafell i Pijoan (Sant Guim de Freixenet, 1909 - Barcelona, 1988) va ser un destacat activista pels drets de les persones sordes.
Va liderar la lluita pels drets de les persones sordes a través del moviment associatiu, presidint associacions per aquest propòsit i ajudant a crear-ne de noves. El 1978 va fundar l'Associació de Sords de Catalunya, que més endavant va passar a anomenar-se Federació de Persones Sordes de Catalunya (FESOCA). Va ser cofundador, junt amb Juan Luís Marroquín, de la Confederació Nacional de Sordmuts d'Espanya (CNSE) i va impulsar la Federació Espanyola d'Esports de Sordmuts. Va rebre del Govern de la Generalitat de Catalunya la Medalla al Treball President Macià l'any 1985.

## Obres

* Pijoan, Àngel Calafell i. Mi vida silenciosa: 1909-1962 (en castellà). Octaedro, 2011. ISBN 978-84-9921-182-4.

## Referències

* ↑ Plann, Susan. A Silent Minority: Deaf Education in Spain, 1550-1835 (en anglès). University of California Press, 1997, p. 197. ISBN 978-0-520-20471-3.
* 1 2 3 Barcelona, Consorci Universitat Internacional Menéndez Pelayo de; Lluch, Centre Ernest; Catalans, Institut d'Estudis; generals, Publicacions. Les Llengües de signes com a llengües minoritàries : perspectives lingüístiques, socials i polítiques: (actes del seminari del CUIMPB-CEL 2008). Institut d'Estudis Catalans, 2010-05-05, p. 52-53. ISBN 978-84-92583-99-7.
# Àngel Casals Martínez

Àngel Casals Martínez (Barcelona, 1963) és un historiador català, catedràtic del departament d'Història Moderna de la Universitat de Barcelona especialitzat en bandolerisme, història militar i formes de violència social. La seva tesi doctoral se centrà en la relació entre l'emperador Carles V i els catalans durant la primera meitat del segle XVI. També ha estat durant anys membre de l'equip rector de la Universitat Catalana d'Estiu com a cap d'àrea i director de l'excavació del Castell de Centelles. És col·laborador de la Gran Enciclopèdia Catalana i de la Gran Enciclopèdia de Barcelona.

## Biografia

Nascut a Barcelona, és professor del departament d'història moderna de la Universitat de Barcelona des de 1989. Ha estat també professor a la Universitat de Valladolid entre 1991 i 1993 i conferenciant a les universitats de Viena, Graz i Perpinyà entre d'altres.

## Publicacions

Entre les seves principals publicacions s'hi troben:
* L'emperador i els catalans. Ed. Granollers, Granollers, 2000.
* Les fronteres catalanes i el Tractat dels Pirineus. Ed. Galerada, Barcelona, 2009.
* Revisió historiogràfica de Jaume Vicens i Vives. Ed. Galerada, Barcelona, 2010.
* Antoni Roca, el capellà bandoler. Ed. Pórtic, Barcelona, 2011.
* El bandolerisme a la Corona d'Aragó. Vol. I. Ed. Galerada, Barcelona, 2012.
* El Compromís de Casp. Negociació o imposició? Ed. Galerada, Barcelona, 2014.
* "Del sometent als mossos d'esquadra. Història de l'ordre públic a Catalunya" Ed. Afers, València, 2022.

## Referències

* ↑ Ruiz Martín, Felipe. «La Monarquía Hispánica vista desde la Corona de Aragón». A: Editorial Complutense. La proyección europea de la monarquía hispánica (en castellà), p. 119.
* 1 2 «Les conferències: Àngel Casals». Cercle Català d'Història. [Consulta: 20 desembre 2016].
* 1 2 «Entrevista a Àngel Casals: Bandolers i bandolerisme». Ab Origine Magazine. Arxivat de l'original el 21 de desembre 2016. [Consulta: 20 desembre 2016].
* ↑ «Entrevista: Àngel Casals». Sàpiens. Arxivat de l'original el 21 de desembre 2016. [Consulta: 20 desembre 2016].
* ↑ «Pirates i corsaris. La història de les batusses al mar mediterrani.». Aula Vilanova, 16-04-2016. [Consulta: 20 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Gabancho, Patrícia. «Àngel Casals: “Tenim dret a una història centrada en Catalunya”». Ara (diari), 13-06-2015. [Consulta: 20 desembre 2016].
# Zenòdot

Zenòdot és el nom dels següents personatges:
* Zenòdot d'Efes, gramàtic grec.
* Zenòdot d'Alexandria, gramàtic grec
* Zenòdot de Mal·los, gramàtic grec
# Àlex Santos Fernández

Àlex Santos Fernández (Barcelona, 14 de març del 1965).
És periodista i llicenciat en Ciències de la Informació per la Universitat Autònoma de Barcelona. El 1989 es va incorporar a l'Agència EFE i dos anys més tard ingressava en la secció d'Esports. Ha estat col·laborador habitual d'espais radiofònics a Catalunya Ràdio i RAC 1, entre d'altres, i televisius a Localia TV. També col·labora setmanalment en El 9 Esportiu de Catalunya.

## Obra

* L'entorn. Joan Laporta en la lluita pel poder. (Cossetània Edicions, 2008)
* L'entorn. Rere els passos del nuñisme. (Cossetània Edicions, 2009)
# Àlex Sastre i Prieto

Àlex Sastre i Prieto (23 de juny de 1983, Granollers) és un químic, professor i polític català, associat a Junts per Catalunya.
El 21 de febrer de 2018 Sastre fou escollit novament per l'assemblea d'associats del Partit Demòcrata com a candidat a l'alcaldia de Granollers a les eleccions municipals del 2019. I es va presentar a les eleccions municipals del 26 de maig del 2019, amb la candidatura, de Junts per Granollers, que ell mateix encapçalava, sota el lema "Mirem endavant". El resultat no fou l'esperat ja que va igualar el nombre de regidors que va obtenir a les eleccions del 2015, 4 regidors. Tot i que el resultat no fou l'esperat, alguns consideren que repetir el mateix resultat que el de les eleccions del 2015 és un èxit. I ho asseguren argumentant que la candidatura de Sastre es va mantenir en nombre de regidors, malgrat la desfeta que va patir la coalició de Junts per Catalunya a les eleccions municipals del 2019 on va perdre més de 130.000 vots i més de 500 regidors al global del país. I el mal resultat s'accentua si ens fixem en l'àrea metropolitana o en la província de Barcelona, d'on Granollers forma part.

## Referències

* ↑ «Àlex Sastre repetirà com a candidat del PDeCAT». araGranollers. Arxivat de l'original el 2018-02-28 [Consulta: 28 febrer 2018].
* ↑ «Resultats eleccions municipals 26M 2019 - 324». 324 - CCMA.
* ↑ «JxCat perd l'hegemonia en vots al territori i només pot ser penúltima a Barcelona | NacióDigital». NacióDigital.
# Àlex Suárez Castro

Àlex Suárez és un jugador professional de bàsquet balear. Fa 2,07 metres i juga en la posició d'aler-pivot.
La temporada 2014-15 va jugar la seva segona temporada amb el primer equip del FIATC Joventut, amb el qual tenia contracte fins al final de la temporada 2015-16. L'estiu de 2015 el Reial Madrid va pagar la clàusula de rescissió del contracte i Suárez va fitxar per l'equip madrileny.

## Referències

* ↑ Guillem Vives y Álex Suárez seguirán siendo verdinegros Arxivat 2013-07-27 a Wayback Machine.(castellà)
* ↑ El FIATC Joventut anuncia que Álex Suárez ficha por el Real Madrid Arxivat 2018-08-01 a Wayback Machine.(castellà)

## Enllaços externs

* Àlex Suárez Castro jugador a l'ACB
# Zorins

Els zorins (Zorinae) són un grup d'aranyes araneomorfes que havien tingut el reconeixement de família però fou traslladat i considerat un sinònim inferior dins els Miturgidae com a subfamília. No construeixen teranyines.

## Sistemàtica

El grup compta, amb les dades acumulades fins al 9 de novembre de 2006, amb 13 gèneres i 73 espècies. Moltes espècies viuen al tròpic (Sud-amèrica, Austràlia, Àfrica, Àsia). Israzorides judaeus és endèmica d'Israel, i algunes espècies del gènere Zora ocupen hàbitats més freds als EUA i a Europa, on arriben fins a Suècia. És un grup en què és difícil determinar les espècies, sobretot en el gènere Zora.
* Argoctenus L. Koch, 1878 (Nova Zelanda, Austràlia)
* Elassoctenus Simon, 1909 (Austràlia)
* Hestimodema Simon, 1909 (Austràlia)
* Hoedillus Simon, 1898 (Guatemala)
* Israzorides Levy, 2003 (Israel)
* Odo Keyserling, 1887 (Centreamèrica i Sud-amèrica, Austràlia)
* Odomasta Simon, 1909 (Tasmània)
* Simonus Ritsema, 1881 (Austràlia)
* Thasyraea L. Koch, 1878 (Austràlia)
* Voraptus Simon, 1898 (Àfrica)
* Xenoctenus Mello-Leitão, 1938 (Argentina)
* Zora C. L. Koch, 1847 (Paleàrtic)
* Zoroides Berland, 1924 (Austràlia)

## Referències

* ↑ Pickard-Cambridge, F. O. (1893). Handbook to the study of British spiders (Drassidae and Agalenidae). British Naturalist 3(Supplement): 117-170.

### Bibliografia

* Corey, D. T. & D. J. Mott: "A revision of the genus Zora (Araneae, Zoridae) in North America". J. Arachnol. 19: 55-61. PDF

## Enllaços externs

* Imatges de Zora spinimana Arxivat 2004-08-26 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Licosoïdeus
* Llista d'espècies de zòrids
* Classificació de les aranyes
# Yurie Miura

Yurie Miura (japonès: 三浦友理枝) (Ōta, 20 de juny de 1981) és una pianista de música clàssica japonesa.

## Història

Nascut a Ota-ku, Tòquio. Yamaha Music Foundation, afiliació a l'oficina de Nagano. A més d'activitats en solitari i co-protagonista amb orquestres, també actua com a trio de Tamaki Kawakubo, Mari Endo i Yurie Miura. Amb el gran suport de Yamaha, sovint realitzen proves i presentacions dels productes d'instruments de teclat de la companyia. Especialitzada principalment en obres de Chopin, Ravel i Prokofiev. En particular, La Valse, organitzada pel mateix compositor Ravel per a la interpretació de piano, és el número 18 i sovint es realitza en recitals. Com a intèrpret amb un aspecte excel·lent, també va aparèixer a la pel·lícula de tema musical "Prodigy".

## Formació acadèmica

* Va ingressar a Yamaha Music School el 1984 (3 anys)
* Inscrit a la Master Class de YAMAHA des de 1993.
* El 2000, després de graduar-se de la Ferris Girls 'High School, es va traslladar a Anglaterra.
* El 2001, va ingressar a la Reial Acadèmia de Música.
* El juliol del 2005 es va graduar a la Royal Academy of Music a la màxima categoria.
* El setembre de 2007 es va graduar a la Royal Academy of Music amb un màster.
* També va estudiar al Conservatori de Moscou amb la professora Vera Gornostàieva.

## Premi

* 1er premi al 3r Concurs Internacional de Chopin de Göttingen (1995)
* 1er premi al 3r Concurs Internacional de Chopin Marienbert (1999): el premi més jove
* 47è Concurs Internacional de Música de Maria Canals de Barcelona Divisió de piano 1er lloc (2001): medalla d'or, premi finalista més jove, premi medalla especial Carlos Sebro.
* El 15è premi especial del concurs internacional de piano de Leeds (2006)
* 26è premi Nippon Steel & Sumitomo Metal Music Award Fresh Artist Award (2016)

## Referències

* ↑ Entrevista amb la pianista Yurie Miura". PSTA. Yamaha (18 de març de 2011). Consultat el 8 / març / 2013.
* ↑ Impressió ~ (27 d'abril de 2005, AVCL-25035) de les notes de liner de Katsuhiko Shibata
* ↑ Wilhelm Yoshizawa, Guia del Pianista, Seiyusha, Impressió i Bookbing Co, Ltd, Febrer 10, 2006, pàgina 16,ISBN 4-7872-7208-X

## Enllaços externs

* https://www.yamaha-mf.or.jp/art/official/yuriemiura/
* https://avex.jp/classics/yurie/info.html
# Àdhan

L'àdhan (àrab: أَذَان, aḏān) és la crida utilitzada en l'islam per a convocar els fidels a l'oració (salat). Aquesta crida la fa el muetzí cinc vegades al dia (tres vegades en l'islam xiïta). Després de l'àdhan es recita una segona fórmula molt similar anomenada iqama que serveix per informar que l'oració ha començat.
L'àdhan, com l'oració, es pronuncia sempre en àrab, llengua litúrgica de l'islam. L'única excepció va tenir lloc a Turquia, on el govern nacionalista de Mustafa Kemal Atatürk va establir als anys 20 la substitució de la crida en àrab per una traducció en turc. El 6 de juny de 1950, però, un canvi de govern va reinstaurar l'àdhan original.

## Contingut de la crida

El propòsit principal de les fórmules utilitzades durant la crida és presentar, a tot aquell qui escolti, una síntesi de l'essència de les creences islàmiques: la noció de la unitat de Déu i que no hi ha cap poder que li sigui superior; que Déu és l'únic creador i sobirà de l'Univers i ningú no pot aspirar a compartir aquesta sobirania; que Muhàmmad és el seu representant últim i l'únic intèrpret de la seva voluntat; la superioritat dels valors espirituals per damunt dels materials; que la salvació només es pot aconseguir amb la purificació de l'ànima, obtinguda amb l'obediència dels Comandaments de Déu (l'oració essent el més important d'aquests Comandaments) i que l'objectiu més elevat de tot musulmà és obtenir la felicitat eterna.
Així, les frases recitades durant l'àdhan i que en general es diuen dues vegades seguides, són:
    Déu és el més gran الله اكبر الله اكبر Allāh$^u$ akbar Allāh$^u$ akbar Testifico que no hi ha cap veritable divinitat tret de Déu اشهد ان لا اله الا الله axhad$^u$ anna lā ilāha illā Llāh Testifico que Muhàmmad és el missatger de Déu اشهد ان محمدا رسول الله axhad$^u$ anna Muḥammad$^{an}$ rasūl$^u$ Llāh Veniu a la pregària حي على الصلاة ḥayya ʿalà ṣ-ṣalāt Veniu a la salvació حي على الفلا ح ḥayya ʿalà l-falāḥ (L'oració és millor que la son الصلاة خير من النوم aṣ-ṣalāt$^u$ ẖayr$^u$ min an-nawm) Déu és el més gran الله اكبر الله اكبر Allāh$^u$ akbar Allāh$^u$ akbar No hi ha cap veritable divinitat tret de Déu لا اله الا الله lā ilāh$^a$ illā Llāh
Els xiites hi afegeixen:
    Veniu a realitzar la millor acció حي على خير العمل ḥayya ʿalà ẖayr$^i$ l-ʿamal
I els xiites imamites a més:
    Testifico que Alí és el regent de Déu اشهد ان عليا ولي الله axhad$^u$ anna ʿAliyy$^{an}$ waliyy$^u$ Llāh

## Notes

* ↑ «Àdhan». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Frase recitada al matí. No indica que és l'hora de la pregària sinó que és l'hora de prepara-se per anar a pregar.
* ↑ Aquesta fórmula no és d'ús obligatori bé que desitjable per als xiïtes. Pot ser seguida d'altres fórmules: "És el comanador dels creients" o "Alí i els seus infal·libles descendents són la prova de Déu". Aquesta fórmula hauria aparegut cap al 991, és a dir amb l'arribada dels búyides a Bagdad

## Enllaços externs

* Audioquraan Arxivat 2010-01-01 a Wayback Machine. exemples sonors d'àdhan d'arreu del món.
# Zimà

Zimà (en rus Зима) és una ciutat de l'óblast d'Irkutsk, a Rússia. Es troba al sud de Sibèria, a 230 km al nord-oest d'Irkutsk. La ciutat creix a la vora del riu Okà, i té una estació del Transsiberià a 4.934 km de Moscou i a 3.354 km de Vladivostok.

## Història

El 1743 s'establí a l'emplaçament de la ciutat actual el poble de Stàraia Zimà. La línia ferroviària del Transsiberià arribà el 1898. Finalment el 1922 la vila rebé l'estatus de ciutat i el seu nom actual.

## Enllaços externs

* (rus) Informació sobre Zimà
* (rus) Mapes topogràfics
# Àstrid Bierge Soto

Àstrid Bierge Soto (1982) és una periodista catalana. El 2005 es va llicenciar de Periodisme a la Universitat Autònoma de Barcelona. Del 2015 al 2017 va col·laborat a la secció de ciència del setmanari El Temps. Ha estat tertuliana a TV3, La Xarxa TV, La Xarxa i Ràdio 4 i col·laboradora a Barça TV. Col·labora com a articulista al diari digital El Món. Es va presentar com a candidata a les primàries per ser candidata a l'alcaldia de Barcelona on va quedar en setena posició a la primera volta i segona a la segona volta. Forma part de la candidatura Barcelona és capital. Ha viscut a Anglaterra, Estats Units, Itàlia, Uruguai, Islàndia i l'Argentina.

## Referències

* 1 2 «CV Astrid Bierge». Primàries Catalunya. Arxivat de l'original el 2018-12-24. [Consulta: 24 desembre 2018].
* ↑ Món, El. «El Món - El diari lliure, obert i per compartir». [Consulta: 24 desembre 2018].
* ↑ «Primàries Catalunya». Primàries Catalunya. Arxivat de l'original el 2018-12-05. [Consulta: 24 desembre 2018].
* ↑ «Adrià Alsina guanya la segona volta de les Primàries Catalunya a Barcelona». VilaWeb. [Consulta: 24 desembre 2018].
* ↑ «Document». Arxivat de l'original el 2019-05-12. [Consulta: 30 abril 2019].
# Àngels sense resplendor

Àngels sense resplendor (títol original en anglès: The Tarnished Angels) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Douglas Sirk i estrenada el 1957. Ha estat doblada al català.

## Argument

El 1932, en un reportatge sobre una reunió d'acrobàcia aèria a Nova Orleans, el periodista Burke Devlin troba un apassionat de l'aviació, Roger Shumann, heroi de l'Esquadrilla Lafayette, i la seva dona Laverne.

## Repartiment

* Rock Hudson: Burke Devlin
* Robert Stack: Roger Shumann
* Dorothy Malone: Laverne Shumann
* Jack Carson: Jiggs
* Robert Middleton: Matt Ord
* Troy Donahue: Frank Burnham
* Robert J. Wilke: Hank
* Eugene Borden: Claude Mollet
* Alan Reed: coronel J.T. Fineman
* Alexander Lockwood: Sam Hagood

## Crítica

Amb ocasió d'una emissió a la televisió, Patrick Brion va escriure a Télérama:
| « | Des de la primera aparició de Laverne, interpretada per Dorothy Malone, cabells i faldilla al vent, es comprèn que Àngels sense resplendor és una pel·lícula en la qual Douglas Sirk ha posat tota la seva personalitat i tota la seva sensibilitat. Trobant, només alguns mesos després d' Escrit en el vent tres dels intèrprets de la pel·lícula (Rock Hudson, Robert Stack i Dorothy Malone), s'acosta a l'univers dels pilots acrobàtics. Herois de la Primera Guerra mundial, acostumats a desafiar els perills, aquests homes són la distracció d'una Amèrica marcada per la gran crisi econòmica. La mort s'inscriu amb filigrana i rarament, els temes estimats per Faulkner han estat restituïts de manera tan destacable com aquí. Sirk ha reconegut d'altra banda sempre haver estat fascinat per aquests personatges «a l'aguait de la vida i que creuen que se'ls escapa». El perill, la mort, la voluntat de desafiar-la prenent el màxim de riscos i, paral·lelament, el desig de viure més intensament possible, tal és el clima d'Àngels sense resplendor. Trasbalsador. | » |

## Referències

* ↑ esadir.cat. Àngels sense resplendor. esadir.cat.
* ↑ «The Tarnished Angels». The New York Times.