OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rolf Hübler

Rolf Hübler (Waldkirchen, 31 de maig de 1956 - Waldkirchen, 14 de gener de 2013) fou un pilot d'enduro alemany, guanyador de dos Campionats d'Europa d'enduro en la categoria dels 125 cc i de cinc de la RDA.
El 1974, amb el suport del seu germà Walter, també pilot d'enduro, Rolf va debutar en competició amb una MZ en la cilindrada dels 250 cc al Campionat de la RDA, on acabà segon. El 1975, fou subcampió de la RDA en 125 cc. Un cop hagué acabat el servei militar, el 1977 entrà com a pilot de fàbrica a Simson. El 1978 va participar en els seus primers ISDT dins l'equip estatal i fou tercer al Campionat de la RDA, subcampió el 1979 i campió finalment el 1980. Als ISDE de 1982, va aconseguir la victòria en la classe de 125 cc amb la Simson, i un any després va repetir-hi l'èxit en vèncer a la classificació d'equips de fàbrica. Després dels seus dos Campionats d'Europa de 125cc (1985 i 1986), va guanyar ininterrompudament el Campionat de la RDA de la mateixa cilindrada de 1983 a 1986. Acabada aquesta darrera temporada, es va retirar de la competició i va entrar a la fàbrica de MZ com a pilot de proves.

## Palmarès
### Campionat d'Europa d'enduro

* 2 Campionats d'Europa d'enduro en 125cc (1984-1985)

### ISDT

* 1 Victòria en 125cc (1982)
* 1 Victòria per equips de fàbrica (1983)

### Campionat de la RDA d'enduro

* 5 Campionats:
** 1 de 175cc Spezialtechnik (1980)
** 4 de 125cc (1983-1986)

## Referències

* ↑ «Rolf Hübler (* 31.05.1956 † 14.01.2013)» (en alemany). gedenken.freiepresse.de, 22-01-2013. [Consulta: 28 maig 2020].

## Bibliografia

* Ottinger, Steffen. «Die Geschichte einer Motorradgeländefahrt». A: Rund um Zschopau (en alemany). Marienberg: Druck- und Verlagsgesellschaft Marienberg, 2004, p. 18–51, 158. ISBN 3-931770-49-4.
* Ottinger, Steffen. «Die Geschichte einer Motorradgeländefahrt». A: Rund um Zschopau (en alemany). Chemnitz: HB-Werbung und Verlag GmbH & Co. KG, 2011, p. 21–49, 73. ISBN 978-3-00-036705-2.
* Ottinger, Steffen. «Die Geschichte seit 1913». A: Internationale Sechstagefahrt 2012 (en alemany). Chemnitz: HB-Werbung und Verlag GmbH & Co. KG, 2012, p. 61 i s. ISBN 978-3000395666.
# Rolf Johannessen

Rolf Johannessen (Fredrikstad, 15 de març de 1910 - Fredrikstad, 2 de febrer de 1965) fou un futbolista noruec de la dècada de 1930.
Disputà 20 partits amb la selecció de futbol de Noruega, amb la qual participà en el Mundial de 1938. Pel que fa a clubs, destacà al Lisleby, i al Fredrikstad des de 1934.

## Referències

* 1 2 «Rolf Johannessen død» (en noruec). Aftenposten, 03-02-1965, p. 11.
* ↑ 1938 FIFA World Cup France
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2015-06-18. [Consulta: 3 juny 2017].
* ↑ Rønning, Vegard. «Adelskalender for norske landslagsspillere» (en noruec). [Consulta: 5 octubre 2011].
# Salar (Granada)

Salar és un municipi de la província de Granada, situat en la comarca de Loja, molt prop de localitats com Huétor-Tájar, Loja, Alhama de Granada, Montefrío i Antequera (aquest últim en la província de Màlaga).
És un poble de poc més de 2.800 habitants, situat sobre el vessant d'una muntanya, en una petita inclinació, prop de l'autovia A-92, amb una tradició olivera, encara que els cereals, el blat de moro i l'espàrrec són també productes d'aquesta terra.

## Referències

Viccionari
# Rund um die Hainleite

La Rund um die Hainleite era una competició ciclista d'un dia que es disputa als voltants d'Erfurt, a l'estat de Turíngia, Alemanya. Creada al 1907, era una de les curses més antigues del país. Al 2005 es va integrar al calendari de l'UCI Europa Tour, i al partir de 2008 va desaparèixer com a cursa individual i va passar a ser l'última etapa de la Volta a Turíngia.

## Palmarès

| 1907 Willi Ochs 1908 H. Schröckel 1909 H. Schröckel 1910 Gustav Schulze 1911 Karl Zander 1911 K. Trettenborn (Amat.) 1912 Franz Suter 1912 A. Frömming (Amat.) 1913 Erich Aberger 1913 Hans Koch (Amat.) 1914 Erich Aberger 1914 P. Fehlau (Amat.) 1915-1919 no disputada 1920 K. Ohme (Amat.) 1921 Adolf Huschke 1921 M. Werner (Amat.) 1922 Paul Kohl 1922 A. Roßner (Amat.) 1923 M. Werner (Amat.) 1924 Otto Nitze 1925 Paul Kohl 1925 Richard Beyer 1926 Otto Gugau 1926 Gaetano Belloni 1927 G. Zind 1927 R. Schuster 1928 Paul Kohl 1928 R. Hahn 1928 W. Haucke 1929 H. Puttkammer 1929 H. Stache 1930 Otto Beyer 1931 Oskar Michael 1931 S. Kley 1932 K. Kerber 1932 Rudolf Risch | 1933 F. Mertens 1933 Georg Stach 1934 Fritz Anger 1934 H. Schumann 1935 E. Scheller 1935 E. Westhaus 1936 Fritz Ruland 1936 P. Machleidt 1937 Walter Nickel 1937 W. Oberquelle 1938 Georg Umbenhauer 1938 Werner Richter 1939 Horst Siegel 1939 Werner Schiffner 1940 Fritz Scheller 1941 B. Schultze 1942 Harry Saager 1943 Herbert Bresching 1944 H. Claessen 1945-1948 no disputada 1949 P. Scherner 1950 Bernhard Wille 1950 Horst Gaede 1951 Fritz Funke 1951 Werner Fritzsche 1952 Lothar Meister 1953 Edi Ziegler 1954 Gustav-Adolf Schur 1955 Rudi Kirchoff 1955 Siegfried Wustrow 1956 Günther Oldenburg 1957 Gustav-Adolf Schur 1957 W. Seidel 1958 Manfred Weißleder 1959 V. Eeckhandt 1960 Erich Hagen 1960 Gustav-Adolf Schur | 1961 Erich Hagen 1962 Eberhard Butzke 1963 K. Taufmann 1964 Klaus Kellermann 1965 Rainer Marks 1966 Klaus Ampler 1967 Bernd Patzig 1968 no disputada 1969 Wolfgang Braune 1970 Dieter Grabe 1971-1979 no disputada 1980 Thomas Barth 1981 Mario Kummer 1982 Bernd Drogan 1982 Olaf Ludwig 1983 Uwe Raab 1984-1985 no disputada 1986 Mario Kummer 1987 Uwe Ampler 1988 no disputada 1989 Steffen Rein 1990-1992 no disputada 1993 Hagen Bernutz 1994 Thomas Schlenderlein 1995 Roland Nestler 1996 Mario Kummer 1997 Dirk Müller 1998 Thomas Liese 1999 Holger Sievers 2000 Nicki Sørensen 2001 Christian Wegmann 2002 Sascha Sviben 2003 Enrico Poitschke 2004 Peter Wrolich 2005 Bert Grabsch 2006 Jens Voigt 2007 Greg Van Avermaet |

## Palmarès com a etapa de la Volta a Turíngia

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2008 | Laurent Beuret | Jonathan Bellis | Andreas Stauff |
| 2009 | Leigh Howard | Steven Kruijswijk | Stefan Denifl |
| 2010 | John Degenkolb | Timothy Roe | Nikias Arndt |
| 2011 | Luke Rowe | Michael Hepburn | Nils Plötner |
| 2012 | Danny van Poppel | Moreno Hofland | Nikias Arndt |
| 2013 | Łukasz Wiśniowski | Silvio Herklotz | Kristian Haugaard Jensen |

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Rovensko

Rovensko és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país. El 2023 tenia 440 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1439.

## Referències

* ↑ «Trnavský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12 abril 2024. [Consulta: 23 juny 2024].
* ↑ «História obce» (en eslovac). Ajuntament de Rovensko. [Consulta: 23 juny 2024].
# Rover 200

El Rover 200, més tard conegut com a Rover 25, era una gama d'automòbils del segment C produïts entre els anys 1984 i 2005 pel grup Rover i comercialitzats per la marca Rover, tots dues d'Anglaterra.
Durant els seus anys de producció, van haver-hi tres generacions distintes de la sèrie 200. La primera generació era un automòbil amb carrosseria sedan de quatre portes derivat del Honda Ballade. La segona generació del 200 estava disponible en carrosseria hatchback de tres i cinc portes, així com en coupé i cabriolet, aquesta última amb poques unitats produïdes. El seu model bessó, el Honda Concerto, es produïa a la mateixa línia de muntatge que el 200, a la planta de Longbridge de Rover, a Birmingham. La tercera i darrera generació fou desenvolupada independentment per Rover sobre la base de la segona generació i estava disponible en carrosseria hatchback de tres o cinc portes. Poc abans de la venda de Rover per part de BMW l'any 2000 i després d'un redisseny estètic, el model passà a anomenar-se Rover 25. La tercera generació va vore dos models del grup MG Rover derivats del 200/25: el Rover Streetwise i el MG ZR. La producció del model va arribar a la seua fi l'any 2005, quan MG Rover va entrar en administració judicial.

## Referències

* ↑ Rover 200/25/MG ZR development story
# Rovni

«Rovni» té aquests significats:
* Rovni (Krasnodar), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Rovni (Stàvropol), localitat del krai de Stàvropol, a Rússia
* Rovni (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Räpsy & Dolly eli Pariisi odottaa

Räpsy & Dolly eli Pariisi odottaa (Räpsy i Dolly o París està esperant) és una pel·lícula dirigida per Matti Ijäs de l'any 1990. Va ser la segona direcció de cinema d'Ijäs després de Koomikon (1983). Entremig, havia fet quatre pel·lícules de televisió aclamades. Juntament amb Ijäs, el segon guionista de la pel·lícula va ser Arto Melleri, de qui també va sorgir la idea.

## Argument

La història de la pel·lícula comença quan Räpsy (Matti Pellonpää) surt de la presó. Els perseguidors apareixen darrere d'ell. Algunes dones s’ofereixen a consolar-lo, inclosa l'antiga ballarina Dolly (Raija Paalanen).

## Repartiment

* Matti Pellonpää -Auno Kullervo Pirilä, ”Räpsy”
* Raija Paalanen -Dolly Horttanainen
* Kari Väänänen -el detectiu Karisto
* Pertti Sveholm -Börje
* Risto Salmi -Pasi Venkula
* Sulevi Peltola -Assistent de Kariston
* Veikko Tiitinen -Rämön Hessu
* Eeva Litmanen -Enni
* Taisto Aho -Ivanoff

## Producció

Arto Melleri ha descrit la creació del guió de tal manera que ell i Ijäs han treballat el text alternativament: “Faré el següent, li trauré la seva història i posaré la meva al seu lloc. Això s'anomena col·laboració, versió rere versió". Segons els autors, la pel·lícula és un blues tragicòmic.
Raija Paalanen solia interpretar papers infantils a pel·lícules, però després va treballar al Hämeenlinna City Theatre. El paper de Dolly a la pel·lícula "Räpsy & Dolly" va ser, per tant, el seu primer paper en un llargmetratge.

## Valoracions

Les crítiques contemporànies van destacar Ijäs com el creador de grans pel·lícules de televisió, i fins i tot llavors es va cridar l'atenció sobre les similituds entre Ijäs i Aki Kaurismäki, però Helena Ylänen va dir que "Kaurismäki és... crític social i poeta ideal. Ijäs és un humorista que s'interessa per les persones marginals".
Segons la valoració d'un crític, la pel·lícula es caracteritza com una tragicomèdia visionària que representa persones marginades. La crítica de Helsingin Sanomien Leena Virtanen assenyala que, vista el 2013, la pel·lícula recorda molt a la producció de Kaurismäki, Tulitikkutehtaan tytö es va completar el mateix any. "Potser hi havia alguna cosa a l'aire aleshores, o almenys entre aquests senyors", reflexiona Virtanen. Tanmateix, segons ell, Pellonpää és més animat i sensible a la pel·lícula d'Ijäs que els personatges de Kaurismäki. Virtanen lloa les visions i els personatges acurats de la pel·lícula, fins i tot si la història no sempre manté l'espectador en les seves mans.

## Referències

* 1 2 3 Räpsy & Dolly eli Pariisi odottaa a elonet.fi Taustaa. Viitattu 24.8.2013.
* 1 2 OL: Räpsy & Dolly eli Pariisi odottaa. Päivän elokuvia, Tv-maailma 34/2013, s. 5.
* ↑ Lehdistöarviot. Elonet.fi. Viitattu 24.8.2013.
* ↑ Virtanen, Leena: Ijäksen rujo rakkaustarina. Tv & radio, Helsingin Sanomat 24.8.2013, s. C 29.

## Bibliografia

* Timonen, Lauri: Matti Ijäksen elokuvat, p. 162–180. Helsinki: Like, 2013. ISBN 978-952-01-0751-2.

## Enllaços externs

* Räpsy & Dolly - Yle Areena
# Sadovi (Novossibirsk)

* Per a altres significats, vegeu «Sadovi».
Sadovi (en rus: Садовый) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Novossibirsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 2.486 habitants, pertany al districte de Novossibirsk.

## Referències

* ↑ «детский сад "Лукоморье"».
# Sadovi (Guiaguínskaia)

Sadovi (en rus Садовый) és un khútor de la República d'Adiguèsia, a Rússia. És a 14 km a l'est de Guiaguínskaia i a 27 km al nord de Maikop. Pertany al municipi de Novi.
# Erwin Thijs

Erwin Thijs (Tongeren, 6 d'agost de 1970) fou un ciclista belga, que va ser professional del 1993 fins al 2007.

## Palmarès

* 1991
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Limburg amateur
* 1992
** 1r al Circuit Franco-Belga
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Província de Lieja
* 1993
** 1r al Hel van het Mergelland
* 1994
** Vencedor d'una etapa al Circuit de La Sarthe
* 1996
** 1r a la Brussel·les-Ingooigem
* 1997
** Vencedor d'una etapa al Circuito Montañés
* 1998
** 1r a la Fletxa ardenesa
* 2000
** 1r a la Volta a Limburg
** Vencedor d'una etapa al Dekra Open Stuttgart
** Vencedor de 2 etapes a la Ster der Beloften
* 2002
** 1r al Stadsprijs Geraardsbergen
** Vencedor d'una etapa al Tour de la Regió Valona
* 2003
** 1r a la Fletxa de Haspengouw
* 2004
** Vencedor d'una etapa a la Ster Elektrotoer
* 2006
** 1r a la Fletxa de Haspengouw
** 1r a la Colliers Classic
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Pau

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Noviodúnum

Noviodúnum (lit. 'fortalesa nova' o 'cila nova', del cèltic * nowyo dūnon) fou el nom de nombroses ciutats i viles romanes d'origen celta, entre elles:
* Noviodúnum dels Diablintes), capital dels diablintes, actual Jublains (Mayenne, França)
* Noviodúnum dels Bitúriges, capital dels bitúriges, actual Neung-sur-Beuvron (Loir i Cher, França)
* Noviodúnum Dels Suessions, oppidum dels suessions, actual Pommiers (Aisne, França)
* Noviodúnum Haedorum (recollit també en la forma Novodúnum), ciutat dels hedus, actual Nevers (Nièvre, França)
* Noviodúnum, actual Neuvy-sur-Barangeon (Cher, França)
* Noviodúnum dels Helvecis, ciutat dels helvecis, actual Nyon (Vaud, Suïssa), on Juli Cèsar fundà la Colonia Iulia Equestris
* Noviodúnum (Mèsia), fortalesa i base naval romana a Mèsia, prop de l'actual Isaccea (Romania)
# Kasper Asgreen

Kasper Asgreen (Kolding, 8 de febrer de 1995) és un ciclista danès, professional des del 2013. Actualment corre a l'equip Deceuninck-Quick Step. En el seu palmarès destaca el campionat nacional en contrarellotge de 2019 i 2020, el campionat de Dinamarca en ruta de 2020, la Kuurne-Brussel·les-Kuurne de 2020, l'E3 Saxo Bank Classic de 2021 i sobretot, el Tour de Flandes de 2021.

## Palmarès

* 2017
** Campió d'Europa sub-23 en Contrarellotge
** Campió de Dinamarca sub-23 en contrarellotge
** 1r al Gran Premi Viborg
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir
* 2018
** Campió del món en contrarellotge per equips
** Vencedor d'una etapa a l'Istrian Spring Trophy
* 2019
** Campió de Dinamarca en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Califòrnia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Alemanya
* 2020
** Campió de Dinamarca en ruta
** Campió de Dinamarca en contrarellotge
** 1r a la Kuurne-Brussel·les-Kuurne
* 2021
** Campió de Dinamarca en contrarellotge
** 1r a l'E3 Saxo Bank Classic
** 1r al Tour de Flandes
** Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Algarve
* 2023
** Campió de Dinamarca en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Eslovàquia

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2018. 134è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2019. 122è de la classificació general
* 2020. 114è de la classificació general
* 2021. 64è de la classificació general
* 2022. No surt (9a etapa)
* 2023. 87è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ Piedrabuena, Celes «Maravillosa victoria de Kasper Asgreen en la Clásica Kuurne-Bruselas-Kuurne». El Mundo Deportivo, 02-03-2020 [Consulta: 3 març 2020].
* ↑ «Kasper Asgreen se adjudica la E3 Harelbeke Saxo Bank Classic» (en castellà), 26-03-2021. [Consulta: 1r abril 2021].
* ↑ Sánchez, Borja. «Kasper Asgreen supera Van der Poel en el Tour de Flandes». [Consulta: 6 abril 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Quercus similis

Quercus similis és una espècie de roure que pertany a la família de les fagàcies i està dins de la secció dels roures blancs.

## Descripció

Quercus similis és un arbre caducifoli que assoleix els 25 m d'alçada. Té un tronc recte. L'escorça és de color marró i escamosa. Les branques són grises, gruixudes d'entre 2 a 3 mm de diàmetre, lleugerament pubescents, grans, ovoides. Les gemmes fan entre 2 a 3 mm i tenen un color marró pàl·lid. Les fulles fan entre 8 a 12 cm de llarg i entre 5 a 8 cm d'ampla, més o menys estretament oboval. L'àpex és agut o arrodonit, la base poc assenyalada. Els marges de les fulles són planes amb 2 o tres parells de lòbuls poc profunds a la meitat apical, de color verd fosc i brillant per sobre i de color gris per sota entre 3 a 5 parells de venes. El pecíol fa entre 3 a 10 mm de llarg. Les flors surten a la primavera. Les glans fan de llarg entre 1,2 a 1,6 cm, oblogues, de color marró fosc. Surten individualment o en conjunt de tres glans. La copa és subsèssil, de 6 a 7 mm de profunditat, amb escales adpreses.

## Distribució

L'àrea de distribució de Quercus similis és al sud dels Estats Units, concretament als estats d'Alabama, Arkansas, Geòrgia, Louisiana, Mississipi, Carolina del Sud i Texas. Creix entre els 0 i els 300 m en els boscos humits i valls pantanosos.

## Taxonomia

Quercus similis va ser descrita per James Edward Smith i publicat a The Cyclopaedia; or, universial dictionary of arts, . . . 29: Quercus no. 27. 1819.

### Etimologia

Quercus: nom genèric del llatí que designav igualment al roure i a l'alzina.
similis : epítet llatí que significa "igual".

### Sinonímia

* Quercus stellata var. similis (Ashe) Sudw. 1927
* Quercus ashei Sterret 1922, nom. illeg. (not ashei Trel. 1917)
* Quercus stellata var. paludosa Sargent 1918
* Quercus margarettiae var. paludosa (Sarg.) Ashe 1918
* Quercus stellata ssp. paludosa (Sarg.) E.Murray 1983
* Quercus mississipiensis Ashe 1931
* Quercus stellata var. mississipiensis (Ashe) Little 1953 Desf.

## Referències

* ↑ a efloras.org
* ↑ «Quercus similis». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 12 juliol 2014].
* ↑ A Epítets Botànics
* ↑ «Quercus similis». The Plant List. [Consulta: 14 octubre 2014].
* ↑ «Quercus similis». Royal Botanic Gardens, Kew: World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 14 octubre 2014].

## Bibliografia

* Correll, D. S. & M. C. Johnston. 1970. Man. Vasc. Pl. Texas i–xv, 1–1881. The University of Texas at Dallas, Richardson.
* Flora of North America Editorial Committee, e. 1997. Magnoliidae and Hamamelidae. Fl. N. Amer. 3: i–xxiii, 1–590.
* Godfrey, R. K. & J. W. Wooten. 1981. Aquatic Wetland Pl. S.E. U.S. Dicot. 933 pp. Univ. Georgia Press, Athens.

## Enllaços externs

* Quercus similis a efloras.org
# Bipalium moseleyi

Bipalium moseleyi és una espècie de planària terrestre que habita a l'est de Borneo. Se n'ha trobat exemplars de dues varietats diferents a la muntanya Murud, entre uns 1676 i 1920 metres d'altitud.

## Referències

* ↑ Ludwig von Graff, 1898. Bestimmungsschluessel für die Indo-Malayischen Landplanarien. Anna Fard Botan Buitezorg Suppl II :113-127.
* ↑ Loman JCC, 1888. Ueber den Bau von Bipalium, Stimpson, nebst Beschreibung neuer Arten aus dem indischen Archipel. Bijdr. tot de Dierkunde. 14. Afl. Amsterdam 1888. page 61-88, tab. 1-2.
* ↑ Paul de Beauchamp, 1926. Planaires terrestres de Sarawak. Sarawak Museum Journal 3: 323-358.
# Tir als Jocs Olímpics d'estiu de 1936

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1936 celebrats a la ciutat de Berlín (Alemanya) es disputaren tres proves de tir olímpic, totes elles en categoria masculina. Les proves es realitzaren entre els dies 6 i 8 d'agost a les instal·lacions de tir prop de Wannsee.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 140 tiradors de 29 comitès nacionals diferents:
| Alemanya (9) Argentina (5) Àustria (3) Bèlgica (3) Brasil (4) Bulgària (1) Dinamarca (6) Egipte (1) Estats Units (6) Filipines (2) | Finlàndia (8) França (8) Grècia (7) Hongria (8) Itàlia (9) Iugoslàvia (1) Letònia (3) Liechtenstein (3) Mèxic (5) Mònaco (6) | Noruega (4) Països Baixos (4) Perú (1) Polònia (6) Portugal (6) Romania (4) Suècia (7) Txecoslovàquia (7) Xile (3) |

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Pistola ràpida 25 metres Detalls | Cornelius van Oyen | Heinz Hax | Torsten Ullman |
| Pistola lliure 50 metres Detalls | Torsten Ullman | Erich Krempel | Charles Jammonières |
| Rifle en posició estesa 50 metres Detalls | Willy Røgeberg | Ralph Berzsenyi | Władysław Karaś |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Alemanya | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 2 | Suècia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 3 | Noruega | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | Hongria | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 | França | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 5 | Polònia | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Shooting at the 1936 Summer Olympics». [Consulta: 24 octubre 2024].
# Joan Salvadó i Voltas

Joan Salvadó i Voltas (Vila-seca, Tarragonès, 2 de juliol de 1890 - 1976) fou un escultor català, fill de Francesc Salvadó i Forcadas i Brígida Voltas i Torredemé. En la seva joventut va fer estudis de dibuix, que compaginava amb la feina d'aprenent al taller d'un escultor reusenc.
A Barcelona va cursar Belles Arts i va treballar a les obres de la Sagrada Família. A les ordres d'Antoni Gaudí, va esculpir diverses obres, desaparegudes totes durant la Guerra Civil. La més important, "L'Anunciació", amb un àngel de tres metres d'alçària. Va continuar la seva formació a París on va aprendre a esculpir l'ivori i a treballar l'orfebreria. Fruit de les diferents experiències, va acabar convertint-se en un magnífic restaurador, especialitzat en art gòtic. Va dur a terme la restauració de les escultures de la capella del baptisteri de la Catedral de Tarragona i es va especialitzar en la imatgeria religiosa escultòrica de gran format.

## Referències

* ↑ «Biografia - Salvadó i Voltas, Joan». Història Local. Biblioteca de Vila-seca. Arxivat de l'original el 29 octubre 2013. [Consulta: 31 agost 2021].
* ↑ Dolors Molas, Vila-seca i l'obra de l'artista Joan Salvadó Voltas, Vila-seca, Ajuntament de Vila-seca, 1995.
# Zoya (cràter)

Zoya és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 20 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim rus, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1985.

## Referències

* ↑ «Zoya». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Isomorfisme de Borel

En matemàtiques, un isomorfisme de Borel és una funció bijectiva i mesurable entre dos espais de Borel estàndards. En virtut del teorema de Souslin en espais de Borel estàndards (que afirma que un conjunt que és alhora analític i coanalític és necessàriament de Borel), la inversa de qualsevol tal funció bijectiva i mesurable és també mesurable. Els isomorfismes de Borel són tancats sota la composició i la inversió. El conjunt d'isomorfismes de Borel d'un espai a si mateix clarament forma un grup sota l'operació de composició. Els isomorfismes de Borel en espais de Borel estàndards són anàlegs als homeomorfismes en espais topològics: tots dos són bijectius i tancats sota la composició, i un homeomorfisme i el seu invers són ambdós continus, en lloc de ser tots dos simplement Borel mesurables.

## Espai de Borel

Un espai mesurable que és Borel isomòrfic a un subconjunt mesurable dels nombres reals rep el nom d'espai de Borel.

## Referències

* Alexander S. Kechris (1995) Classical Descriptive Set Theory, Springer-Verlag.
* ↑ Kallenberg, Olav. Random Measures, Theory and Applications. Switzerland: Springer, 2017, p. 15. DOI 10.1007/978-3-319-41598-7. ISBN 978-3-319-41596-3.

## Enllaços externs

* S. K. Berberian (1988) Espais de Borel de la Universitat de Texas (anglès)
* Sashi Mohan Srivastava (1998) Un Curs sobre Conjunts de Borel (anglès)