OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Inseminació artificial

La inseminació artificial (IA) és el procés biotecnològic pel qual els espermatozoides es posen en el tracte reproductiu d'una dona o femella amb el propòsit que quedi embarassada. En l'espècie humana la IA s'utilitza com una tècnica tant per tractar la infertilitat com per permetre l'embaràs sense tenir parella gràcies, en aquest segon cas, a un donant d'esperma. En aquest cas la mare també ho és des del punt de vista genètic i el donant n'és genèticament el pare.
En aquest procediment l'esperma fresc, recentment ejaculat, o bé una esperma descongelada és col·locada en la cèrvix (inseminació intracervical) o en l'úter (inseminació intrauterina) amb mitjans artificials. Les tècniques modernes de la inseminació artificial en humans van ser desenvolupades primer en la ramaderia, sembla que ja els sumeris aplicaven aquestes tècniques en ovelles i ases (els seus dos tipus de ramats principals). Els àrabs ja practicaven la inseminació artificial en els seus ramats de cavalls al segle xiv.

## Vegeu també

* Banc de semen

## Referències

* ↑ Abû Bakr Ibn Badr, M.M Hakimi (Traductor), Hippologie et médecine du cheval en Terre d'Islam au XIVe siècle. Le traité des deux arts en médecine vétérinaire dit le Nâceri, Errance éditions, Paris 2006
* Hammond, John, et al., The Artificial Insemination of Cattle (Cambridge, Heffer, 1947, 61pp)

## Enllaços externs

* What are the Ethical Considerations for Sperm Donation? (anglès)
* UK Sperm Donors Lose Anonymity (anglès)
* AI technique in the equine (anglès)
# Inscriptiones Latinae Selectae

Inscriptiones Latinae Selectae, abreviatura estàndard ILS, és una selecció de tres volums d'inscripcions llatines editada per Hermann Dessau. L'obra es va publicar en cinc parts de forma serial des de 1892 fins a 1916, amb nombroses reimpressions. El material de suport i les notes estan escrites en llatí. Les inscripcions s'organitzen en capítols (capita, caput en singular) per tema, com inscripcions funeràries o inscripcions pertanyents a collegia.
Cada inscripció té un número d'identificació. Els acadèmics que citen una inscripció llatina sovint proporcionen el número ILS a més d'una referència per al Corpus Inscriptionum Latinarum (CIL) més complet; per exemple, CIL 1².2.774-ILS 39. Es va publicar una concordança amb CIL el 1950 (Roma) i el 1955 (Berlín).
També es pot trobar citat l'ILS com Dessau o D.

## Bibliografia

* Gordon, Arthur E. Illustrated Introduction to Latin Epigraphy (en anglès). University of California Press, 1983, p. xxi.
* Wellington, Jean Susorney. Dictionary of Bibliographic Abbreviations Found in the Scholarship of Classical Studies and Related Disciplines (en anglès). Greenwood, 2003, p. 422.

## Enllaços externs

* Dessau, Hermann. Inscriptiones Latinae Selectae. Berlin 1892-1916, 3 vols.
    * vol. 1 (1892) (ILS 1 - 2956)
    * vol. 2, part 1 (1902) (ILS 2957 - 7210)
    * vol. 2, part 2 (1906) (ILS 7211 - 8883)
    * vol. 3 (1914/16) (ILS 8884 - 9522 + índex)
# Otstupnik

Otstupnik (Отступник, "L'apòstat") és una pel·lícula de la Unió Soviètica rodada el 1987 a l'estudi de cinema Belarusfilm basat en la novel·la Piat' prezidentov de P. Bagriak.

## Sinopsi

L'acció té lloc en un país occidental condicional a finals del segle XX - principis del segle XXI. El protagonista, el professor Edward Miller, és un científic destacat que una vegada va superar els límits del que és acceptable a la ciència. Va inventar un aparell fantàstic capaç de multiplicar la gent, ja sigui una còpia viva del president o un soldat normal, un marmessor de la voluntat d'una altra persona. Quan el professor s'adona què aquest descobriment amenaça el món, el complex militar ja l'havia adoptat. Miller només tenia una sortida: destruir la seva descendència. Però no serà fàcil fer-ho...

## Repartiment

* Hryhori Hladi — Professor Edward Miller
* Nikolai Eremenko-Sr. - Doron
* Andrei Kaixker - Chester
* Larissa Belogurova — Maria
* Valentina Xendrikova — Emilia
* Karina Moritz — Linda
* Aleksander Strunin - president
* Vassili Kravtsov - El pare de Miller
* Elena Kononenko — La mare de Miller

## Reconeixements

El 1988 va participar en la secció oficial del XXI Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Sitges, on va guanyar el Premi al millor actor i a la millor fotografia

## Referències

* ↑ «Отступник (фильм, 1987)». Arxivat de l'original el 2020-10-01. [Consulta: 17 maig 2020].
* ↑ El veredicto del jurado reivindica el género fantástico, El País, 17 d'octubre de 1988

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Infectologia

La infectologia és una subespecialitat de la medicina interna i de la pediatria que s'encarrega de l'estudi, la prevenció, el diagnòstic, tractament i pronòstic de les malalties produïdes per agents infecciosos (bacteris, virus, fongs i paràsits).
Les malalties infeccioses són i han estat sempre, una important causa de morbiditat i mortalitat a tot el món. L'especialista en aquesta àrea, és denominat com infectòleg o infectòloga i ha de dur a terme un estudi profund de les malalties i els agents infecciosos que les originen.
Fins fa relativament poc, les malalties infeccioses representaven el primer lloc en les estadístiques de mortalitat mundial però, amb l'adveniment dels antimicrobians, els quals són antiparasitaris, antivirals, antimicòtics i antibacterians i sumats a altres agents, com els antisèptics i desinfectants, ajuden a la disminució i prevenció de la propagació agents infecciosos, gràcies a aquests les malalties infeccioses s'han vist desplaçades com a causa de mortalitat al món, i han donat pas a un repunt de les malalties cardiovasculars i metabòl·liques.

## Altres especialitats mèdiques

* Al·lergologia
* Cardiologia
* Dermatologia
* endocrinologia i nutrició
* Gastroenterologia
* Geriatria
* Hematologia
* Medicina intensiva
* Microbiologia i parasitologia
* Nefrologia
* Pneumologia
* Neurologia
* Oncologia
* Oncologia radioterapèutica
* Reumatologia

## Vegeu també

* Dengue
* Malalties infeccioses
* Malària
* VIH
* Tuberculosi

## Referències

* ↑ «IDSA : What is an ID Specialist». Arxivat de l'original el 2018-08-11. [Consulta: 27 octubre 2015].

## Enllaços externs

* Societat Internacional de Malalties Infeccioses
* Revista Emerging Infectious Diseases Journal
* IDSA - Infectious Diseases Society of America
# Indonesia Calling

Indonesia Calling és un curtmetratge documental australià del 1946 dirigit per Joris Ivens i produït per la Waterside Workers' Federation. La pel·lícula mostra Sydney després de la Segona Guerra Mundial com els mariners sindicals i els treballadors mariners es neguen a donar servei als vaixells neerlandesos (coneguts com a "Armada Negra") que contenen armes i municions destinades a Indonèsia per suprimir la moviment independentista. El rodatge d'Ivens dels esdeveniments que tenien lloc es va convertir gradualment en un símbol fins i tot per a aquells que no havien vist la pel·lícula i tenien un nombre creixent de seguidors als Països Baixos, molt abans que la pel·lícula tingués públic.
Joris Ivens va patir persecució per la seva posició sobre els neerlandesos i Indonèsia. Ivens va tenir el seu passaport holandès confiscat per les autoritats neerlandeses durant uns mesos per tal de controlar el seu parador.
El 1985, el govern holandès va lliurar a Ivens una Vedella d'Or. A la cerimònia, el ministre holandès va pronunciar un discurs i en les seves paraules: "Poc després de la guerra, el vostre suport al dret a l'autodeterminació d'Indonèsia i la vostra pel·lícula Indonesia Calling us van portar a un conflicte amb el govern holandès [...] Ara puc dir que la història ha caigut més al vostre costat que al costat dels vostres adversaris".

## Referències

* ↑ «Events on Australia's Film Front.». [Adelaide, SA], 17-08-1946, p. 9 Supplement: SUNDAY MAGAZINE [Consulta: 11 febrer 2012].
* Australian Cinema. St.Leonards, NSW.: Allen & Unwin/AFC, 1994, p. 38. ISBN 1-86373-311-6.
* Hans Schoots, Living Dangerously: A Biography of Joris Ivens (Amsterdam: Amsterdam University Press, 2000)

## Enllaços externs

* 'Joris Ivens' historic short film: Indonesia Calling' Jakarta Post, 16 August 2009
# Incurvàrids

Els incurvàrids (Incurvariidae) són una família de lepidòpters heteronoeures de la superfamília dels adeloïdeus (Adeloidea). Inclou 11 gèneres i 51 espècies d'arnes primitives.
Moltes espècies són minadors de fulles i poc se sap de les plantes amfitriones, amb l'excepció de Paraclemensia acerifoliella. Les espècies més familiars d'Europa són potser Incurvaria masculella i Phylloporia bistrigella. Les ales estretes es mantenen juntes al llarg del cos en repòs i algunes espècies tenen antenes molt llargues.

## Referències

* ↑ Davis, D.R. (1999). The Monotrysian Heteroneura. Ch. 6, pp. 65–90 in Kristensen, N.P. (Ed.). Lepidoptera, Moths and Butterflies. Volume 1: Evolution, Systematics, and Biogeography. Handbuch der Zoologie. Eine Naturgeschichte der Stämme des Tierreiches / Handbook of Zoology. A Natural History of the phyla of the Animal Kingdom. Band / Volume IV Arthropoda: Insecta Teilband / Part 35: 491 pp. Walter de Gruyter, Berlin, New York.
* ↑ «lepidoptera:Incurvariidae». www.leafmines.co.uk. [Consulta: 2 desembre 2007].
* ↑ «HOSTS Search criteria: Lepidoptera Family: Incurvariidae». The Natural History Museum. Arxivat de l'original el 2012-07-20. [Consulta: 2 desembre 2007].
* ↑ «Incurvaria masculella». UKmoths. [Consulta: 2 desembre 2007].
* ↑ «Phylloporia bistrigella». UKmoths. [Consulta: 2 desembre 2007].
* ew York.

## Enllaços externs

* Tree of Life
* Available generic names Butterflies and Moths of the World Generic Names and their Type-species
* LepIndex list of species and genera in family Incurvariidae
* UK leaf mines
* Swedish Incurvariidae
# Incubus (grup)

Incubus és un grup de rock alternatiu de Califòrnia. La banda ha tengut molt d'èxit durant la seva carrera de quinze anys, amb senzills, com ara Drive i Wish You Were Here, que els han convertit en peces clau del panorama musical alternatiu actual. Incubus ha obtingut diversos discos de platí, amb àlbums. com ara Morning View del 2001.
Incubus han acabat de llençar al mercat el seu darrer disc Light Grenades el passat 28 de novembre del 2006. En el seu llançament, el disc abastà directament les parts altes de les llistes d'èxits dels Estats Units, gràcies al seu primer senzill Anna-Molly.

## Membres
### Actuals

* Brandon Boyd - Vocalista / Percussió (1991 - Present)
* Mike Einziger - Guitarra / Piano / Arranjaments (1991 - Present)
* Jose Pasillas - Bateria (1991 - Present)
* Chris Kilmore - Mesclador / Teclats / Efectes de so / Piano (1998 - Present)
* Ben Kenney - Baix / Vocalista (2003 - Present)

### Anteriors

* Dirk Lance (Alex Katunich) - Baix (1991-2002)
* DJ Lyfe (Gavin Koppel) - Mesclador (1996-1998)

### Àlbums

* Fungus Amongus, 1 de novembre del 1995. EUA: #116
* S.C.I.E.N.C.E., 9 de setembre del 1997. Certificació: Gold.
* Make Yourself, 26 d'octubre del 1999. EUA: #47. Certificació: 2X Platinum.
* Morning View, 23 d'octubre del 2001. EUA: #2, UK: #15, IRE: #56. Certificació: 2X Platinum.
* A Crow Left of the Murder…, 3 de febrer del 2004. EUA: #2, UK: #6, IRE: #14. Certificació: Platinum.
* Light Grenades, 28 de novembre del 2006. EUA: #1, UK: #52, IRE: #79, Global Chart: #6.

### EPs

* Enjoy Incubus, 7 de gener del 1997.
* When Incubus Attacks Volume 1, 22 d'agost del 2000. EUA: #41.

## Enllaços externs

* Incubus - Lloc web oficial
# Inclusions fluïdes

Les inclusions fluïdes són fluids que es troben atrapats dins d'un mineral amb estructura cristal·lina. Ocorren en cristalls que es formen a partir de fluids (per exemple aigua o magma) i no solen sobrepassar 0,1 mm de diàmetre. Segons els seus orígens es poden distingir tres tipus d'inclusions fluïdes:
* Primàries: Aquestes inclusions es formen durant el creixement del cristall i poden ocórrer aïllades, en petits grups d'inclusions fluïdes sense orientació particular o alineades paral·lelament a les zones de creixement del cristall.
* Secundàries: Es formen en fractures en cristalls que han estat penetrades per fluids per després segellar-se mitjançant l'autoreparació del cristall. Ocorren com lineaments d'inclusions que arriben a tocar la superfície del cristall i fins i tot de vegades continuar en cristalls limítrofs.
* Pseudo-secundàries: Es tracta d'inclusions que pels seus lineaments semblen secundaris encara que en realitat es tracta d'inclusions primàries. Se'ls considera un subgrup de les inclusions primàries.
De les inclusions fluïdes es pot obtenir informació com la temperatura i pressió a la qual es va formar el mineral que conté a més del tipus es fluid de com es va formar i la densitat d'aquest fluid.

## Vegeu també

* Gas volcànic
* Olivina

## Referències

* ↑ Analysis of Fossil Fluids and Gasos From Tiny Time Capsules, USGS. Revisat el 29 d'agost de 2012.
* 1 2 3 Hansteen, T.H. i Klügel, A. 2008. Fluid Inclusion Thermobarometry as Tracer for Magmatic Processes. Reviews in Mineralogy and Geochemistry, p. 143-149.
* ↑ INCLUSIONS FLUÏDES. Universitat de Xile. Revisat el 15 de març de 2013.

## Bibliografia

* Santosh, M., Omori, S., CO₂ windows from mantle to atmosphere: Models on ultrahigh-temperature metamorphism and speculations on the link with melting of snowball Earth. Gondwana Research 14, in press, 2008. doi:10.1016/j.gr.2007.11.001
# Riu At-Bashi

El Riu At-Bashi (Kirguizstan: Атбашы дарыясы) és un afluent esquerra del riu Naryn a la província de Naryn, al Kirguizstan. El riu es forma al vessant nord de Jangy-Jr Rang, per confluència dels rius Ulang i Ulan-Jer. Les característiques hidrològiques bàsiques són: longitud - 180 km, conca - 5.540 km², l'altitud mitjana - 3.060 m, el cabal mitjà anual - 33,1 m³/s, i la descàrrega específica mitjana - 5,98 l/s x km² Hi ha població que viu al voltant del riu a At-Bashi, Taldy Suu i Bosogo.

## Referències

* ↑ «Hydrological Characteristics of Naryn River and its tributaries (in Russian)». Arxivat de l'original el 2022-11-30. [Consulta: 7 juny 2015].
# Celobert

El celobert, desllunat o montpeller (a les Balears) és un element d'arquitectura en forma de pati central interior dins d'un edifici. Permet les vistes entre les diverses plantes de l'edifici, i facilita l'orientació dins d'aquest. Per la seva disposició, més alta que ampla, permet d'introduir una porció de llum indirecta del sol en l'edifici. D'aquí el seu nom: celobert. La seua disposició ajuda a la ventilació de les estades interiors.

## Característiques

El celobert és un tipus de pati interior en l'edifici. Sol posseir una ràtio altura/amplària alt. En la rehabilitació d'edificis sol emprar-se com buit per a la instal·lació d'ascensors. Les finestres de les habitacions i espais interiors solen comunicar-se amb el celobert amb l'objecte de rebre la seua lluminositat, de la mateixa forma sol estar comunicat amb les finestres dels replanells d'una escala d'accés a l'edifici.
Als edificis amb règim de copropietat, el celobert és comunitari i no pertany a cap pis en particular, de manera que cal respectar-ne la forma i no s'hi poden col·locar elements que sobresurtin de les finestres o balcons perquè poden molestar els altres veïns. En alguns casos, també s'usa per a estendre-hi la roba.

## Referències

* ↑ Arte y Cemento 15 Abr 2005
Viccionari
# Gastald

Gastald és un títol longobard, corresponent a l'administrador d'un gastaldat, una part del patrimoni immobiliari del rei, sobre el qual tenia les competències civils, militars i judicials. Títol de gran rellevància a Llombardia (Itàlia) als segles vii i viii, va desaparèixer al segle IX. A la República de Venècia, el gastald era el funcionari ducal carregat de l'execució de les sentències penals i civils. El títol va ser abolit el 1797 després de l'ocupació francesa.

## Referències

* ↑ «Gastald». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Gastald». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Lück, Heiner. «Gastalde». A: Handwörterbuch zur deutschen Rechtsgeschichte (en alemany). volum 2. 2a. Berlín: Erich Schmidt Verlag, 2008, p. 1935-1937.
* ↑ Ostinelli, Paolo. «Gastaldus». A: Dictionnaire historique de la Suisse (en francès), 17/08/2005.
# Olaran

Olaran és un nou barri de Vitòria en el Pla General d'Ordenació Urbana de 2000 que es troba dins el sector de Salburua. El barri no va començar a construir-se a causa de la crisi econòmica i no es van acabar les edificacions fins al 2010.
El barri està situat a la frontera sud-oriental i està construït al voltant de la riera. Està a l'oest de la zona industrial d'Oreitiasolo, al nord amb Izarra i Larrein, al sud amb Zubigarai i a l'est amb terres agrícoles.
# Tolosa Club de Fútbol

El Tolosa Club de Fútbol és club de futbol basc de la ciutat de Tolosa.
Va ser fundat el 1922. Juga els seus partits a l'Estadi Beratzubi, amb capacitat per a 3.000 espectadors.

## Referències

* ↑ «Estadio de Berazubi - Soccerway». int.soccerway.com. [Consulta: 28 octubre 2020].
* ↑ «Estadio de Berazubi, home to Tolosa - Football Ground Map». www.footballgroundmap.com. [Consulta: 28 octubre 2020].
# Adrigole

Adrigole (en irlandès Eadargóil, que vol dir "entre dues entrades") és una vila d'Irlanda, al comtat de Cork, a la província de Munster. Es troba a la península de Beara al centre de la cruïlla entre les carreteres regionals R572 i R574. Té una població dispersa de 450 habitants.
Adrigole és una vila dispersa aproximadament 9 kilòmetres al llarg del marge nord-oest de la badia de Bantry al sud de la Península de Beara, sobre la qual recau el turó de Cnoc Daod (687 m) amb dos llacs de roca on corre una cascada. Cnoc Daod rep el nom anglès de Hungry Hill per una novel·la de Daphne du Maurier sobre els barons minaires del coure del segle xix.

## Serveis i economia

Les principals indústries de la zona són la pesca, l'agricultura i el turisme. El poble compta amb una botiga coneguda localment com a "Peg's Shop", que també ofereix serveis postals limitats. Es troba a 10 milles de la vila de Castletownbere.

## Referències

* ↑ «West Cork Sailing Cruising Adventures». [Consulta: 4 novembre 2022].
# Joan Sanchis i Muñoz

Joan Sanchis i Muñoz (Benigànim, 1990) és un economista i professor universitari valencià.
Estudià economia a la Universitat de València, on formà part de l'equip de redacció d'Economia 21, una publicació impulsada per alguns estudiants de la Universitat. Arran de les eleccions a les Corts Valencianes de 2015 i l'acord del Botànic, fou assessor del Secretari Autonòmic d'Ocupació, Enric Nomdedéu. Allà, va treballar al voltant de la proposta de reducció de la jornada laboral a les 32 hores setmanals, idea que es llança a l'agenda pública el 2018. El 2022 publicà Quatre dies, un assaig al voltant de la jornada de treball editat per Sembra Llibres, mateix any que la Generalitat Valenciana implementa el programa pilot de reducció de jornada laboral en algunes empreses.

## Referències

* ↑ «Naix ‘Economia 21’, una revista realitzada per estudiants de la Facultat d'Economia». Universitat de València. [Consulta: 30 març 2022].
* ↑ «Una recepta per curar el model productiu valencià». El Temps. [Consulta: 30 març 2022].
* ↑ «Joan Sanchis (Compromís): “El debate de la reducción de jornada y la renta básica va a avanzar por inercia histórica”». El Salto. [Consulta: 30 març 2022].
* ↑ Martínez, Laura. «Trabajar menos, vivir más: "Hay que abordar los efectos negativos de la entronización del trabajo"» (en castellà). El Diario, 27-02-2022. [Consulta: 30 març 2022].
* ↑ «La Generalitat té "molt avançat" el pla per a incentivar la jornada laboral de 4 dies». À Punt, 23-02-2022. [Consulta: 30 març 2022].
# Charles Leonard

Charles Leonard (Fort Snelling, 23 de febrer de 1913 - Fort Belvoir, 18 de febrer de 2006) va ser un pentatleta modern i membre de l'exèrcit dels Estats Units.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on guanyà la medalla de plata en la competició del pentatló modern.
Va estudiar a West Point. Passà la carrera militar a infanteria, on ensenyà als nous reclutes ciències i tàctiques militars, abans de retirar-se de l'exèrcit el 1967 com a general de divisió.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Charles Leonard». [Consulta: 24 octubre 2021].
# Pere VI d'Alexandria

Pere VI d'Alexandria va ser Patriarca Ortodox d'Alexandria en algun moment entre els segles vii i viii.
D'ell se sap que va signar les actes d'un Concili Ecumènic celebrat el 691 a Constantinoble, on després del seu nom va posar «l'indigne bisbe de la Gran Ciutat d'Alexandria». En realitat va ser, com el seu predecessor, un dels coadjutors que Venance Grumel anomena τοποτηρητής, ('topotērētēs, plural topotērētai, 'lloctinent' o literalment 'guardià del lloc') que administraven el tron patriarcal durant la conquesta musulmana d'Egipte.

## Referències

* ↑ «Petros VI». Previous patriarchs. Patriarchate of Alexandria. [Consulta: 7 setembre 2023].
* ↑ Grumel, V. Traité d'études byzantines I La Chronologie. París: Presses Universitaires de France, 1958, p. 443.
# SD Vojvodina

El SD Vojvodina (en serbi: Sportsko društvo Vojvodina / Спортско друштво Војводина) és un club poliesportiu de la ciutat de Novi Sad a Sèrbia.
El club esportiu es va fundar el 1914 i actualment és un dels clubs esportius més grans del país, al costat de l'Estrella Roja de Belgrad i el Partizan de Belgrad, amb seccions esportives en 22 esports diferents.
El club és conegut pel seus equips de futbol, bàsquet, handbol, voleibol i waterpolo, però també té seccions en atletisme, tenis, lluita, judo, hoquei sobre gel, natació, rugbi o karate.

## Enllaços externs

* Pàgina de l'equip de futbol
* Pàgina de l'equip de bàsquet
# Jade Jones

Jade Louise Jones (Bodelwyddan, 21 de març de 1993) és una esportista britànica que competeix en taekwondo.
Va participar en dos Jocs Olímpics d'Estiu, Londres 2012 i Rio de Janeiro 2016, obtenint una medalla d'or en cada participació, ambdues en la categoria de –57 kg. Als Jocs Europeus de Bakú 2015 va aconseguir una medalla d'or.
Va guanyar una medalla de plata al Campionat Mundial de Taekwondo de 2011 i quatre medalles al Campionat Europeu de Taekwondo entre els anys 2010 i 2016.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2012 | Londres ( Regne Unit) | 1 | –57 kg |
| 2016 | Rio de Janeiro ( Brasil) | 1 | –57 kg |
| Campionat Mundial ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2011 | Gyeongju ( Corea del Sud) | 2 | –57 kg |
| Jocs Europeus ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2015 | Bakú ( Azerbaidjan) | 1 | –57 kg |
| Campionat Europeu ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2010 | Sant Petersburg ( Rússia) | 3 | –53 kg |
| 2012 | Manchester ( Regne Unit) | 3 | –57 kg |
| 2014 | Bakú ( Azerbaidjan) | 2 | –57 kg |
| 2016 | Montreux ( Suïssa) | 1 | –57 kg |

## Referències

* ↑ «Jade Jones» Arxivat 2014-12-15 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Jade Jones» en Taekwondodata.com (anglès)
# Liu Xiaobo (taekwondo)

Liu Xiaobo –en xinès, 刘哮波– (Pequín, 16 de gener de 1984) és un esportista xinès que va competir en taekwondo.
Va participar en els Jocs Olímpics de Londres 2012, obtenint una medalla de bronze en la categoria de +80 kg.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2012 | Londres ( Regne Unit) | 3 | +80 kg |

## Referències

* ↑ «Liu Xiaobo» Arxivat 2009-09-15 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (en anglès).
* ↑ «Liu Xiaobo» en Taekwondodata.com (en anglès).