OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Palet (Llobera)

Palet és una masia situada al municipi de Llobera, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ «Catàleg de masies i cases rurals». Ajuntament de Llobera. Arxivat de l'original el 2021-12-29. [Consulta: 26 desembre 2021].
Viccionari
# Page Avenue

Page Avenue és l'àlbum musical debut de Story of the Year. Va ser lliurat el 16 de setembre del 2003, a través de Maverick Records. L'àlbum va arribar al número # 51 de "Billboard 200 charts". El segon single va ser "Anthem of Our Dying Day".

## Llista de pistes

* "And the Hero Will Drown" - 3:12
* "Until the Day I Die" - 3:55
* "Anthem of Our Dying Day" - 3:40
* "In the Shadows" - 3:28
* "Dive Right In" - 3:15
* "Swallow the Knife" - 3:36
* "Burning Years" - 3:07
* "Page Avenue" - 3:37
* "Sidewalks" - 3:34
* "Divide and Conquer" - 3:04
* "Razorblades" - 3:23
* "Falling Down" - 3:58
Pista bonus
* "The Heart of Polka Is Still Beating" (Pista bonus a l'edició Platinum) - 3:45

## Crèdits

* Philip Sneed - Membre del grup, Guitarra
* Josh Wills - Membre del grup, Bateria
* Ryan Phillips - Membre del grup, Guitar
* Adam Russell - Membre del grup, Baix
* Dan Marsala - Membre del grup, Veu
* Guy Oseary - A&R
* John Feldmann - Veu, Cor, Enginyeria, Mescles, A&R i "Guest Appearance".
* Lawrence Azerrad - Dissenyador de portada.
* Ray Cappo - Veu, "Guest Appearance"
* Toby Morse - Veu, "Guest Appearance"
* Allan Hessler - Enginyeria
* Joe Gastwirt - Masterització

## Llistes
### Àlbum

Billboard (Nord-amèrica)
| Any | Llista | Posició |
| 2004 | The Billboard 200 | 51 |

### Singles

Billboard (North America)
| Any | Single | Llista | Posició |
| 2004 | "Anthem of Our Dying Day" | Modern Rock Tracks | 10 |
| 2004 | "Sidewalks" | Modern Rock Tracks | 40 |
| 2003 | "Until the Day I Die" | Modern Rock Tracks | 12 |

## Curiositats

La imatge a la portada de l'àlbum és una visió en satèl·lit de Downtown San Diego.
# Papun

Papun és una ciutat de l'estat Karen o Kayin a Birmània, capital del township de Hpapun, a la riba oriental del riu Yunzalin a 18° 03′ N, 97° 28′ E﻿ / ﻿18.050°N,97.467°E﻿ / 18.050; 97.467 entre dues serralades. Antigament, sota domini britànic, fou la capital del districte del Salween. La població el 1901 era de 1.422 habitants amb xans, karens, karennis i birmans.

## Bibliografia

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Papus

«Papus» té aquests significats:
* Gérard Encausse (1865 - 1916), anomenat 'Papus', esoterista francès d'origen espanyol
* Papus o vil·là, estructura que en algunes plantes tenen alguns fruits que els permet disseminar-se a través de l'acció del vent
* Papus o papu, espantamainades més conegut del folklore català
* El Papus, setmanari d'humor corrosiu editat a Barcelona entre 1972 i 1987
Viccionari
# Papyrus Oxyrhynchus 222

El Papir d'Oxirrinc 222 (Papyrus Oxyrhynchus 222, P. Oxy. 222 o P. Oxy. II 222) és una llista d'antics vencedors olímpics d'un autor desconegut, escrita en grec. Va ser descobert a Oxirrinc. El manuscrit es va escriure en papir en forma de rotlle. Està datat al segle iii. Actualment es troba a la Biblioteca Britànica (Departament de Manuscrits, 1185) de Londres.

## Descripció

El document va ser escrit per un copista desconegut. El costat dret conté una llista de vencedors olímpics del 480 al 468 aC i del 456 al 448 aC. La cara del revers conté una comptabilitat de diners. Les mesures del fragment són de 180 per 95 mm. El text està escrit amb una petita lletra semicursiva.
Va ser descobert per Grenfell i Hunt el 1897 a Oxirrinc. El text va ser publicat per Grenfell i Hunt el 1899.

## Importància

Segons Grenfell i Hunt, «el nombre de punts interessants sobre els quals el papir llança nova llum és molt considerable».
Alguns exemples d'aquests punts són els següents: El manuscrit va permetre confirmar definitivament la datació de les odes de victòria de Píndar en els Jocs Pítics el 582 aC. També va permetre determinar amb precisió les dates de tres de les odes de Píndar, que abans havien estat disputades. El papir també va datar la primera oda olímpica de Píndar i la cinquena oda de Baquílides.
Aquest papir va demostrar que Baquílides era viu fins al 452 aC, quan la darrera data coneguda anteriorment era el 468 aC. Va demostrar que Policlet i Pitàgores de Reggio van destacar al segle V aC. També va aclarir un punt llargament disputat d'un fragment de l'ètica nicomàquica d'Aristòtil (vii 4.2).

## Referències

* ↑ P. Oxy. 222 at the Oxyrhynchus Online
* 1 2 Grenfell, B. P.; Hunt, A. S.. Oxyrhynchus Papyri II. Londres: Egypt Exploration Fund, 1898, p. 85–95.
Papirs d'Oxirrinc :
# Parkovi (Krasnodar)

* Per a altres significats, vegeu «Parkovi».
Parkovi - Парковый (rus) és un poble (un possiólok) del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les terres baixes de Kuban-Azov, a 1 km al sud-est de Tikhoretsk i a 125 km al nord-est de Krasnodar.
Pertanyen a aquest municipi el khútor d'Atamanka i els possiolki d'Atxkàssovo, Vostotxni, Zàpadni, Zelioni, Polevoi, Sadovi i Xosseini.
# Paroc

Paroc o parocs (plural llatí Parochi) era el nom que s'aplicava a unes persones pagades per l'estat romà que proveïen als magistrats, ambaixadors i altres funcionaris, quan viatjaven, i portaven tot l'equipatge necessari que els viatgers no podien portar amb ells.
Eren a les principals estacions de les vies on els viatgers passaven la nit, tant a Itàlia com a províncies. Com que els magistrats acostumaven a fer demandes extres als parocs, la lex Julia repetundarum de Juli Cèsar va definir el que els parocs havien de proveir, que era principalment fenc, llenya, sal, i un cert nombre de llits. D'aquest nom deriva parròquia i parroquià.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Parochi». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 5 abril 2022].
# Partido Socialista

El Partido Socialista (PS) fou un partit polític socialista espanyol. Fou fundat el 1982 a partir del Partido Socialista Obrero Español-histórico (PSOE-històric). El seu màxim dirigent fou Pablo Castellanos. Posteriorment adoptà el nom de Partido de Acción Socialista (PASOC).

## Enllaços externs

* Tret de (amb llicència GFDL).
# Paritat

«Paritat» té aquests significats:
* Economia
** paritat de xarxa, igualació del cost d'obtenció d'una energia al d'altres fonts més econòmiques;
** paritat de poder adquisitiu, ajustament econòmic per comparar, d'una manera realista, el nivell de vida entre diferents països;
* Física
** paritat (física), inversió de les coordenades espacials;
* Matemàtiques
** paritat en els números;
*** paritat del zero, concepte de paritat aplicat al número zero;
** paritat duna funció, una classificació de funcions matemàtiques;
** funció paritat, una funció algebraica;
* Política
** paritat de gènere, polítiques d'igualtat i participació equilibrada de dones i homes en presa de decisions;
* Telecomunicacions
** paritat (telecomunicacions), correcció d'errors de transmissió;
** bit de paritat, un dígit binari;
** paritat horitzontal i vertical, un procés per detectar errors.
# Pas (cavall)

El pas és un aire de 4 batudes en el que el cavall es desplaça (o pot desplaçar-se) a més de 6 km/h. La seqüència és la següent: pota darrere esquerra, pota davant esquerra, pota darrere dreta, pota davant dreta. El ritme de batuda és regular: 1,2,3,4,...Quan marxa al pas, el cavall sempre té una pota alçada i les altres tres reposant a terra, fora de l'instant en què el pes es transfereix d'una pota a la següent. El cavall acompanya el moviment amb una lleugera oscil·lació de cap i coll amunt i avall que ajuda a conservar l'equilibri.
Idealment, els unglots posteriors ultrapassen les petges dels unglots anteriors. Com més gran sigui l'increment (de les ungles posteriors en relació amb els punts de contacte previs de les ungles anteriors amb el sòl) més còmode resulta el pas per al genet. Cada cavall camina de forma particular però algunes races destaquen per una marxa especialment suau. El genet però, gairebé sempre reb una sensació de desplaçament lateral de vaivé, provocada pel moviment de les potes posteriors del cavall en avançar. Els cavalls Tennessee Walking tenen un caminar natural especialment ràpid. Quan un cavall accelera el seu pas, de forma voluntària o a instàncies del genet, hi ha un moment en què la regularitat de la cadència es perd: el cavall deixa d'anar al pas i es posa a trotar o a amblar.

## Referències

* ↑ Harris, Susan E. Horse Gaits, Balance and Movement New York: Howell Book House 1993 ISBN 0-87605-955-8 p. 32-33
* ↑ Kenneth William Hinchcliff; Andris J. Kaneps; Raymond J. Geor. Equine exercise physiology: the science of exercise in the athletic horse. Elsevier Health Sciences, 2008, p. 152–. ISBN 9780702028571 [Consulta: 20 desembre 2010].

## Vegeu també

Locomoció dels cavalls
Viccionari
# Parròquia d'Īslīce

La parròquia d'Īslīce (en letó: Īslīces pagasts) és una unitat administrativa del municipi de Bauska, Letònia. Abans de la reforma territorial administrativa de l'any 2009 pertanyia al raion de Bauskas.

## Hidrologia
### Rius

* Īslīce
* Kaucis
* Mazplānīte
* Melnupīte
* Plānīte
* Svirkale

## Referències

* ↑ «Īslīce, Bauska, Latvia - City, Town and Village of the world» (en anglès). [Consulta: 23 febrer 2024].

## Vegeu també

* Organització territorial de Letònia
* Localitats de Letònia
# Dick Loggere

Dick Loggere (Amsterdam, 6 de maig de 1921 - Hilversum, 30 de desembre de 2014) va ser un jugador d'hoquei sobre herba neerlandès que va competir entre 1937 i 1961.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en dues edicions dels Jocs Olímpics: el 1948, a Londres, on va guanyar la medalla de bronze com a membre de l'equip neerlandès en la competició d'hoquei sobre herba, i el 1952, a Hèlsinki, on va guanyar la medalla de plata.
Va guanyar dues vegades la lliga neerlandesa, el 1956 i 1961.

## Referències

* 1 2 «Eddy Dick Loggere Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 30 de gener 2012. [Consulta: 1r abril 2019].
# Yousef Mirza Bani Hammad

Yousef Mirza Bani Hammad (àrab: يوسف محمد احمد ميرزا الحمادي, Yūsuf Muḥammad Aḥmad Mīrzā al-Ḥāmmadī) (Khor Fakkan, 8 d'octubre de 1988) fou un ciclista dels Emirats Àrabs Units del 2009 al 2022. Ha guanyat diferents campionats nacionals, tant en ruta com en contrarellotge. També va competir en ciclisme en pista.
El seu germà Badr també s'ha dedicat al ciclisme.

## Palmarès

* 2009
** Campió del Golf Pèrsic en contrarellotge per equips
** Campió àrab sub-23 en ruta
* 2010
** Campió dels Emirats Àrabs en ruta
* 2011
** Campió dels Emirats Àrabs en contrarellotge
** Campió àrab en ruta
** Campió àrab en contrarellotge
* 2012
** Campió dels Emirats Àrabs en contrarellotge
** Campió del Golf Pèrsic en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Ijen
* 2013
** Campió dels Emirats Àrabs en ruta
** 1r al Tour de Al Zubarah i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa al Sharjah International Cycling Tour
* 2014
** Campió dels Emirats Àrabs en ruta
** Campió dels Emirats Àrabs en contrarellotge
** 1r al Sharjah International Cycling Tour
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Al Zubarah
* 2015
** Campió dels Emirats Àrabs en ruta
* 2016
** Campió dels Emirats Àrabs en ruta
** Campió dels Emirats Àrabs en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Tunísia
* 2017
** Campió dels Emirats Àrabs en ruta
** Campió dels Emirats Àrabs en contrarellotge
* 2018
** Campió dels Emirats Àrabs en ruta
** Campió dels Emirats Àrabs en contrarellotge
** Campió àrab en ruta
* 2019
** Campió dels Emirats Àrabs en ruta
** Campió dels Emirats Àrabs en contrarellotge
* 2021
** Campió dels Emirats Àrabs en ruta
** Campió dels Emirats Àrabs en contrarellotge
* 2022
** Campió dels Emirats Àrabs en ruta
** Campió dels Emirats Àrabs en contrarellotge

## Referències

* ↑ «UAE Team Emirates, Yousif Mirza appende la bici al chiodo: sarà assistente tecnico» (en italià). cyclingpro, 14-01-2023. [Consulta: 15 gener 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Tarō Asō

Taro Aso (麻生太郎, Iizuka, Prefectura de Fukuoka, 20 de setembre de 1940) és un polític japonès. Des del 24 de setembre de 2008 fins al 16 de setembre de 2009 va ser el 92è Primer ministre del Japó.

## Biografia

Taro Aso va néixer a Iizuka, Fukuoka. El seu pare, Takakichi Aso, va ser President de l'Aso Cement Company i un proper soci del Primer Ministre Kakuei Tanaka. La seva mare va ser filla del primer ministre Shigeru Yoshida.
És President del Partit Liberal Democràtic (PLD) i ha treballat en la Cambra de Representants des de 1979. Va ser Ministre de Relacions Exteriors entre 2005 i 2007, sota el mandat dels primers ministres Shinzo Abe i Junichiro Koizumi i va ser secretari general del partit dues vegades, en 2007 i 2008.
Després de les eleccions celebrades l'agost de 2009, en què el PLD perdé el control del govern del Japó després de gairebé 50 anys ininterromputs en el poder. Degut al fracàs en renovar la confiança dels electors i perdre per majoria absoluta del partit de l'oposició Taro Aso dimití de la presidència del Partit Liberal Democràtic.

## Referències

* ↑ Taro Aso anuncia que abandonarà el seu càrrec al capdavant del PLD del Japó tan aviat com sigui possible Europa Press. 30 d'agost de 2009

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (japonès)
# Gotfred Johansen

Gotfred Svend Kristian Johansen (Copenhaguen, 4 de maig de 1895 - Egebæksvang, Helsingør, 2 de febrer de 1978) va ser un boxejador danès que va competir en els anys posteriors a la Primera Guerra Mundial. Era pare del lluitador Eigil Johansen.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla de plata de la categoria del pes lleuger, del programa de boxa.

## Referències

* 1 2 «Gotfred Johansen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 27 d’agost 2011. [Consulta: 10 setembre 2017].
# Carablanc petit

El carablanc petit (Leucorrhinia dubia) és una espècie d'odonat anisòpter de la família dels libel·lúlids present a Catalunya.

## Descripció

L'abdomen fa entre 21 i 27 mm de llarg i les ales posteriors de 23 a 28 mm de llarg.
Els mascles adults tenen el cos negre amb taques de color vermell i taronja a l'abdomen i al tòrax que es tornen més fosques amb l'edat. Els mascles joves i les femelles tenen marques de color groc pàl·lid. Les ales tenen una taca marró a la base.

## Distribució

Es troba distribuïda pel nord i centre d'Europa i nord-oest d'Àsia, encara que conserva poblacions relictes més al sud.
A la Gran Bretanya és rara i local amb la població més gran de les terres altes escoceses.
A la península Ibèrica només es troba als Pirineus.

## Ecologia

Habita en basses i llacs de poca grandària, generalment àcids, en boscos i sense peixos. El seu període de vol s'estén de maig a agost.
Es reprodueix en basses àcides amb ampli creixement de molsa Sphagnum. El mascle té un petit territori prop de l'aigua. La còpula amb la femella comença sovint sobre l'aigua abans que s'aturin a terra o entre la vegetació baixa durant uns 30 minuts. La femella deixa caure els ous, entre la molsa submergida o a les tiges de l'herba de cotó.
Les larves viuen entre les molses; s'alimenten sobretot de nit, però també són actives durant el dia. Triguen entre un i tres anys a arribar a l'edat adulta. Emergeixen entre maig i principis de juliol a la Gran Bretanya; el temps exacte depèn de la latitud i el clima. Surten fora de l'aigua i pugen per una tija de la planta abans de volar lluny de la bassa. Els mascles maduren 4-12 dies després de l'emergència i les femelles uns dies més tard.

## Galeria

* Mascle
* Femella
* Còpula

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 12 novembre 2021].
* 1 2 «Espècies». [Consulta: 12 novembre 2021].
* 1 2 «Leucorrhinia dubia» (en anglès). IUCN Red List. Clausnitzer, V. 2009. [Consulta: 3 setembre 2015].
* ↑ «Biodiversidad Virtual» (en castellà). [Consulta: 9 gener 2016].
* ↑ Brooks, Steve & Richard Lewington (2002) Field Guide to the Dragonflies and Damselflies of Great Britain and Ireland, British Wildlife Publishing, Hampshire.
# The Sisters (pel·lícula de 1914)

The Sisters, també titulada A Duel for Love, és una pel·lícula muda dirigida per Christy Cabanne i protagonitzada per les germanes Lillian i Dorothy Gish, en una de les poques vegades que coincidiren en una pel·lícula. Basada en un relat de Myron T. Brining adaptat pel propi Cabanne i per Anita Loos, la pel·lícula, de dues bobines, es va estrenar el 29 de novembre de 1914.

## Argument

May i Carol són dues germanes que s’estimen molt. La situació canvia amb l’arribada de George, un advocat de ciutat, que provoca la gelosia de Carol per les atencions que aquest té amb May. Com a conseqüència, un dia, mentre la germana dorm Carol li talla els cabells i fins i tot té pensaments d’assassinar-la. Al final May i George es casen i Carol també ho fa amb Frank, un granger. Totes dues tenen un fill però el de May mor poc després de néixer. El metge assegura que May ha de tenir un altre fill ja que si no es morirà. Carol decideix cedir el seu fill a la germana. Quan May supera la convalescència s’assabenta la veritat i torna el fill a la germana.

## Repartiment

* Lillian Gish (May, la germana gran)
* Dorothy Gish (Carol, la germana menor)
* Elmer Clifton (Frank)
* W. E. Lawrence (George)
* Donald Crisp
* Josephine Crowell

## Referències

* 1 2 Affron, Charles. Lillian Gish: Her Legend, Her Life (en anglès). University of California Press, 2002-03-12, p. 75-76. ISBN 978-0-520-23434-5.
* 1 2 «The Sisters» (en anglès). Silent Era : Progressive Silent Film List. [Consulta: 26 febrer 2023].
* 1 2 Usai, Paolo Cherchi. The Griffith Project, Volume 12: Essays on D.W. Griffith (en anglès). Bloomsbury Publishing, 2019-07-25, p. 172. ISBN 978-1-83902-004-9.
# Pinetell de Fennoscàndia

El pinetell de Fennoscàndia (Lactarius fennoscandicus), és una espècie de pinetell, un rovelló comestible de sang o làtex taronja, de barret amb zones concèntriques, de color gris lilací amb tons bruns i, a vegades, verds. La carn és de blanca a blava, ataronjada pel làtex.
És un fong micorrízic exclusiu dels boscos de pícees (Picea abies) d'Escandinàvia.

## Sistemàtica i taxonomia

L'espècie va ser descrita per Annemieke Verbeken i Jan Vesterholt.
Pertany a la secció Deliciosi del gènere Lactarius.

## Iconografia seleccionada

Basso MT. Lactarius: 268, 1999
Heilmann-Clausen J, Verbeken, A, Vesterholt J. The genus Lactarius: 155, 1998

## Descripció

Barret de fins a 8 cm de diàmetre, convex quan jove, estès i amb una depressió central, marge enrotllat cap a dins; superfície zonada, humida, zonada en tota la superfície.
Làmines denses, decurrents, taronja groguenques, verdes al frec.
La cama mesura de 4 a 11 cm de llarg per 1 a 2,5 cm de gruix, de cilíndrica a dilatada al peu, llisa o amb alguna escrobícula.
La carn és blanquinosa a la cama, taronja prop de la superfície; es torna verd blavós quan es lesiona. No té cap olor distintiva i amarganteja al tast. Llet escassa, taronja, esdevé taronja vermellosa i finalment verda.

## Distribució

Comú a l'Europa boreal, absent a la central i meridional.

## Ecologia

Els bolets apareixen entre juny i desembre en els boscos i plantacions de pícees, sempre humits, entre la molsa, esfagnes i nabius.

## Identificació

Tan sols creix en boscos i plantacions de pícees del nord d'Europa, presenta barrets grisencs, sempre zonats. Com indica el nom popular, també viu associat amb pícees (Picea abies) el pinetell de pícea (Lactarius deterrimus). Aquest darrer es caracteritza pel barret ataronjat però barrejat amb tons verds, és poc zonat i la cama és de tons taronja viu, llisa, sense escrobícules i amb una zona blanca a la part més superior, tocant a les làmines. El làtex és taronja i esdevé vermell entre 15-20 minuts.
Són propers però sempre vora pins el pinetell o pinetell ver (Lactarius deliciosus), el pinetell de pi negre (Lactarius quieticolor) i el rovelló pinetell (Lactarius semisanguifluus). Vora avets, el pinetell d’avet (Lactarius salmonicolor).

## Usos

Comestibilitat desconeguda

## Referències

* 1 2 3 4 Heilmann-Clausen, Jacob; Verbeken, Annemieke; Vesterholt, Jan. The Genus Lactarius. 2. The Danish Mycological Society, 1998, p. 150–153. ISBN 87-983581-4-6.
* 1 2 Læssøe, Thomas; Petersen, Jens H. Fungi of Temperate Europe. Princeton: Princeton University Press, 2019. ISBN 9780691180373.
* ↑ Verbeken, Annemieke; Vesterholt, J. «A new Lactarius species from Scandinavia in the section Dapetes.». CRYPTOGAMIE MYCOLOGIE, 19, 1-2, 1998, pàg. 87–91. ISSN: 0181-1584.
* 1 2 Basso, Maria Teresa. Lactarius Pers., p:848. Alassio: Mykoflora, 1999. ISBN 88-87740-00-3.
# Guli

Guli o Khuli (en ingúix: Хьули, Ḥuli) és un selo ubicat al districte de Dzheyrakhsky de la República d'Ingúixia, Rússia. Guli és el poble ancestral del clan Ingúix (teip) Hulakhoy (en ingúix: Хьулахой).

## Referències

* ↑ Мальсагов, 1963, p. 150.
# Laura Jou i Bonet

Laura Jou i Bonet (Barcelona, 14 de març de 1969) és una professora de teatre i directora de cinema catalana. Formada com a actriu a l'Institut del Teatre, als primers anys del 2000 va començar a treballar com a assessora amb actors i actrius infantils, tasca que l'ha menada a participar en 24 pel·lícules i 18 sèries, entre elles en films destacats com L'orfenat, Pa negre, EVA o The Impossible.
És mare del cantant i youtuber Rojuu.

## La vida sense la Sara Amat

Després de presentar el curtmetratge No me quites als Premis Gaudí 2016, la productora de cinema Isona Passola va encarregar-li la seva primera pel·lícula: La vida sense la Sara Amat, adaptació de la novel·la homònima de Pep Puig (Premi Sant Jordi 2015), juntament amb la directora de fotografia Gris Jordana i la música original de Pau Vallvé.
Per a trobar els dos protagonistes, Jou no va voler fer «un típic càsting com els que havia fet d'anar a les escoles de teatre i penjar cartells als instituts», sinó que va tirar d'enginy i va demanar als actors de Polseres vermelles i Merlí, exalumnes seus, que fessin una crida a través d'Instagram, «Va ser increïble, s'hi van apuntar 20.000 infants». Per a preparar-se, van fer dos mesos d'assaig i tot el grup va anar de colònies «per a convertir-se en una colla real, amb lligams reals, amb memòria emocional real». Allà van fer tota mena d'exercicis per comprendre les motivacions dels personatges i assajant escenes que no eren al guió.

## Filmografia

* 2015: No me quites
* 2019: La vida sense la Sara Amat

## Referències

* ↑ Jurado, Laura. «Laura Jou debuta en el largo con la adaptación de ‘La vida sense la Sara Amat’» (en castellà), 28-06-2018. [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ Vidal, Jaume. «"El cinema vol ara nens que siguin creïbles, que parlin com ho fan a casa"», 27-09-2019. [Consulta: 25 gener 2020].
* ↑ «'La vida sense la Sara Amat' | Entrevista amb Laura Jou [VÍDEO]». betevé, 11-07-2019. [Consulta: 24 gener 2020].
* ↑ «Quién es Rojuu, el cantante con el que Amaia colabora en 'Quiero pero no» (en castellà). Europa FM, 24-11-2021. [Consulta: 9 desembre 2021].
* ↑ Nerín, Gustau. «Laura Jou: “La Sara Amat és una inconformista, i jo també ho soc”», 25-09-2019. [Consulta: 24 gener 2020].
* ↑ «Pau Vallvé guanya el premi Gaudí a millor música original per 'La vida sense la Sara Amat'». Enderrock, 20-01-2020. [Consulta: 25 gener 2020].
* ↑ «Els 400 cops de Laura Jou». Ara, 29-04-2019. [Consulta: 25 gener 2020].
* ↑ «Laura Jou triomfa i emociona amb "La vida sense la Sara Amat"». Catalunya Ràdio, 05-05-2019. [Consulta: 25 gener 2020].