OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eleccions estatals a Mato Grosso do Sul el 2022

* Per altres eleccions, vegeu les eleccions generals del Brasil de 2022.
Les eleccions estatals a Mato Grosso do Sul el 2022 tindran lloc el 2 d'octubre (primera volta) i el 30 d'octubre. Els votants elegibles triaran un governador, un vicegovernador, un senador, 8 diputats federals i 24 diputats estatals. L'actual governador interí és Reinaldo Azambuja, del Partit Socialdemòcrata brasiler, per a les eleccions al Senat federal, la vacant ocupada per Simone Tebet, de l'MDB, escollida el 2014, està en disputa.
L'exministra Tereza Cristina Corrêa da Costa Dias va aconseguir l'escó de senadora. El càrrec de governador serà per Eduardo Riedel, qui va batre en la segona volta al candidat Renan Contar.

## Candidats al govern

* Marquinhos Trad
* Andre Puccinelli
* Eduardo Riedel
* Rose Modesto
* Adonis Marcos
* Magno-Souza
* Renan Contar
* Giselle

## Candidats al Senat

* Anizio Tocchio
* Luiz Henrique Mandetta
* Odilon de Oliveira
* Tereza Cristina
* Jefferson Bezerra
* Tiago Botelho

## Referències

* ↑ «Eleições 2022 no Mato Grosso do Sul» (en portuguès brasiler). G1. Grupo Globo. [Consulta: 2 novembre 2022].
* ↑ «Tereza Cristina é eleita senadora por Mato Grosso do Sul» (en portuguès brasiler). Senado Notícias. Senado Federal, 02-10-2022. [Consulta: 4 octubre 2022].
* ↑ «Riedel vence em 72 das 79 cidades de MS; Contar leva em apenas 7 municípios» (en portuguès brasiler). G1. Grupo Globo, 30-10-2022. [Consulta: 2 novembre 2022].

## Vegeu també

* Eleccions generals del Brasil de 2022
# James Cronin

James Watson Cronin (Chicago, EUA 1931 - 25 d'agost de 2016) fou un físic i professor universitari estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Física l'any 1980.

## Biografia

Va néixer el 29 de setembre de 1931 a Chicago, ciutat de l'estat nord-americà d'Illinois. Va estudiar a la Universitat Metodista de Dallas on estudià física, i posteriorment es dedicà a la docència a la Universitat de Chicago.

## Recerca científica

Al costat de Val Logsdon Fitch realitzà diversos experiments al voltant de les reaccions subatòmiques, observant com aquestes sovint no compleixen els principis fonamentals de la simetria. L'any 1964 observaren com amb l'anàlisi de kaons les reaccions fetes en sentit invers no seguien la mateixa trajectòria que la reacció original, el que va mostrar que les interaccions de les partícules subatòmiques no són independents del temps i que rebé el nom de violació CP.
El 1980, al costat de Val Logsdon Fitch, fou guardonat amb el Premi Nobel de Física pels seus descobriments al voltant de la violació dels principis de la simetria en la partícula kaó.

## Enllaços externs

* «James Cronin» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# S. N. Hayes

S. N. Hayes va ser un jugador de lacrosse britànic que va competir a principis del segle xx. El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de plata en la competició per equips de Lacrosse, com a membre de l'equip britànic.

## Referències

* ↑ «S. N. Hayes Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de novembre 2012. [Consulta: 3 desembre 2015].
# Hugo Süchting

Hugo Süchting (Suechting) (8 d'octubre de 1874, Brackrade - 27 de desembre de 1916, Valluhn) fou un jugador d'escacs alemany.

## Resultats destacats en competició

Va guanyar a Kiel 1893 (8è DSB Kongress, Hauptturnier) fou 13è a Leipzig 1894 (9è DSB-Congress, el campió fou Siegbert Tarrasch), empatà al 2n lloc amb Ignatz von Popiel, rere Robert Henry Barnes, a Eisenach 1896 (10è DSB-Congress), i fou 15è a Berlin 1897 (el campió fou Rudolf Charousek). Va participar també en torneigs quadrangulars; fou 2n a Altona 1897, i empatà en dues ocasions al primer lloc, a Elmshorn 1898, i a Kiel 1900 (amb Oskar Antze).
Al segle xx, empatà als llocs 14è-15è a Hannover 1902 (13è DSB-Congress, guanyat per Dawid Janowski), guanyà a Hamburg 1903, empatà als llocs 8è-9è a Coburg 1904 (14è DSB-Congress, els campions foren Curt von Bardeleben, Carl Schlechter i Rudolf Swiderski), empatà als llocs 11è-12è a Barmen 1905 (els guanyadors foren Géza Maróczy i Janowski), empatà als llocs 5è-6è a Estocolm 1906 (els campions foren Ossip Bernstein i Schlechter), empatà als llocs 18è-19è a Oostende 1907 (els guanyadors foren Bernstein i Akiba Rubinstein), empatà als llocs 13è-14è a Praga 1908 (els campions foren Oldřich Duras i Schlechter), empatà als llocs 16è-18è a Viena 1908 (els campions foren Duras, Maróczy i Schlechter), empatà als llocs 6è-7è a Düsseldorf 1908 (16è DSB-Congress, guanyat per Frank Marshall), i empatà als llocs 14è-16è al fortíssim torneig de Carlsbad 1911 (el campió fou Richard Teichmann).
Va guanyar dos matxs contra Paul Saladin Leonhardt (2.5 : 1.5) i Carl Carls (2 : 1), ambdós a Hamburg 1911, i n'empatà un altre contra Leonhardt (2 : 2) a Hamburg 1912.

## Notes i referències

* ↑ «Congressos d'escacs alemanys». Arxivat de l'original el 2011-12-04. [Consulta: 7 març 2012].
* ↑ «Torneig de Berlin de 1897». Arxivat de l'original el 2008-01-28. [Consulta: 7 març 2012].
* ↑ I tornei dal 1900 al 1909 Arxivat 2008-01-27 a Wayback Machine. a xoomer.alice.it
* ↑ «Taula del torneig de Karlsbad 1911». La grande storia degli scacchi. [Consulta: 5 abril 2014].
* ↑ «Torneig de Karlsbad 1911, classificació i partides» (en anglès). 365chess.com. [Consulta: 5 abril 2014].
* ↑ «Quadre del Torneig de Carlsbad 1911». The Chess Library. Arxivat de l'original el 2014-10-17. [Consulta: 5 abril 2014].
* ↑ http://www.anders.thulin.name/SUBJECTS/CHESS/CTCIndex.pdf Name Index to Jeremy Gaige's Chess Tournament Crosstables, An Electronic Edition, Anders Thulin, Malmö, 01-09-2004
# Roepie Kruize

Roepie Kruize (Heemstede, 18 de gener de 1925 - la Haia, 14 de febrer de 1992) va ser un jugador d'hoquei sobre herba neerlandès que va competir durant les dècades de 1940 i 1950. Era el pare dels també jugadors d'hoque sobre herba Hans; Hidde i Ties Kruize, i germà de Gerrit Kruize.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en dues edicions dels Jocs Olímpics: el 1948, a Londres, on va guanyar la medalla de bronze com a membre de l'equip neerlandès en la competició d'hoquei sobre herba, i el 1952, a Hèlsinki, on va guanyar la medalla de plata.

## Referències

* 1 2 «Roepie Kruize Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 30 de gener 2012. [Consulta: 1r abril 2019].
# Víctor Ruiz Torre

Víctor Ruiz Torre (Sant Feliu de Llobregat, 25 de gener de 1989) és un futbolista català que juga com a defensa central.
Format a les categories inferiors del FC Barcelona i del Cornellà va fitxar pel juvenil del RCD Espanyol des d'on posteriorment passaria al filial i finalment debutaria amb el primer equip el 2009. Durant el mercat d'hivern de la temporada 2010/11 es va oficialitzar el seu traspàs a l'SSC Napoli italià per una xifra pròxima als 6 M€, a més del traspàs definitiu de Jesús Alberto Dátolo a l'Espanyol.
L'agost del 2011 va ser fitxat pel València CF, club amb el qual tindrà contracte fins al 2015. Ràpidament, Víctor Ruiz es va convertir en un fix de la defensa valencianista juntament amb Adil Rami.
El juny de 2011 formà part de la selecció espanyola de futbol Sub-21 que va guanyar el Campionat d'Europa de futbol sub-21 de 2011, celebrat a Dinamarca.

## Palmarès

| Títol | Club | País | Any |
| Copa de Campions de Lliga juvenil | RCD Espanyol Juvenil | Espanya | 2007-2008 |
| Tercera Divisió | RCD Espanyol B | Espanya | 2008-2009 |

## Referències

* ↑ «L'Espanyol i SSC Napoli tanquen el traspàs de Víctor Ruiz a canvi de 6 milions d'euros i la propietat de Dátolo». Esport 3. [Consulta: 28 gener 2011].
* ↑ «Víctor Ruiz, nou jugador del Nàpols». Web del Mundo Deportivo. [Consulta: 28 gener 2011]. (castellà)
* ↑ El central es Víctor Ruiz En la madrugada del viernes se llegó a un acuerdo con el Nápoles, por el que pagarán entre 7 y 8 millones. - notícia a Superdeporte el 28 d'agost de 2011
* ↑ «La Rojita: ¡Sí, sí, sí, la Eurocopa ya está aquí!» (en castellà). Diari As, 27-06-2011. [Consulta: 19 maig 2013].
# Tommy Gorman

Thomas Patrick "T. P." Gorman (Ottawa, Ontario, 9 de juny de 1886 – Ottawa, 15 de maig de 1961) va ser un dels fundadors de la National Hockey League (NHL), guanyador de set Copes Stanley com a director general en quatre equips, i medallista olímpic en la competició per equips de Lacrosse, com a membre de l'equip canadenc, als Jocs Olímpics de Londres.

## Referències

* ↑ «Tom Gorman Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2 de setembre 2011. [Consulta: 17 maig 2016].
# Tamir Nabaty

Tamir Nabaty (4 de maig de 1991) és un jugador d'escacs israelià, que té el títol de Gran Mestre des de 2011.
A la llista d'Elo de la FIDE de l'agost de 2020, hi tenia un Elo de 2635 punts, cosa que en feia el jugador número 3 (en actiu) d'Israel, i el 131 del rànquing mundial. El seu màxim Elo va ser de 2697 punts, a la llista del març de 2019.

## Resultats destacats en competició

Nabaty fou 6è al Campionat del Món Sub16 del 2006, 8è al Campió Europeu Sub-16 del 2007, 13è al Campionat del Món Sub-16 del 2007, 10è al Campionat Europeu Sub-18 del 2008, 4t al Campionat Europeu Sub-18 del 2009 i 17è al Campionat del Món Sub-18 del 2009. El juliol de 2012 va guanyar l'Obert de Txèquia amb 7½ punts de 9, i el desembre del mateix any guanyà l'Obert de Belgrad amb els mateixos punts que Dalibor Stojanovic però amb millor desempat. El 2013 guanyà el Campionat d'Israel amb 6½ punts de 9. Al Campionat d'Europa de 2015 hi fou 5è (25è al desempat) amb 7½ punts d'11, a un punt del campió Ievgueni Naier i obtingué el bitllet per a participar en la Copa del Món de 2015 on fou eliminat a la primera ronda per David Navara.
El 2017 empatà als llocs 3r-6è al Festival d'Escacs de Zalakaros, amb Víktor Mihalevsky, Ígor Kovalenko i Márkus Róbert.

## Referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Tamir Nabaty» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 8 novembre 2015].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Israel"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 10 agost 2020].
* ↑ «Evolució Elo de Tamir Nabaty» (en anglès). FIDE consulta= 10 d'agost de 2020.
* ↑ «Tamir Nabaty gana el Abierto de Chequia 2012». chessbase.com. [Consulta: 8 novembre 2015].
* ↑ «GM Tamir Nabaty from Israel claims Belgrade Trophy». chessdailynews.com. [Consulta: 8 novembre 2015].
* ↑ «Tamir Nabaty wins Israel Championship». chessvibes.com. [Consulta: 8 novembre 2015].
* ↑ «Zalakaroson Rapport Richárd nyerte a nyílt magyar bajnokságot» (en hongarès). sakkblog.hu, 26-05-2017. [Consulta: 13 agost 2020].
# Synchiropus picturatus

Synchiropus picturatus és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja petits invertebrats bentònics.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i associat als esculls de corall que viu entre 0-20 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines, l'est d'Indonèsia i el nord-oest d'Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1859. On the genus Callionymus of authors. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 128-130.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Peters, W. (C. H.), 1877. Übersicht der während der von 1874 bis 1876 unter der Commando des Hrn. Capitän z. S. Freiherrn von Schleinitz ausgeführten Reise S. M. S. Gazelle gesammelten und von der Kaiserlichen Admiralität der Königlichen Akademie der Wissenschaften übersandten Fische. Monatsb. Akad. Wiss. Berlin 1876: 831-854.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Synchiropus picturatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Burgess, W.E., H.R. Axelrod i R.E. Hunziker III, 1990. Dr. Burgess's Atlas der Meerwasser Aquarium Fische. Bede Verlag, Kollnburg, Alemanya.
* ↑ Lieske, E. i R. Myers, 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.
* ↑ Baensch, H.A. i H. Debelius, 1997. Meerwasser atlas. Mergus Verlag GmbH, Postfach 86, 49302, Melle, Alemanya. 1216 p. 3a edició.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Juan Corzo y Príncipe

Juan Corzo y Príncipe (Madrid, Espanya, 24 de juny de 1873 - L'Havana, Cuba, 27 de setembre de 1941 fou un mestre d'escacs cubà.
Nascut a Espanya, Corzo va emigrar a Cuba el 1887. Va estudiar teoria dels escacs amb el mestre Pichardo i va arribar a ser campió del Club d'Escacs de l'Havana. Dotat de notable talent tàctic, la seva derrota contra José Raúl Capablanca (4-3, amb 6 taules) el 1901 en el campionat de Cuba marcà el començament de la meteòrica carrera del que després seria campió mundial, quan Capablanca només tenia 13 anys. Juntament amb ell va fundar la Federació Nacional d'Escacs de Cuba, i va ser durant molts anys editor de la revista d'escacs Capablanca. Va guanyar cinc cops el campionat de Cuba.

## Referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Juan Corzo y Príncipe» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 7 desembre 2014].
* ↑ «Història del campionat d'escacs de Cuba» (en castellà). Federació d'escacs de Cuba. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 7 desembre 2014].
* ↑ «Historial del Campionat de Cuba» (en castellà). ajedrezdeataque.com. [Consulta: 7 desembre 2014].
# Roger Heinkelé

Roger Heinkelé (Vincennes, 6 de gener de 1913 - Neuilly-sur-Seine, 24 d'abril de 2001) fou un saltador francès que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on fou dotzè en la prova del trampolí de 3 metres del programa de salts. El 1948, un cop finalitzada la Segona Guerra Mundial, fou catorzè en la mateixa prova als Jocs de Londres.
En el seu palmarès destaca una medalla d'or en la prova del trampolí de 3 metres del Campionat d'Europa de natació de 1947.
El 1931 va guanyar el primer títol de Campió de la ciutat de París. El febrer de 1935 va guanyar el primer torneig internacional organitzat al Regne Unit. El 1936 i 1937 va guanyar els títols nacionals de trampolí de 3 metres i palanca de 10 metres.

## Referències

* ↑ fichier des décès
* ↑ Roger Heinkelé a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 28 juliol 2020].
* ↑ Match : l'intran, 16 juin 1931, p.5.
* ↑ L'Aéro, 1r mars 1935, n°182, p.8.
* ↑ Le Miroir des sports, 16 juillet 1936.
* ↑ Le Miroir des sports, 20 juillet 1937.
# Sprickorna i muren

Sprickorna i muren (en suec Una bretxa a la paret) és una pel·lícula dramàtica sueca de 2003 basada en la novel·la de Lars Gustafsson Yllet.

## Argument

Lars interromp els seus estudis de doctorat en matemàtiques a Uppsala i, en canvi, pren una feina com a professor en una comunitat de treball. Quan descobreix que un dels seus alumnes és un geni matemàtic, recupera el seu interès.

## Repartiment

* Magnus Krepper - Herdin
* Sverrir Gudnason - Jonny
* Johanna Lazcano Osterman - Claire
* Ann-Sofie Rase - Ingrid
* Tord Peterson - morbror Ebbeling
* Anders Palm - pappan
* Eva Fritjofson – mama
* Rolf Lydahl - rector Wedelin
* Henrik Lundström - Degen
* Statister från Västmanland
* Elever från Carlforska skolan, Västerås
* Bandy jugador del Hammarby IF Bandyförening

## Banda sonora

* Vespro della Beata Vergine. Nigra sum, de Claudio Monteverdi
* Vespro della Beata Vergine. Pulchra es, amica me, de Claudio Monteverdi
* Hog Farm, text, música i veu Pugh Rogefeldt
* Surabaya Johnny, música Pugh Rogefeldt, text suec Anders Aleby, veu Pugh Rogefeldt
* Jag har en guldgruva, text, música i veu de Pugh Rogefeldt
* Jag är en liten pojk,música Pugh Rogefeldt, lletra Pugh Rogefeldt i Bernt Staf, veu Pugh Rogefeldt
* Mucho gusto, música Percy Faith
* Staten och kapitalet, text i música de Leif Nylén

## Referències

* ↑ Sprickorna i muren al Svenska Filminstitutet
* ↑ Sprickorna i muren a filmtipset.se
* ↑ Vi minns den bortgångne progglegenden, filmtopp.se, 1 de maig de 2023
# Arrel

«Arrel o arrels» té aquests significats:
* Arrel (lingüística), part de la paraula que en conté el significat
* Arrel (farmacologia), part del nom d'un medicament Denominació comuna internacional corresponent al la classe terapèutica.
* Arrels (associació), associació cultural i educativa nord-catalana en defensa de la llengua catalana
* Arrels Fundació és una fundació privada dedicada a l'atenció de persones sense llar de Barcelona.
* Biologia:
** Arrel (botànica), òrgan vegetal d'una planta vascular que absorbeix els nutrients del substrat i hi fixa la planta
** Arrel del pèl o fol·licle pilós, part de la pell que permet al cabell créixer en concentrar cèl·lules mare
* Matemàtiques:
** Arrel d'una funció, valor per al qual la funció es fa igual a zero
** Arrel enèsima, operació aritmètica inversa a la potència
*** Arrel quadrada, arrel d'índex 2
*** Arrel cúbica, arrel d'índex 3
* Televisió:
** Arrels, minisèrie estatunidenca de 2016
# Synchiropus signipinnis

Synchiropus signipinnis és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 348 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central: Illes Chesterfield.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1859. On the genus Callionymus of authors. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 128-130.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Fricke, R., 2000. Callionymidae of New Caledonia, with remarks on related species and descriptions of 10 new species from New Caledonia, Australia, New Guinea, and Hawaii (Teleostei). Stuttg. Beitr. Naturk. Ser. A (Biol.) Núm. 617: 1-81.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1981: Revision of the genus Synchiropus (Teleostei: Callionymidae). Theses Zoologicae v. 1: 1-194.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Herbert Seidman

Herbert Seidman (Nova York, 17 d'octubre de 1920 – 30 d'agost de 1995) fou un mestre d'escacs estatunidenc. Va participar diversos cops al Campionat dels Estats Units.
Membre destacat del Marshall Chess Club, era conegut pel seu estil de joc agressiu, de “capa i espasa”, amb el qual va aconseguir vèncer molts jugadors notables, com ara Pal Benko, Arthur Bisguier, Donald Byrne, Arnold Denker, William Lombardy, Edmar Mednis, Samuel Reshevsky, o Jan Timman.
El 1945 va jugar al vuitè tauler en el matx per ràdio per equips entre els Estats Units i l'URSS, perdent les seves dues partides contra Viatxeslav Ragozin.
El 1961, Seidman fou el jugador que va guanyar més partides al Campionat dels Estats Units, tot i que no va poder vèncer el torneig. Els anys 1961 (conjuntament amb Pal Benko) i 1971 (en solitari) es proclamà campió de l'Estat de Nova York.

## Notes i referències

* ↑ Gaige, Jeremy. Chess Personalia, A Biobibliography. McFarland, 1987, p. 384. ISBN 0-7864-2353-6.
* 1 2 «Nota biogràfica de Herbert Seidman» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 13 febrer 2013].
* ↑ Wall, Bill. «USA vs USSR radio match, 1945» (en anglès). Arxivat de l'original el 2009-10-28. [Consulta: 23 abril 2013].
* ↑ «Quadre d'emparellaments i resultats del Matx d'escacs per ràdio Estats Units - URSS de 1945» (en anglès). Arxivat de l'original el 2009-10-21. [Consulta: 23 abril 2013].
* ↑ «Historial de guanyadors del Campionat de l'Estat de Nova York (1878-1972)» (en anglès). The Colonel's Chess Page. Arxivat de l'original el 2018-12-11. [Consulta: 10 agost 2013].
# Collège de Lisieux

El collège de Lisieux, o també collège de Torcy, és un col·legi de l'antiga Universitat de París.

## Situació

El col·legi va ser fundat a la rue des Prêtres-Saint-Séverin i després transferit al col·legi de Torchi al carrer Sant-Étienne-des-Grés.

## Història

Aquest col·legi va ser fundat, l'any 1336, per Guy de Harcourt, bisbe de Lisieux, qui va deixar per testament la suma de mil ''livres parisis'' (moneda de l'època) per al manteniment i l'ensenyament de vint-i-quatre alumnes pobres becaris de la facultat de les arts, i cent ''livres parisis'' per al seu allotjament.
Noves fundacions, fetes per dos dels seus successors, Jean de Dormans, fundador del Collège de Beauvais i Guillaume d'Estouteville, el seu germà, en van fer augmentar els ingressos, i van facilitar la construcció de nous edificis. Cent anys més tard, el col·legi va ser transferit en un lloc més convenient, als edificis del col·legi de Torchi, recentment ubicat al n°5, rue Sant-Étienne-de els-Gréts, sobre el feu de la Petite Bretonnerie, sobre la muntanya de Sainte-Geneviève, en favor dels estudiants de la diòcesi de Lisieux.
No estant dotat més que de diners en efectiu, el collège de Lisieux va esdevenir, en el moment de la seva depreciació, pobre. Es va veure obligat a disminuir el nombre de becaris, i es van suprimir l'any 1750. Després de l'aturada del 7 de setembre de 1762, va ser transferit definitivament l'any 1764 a la rue Jean-de-Beauvais, i ubicat al local del collège de Dormans.
Lloc de reunió de la secció revolucionària del Panthéon, i a continuació seu de la 12ª municipalitat de París, el col·legi esdevé un dipòsit militar sota el Primer Imperi Francès i una caserna, la caserna de Lisieux, sota la Restauració. Va ser a la seva església que, l'1 de setembre 1815, s'hi va instal·lar la primera escola d'ensenyament elemental segons el mètode de Lancaster ("Escola mutual"), considerada com l'escola mare de totes aquelles del mateix gènere establertes a París.
El collège de Lisieux va comptar entre els seus professors a Guillaume Du Val, Jean Le Fèvre i Charles-François Dupuis, i va tenir entre els seus alumnes a Antoine Arnauld i el seu germà Simon Arnauld de Pomponne, Julien Pouchard, Nicolas Louis de Lacaille, l'abat Delille, Jean-François Collin de Harleville, Louis François Cauchy, Pierre-Jean-Baptiste Chaussard, Louis Pierre Édouard Bignon.

## Referències

Jacques Hillairet, Dictionnaire historique des rues de Paris, Paris, Les Éditions de Minuit, 1972, 1985, 1991, 1997, etc. (1re éd. 1960), 1 476 p., 2 vol. [detall de les edicions] (ISBN 2-7073-1054-9, OCLC 466966117, presentació en línia)
# Roy Romain

Roy Romain (anglès: Royston Isaac Romain) (Ashford, 27 de juliol de 1918 - Ashford, 19 de desembre de 2010) fou un nedador anglès que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on quedà eliminat en semifinals en la prova dels 200 metres braça del programa de natació.
En el seu palmarès destaquen una medalla d'or en la prova dels 200 metres braça del Campionat d'Europa de 1947. i una medalla d'or i una de plata als Jocs de l'Imperi Britànic de 1950. Als campionats nacionals britànics de l'ASA guanyà els títols de les 220 iardes braça de 1947, 1948 i 1949.
Començà a nedar amb nou o deu anys i ho continuà fent fins als 90, guanyant competicions de natació de categoria màster amb 70 i 80 anys.

## Referències

* ↑ Roy Romain a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 29 juliol 2020].
* ↑ «R. Romain | Commonwealth Games Federation» (en anglès). Arxivat de l'original el 2021-06-14. [Consulta: 1r agost 2020].
* ↑ «Swimming». The Times. News UK, 12-07-1948, p. 2 [Consulta: 2 octubre 2019].
* ↑ «Swimming». The Times. News UK, 23-07-1949, p. 6 [Consulta: 2 octubre 2019].
* ↑ «'It was the youth of the world getting together'». Sport. The Guardian, 10-07-2008 [Consulta: 3 agost 2008].