OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eleccions municipals de 2019 a Vilanova d'Escornalbou

Les eleccions municipals de 2019 a Vilanova d'Escornalbou van ser unes eleccions locals que es van celebrar el diumenge 26 de maig de 2019 a Vilanova d'Escornalbou, al Baix Camp, com a part de les eleccions municipals espanyoles. Es van triar els 7 regidors de l'Ajuntament de Vilanova d'Escornalbou.

## Sistema electoral

Les eleccions als ajuntaments de l'Estat espanyol estan fixades per celebrar-se el quart diumenge de maig cada quatre anys. El sistema electoral fa servir la regla D'Hondt amb representació proporcional, llistes tancades i una barrera electoral del 5% dels vots vàlids, que inclou els vots en blanc. La votació per a l'assemblea local es basa en el sufragi universal.
En les eleccions municipals, la circumscripció electoral és en l'àmbit municipal i el nombre d'escons (o sigui, regidors) a triar del municipi es determina en funció del nombre d'habitants censats en aquest municipi. En el cas de Vilanova d'Escornalbou, en tenir 407 persones censades, l'hi correspon 7 regidors.

## Candidatures

El 30 d'abril del mateix any, la Junta Electoral de Zona de Reus va proclamar les dues candidatures del municipi de Vilanova d'Escornalbou en el Butlletí Oficial de la Província de Tarragona.
* Independents de Vilanova d'Escornalbou - Acord Municipal (IVE - AM)
* Tots Som Escornalbou (Demòcrates Independents) (Tots Som Escornalbou)

## Jornada electoral
### Constitució de les meses

En aquell moment, Vilanova d'Escornalbou tenia una població de 549 habitants, dels quals 407 persones van ser cridades a votar a l'única mesa que es va constituir al municipi.

### Participació

La participació en aquestes eleccions va ser de 82,6%, el qual cosa implica que un total de 336 ciutadans del municipi van decidir exercir el seu dret a vot. Comparant aquesta participació amb la mitjana catalana, Vilanova d'Escornalbou ha registrat una xifra molt més alta, situant-se en 17,7 punts percentuals per sobre.
A continuació, es presenta una taula amb els percentatges de participació registrats a diferents hores del dia de les eleccions:
| Hores | Vilanova d'Escornalbou |
| Participació (14h) | 51,1% ( 3,5%) |
| Participació (18h) | 69,8% ( 6,9%) |
| Participació (20h) | 82,6% ( 1,6%) |

## Referències

* 1 2 «Llei orgànica 5/1985, de 19 de juny, del règim electoral general». Portal Jurídic de Catalunya. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Infoelectoral | Resultados electorales» (en castellà). Ministerio de Interior | Gobierno de España. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Eleccions municipals 2019 | Eleccions». Diputació de Barcelona, 21-09-2019. [Consulta: 31 maig 2023].
* 1 2 «Resultats electorals». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2022-10-10. [Consulta: 4 juny 2023].
# Eleccions municipals de 2019 a Riudoms

Les eleccions municipals de 2019 a Riudoms van ser unes eleccions locals que es van celebrar el diumenge 26 de maig de 2019 a Riudoms, al Baix Camp, com a part de les eleccions municipals espanyoles. Es van triar els 13 regidors de l'Ajuntament de Riudoms.

## Sistema electoral

Les eleccions als ajuntaments de l'Estat espanyol estan fixades per celebrar-se el quart diumenge de maig cada quatre anys. El sistema electoral fa servir la regla D'Hondt amb representació proporcional, llistes tancades i una barrera electoral del 5% dels vots vàlids, que inclou els vots en blanc. La votació per a l'assemblea local es basa en el sufragi universal.
En les eleccions municipals, la circumscripció electoral és en l'àmbit municipal i el nombre d'escons (o sigui, regidors) a triar del municipi es determina en funció del nombre d'habitants censats en aquest municipi. En el cas de Riudoms, en tenir 4.720 persones censades, l'hi correspon 13 regidors.

## Candidatures

El 30 d'abril del mateix any, la Junta Electoral de Zona de Reus va proclamar les quatre candidatures del municipi de Riudoms en el Butlletí Oficial de la Província de Tarragona.
* Junts per Riudoms (JUNTS)
* Esquerra Republicana de Catalunya-Acord Municipal (ERC-AM)
* Candidatura d'Unitat Popular-Alternativa Municipalista (CUP-AMUNT)
* Partit dels Socialistes de Catalunya-Candidatura de Progrés (PSC-CP)

## Jornada electoral
### Constitució de les meses

En aquell moment, Riudoms tenia una població de 6.565 habitants, dels quals 4.720 persones van ser cridades a votar a una de les urnes de les 8 meses que es van constituir al municipi.

### Participació

La participació en aquestes eleccions va ser de 70,7%, el qual cosa implica que un total de 3.339 ciutadans del municipi van decidir exercir el seu dret a vot. Comparant aquesta participació amb la mitjana catalana, Riudoms ha registrat una xifra més alta, situant-se en 5,9 punts percentuals per sobre.
A continuació, es presenta una taula amb els percentatges de participació registrats a diferents hores del dia de les eleccions:
| Hores | Riudoms |
| Participació (14h) | 40,8% ( 1,5%) |
| Participació (18h) | 55,9% ( 5,1%) |
| Participació (20h) | 70,7% ( 2,2%) |

## Referències

* 1 2 «Llei orgànica 5/1985, de 19 de juny, del règim electoral general». Portal Jurídic de Catalunya. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Infoelectoral | Resultados electorales» (en castellà). Ministerio de Interior | Gobierno de España. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Eleccions municipals 2019 | Eleccions». Diputació de Barcelona, 21-09-2019. [Consulta: 31 maig 2023].
* 1 2 «Resultats electorals». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2022-10-10. [Consulta: 4 juny 2023].
# Emili Garcia

Emili Garcia (Andorra, 11 de gener de 1989) és un futbolista internacional andorrà. Juga en la posició de defensa i actualment juga a la UE Santa Coloma de la Primera Divisió d'Andorra.
Ha estat internacional amb la selecció de futbol d'Andorra en 54 ocasions.
Garcia va debutar com a internacional amb la selecció andorrana el 4 de juny de 2008 en un amistós perdut per 2-1 contra l'Azerbaidjan.

## Referències

* ↑ «Emili García player profile» (en anglès). UEFA. [Consulta: 27 agost 2019].
* ↑ Ficha del jugador
* ↑ «Andorra vs. Azerbaijan (1:2)». national-football-teams.com. [Consulta: 26 gener 2019].
# Enciklopedija Slovenije

Enciklopedija Slovenije és una enciclopèdia en eslovè que conté tot el relatiu a Eslovènia. Ha estat publicada durant els anys 1987-2002 en 16 volums per Mladinska knjiga en cooperació amb l'Academia Eslovena de Ciències i Arts.
Els editors de l'enciclopèdia són Marjan Javornik, Dušan Voglar i Alenka Dermastia, editors d'articles especials són Rajko Pavlovec, Blaž Resman, Janez Stergar, Zdravko Mlinar, Peter Weiss, Tone Wraber, Aleš Krbavčič i Tone Ferenc.
Dels primers volumes se'n van fer 30.000 còpies però de les posteriors només se'n farien 15.000 per la caiguda en els vendes.

## Volums

* A-Ca. - 1987. - XVII, 421 pàgines - 30.000 còpies
* Ce-Ed. - 1988. - XV, 416 pàgines - 31.000 còpies
* Eg-Hab. - 1989. - XV, 416 pàgines - 30.000 còpies
* Hac-Kare. - 1990. - XVII, 416 pàgines - 30.000 còpies
* Kari-Krei. - 1991. - XV, 416 pàgines - 22.000 còpies
* Krek-Marij. - 1992. - XV, 416 pàgines - 20.000 còpies
* Marin-Nor. - 1993. - XV, 416 pàgines - 20.000 còpies
* Nos-Pli. - 1994. - XVI, 416 pàgines - 20.000 còpies
* Plo-Ps. - 1995. - XV, 416 pàgines - 20.000 còpies
* Pt-Savn. - 1996. - XV, 416 pàgines - 20.000 còpies
* Savs-Slovenska m. - 1997. - XV, 416 pàgines. - 18.000 còpies
* Slovenska n-Sz. - 1998. - XV, 416 pàgines - 18.000 còpies
* Š-T. - 1999. - XV, 416 pàgines - 18.000 còpies
* U-We. - 2000. - XV, 416 pàgines - 15.000 còpies
* Wi-Ž; Overview. - 2001. - XV, 416 pàgines - 15.000 còpies
* Appendix A-Ž; Contents. - 2002. - XV, 416 pàgines - 15.000 còpies

## Enllaços externs

* Enciklopedija Slovenije Arxivat 2003-10-18 a Wayback Machine. (eslovè)
* Enciklopedija Slovenije Wi-Ž Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine. (eslovè)
# Enciclopèdia dels Germans de la Puresa

L'Enciclopèdia dels Germans de Puresa (àrab: رسائل إخوان الصفا), altrament coneguda també com a Epístoles dels Germans de la Sinceritat, Epístoles dels Germans de la Puresa i Epístoles dels Germans de la Puresa i els amics Lleials, era una gran enciclopèdia de 52 tractats (rasā'il) escrita pels misteriosos Germans de la Puresa de Basra, Iraq, en algun punt de la segona meitat del segle x dC (o potser més tard, el segle xi). Va tenir una gran influència en pensaments intel·lectuals principals posteriors del món musulmà, com Ibn Arabi, i el coneixement de l'enciclopèdia es va transmetre fins a tota la zona que comprenia Al-Àndalus. L'Enciclopèdia va contribuir a la popularització i legitimització del platonisme en el món islàmic.
La identitat i període dels autors de l'Enciclopèdia s'ha establert reeixidament, encara que l'obra sh'a lligat amb diversos grups com els Isma'ili, Sufites, Sunnites, Mu'tazili, alauites, Rosicrucians, etc.
El tema de l'obra és vast i va des de matemàtiques, música, astronomia, i ciències naturals, fins a ètica, política, religió, i màgia —tot compilat per un propòsit bàsic: que l'aprenentatge és entrenament per l'ànima i com a preparació per la vida eventual una vegada que alliberat del cos.

## Referències

* ↑ Lane-Poole 1966, p. 190-191
* ↑ Nasr 1946, p. 25
* ↑ Van Reijn 1995, p. v
* ↑ Nasr 1946, p. 36
* ↑ Robert Irwin; "In the Footsteps of Muhammad" Arxivat 2006-02-21 a Wayback Machine., transcripció d'un programa de la BBC
* ↑ Borges, Jorge Luis, 1899-1986.. Selected non-fictions. Nova York: Viking, 1999. ISBN 0-670-84947-2.
* ↑ Ikhwan as-Safa'. (2007). In Encyclopædia Britannica. Retrieved April 25, 2007, from Encyclopædia Britannica Online
* ↑ Brethren of Purity, Nader El-Bizri, an article in Medieval Islamic Civilization, an Encyclopedia, Vol. I, p. 118-119, Routledge (New York-London, 2006). Retrieved from Arxivat 2014-05-29 a Wayback Machine.
* ↑ Nasr 1946, p. 26
* ↑ Isma'ili, Yezidi, Sufi. «The Brethren Of Purity». [Consulta: 17 maig 2006].
* ↑ Walker, Paul E. "EḴWĀN AL-ṢAFĀʾ". In Encyclopædia Iranica. December 15, 1998.

## Bibliografia

* Lane-Poole, Stanley. Studies in a Mosque. 1st. Beirut (1966): Khayat Book & Publishing Company S.A.L., 1966.
* Nasr, Seyyed Hossein. An Introduction to Islamic Cosmological Doctrines: Conceptions of nature and methods used for its study by the Ihwan Al-Safa, Al-Biruni, and Ibn Sina. Boston, Massachusetts: Belknap Press of Harvard University Press, 1964. LCCN 64-13430.
* Van Reijn, Eric. The Epistles of the Sincere Brethren: an annotated translation of Epistles 43-47. 1. 1st. Minerva Press, 1995. ISBN 1-85863-418-0.

## Enllaços externs

* The Rasail Ikhwan as-Safa
* "Ikhwan al-Safa by Omar A. Farrukh" from A History of Muslim Philosophy
* Review of Yves Marquet's La philosophie des Ihwan al-Safa': de Dieu a l'homme by F. W. Zimmermann
# Encies

Encies és una masia del poble de Canalda, al terme municipal d'Odèn.
Situada a 1.125 m d'altitud, al vessant nord de la rasa d'Encies que passa a 100 metres a vol d'ocell de la seva façana. Actualment encara habitada, a més a més de la masia pròpiament dita hi ha uns quants edificis pel voltant destinats a granges i coberts. S'hi arriba per un camí de 1.200 m que surt per la banda oest de la carretera LV-4241b de Solsona a Coll de Jou, a l'alçada del km 18,5.

## Notes

* ↑ Als cartells indicaors del lloc s'hi pot llegir Ansies. Malgrat això, s'ha optat per emprar la forma ortogràfica Encies perquè així és com apareix escrita als mapes de l'Institut Cartogràfic de Catalunya i a la Gran Enciclopèdia Catalana i, d'altra banda, en un document en llatí de l'any 1.362 hi apareix el topònim Enciis
# Erupció surtseyana

Una erupció surtseyana és un tipus d'erupció volcànica que té lloc en aigües poc profundes de mars o llacs. Rep el nom de l'illa de Surtsey a la costa sud d'Islàndia, prototip d'aquest tipus d'erupcions.
Aquestes erupcions són normalment erupcions freatomagmàtiques, que presenten violentes explosions causades per l'ascens del magma basàltic o andesític i el seu contacte amb abundant aigua subterrània, superficial o aigües superficials. Ràpidament es construeixen anells de tova i cons piroclàstics de cendra causats per la ruptura explosiva de magma que es refreda ràpidament. Altres exemples d'aquests volcans: Capelinhos i illa de Faial en Açores, i Taal i Batangas en Filipines i la recent activitat eruptiva a la costa de l'illa d'El Hierro a les Illes Canàries.

## Característiques

Encara que de naturalesa similar a les de la resta d'erupcions freatomagmàtiques, hi ha diverses característiques específiques:
* La naturalesa física de magma: viscosa i basàltica.
* Caràcter de l'activitat explosiva: expulsió violenta de fragments sòlids, calents de nou magma, explosions contínues o rítmiques.
* Naturalesa de l'activitat efusiva: fluxos de lava localitzada en forma de coixins i de curta durada.
* Naturalesa de les ejeccions dominants: ejeccions lítiques de blocs i cendres, sovint lapilli d'acreció, esquitxades, bombes i absència de lapilli fusiforme.
* Estructures construïdes al voltant de lava refredada: anells de tova volcànica o anells de tuf.

## Referències

* ↑ Island Building Events(anglès)
* ↑ Surtseyan Eruptions Arxivat 2010-04-29 a Wayback Machine.(anglès)
# En companyia de llops

En companyia de llops (títol original: The Company of Wolves) és una pel·lícula britànica de Neil Jordan estrenada l'any 1984.
Aquesta pel·lícula s'inspira en diferents contes: La Caputxeta Vermella de Charles Perrault o dels germans Grimm principalment, així com Barbablava, La bella i la bèstia, El gat amb botes, etc. Ha estat doblada al català.

## Argument

La jove Rosaleen somnia que viu en un bosc de conte de fades amb els seus pares i la seva germana. Aquesta és morta per llops i, mentre els seus pares fan el dol, Rosaleen va a viure amb la seva àvia, una vella dona supersticiosa que la posa en guàrdia contra els homes que tenen les celles juntes. Poc després, la ramaderia del poble és atacada per un llop. Els vilatans van a acorralar-ho però, un cop mort, el cos del llop es torna humà.

## Repartiment

* Sarah Patterson: Rosaleen
* Angela Lansbury: l'àvia
* David Warner: el pare
* Tusse Silberg: la mare
* Micha Bergese: el cassador
* Graham Crowden: el vell sacerdot
* Kathryn Pogson: la jove casada
* Stephen Rea: el jove casat
* Georgia Slowe: Alice
* Shane Johnstone: el noi enamorat
* Brian Glover: el pare del noi enamorat
* Susan Porrett: la mare del noi enamorat
* Dawn Archibald: la bruixa
* Richard Morant: el ric casat
* Danielle Dax: la dona-llop

## Al voltant de la pel·lícula

* El rodatge s'ha desenrotllat a Burnham Beeches, així com als productora s de Shepperton.
* A destacar, una petita aparició de Terence Stamp, en el paper no acreditat del dimoni.

## Premis

* Premi a la millor pel·lícula, millors efectes especials (Christopher Tucker) i de la crítica internacional, en el Festival internacional de la pel·lícula de Catalunya el 1984.
* Nominació al Gran Premi, en el Festival internacional de cinema fantàstic d'Avoriaz el 1985.
* Nominació al premi als millors decorats, millor vestuari, millor maquillatge (Jane Royle, Christopher Tucker) i millors efectes especials (Christopher Tucker, Alan Whibley), en els premis BAFTA l'any 1985.
* Esment especial, en el Fantafestival l'any 1985.
* Premi a la millor pel·lícula, premi del jury, premi de la crítica i premi als millors efectes especials, en el festival Fantasporto l'any 1985.

## Referències

* ↑ Alexander Walker, National Heroes: British Cinema in the Seventies and Eighties, Harrap, 1985 p 261
* ↑ The Sunday Times (London, England), Sunday, 23 September 1984; pg. 55; Issue 8355. (1091 words)
* ↑ Andrew Yule, Hollywood a Go-Go: The True Story of the Cannon Film Empire, Sphere Books, 1987 p111
* ↑ esadir.cat. En companyia de llops. esadir.cat.
* ↑ «The Company of Wolves». The New York Times.
# En buena hora

En buena hora va ser un programa de televisió, emès per Televisió espanyola entre 1990 i 1991, amb direcció i presentació de Joaquín Arozamena.

## Format

Sota format de magazine matinal, l'espai incloïa entrevistes, concursos, reportatges i actuacions musicals així com l'emissió de les sèries Derecho a Amar, Webster, La isla i Santa Bárbara.

## Enllaços externs

* Crítica del programa en el Diari La Vanguardia, de 17 d'abril de 1990
* http://revistas.ucm.es/index.php/ESMP/article/viewFile/45096/42465

## Referències

* ↑ Joaquín Aronzamena En buena hora Diari ABC. 15 d'abril de 1990. Visto el 27 de desembre de 2010
* ↑ Arozamena, con En buena hora, sustituirá a El día por delante El País. 30 de març de 1990. Visto el 27 de desembre de 2010
# Entei

Entei és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus foc. Dissenyat per Ken Sugimori, va aparèixer per primera vegada als videojocs Pokémon Gold i Pokémon Silver, així com les seves seqüeles. També ha aparegut a diversos tipus de marxandatge, spin-offs, adaptacions animades i adaptacions impreses.
Entei, conegut com a Pokémon volcà, va néixer durant l'erupció d'un volcà. Es tracta d'una de les tres «bèsties llegendàries» que surten a Pokémon Gold, Pokémon Silver i Pokémon Crystal. És un dels protagonistes de Pokémon 3: The Movie, tot i que en realitat hi apareix com una il·lusió creada per Unown. També surt a Pokémon: Zoroark: Master of Illusions. Des del seu debut a la sèrie de Pokémon, Entei ha rebut crítiques tant positives com negatives.

## Referències

* ↑ «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Entei a Bulbapedia (anglès)
Espècies de Pokémon :
# Erminio Suárez Gauna

Erminio Antonio Suárez Gauna (27 de juny de 1967) va ser un ciclista argentí que combina el ciclisme en pista com la carretera. Va participar en els Jocs Olímpics de Barcelona de 1992.

## Palmarès en pista

* 1990
** Campió de l'Argentina en Puntuació
** Campió de l'Argentina en Quilòmetre
* 1991
** Medalla d'or als Jocs Panamericans en Puntuació

## Palmarès en carretera

* 1993
** 1r a la Volta al Valle
* 2007
** Vencedor d'una etapa a la Doble Bragado

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Erath

Erath és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 2.187 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Erath tenia 2.187 habitants, 819 habitatges, i 580 famílies. La densitat de població era de 562,9 habitants/km².
Dels 819 habitatges en un 35% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,7% hi vivien parelles casades, en un 16,1% dones solteres, i en un 29,1% no eren unitats familiars. En el 25,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 10,2% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 16,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.386 $ i la renda mediana per família de 36.204 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 19.118 $. La renda per capita de la població era de 13.327 $. Entorn del 15,5% de les famílies i el 18,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Erath». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Erath». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Erasmus Quellinus II

Erasmus Quellinus II, també anomenat Erasmus el Jove (Anvers, 1607- 1678), fou un pintor i dibuixant barroc neerlandés, membre d'una família d'artistes, principalment escultors, ofici exercit pel seu pare Erasmus Quellinus I i el seu germà, Artus Quellinus.

## Biografia i obra

Erasmus es va formar inicialment amb el seu pare, però havent optat per la pintura es va inclinar cap als pintors caravaggistes flamencs com Theodoor Rombouts o Gerard Seghers, per crear mitjançant l'ús de la llum figures rotundes de modelatge escultòric.
Cap a 1633 es va establir com a mestre pintor independent, ingressant en el Gremi de Sant Lluc de la seva ciutat natal, alhora que va començar a col·laborar amb Rubens, primer en les luxoses arquitectures efímeres aixecades per commemorar la «joyeuse entrée» del cardenal-infant don Cardenal-Infant Ferran d'Àustria a la ciutat d'Anvers el 15 d'abril de 1635, i a continuació en l'ampli cicle de pintures mitològiques encarregades per Felip IV de Castella per a la decoració de la Torre de la Parada, en el qual Rubens es trobava treballant ja al novembre de 1636. A Quellinus van correspondre en aquest encàrrec sis quadres realitzats sobre els esbossos de Rubens, tots ells conservats en el Museu del Prado. A partir d'aquest moment la seva pintura es va fer més ampulosa, triant per a les seves escenes d'assumpte tant històric com a mitològic o religiós luxosos fons arquitectònics d'arrel clasicista.
Va col·laborar també amb certa freqüència amb Daniel Seghers i amb el seu cunyat Jan Philip van Thielen, pintant les figures de les seves cèlebres garlandes florals i, a partir de 1656, amb el seu germà Artus es va encarregar de la decoració del nou Ajuntament d'Amsterdam. Com a dibuixant va proporcionar els dissenys per a sèries de tapissos, com la dedicada a la història de la família Thurn und Taxis.
Entre els seus deixebles i col·laboradors va estar el seu fill, Jan Erasmus Quellinus.

## Referències

* ↑ Pompa introitus honori serenissime principis Ferdinandi Austriaci.
* ↑ Javier Portús, Torre de la Parada, Enciclopedia online del Museo del Prado.

### Bibliografia

* Vlieghe, Hans, Arte y arquitectura flamenca 1585-1700, Madrid, Cátedra, 2000, pp. 138-140 y 156-157, ISBN 978-84-376-1842-5
* Sánchez Rivera, Jesús Ángel, «Sobre una serie de cobres flamencos de pintores en la estela de Rubens», Anales de Historia del Arte (2011), pp. 483-505.

## Enllaços externs

* Fitxa en l'enciclopèdia online del Museu del Prado.