OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Torrent de la Vall d'Horta

El torrent de la Vall d'Horta és un curs d'aigua del Vallès Occidental i que drena la part més oriental del massís de Sant Llorenç del Munt. S'origina en la unió del torrent de la Font del Llor i el torrent de Pregona. Després de recórrer 2,9 km desemboca al riu Ripoll al terme de Sant Llorenç Savall, a prop del nucli de les Marines.

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Torrent de la Torre (Solsonès)

El Torrent de la Torre és un curs fluvial del Solsonès que, en confluir amb el Torrent del Fitó, dona lloc a la Riera de Mantellí.
Neix entre les masies de Marvà i de la Casanova i pren la direcció predominant cap a les 8 del rellotge tot deixant al costat septentrional les masies de Cal Nadal i la Torre.

## Termes municipals que travessa

El Torrent de la Torre transcorre íntegrament pel terme municipal de Pinós (Solsonès)

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del Torrent de la Torre està constituïda per 28 cursos fluvials la longitud total dels quals suma 13.234 m.

### Distribució municipal

El conjunt de la xarxa hidrogràfica del Torrent de la Torretranscorre íntegrament pel terme municipal de Pinós.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Tour de Flandes 1937

El Tour de Flandes 1937 és la 21a edició del Tour de Flandes. La cursa es disputà el 21 de març de 1937, amb inici a Gant i final a Wetteren després d'un recorregut de 267 quilòmetres.
El vencedor final fou el belga Michel d'Hooghe, que s'imposà a l'esprint a un nombrós grup de corredors a Wetteren. Els també belgues Hubert Deltour i Louis Hardiquest arribaren segon i tercer respectivament.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Michel d'Hooghe (BEL) | Van Hauwaert | 7h 29' 00" |
| 2 | Hubert Deltour (BEL) | Alcyon-Dunlop | m. t. |
| 3 | Louis Hardiquest (BEL) | Dilecta-Wolber | m. t. |
| 4 | Adolphe Braeckeveldt (BEL) | Helyett-Splendor | m. t. |
| 5 | Alfons Schepers (BEL) | Colin - Wolber | m. t. |
| 6 | Albert Hendrickx (BEL) | Labor-Dunlop | m. t. |
| 7 | René Walschot (BEL) | J.B. Louvet-Wolber | m. t. |
| 8 | Jean Wauters (BEL) | Helyett-Splendor | m. t. |
| 9 | Sylvère Maes (BEL) | Alcyon-Dunlop | m. t. |
| 10 | Albertin Disseaux (BEL) | Helyett-Splendor | m. t. |

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl

## Enllaços externs

* Web oficial
# Tour de Flandes 1944

El Tour de Flandes 1944 és la 28a edició del Tour de Flandes. La cursa es disputà el 2 d'abril de 1944, amb inici i final a Gant després d'un recorregut de 224 quilòmetres.
El vencedor final fou el belga Rik van Steenbergen, que s'imposà a l'esprint als seus vuit companys d'escapada en l'arribada a Gant. Els també belgues Briek Schotte i Jef Moerenhout acabaren segon i tercer respectivament.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Rik van Steenbergen (BEL) | Trialoux-Wolber | 6h 23' 00" |
| 2 | Briek Schotte (BEL) | Helyett-Hutchinson | m. t. |
| 3 | Jef Moerenhout (BEL) | Dilecta-Wolber | m. t. |
| 4 | Frans Sterckx (BEL) | Michard-Hutchinson | m. t. |
| 5 | Frans Bonduel (BEL) | Dilecta-Wolber | m. t. |
| 6 | Frans van Hellemont (BEL) | | m. t. |
| 7 | Célestin Riga (BEL) | Dilecta-Wolber | m. t. |
| 8 | Albert Hendrickx (BEL) | Michard-Hutchinson | m. t. |
| 9 | Marcel Kint (BEL) | Mercier-Hutchinson | m. t. |
| 10 | Georges Claes (BEL) | Trialoux-Wolber | + 1' 05" |

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a les-sports.info

## Enllaços externs

* Web oficial
# Timber Hills

Timber Hills és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 329 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Timber Hills tenia 329 habitants, 157 habitatges, i 113 famílies. La densitat de població era de 167,1 habitants/km².
Dels 157 habitatges en un 15,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,8% hi vivien parelles casades, en un 2,5% dones solteres, i en un 27,4% no eren unitats familiars. En el 25,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,1 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,47.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 13,4% tenia menys de 18 anys, un 2,7% entre 18 i 24, un 16,7% entre 25 i 44, un 41,9% de 45 a 60 i un 25,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 53 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 55.938 $ i la renda mediana per família de 81.906 $. Els homes tenien una renda mediana de 58.333 $ mentre que les dones 38.750 $. La renda per capita de la població era de 34.974 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Timber Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Timber Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Triptan

Els triptans o agonistes selectius dels receptors 5-HT1 (o, més senzillament, agonistes de la serotonina) són una família de fàrmacs basats en la triptamina i utilitzats com a medicament abortiu en el tractament de migranyes i la cefalàlgia histamínica de Horton. No són efectius per al tractament del mal de cap tensional, excepte en persones que també experimenten migranyes. Els triptans no alleugen altres tipus de dolor.
Els fàrmacs d'aquesta classe actuen com a agonistes per als receptors 5-HT$_{1B}$ i 5-HT$_{1D}$ de la serotonina als vasos sanguinis i les terminacions nervioses del cervell. El primer triptan disponible clínicament va ser el sumatriptan, que es comercialitza des de 1991. Els triptans han substituït en gran part les ergotamines, una classe més antiga de medicaments que s'utilitza per alleujar la migranya i la cefalàlgia de Horton.

## Exemples

Els comercialitzats a l'estat espanyol:
* Sumatriptan (EFG, Imigran), el primer a comercialitzar-se.
* Rizatriptan (Maxalt).
* Zolmitriptan (EFG, Zomig).
* Naratriptan (Naramig), vida mitjana llarga.
* Almotriptan (Almogran).
* Eletriptan (Relert), vida mitjana llarga.

## Comparativa

Conclusions:
El sumatriptan presenta certs avantatges sobre els altres agents de segona generació donada la seva disponibilitat per a diferents vies d'administració, el seu perfil de seguretat ben establert i disposar d'una àmplia experiència en la pràctica clínica actual en la qual constitueix l'estàndard de tractament, permetent un bon control de la migranya de nombrosos pacients.
En pacients amb un historial de migranyes no adequadament controlada amb sumatriptan (per manca d'eficàcia o intolerància dels efectes adversos), podria estar indicat un dels nous agents. En aquest sentit, sembla que tant el rizatriptan, com el zolmitriptan presenten com a avantatge davant el sumatriptan la seva rapidesa en l'inici de la seva acció. El paper en terapèutica del naratriptan sembla més restringit que el dels anteriors agents; tot i mostrar un millor perfil de tolerabilitat i de menor recurrència de la cefalea, el seu lent inici pot resultar un factor limitant.
L'experiència clínica disponible amb eletriptan i almotriptan és més limitada.

## Referències

* ↑ Mutschler, Ernst. Arzneimittelwirkungen (en alemany). 10. Stuttgart: Wissenschaftliche Verlagsgesellschaft, 2013, p. 233–4. ISBN 978-3-8047-2898-1.
* ↑ Green, Mark W. «Overview of Migraine: Recognition, Diagnosis, and Pathophysiology». A: Headache and Migraine Biology and Management. Academic Press, 2015, p. 44. ISBN 978-0-12-800901-7.
* ↑ Antonaci, Fabio; Ghiotto, Natascia; Wu, Shizheng; Pucci, Ennio; Costa, Alfredo «Recent advances in migraine therapy». SpringerPlus, vol. 5, 2016, pàg. 637. DOI: 10.1186/s40064-016-2211-8. ISSN: 2193-1801. PMC: 4870579. PMID: 27330903.
* ↑ ¿Demasiados triptanes para el tratamiento de migraña?. Escuela Andaluza de Salud Publica. 2001
# Triptamina

La Triptamina és una monoamina alcaloide que es troba en plantes, fongs, i animals. Conté una estructura d'anell indole i és estructuralment semblant a l'aminoàcid triptòfan, del qual en deriva el seu nom. La triptamina es troba en molt petites quantitats al cervell dels mamífers i es creu que té un paper com a neuromodulador o neurotransmissor.
L'estructura química de la triptamina pertany als compostos anomenats col·lectivament triptamines substituïdes.
La concentració de la triptamina en cervells de rata és d'uns 3,5 pmol/g.

## Plantes que contenen triptamina

Moltes plantes contenen petites quantitats de triptamina, per exemple, comun possible intermediat en el metabolisme de la fitohormona àcid-indole 3 acètic. Concentracions més altes es poden trobar en moltes espècies del gènere Acacia.

## Paper en els vertebrats

La triptamina actua com un agent no selectiu d'alliberament de serotonina i dopamina release over norepinephrine release. It is rapidly metabolized by MAO-A and MAO-B, and for this reason, has a very short in vivo half-life.

## Referències

* ↑ Jones R.S. «Tryptamine: a neuromodulator or neurotransmitter in mammalian brain?». Progress in neurobiology, 19, 1–2, 1982, pàg. 117–139. DOI: 10.1016/0301-0082(82)90023-5.
* ↑ Jiang, Zhen; Mutch, Elaine; Blain, Peter G.; Williams, Faith M. «Conversion of trichloroethylene to chloral using occupationally relevant levels». Toxicology, 226, 1, 2006, pàg. 76–77. DOI: 10.1016/j.tox.2006.05.102.
* ↑ Nobutaka Takahashi. Chemistry of Plant Hormones. CRC Press, 1986. ISBN 9780849354700.
* ↑ Wölfel, Reinhard; Graefe, Karl-Heinz «Evidence for various tryptamines and related compounds acting as substrates of the platelet 5-hydroxytryptamine transporter». Naunyn-Schmiedeberg's Archives of Pharmacology, 345, 2, 1992, pàg. 129–36. DOI: 10.1007/BF00165727. PMID: 1570019.
* ↑ Shimazu, S; Miklya, I «Pharmacological studies with endogenous enhancer substances: Beta-phenylethylamine, tryptamine, and their synthetic derivatives». Progress in neuro-psychopharmacology & biological psychiatry, 28, 3, 2004, pàg. 421–7. DOI: 10.1016/j.pnpbp.2003.11.016. PMID: 15093948.
* ↑ Blough, Bruce E.; Landavazo, Antonio; Partilla, John S.; Decker, Ann M.; Page, Kevin M.; Baumann, Michael H.; Rothman, Richard B. «Alpha-ethyltryptamines as dual dopamine–serotonin releasers». Bioorganic & Medicinal Chemistry Letters, 24, 19, 2014, pàg. 4754–4758. DOI: 10.1016/j.bmcl.2014.07.062. ISSN: 0960894X. PMID: 25193229.
* ↑ Sullivan, James P.; McDonnell, Leonard; Hardiman, Orla M.; Farrell, Michael A.; Phillips, Jack P.; Tipton, Keith F. «The oxidation of tryptamine by the two forms of monoamine oxidase in human tissues». Biochemical Pharmacology, 35, 19, 1986, pàg. 3255–60. DOI: 10.1016/0006-2952(86)90421-1. PMID: 3094536.

## Enllaços externs

* Tryptamine FAQ
* Tryptamine Hallucinogens and Consciousness
* Tryptamind Psychoactives, reference site on tryptamine and other psychoactives.
* Tryptamine (T) entry in TiHKAL • info
# Tripterygion

Tripterygion és un gènere de peixos de la família dels tripterígids.

## Morfologia

* Poden assolir fins als 80 mm de llargària total.

## Hàbitat

Viuen sobre fons rocallosos en aigües poc fondes fins als 10 m.

## Costums

Sovint se'ls troba en companyia de Blennius nigriceps.

## Taxonomia

* Tripterygion tartessicum
* Tripterygion minor
* Tripterygion nasus
* Tripterygion varium
* Tripterygion xanthosoma
* Rabosa groga (Tripterygion delaisi)
* Cabot vermell (Tripterygion melanurus)
** Tripterygion melanurus melanurus
** Tripterygion melanurus minor
* Bavosa morruda (Tripterygion tripteronotus)

## Referències

* ↑ Sepkoski, Jack «A compendium of fossil marine animal genera». Bulletins of American Paleontology, 364, 2002, p.560. Arxivat de l'original el 2011-07-23 [Consulta: 4 agost 2008]. Arxivat 2011-07-23 a Wayback Machine.
* ↑ ICTIMED
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Topik

Topik és un entrant, o més aviat un meze, de la cuina d'Istanbul, forma part de la Gastronomia de Turquia. Es fa amb puré de cigró, com a ingredient bàsic: tot i això, no és un plat gaire semblant a l'hummus. Es presenta en forma d'una pilota (top en turc). Els altres ingredients són: patates, cebes, tahina, pinyons, kuş üzümü (panses de Corint) i espècies.
La paraula topik ve de l'armeni i és la forma diminutiva de la paraula turca top. Els armenis d'Istanbul fan topik i ho mengen especialment en el dinar de Cap d'Any. Aquest plat generalment se serveix en els meyhane (tavernes) locals com "Boncuk" (Beyoğlu) o "Kör Agop" (al barri de Kumkapı) al qual pertany la comunitat armènia d'Istanbul.

## En la cultura popular

En una obra de teatre turc hi ha un caràcter que es diu Topikçi (venedor de topik), i que serveix topik als comensals en una taverna.

## Referències

* ↑ Türkiye Ekonomik ve Toplumsal Tarih Vakfı. Dünden bugüne İstanbul ansiklopedisi. Kültür Bakanlığı, 1994. ISBN 978-975-7306-06-1.
* ↑ Manoharan, Aroon. Active Citizen Participation in E-Government: A Global Perspective: A Global Perspective. IGI Global, 29 febrer 2012, p. 504–. ISBN 978-1-4666-0117-8.
* ↑ http://www.yemektarifleri.com/tarif/1754/topik Arxivat 2015-01-01 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.editionsparentheses.com/test/IMG/pdf/P270_MEMOIRES_CULINAIRES_BOSPHORE_EXTRAITS.pdf Arxivat 2015-12-23 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.nisanyansozluk.com/?k=topik&lnk=
* ↑ http://www.etimolojiturkce.com/kelime/topik
* ↑ http://www.zaman.com.tr/yorum_mutfak-siyaset-ve-hayatlar_2338786.html%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ Cahit Külekçi. Sosyo-kültürel açıdan Ermeniler ve Türkler: İstanbul Ermenileri. Kayıhan, 2010. ISBN 978-605-5996-23-9.
* ↑ İlhan Eksen. İstanbul'un tadı tuzu: saray sofralarından sokak yemeklerine. Everest, 2008. ISBN 978-975-289-486-0.
* ↑ Virginia Maxwell. Istanbul. Con Pianta. Ediz. Inglese. Lonely Planet, 2008. ISBN 978-1-74059-916-0.
* ↑ http://www.milliyet.com.tr/2003/07/14/pazar/paz06.html
* ↑ Halk piyesleri, 1936.

## Enllaços externs

* Imatges de topik Arxivat 2015-01-01 a Wayback Machine.
# Tonya

La tonya, també dita mona, pa socarrat, fogassa, coca bova (a la Marina Alta) o panou (a la Safor), és una coca rodona feta de blat de xeixa, patata, ous, oli i sucre, i que es menja principalment per les festes de Pasqua al País Valencià.
Es consumeix tot l'any, encara que és típic de les festes de Pasqua, quan sovint s'elabora amb forma d'animalets i amb un ou dur al damunt, que aleshores es diu mona de Pasqua.
Encara que els ingredients poden ser diferents en cada comarca, la majoria estan fetes amb una massa de farina, ous, oli, sucre i, de vegades, creïlla, farcida o no.
La tonya té forma circular i se solen fer de moltes formes si duen ou o no al damunt. De la forma tradicional de mitja esfera gran o menuda, a la forma allargada que es diu suís o la forma de rosca amb l'ou enmig de la mona. En molts llocs, com ara la Vila Joiosa o Xixona, és costum prendre tonyetes a nadal el que va inspirar la cançó popular «Doneu-me tonyetes que ja ve Nadal».
A Catalunya, el més semblant a la tonya és el brioix, amb els mateixos ingredients i consistència, però aquest no du sucre al damunt ni, per tant, sembla socarrat, a més de dur mantega en lloc d'oli.
* Tonya amb una tallada de gelat de barra
* Tonyes, mones, panous, fogasses, pans socarrats

## Referències

* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «tonya». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255. «Coca rodona feta de farina, patata, ous, oli i sucre, i que es menja principalment per les festes de Pasqua (Al., Campello, Biar, Monnòver). Que ja sabem la dura tonya com se mastega, Somni J. Joan 520.»
* ↑ «pa» Diccionari Normatiu Valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ «coca bova». Cercaterm. TERMCAT. [Consulta: 29 octubre 2023].
* ↑ «Tonya, pa socarrat o panou». [Consulta: 10 desembre 2022].
* ↑ «Doneu-me tonyetes (Xixona)» (àudio). Cançons de Nadal. Cor Popular de Lo Rat Penat, 1997. [Consulta: 29 octubre 2023].
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :
Viccionari
# Tydal

Tydal és un municipi del comtat noruec de Trøndelag. Té 859 habitants (2016) i té una superfície de 1,329.21 km². El centre administratiu del municipi és el poble d'Ås. Els altres pobles són Østby, Gressli, Aunet i Stugudalen.
Els aproximadament 850 habitants de Tydal viuen de l'agricultura, la silvicultura, la producció d'energia i el turisme. Durant la Pasqua, el nombre d'habitants de Tydal augmenta fins a 5.000 persones. Molta gent de Trondheim celebra aquesta festa en les 1.400 cabanes ubicades pertot el municipi.

## Informació general

El municipi s'establí l'1 de gener de 1901, quan se separà del municipi veí de Selbu. Les fronteres municipals no han canviat des d'aleshores.

### Nom

El nom del municipi prové del riu Tya, que passa pel municipi. El primer mot del topònim Tydal prové del nòrdic antic Thy, que no té significat conegut a banda del nom del riu Tya. I l'últim element (en nòrdic antic: darl) significa "vall ". Per tant, "Vall del Tya". El nom fou històricament anomenat Thidalen o Tydalen.

### Escut

L'escut se'ls hi concedí el 7 de febrer de 1997. Es mostren tres creus d'or sobre un fons vermell. Aquest escut va ser triat per representar una línia elèctrica i la lletra T, que representa el nom del municipi i de la importància de la generació d'energia hidroelèctrica a Tydal.

### Esglésies

A Tydal hi ha dues esglésies, que foren construïdes durant la segona meitat del segle xix.

## Geografia

Tydal cobreix una àrea de 1.330 quilòmetres quadrats. Els rius Tya i Nea (els dos formen la conca Nea-Nidelvvassdraget) flueixen a través de Tydal fins a desembocar al fiord de Trondheim. Tydal es troba a uns 260 metres sobre el nivell del mar i la muntanya més alta del municipi és de 1.762 metres d'altitud.
Tydal està cobert de llacs, muntanyes, serralades i boscos. Al nord hi ha el parc nacional Skarvan i Roltdalen.

## Transports

Tydal està a mig camí entre Røros i Trondheim, amb la carretera nacional 705 de Noruega, la carretera més important del municipi. Hi ha autobusos diaris cap a Trondheim, Værnes i Røros.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 11 març 2016].
# Tyrannochthonius beieri

Tyrannochthonius beieri és una espècie d'aràcnid de l'ordre Pseudoscorpionida de la família Chthoniidae.

## Distribució geogràfica

Es troba de forma endèmica a les Illes Salomó.

## Referències

* ↑ «Texas A&M University». Arxivat de l'original el 2014-10-13. [Consulta: 30 octubre 2016].
# Tyrannochthonius brooksi

Tyrannochthonius brooksi és una espècie d'aràcnid de l'ordre Pseudoscorpionida de la família Chthoniidae. Fou descrit per Mark S. Harvey l'any 1991.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest d'Austràlia.

## Referències

* ↑ «Texas A&M University». Arxivat de l'original el 2014-10-13. [Consulta: 24 octubre 2016].
# Tympanoctomys loschalchalerosorum

Tympanoctomys loschalchalerosorum és una espècie de mamífer rosegador de la família dels octodòntids. És endèmic de l'Argentina. El seu hàbitat natural és una zona de matollars perisalins, on viu entre la vegetació halòfita. La UICN el classifica com a espècie en perill crític perquè té un àmbit de distribució de menys de 10 km² i el seu hàbitat s'està empetitint i deteriorant.
El seu nom específic fou elegit en honor del grup Los Chalchaleros, que el 2000 portava 52 anys tocant música folklòrica argentina.

## Referències

* ↑ Ojeda, R.; Bidau, C. (2013). Tympanoctomys loschalchalerosorum. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, 2013. UICN, edició 2013.2. Consultat el 14 maig 2014.
* ↑ Mares, M. A.; Braun, J. K.; Barquez, R. M.; Díaz, M. M. «Two new genera and species of halophytic desert mammals from isolated salt flats in Argentina Arxivat 2012-02-17 a Wayback Machine.». Occasional Papers, Museum of Texas Tech University, 203:1-27.
# Tyndall (cràter marcià)

Tyndall és un cràter d'impacte pertanyent al quadrangle Cebrenia del planeta Mart, localitzat a les coordenades 40.0° Nord de latitud i 190.1° Oest de longitud. Mesura aproximadament 87 quilòmetres en diàmetre i deu el seu nom al físic irlandès John Tyndall (1820-1893). El nom va ser aprovat en 1973 per la Unió Astronòmica Internacional.

## Referències

* ↑ "Tyndall (cràter marcià)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
# Tynaarlo

Tynaarlo és un municipi de la província de Drenthe, al nord-est dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 32.278 habitants repartits sobre una superfície de 147,65 km² (dels quals 3,97 km² corresponen a aigua).

## Centres de població

| Nucli | Població | Nucli | Població | Nucli | Població |
| Eelde-Paterswolde | 10.744 | De Groeve | 459 | De Punt | 228 |
| Zuidlaren* | 10.410 | Donderen | 430 | Bunne ** | 216 |
| Vries | 4465 | Midlaren | 362 | Taarlo | 117 |
| Tynaarlo | 1754 | Zeegse | 339 | Winde | 106 |
| Yde | 888 | Zuidlaarderveen | 329 | Oudemolen | 89 |
| Zeijen | 737 | Eelderwolde | 302 | | |

## Política

Resultats de les eleccions locals de 2006 i generals de 2003
| Partit | Generals 2003 | Locals 2006 |
| | en % | en % |
| Total | 86,3 | 68,1 |
| PvdA | 33,3 | 26,2 |
| VVD | 23,9 | 7,3 |
| Gemeentebelangen | - | 12,5 |
| Leefbaar Tynaarlo | - | 11,9 |
| GroenLinks | 5,7 | 11,7 |
| CDA | 19,3 | 9,8 |
| D66 | 5,4 | 6,1 |
| SP | 4,4 | - |
| LPF | 3,9 | - |
| ChristenUnie | 2,4 | 4,5 |
| SGP | 0,1 | - |

## Enllaços externs

* www.tynaarlo.nl