OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Metro d'Abidjan

El metro d’Abidjan és una xarxa de trànsit ràpid de 37,5 km que donarà servei a la capital econòmica ivoriana d'Abidjan, la construcció del qual va començar el novembre del 2017, amb l’inici del servei de passatgers previst el 2022 –2023. Inicialment planejat per comprendre una línia única amb 13 estacions, realitzat per Bouyges-Dongsan, un consorci franco-coreà, el projecte s'ha ampliat des de llavors a un única línia nord -sud amb 20 estacions, finançada al 100% per França i construïda únicament per tres grups francesos (Bouygues, a través de les seves filials Bouygues Travaux Publics i Colas Rail, Alstom i Keolis) després de la retirada dels socis sud-coreans del consorci l'octubre de 2017 .
Construït principalment com a ferrocarril terrestre i elevat per evitar túnels més costosos, els seus trens automatitzats amb un conductor present a la cabina podran circular a una velocitat màxima de 80 km / h (50 milles / hora) i una freqüència màxima de 100 segons. S'espera que la línia 1 del metro d'Abidjan transporti 500.000 passatgers al dia (180 milions a l'any). La construcció de la línia 1 costarà 920 milions de francs CFA (1.400 milions d’euros; 1.700 milions de dòlars EUA), finançats íntegrament per França a través del Tresor francès i l’ Agència francesa de desenvolupament.
El 2018, el govern ivorià planejava una segona línia del metro d’Abidjan, una línia est-oest que hauria d’anar des de Yopougon fins a Bingerville.

## Estacions
### Línia 1

* Anyama Centre (Anyama és un suburbi del nord d'Abidjan)
* Anyama Sud
* Abobo Nord
* Abobo Intermédiaire
* Abobo Centre
* Abobo Banco
* Abobo Université
* Gare Internationale
* Adjamé Agban
* Adjamé Délégation
* Centre de planell (el districte empresarial central d'Abidjan)
* Planell Lagune
* Treichville
* Treichville Hôpital
* Marcory Canal
* Marcory Centre
* VGE (el bulevard anomenat després de president francès Valéry Giscard d'Estaing)
* Akwaba
* Portuari-Bouët (un suburbi del sud d'Abidjan)
* Aérocité (A Félix Houphouët-Boigny Aeroport Internacional)
Les estacions Anyama Center, Akwaba, Port-Bouët i Aérocité haurien d’obrir-se a mitjan 2023. La resta d’estacions haurien d’obrir-se a mitjan 2022.

## Referències

* ↑ «Côte d’Ivoire : lancés par Ouattara et Macron, les travaux du métro d’Abidjan seront achevés en 2022 – Jeune Afrique» (en francès), 30-11-2017. [Consulta: 19 maig 2021].
* 1 2 Bath, Irene. «Infrastructures économiques : Tout savoir sur le métro d'Abidjan» (en francès), 12-05-2017. [Consulta: 19 maig 2021].
* ↑ «Abidjan to have modern metro system by 2020». News Ghana, 07-07-2015. [Consulta: 9 novembre 2015].
* ↑ «Abidjan Metro». Railways Africa, 23-09-2015. [Consulta: 9 novembre 2015].
* ↑ Railways Africa 5/2015 p07
* ↑ «Abidjan metro concession signed». Railway Gazette, 08-07-2015. Arxivat de l'original el 2016-04-10. [Consulta: 13 maig 2021].
* ↑ «Côte d'Ivoire: Bouygues-Dongsan consortium to build €1.3 billion metro train». agence ecofin, 08-07-2015. [Consulta: 6 abril 2017].
* ↑ https://news.abidjan.net/documents/docs/metroAbidjan.pdf
* 1 2 «Métro d'Abidjan : encore en chantier, la deuxième ligne est déjà envisagée» (en francès). [Consulta: 19 maig 2021].
# Melgó litoral

El melgó litoral, melgó repent, trèvol de llapassa o userda borda (Medicago littoralis) és una espècie de la família de les fabàcies que habita principalment a la conca del Mediterrani. Les seves tiges són poc piloses, prostrades, ramoses. Les seves fulles són, trilobades (com a la resta del gènere Medicago), petites, allargades, lleugerament pubescents, cuneïformes, en forma de cor, denticulades al seu marge. Les estípules quasi lanceolades, dentades i tubulades. Els peduncles axil·lars, amb prou feines més llargs que les fulles, piloses, filiformes, acabades en dues o quatre flors grogues. Les beines són petites, comprimides, glabres, enrotllades en espiral sobre ella mateixa, formant tres o quatre voltes com a màxim, proveïdes al seu extrem d'agullons rígids, rectes, tubulats, terminats en un ganxo doblegat al seu àpex.

## Referències

* ↑ «Melgó litoral». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ de Monet de Lamarck, Jean-Baptiste. Encyclopédie méthodique ou par ordre de matières: botanique, Volum 3 (en francès). París: Panckoucke, 1813, pàg. 526 [Consulta: 16 abril 2013].

## Enllaços externs

* http://www.ildis.org/LegumeWeb/6.00/taxa/5796.shtml
# Michał Misiurewicz

Michał Misiurewicz (9 de novembre, 1948) és un matemàtic polonès. És conegut per les seves contribucions a sistemes dinàmics caòtics i geometria fractal, notablement pel punt de Misiurewicz.
Misiurewicz va participar en les Olimpíades Internacionals de Matemàtiques per Polònia, guanyant una medalla de bronze l'any 1965 i una medalla d'or (amb puntuació perfecta i premi especial) l'any 1966. Va obtenir el seu Doctorat a la Universitat de Varsòvia sota supervisió de Bogdan Bojarski.
L'any 2012 esdevingué membre de la Societat Americana de Matemàtiques.

## Referències

* ↑ http://www.ams.org/notices/199708/bios.pdf
* ↑ http://www.imo-official.org/participant_r.aspx?id=9939
* ↑ List of Fellows of the American Mathematical Society, retrieved 2013-02-04.
# Matoaca

Matoaca és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 2.273 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Matoaca tenia 2.273 habitants, 866 habitatges, i 651 famílies. La densitat de població era de 344,2 habitants per km².
Dels 866 habitatges en un 34,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,8% hi vivien parelles casades, en un 16,2% dones solteres, i en un 24,8% no eren unitats familiars. En el 20,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 22,9% de 45 a 60 i un 14% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.000 $ i la renda mediana per família de 56.163 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.722 $ mentre que les dones 26.071 $. La renda per capita de la població era de 19.810 $. Entorn del 5,8% de les famílies i el 6,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Matoaca». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Matoaca». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Microsoft Project

Microsoft Project és un programa de la suite Microsoft Office utilitzat per a la gestió de projectes.
Microsoft Project (o MSP) és un programari d'administració de projectes dissenyat, desenvolupat i comercialitzat per Microsoft per assistir administradors de projectes en el desenvolupament de plans, assignació de recursos a tasques, donar seguiment al progrés, administrar pressupost i analitzar càrregues de treball.
El programari Microsoft Office Project en totes les seves versions (la versió 2010 és la més recent) és útil per a la gestió de projectes, aplicant procediments descrits en el PMBOK (Management Body of Knowledge) del PMI (Project Management Institute).

## Història

La primera versió del programari va ser llançada per a sistema operatiu de disc el 1984 per una companyia que treballava per a Microsoft. Microsoft en va adquirir tots els drets el 1985 i va publicar la versió 2. La versió 3 per DOS va seguir el 1986. La versió 4 per DOS va ser l'última versió per a aquest sistema operatiu, llançada el 1987. La primera versió per a Windows va publicar-se el 1990. Una dada interessant és que la primera versió per DOS va introduir el concepte de «línies de dependència» (link lines) entre tasques al diagrama de Gantt. Encara que aquest programari es consideri com a membre de la família Microsoft Office fins ara mai no havia estat inclòs en cap de les edicions d'Office. Està disponible en dues versions, Standard i Professional.
Una versió per a Macintosh va ser estrenada el juliol de 1991 i el seu desenvolupament va continuar fins al 1993. De 1994 a 1998, Microsoft va aturar el desenvolupament per a la majoria de les aplicacions MacEl 1997 va crear del nou Microsoft Macintosh Business Unit (MacBU) que el 1998 va llançar una versió actualitzada per Project. La versió anterior de 1993 no és executada nativament en Mac OS X.
Van publicar-se actualitzacions i versions noves el 1992 (v3), 1993 (v4), 1995, 1998, 2000, 2002, 2003, 2007 i 2010.
L'aplicació crea un calendari de rutes crítiques, a més de cadenes crítiques i metodologia d'esdeveniments en cadena disponibles com extensions de tercers. Els calendaris poden ser resource level, i els gràfics visualitzats en un Diagrama de Gantt. Addicionalment, pot reconèixer diferents classes d'usuaris, els quals poden comptar amb diferents nivells d'accés a projectes, vistes i altres dades. Els objectes personalitzables com calendaris, vistes, taules, filtres i camps, són emmagatzemats en un servidor que comparteix la informació amb tots els usuaris.
Microsoft Project i Project Server són peces angulars del Microsoft Office Enterprise Project Management (EPM). Microsoft va revelar que les futures versions de Microsoft Project comptaran amb Interfície d'usuari fluida.

## Referències

* ↑ mspx Versions anteriors de Microsoft Project, Microsoft.com
* ↑ mspx Microsoft Office Project Conference 2007

## Enllaços externs

* Microsoft Project - Lloc web oficial (anglès)
* Bloc oficial de l'equip Microsoft Project
# Middlebackita

La middlebackita és un mineral de la classe de les substàncies orgàniques. Rep el seu nom de la serralada Middleback, a Austràlia, a on es troba la seva localitat tipus.

## Característiques

La middlebackita és un compost orgànic de fórmula química Cu₂C₂O₄(OH)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2016. Cristal·litza en el sistema monoclínic. És un mineral comparable a la moolooïta, l'antipinita i la wheatleyita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera a cel obert d'Iron Monarch, a la serralada Middleback, a la península d'Eyre (Austràlia Meridional, Austràlia). Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Middlebackite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 novembre 2016].
# Mestres de Mòdena

Els Mestres de Mòdena foren tres mestres d'escacs i escriptors que contribuïren al desenvolupament de la teoria dels escacs al segle xviii:
* Domenico Lorenzo Ponziani (1719-1796)
* Ercole del Rio (1718-1802) i
* Giambattista Lolli (1698-1769).
Tots tres varen viure a la ciutat italiana de Mòdena, a prop de Bolonya. Les seves obres varen contribuir al que avui és conegut com a "Escola modenesa d'escacs". (Hooper & Whyld 1992). Recomanaven jugar l'obertura italiana. En contrast amb la idea de l'estructura de peons i la mobilitat propugnades per François-André Danican Philidor, l'escola modenesa emfatitzava el ràpid desenvolupament de les peces per a atacar el rei rival, buscant l'escac i mat o un guany material.(Sunnucks 1970:309–10).

## Bibliografia

* Hooper, David; Whyld, Kenneth. The Oxford Companion to Chess. 2a. Oxford University Press, 1992. ISBN 0-19-280049-3. «Modena»
* Sunnucks, Anne. The Encyclopaedia of Chess. St. Martins Press, 1970. ISBN 978-0-7091-4697-1. «Modenese masters»
# Mesura d'apoderament de gènere

La mesura d'apoderament de gènere (MAG) és un índex macroeconòmic dissenyat per a mesurar la igualtat de gènere. La MAG és l'intent del Programa de les Nacions Unides per al Desenvolupament per a mesurar l'abast de la desigualtat de gènere als diferents països. La mesura es realitza basant-se en l'estimació dels tres indicadors següents:
* Els ingressos percebuts per dones i homes. Mesurat amb l'estimació dels ingressos rebuts per dones i homes (discriminació retributiva).
* L'accés a posicions de poder econòmic. Mesurat per la participació de dones i homes en posicions legisladores, alts funcionaris i directius. (corresponsabilitat social)
* L'accés a posicions de poder polític. Mesurat per la proporció de dones i homes amb escons parlamentaris. (corresponsabilitat social)

## Història

La mesura va ser introduïda l'any 1995 a l'Informe de Desenvolupament Humà comissariat pel Programa de les Nacions Unides per al Desenvolupament juntament amb l'Índex de desenvolupament humà relatiu al gènere (IDG). El seu objectiu era afegir a l'Índex de Desenvolupament Humà (IDH) una dimensió de gènere i rivalitzar amb els indicadors econòmics tradicionals enfocats als ingressos econòmics com el Producte Interior Brut (PIB) o el Producte Nacional Brut (PNB). (Vegeu també: Economia feminista)
Mahbub ul Haq, el primer director de l'oficina de l'Informe de Desenvolupament humà, va establir una sèrie de principis per a aquests nous indicadors, que havien de ser:Simples. Representable per un únic número. De fàcil càlcul. Fàcilment comparables per diferents països. Calculables amb números i índexs disponibles anualment. Calculables amb números fàcilment interpretables.

## Referències

* ↑ Klasen S. UNDP's Gender-Related Measures: Some Conceptual Problems and Possible Solutions. Journal of Human Development [serial online]. July 2006;7(2):243-274. Available from: EconLit with Full Text, Ipswich, MA. Accessed September 26, 2011.

## Vegeu també

* Índex de Desenvolupament humà (IDH)
* Índex de Desenvolupament humà relatiu al gènere (IDG)
* Igualtat de Gènere
# Megan Maxwell

María del Carmen Rodríguez del Álamo Lázaro, més coneguda com a Megan Maxwell (Nuremberg, 26 de febrer de 1965), és una escriptora espanyola de novel·la romàntica que també publica novel·la del subgènere Chick lit.
Nascuda a Nuremberg, de mare toledana i pare estatunidenc, abandonà Alemanya quan era petita per anar a viure a Madrid amb el seu pare. Treballà com a secretària en una assessoria jurídica durant diversos anys fins que el seu fill emmalaltí i deixà la feina per cuidar-lo. Aquest fou el moment en què començà a escriure novel·les romàtiques sota el pseudònim de "Megan Maxwell", tot i que no fou fins després de realitzar un curs on-line quan li van publicar la primera novel·la, Te lo dije (2009).
El 2010 guanyà el Premi Internacional Seseña de Novela Romántica i el 2017 guanyà el Premi Letras del Mediterráneo en l'apartat de novel·la romàntica.

## Bibliografia
### Novel·les

* Te lo dije (2009)
* Deseo concedido (2010)
* Fue un beso tonto (2010)
* Te esperaré toda mi vida (2011)
* Las ranas también se enamoran (2011)
* Olvidé olvidarte (2012)
* ¿Y a ti qué te importa? (2012)
* Desde donde se domine la llanura (2012)
* Los príncipes azules también destiñen (2012)
* Demana'm el que vulguis (2012)
* Casi una novela (2013)
* Demana'm el que vulguis, ara i sempre (2013)
* Demana'm el que vulguis o deixa'm (2013)
* Sorpréndeme (2013)
* Ni yo misma lo sé (2013)
* Ni lo sueñes (2013)
* Melocotón loco (2014)
* Adivina quién soy (2014)
* Adivina quién soy esta noche (2014)
* Siempre te encontraré (2014)
* Sígueme la corriente (2015)
* Hola, ¿te acuerdas de mi? (2015)
* Pídeme lo que quieras y yo te lo daré (2015)
* Oye, morena, ¿tú qué miras? (2016)
* El día que el cielo se caiga (2016)
* Soy una mamá (2016)
* Pasa la noche conmigo (2016)
* Una flor para otra flor (2017)
* Hasta que salga el Sol (2017)
* Yo soy Eric Zimmerman, vol. I (2017)
* ¿Y a ti qué te pasa? (2018)
* El proyecto de mi vida (2018)
* Soy una mamá divorciada y alocada (2018)
* Yo soy Eric Zimmerman, vol. II (2018)

### Relats

* Diario de una chirli (2009)
* Mi sueño y el de Adrián (2010)
* El bosque del arco iris (2011)
* Llámame bombón (2013)
* Un sueño real (2014)
* Ella es tu destino (2015)
* Un Café Con Sal (2015)

## Premis

* Premi Internacional Seseña de Novela Romántica 2010
* Premi Dama Clubromántica.com 2010
* Premi Rosas 2010 de Revista Romántica's
* Premi Dama Clubromántica.com 2011
* Premi Colmillo de Oro 2011
* Premi Dama Clubromántica.com 2012
* I Premi chick lit Espanya
* Premi Aura 2013
* Premi AELS 2013
* Premi Clubromántica.com 2013
* Premi Rosas 2013 de Revista Romántica´s
* Premi Púrpura 2014
* Premi Corazón 2014
* Premi Letras del Mediterráneo en l'apartat de novel·la romàntica 2017

## Referències

* ↑ Megan Maxwell a BiblioRomance
* ↑ Calvo, Kike «Megan Maxwell: “Mis hijos saben cuando acabo de escribir una escena subida de tono”». La Vanguardia, 19-05-2018 [Consulta: 20 octubre 2018].
* ↑ Megan Maxwell a planetadelibros.com

## Enllaços externs

* Web oficial
# Mika Myllylä

Mika Myllylä (Oulu, 12 de setembre de 1969 - Kokkola, 5 de juliol de 2011) fou un esquiador de fons finlandès, que destacà a la dècada del 1990.

## Carrera esportiva

Va participar en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1992 realitzats a la ciutat d'Albertville (França) on finalitzà catorzè en els 10 km, vintè en la persecució 10/15 km i trenta-quatrè en els 30 quilòmetres. Destacà en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1994 realitzats a Lillehammer (Noruega), on va aconseguir guanyar tres medalles: una medalla de plata en els 50 km, i dues medalles de bronze en els 30 km i en els relleus 4x10 quilòmetres, finalitzant així mateix quart en la persecució 10/15 km i sisè en els 10 quilòmetres. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1998 realitzats a Nagano (Japó) novament aconseguí tres medalles olímpiques: una medalla d'or en els 30 km, i dues medalles de bronze en els 10 km i els relleus 4x10 quilòmetres.
Al llarg de la seva carrera aconseguí guanyar nou medalles en el Campionat del Món d'esquí nòrdic, destacant les medalles d'or aconseguides el 1997 (50 km.) i 1999 (10 km, 30 km i 50 km.).
Amb molt bon futur al davant, en el Campionat del Món de 2001 es veié involucrat en un cas de dopatge, juntament amb altres cinc esquiadors finlandesos, entre els quals hi havia Jari Isometsä i Harri Kirvesniemi. Myllylä fou sancionat durant dos anys oer la FIS. El 2011 va admetre haver utilitzat EPO als anys noranta.
Després de la sanció retornà a la competició, però no va poder recuperar el nivell internacional tot i guanyar alguns campionats finlandesos. Es retirà definitivament el 2005. En els posteriors va estar involucrat en problemes relacionats amb l'alcohol que van ser àmpliament tractats als diaris sensacionalistes finlandesos. El 5 de juliol de 2011 va ser trobat mort a casa seva a Kokkola. La investigació oficial de la policia va concloure que la seva mort va ser conseqüència d'un accident i va descartar la possibilitat del suïcidi.

## Referències

* ↑ Dennis Hevesi «Mika Myllyla, Olympic Skier in Doping Scandal, Dies at 41». The New York Times, 05-07-2011.
* 1 2 «Olympedia – Mika Myllylä». [Consulta: 12 novembre 2023].
* ↑ «Myllylä: Kerroin eposta Vähäsöyringille ja Leppävuorelle» (en finès). Helsingin Sanomat. Sanoma News, 07-06-2011. [Consulta: 5 juliol 2011].
* ↑ «Poliisi epäilee Mika Myllylää naisten pahoinpitelystä» (en finès). Ilta-Sanomat. Sanoma News, 20-01-2010 [Consulta: 30 març 2011]. Arxivat 15 de març 2012 a Wayback Machine.
* ↑ «Mika Myllylä on kuollut» (en finès). Helsingin Sanomat. Sanoma News, 05-07-2011 [Consulta: 5 juliol 2011].
* ↑ «Myllylän kuolinsyyntutkinta valmis» (en finès). YLE, 09-09-2011. [Consulta: 30 novembre 2011].

## Enllaços externs

* (anglès) www.fis-ski.com - Mika Myllylä Arxivat 2008-03-31 a Wayback Machine.
# Coll d'Esa

El Coll d'Esa (en francès col d'Èze) és un port de muntanya que es troba entre Niça i Mònaco, en les proximitats de la comuna de Esa i prop de La Túrbia, al departament dels Alps Marítims. El coll corona a 507 metres sobre el nivell del mar, del qual es troba a menys de 5 quilòmetres, cosa que ofereix unes impressionats vistes sobre la Costa Blava, amb el Cap Ferrat a l'oest i Itàlia a l'est.
El coll és molt conegut en el món del ciclisme, ja que és punt habitual de pas de la París-Niça, i esporàdic del Tour de França.

## Detalls de l'ascensió

Des de Niça l'ascensió té 10 quilòmetres de llargada, en què se superen 490 metres de desnivell a una mitjana del 4,9% i rampes màximes del 10% durant el primer quilòmetres. Des de Vilafranca de Mar el recorregut és de 8,2 quilòmetres, amb 444 metres de desnivell a una mitjana del 5,4% i rampes que arriben fins al 16%.

## El coll en les curses ciclistes

Des de 1969, quan es va pujar per primera vegada, el coll d'Esa ha estat habitual en la París-Niça, gairebé sempre com a cronoescalada final que decideix la cursa.
El coll també s'ha pujat en tres ocasions al Tour de França: el 1953, el 2009 i el 2020.
| Any | Etapa | Categoria | Ciclista que corona |
| 2020 | 2a | 2a | Nicolas Roche (IRL) |
| 2009 | 2 | 3a | Tony Martin (GER) |
| 1953 | 16 | 2a | Joseph Mirando (FRA) |

## Referències

* 1 2 Friebe, Daniel; Goding, Pete. Ascensiones secretas : 50 nuevos puertos que deberías descubrir. Barcelona: Lunwerg, 2013, p. 22-25. ISBN 9788415888109.
* ↑ «Le dico du Tour - Le col d'Èze dans le Tour de France depuis 1947». Arxivat de l'original el 2014-10-20. [Consulta: 16 octubre 2014].
* ↑ «Tour Francia: Etapas, perfiles, puertos y dorsales». ciclo21 [Consulta: 4 octubre 2020].
# Hans De Clercq

Hans De Clercq (Deinze, 3 de març de 1969) va ser un ciclista belga, professional des del 1993 fins al 2004. Actualment fa de director esportiu de l'equip Sport Vlaanderen-Baloise.

## Palmarès

* 1990
** 1r a la Fletxa flamenca
* 1998
** Vencedor d'una etapa a la Circuit franco-belga
* 1999
** 1r al Gran Premi d'Affligem
* 2000
** 1r a la Brussel·les-Ingooigem
* 2001
** 1r al Classic Haribo
** Vencedor d'una etapa als Tres dies de De Panne-Koksijde

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2001. 126è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2002. 145è de la classificació general. Fanalet vermell
* 2003. 147è de la classificació general

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Ànguel Kerezov

Ànguel Kerezov (Prisseltsi, 24 de juliol de 1939) és un lluitador búlgar, ja retirat, especialista en lluita grecoromana, que va competir durant la dècada de 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on guanyà la medalla de plata en la prova del pes mosca del programa de lluita grecoromana. En el seu palmarès també destaquen dues medalles al Campionat del món de lluita, d'or el 1966 i de bronze el 1965.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Angel Kerezov». [Consulta: 13 abril 2023].
* ↑ «International Wrestling Database». [Consulta: 13 abril 2023].