OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Charles Norry

Charles Norry (Charenton-le-Pont, 30 de setembre de 1756 - París, 16 de novembre de 1832), fou un arquitecte, dibuixant i escriptor francès.

## Biografia

Fou deixeble de Rousset i després de Charles de Wailly, a qui acompanyà a Rússia, Suïssa i Itàlia. Formà part de la comissió científica que acompanyà Napoleó a Egipte, i per iniciativa seva es fundà un institut a El Caire i fou després inspector general del Consell de Construccions Civils, membre del comitè consultiu dels edificis de la Corona i cap de la inspecció dels camins de París.
Va pertànyer al club del Portique républicain, exposà alguns dels seus treballs al Salon de 1799, i se li deu, a més a més, una Relation de l'expédition d'Égypte (París, 1799) i diverses obres de La Décade égyptienne (1799-1800).
# Pietro Freschi

Pietro Freschi (Piacenza, 6 d'agost de 1906 - Piacenza, 16 d'octubre de 1973) fou un remer italià que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on disputà la prova del quatre sense timoner del programa de rem. Formant equip amb Cesare Rossi, Umberto Bonadè i Paolo Gennari guanyà la medalla de bronze. L'any següent guanyà la medalla d'or al Campionat d'Europa de rem en la mateixa categoria.

## Referències

* ↑ «Pietro Freschi Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 5 agost 2018].
* ↑ «Rudern – Europameisterschaften (Herren – Vierer o.Stm.)» (en alemany). Sport Komplett. [Consulta: 21 juny 2018].
# Meridià 87 a l'est

El meridià 87 a l'est de Greenwich és una línia de longitud que s'estén des del pol Nord travessant l'oceà Àrtic, Àsia, l'oceà Índic, l'oceà Antàrtic i l'Antàrtida fins al pol Sud.
El meridià 87 a l'est forma un cercle màxim amb el meridià 93 a l'oest. Com tots els altres meridians, la seva longitud correspon a una semicircumferència terrestre, uns 20.003,932 km. Al nivell de l'Equador, és a una distància del meridià de Greenwich de 9.685 km.

## De Pol a Pol

Començant en el pol Nord i dirigint-se cap al pol Sud, aquest meridià travessa:
    Coordenades País, territori o mar Notes 90° 0′ N, 87° 0′ E﻿ / ﻿90.000°N,87.000°E﻿ / 90.000; 87.000﻿ (Oceà Àrtic) Oceà Àrtic 81° 8′ N, 87° 0′ E﻿ / ﻿81.133°N,87.000°E﻿ / 81.133; 87.000﻿ (Mar de Kara) Mar de Kara 75° 8′ N, 87° 0′ E﻿ / ﻿75.133°N,87.000°E﻿ / 75.133; 87.000﻿ (Rússia) Rússia Krai de Krasnoiarsk Óblast de Tomsk — des 59° 53′ N, 87° 0′ E﻿ / ﻿59.883°N,87.000°E﻿ / 59.883; 87.000﻿ (Óblast de Tomsk) Óblast de Kémerovo — des 56° 32′ N, 87° 0′ E﻿ / ﻿56.533°N,87.000°E﻿ / 56.533; 87.000﻿ (Óblast de Kémerovo) Krai de l'Altai — des 53° 3′ N, 87° 0′ E﻿ / ﻿53.050°N,87.000°E﻿ / 53.050; 87.000﻿ (Krai de l'Altai) Khakàssia — des 52° 54′ N, 87° 0′ E﻿ / ﻿52.900°N,87.000°E﻿ / 52.900; 87.000﻿ (Khakàssia) Krai de l'Altai — des 52° 45′ N, 87° 0′ E﻿ / ﻿52.750°N,87.000°E﻿ / 52.750; 87.000﻿ (Krai de l'Altai) República de l'Altai — des 52° 39′ N, 87° 0′ E﻿ / ﻿52.650°N,87.000°E﻿ / 52.650; 87.000﻿ (República de l'Altai) 49° 18′ N, 87° 0′ E﻿ / ﻿49.300°N,87.000°E﻿ / 49.300; 87.000﻿ (Kazakhstan) Kazakhstan 49° 6′ N, 87° 0′ E﻿ / ﻿49.100°N,87.000°E﻿ / 49.100; 87.000﻿ (Xina) República Popular de la Xina Xinjiang Tibet — des 36° 18′ N, 87° 0′ E﻿ / ﻿36.300°N,87.000°E﻿ / 36.300; 87.000﻿ (Tibet) 27° 57′ N, 87° 0′ E﻿ / ﻿27.950°N,87.000°E﻿ / 27.950; 87.000﻿ (Nepal) Nepal 26° 32′ N, 87° 0′ E﻿ / ﻿26.533°N,87.000°E﻿ / 26.533; 87.000﻿ (Índia) Índia Bihar Jharkhand — des 24° 37′ N, 87° 0′ E﻿ / ﻿24.617°N,87.000°E﻿ / 24.617; 87.000﻿ (Jharkhand) Bengala Occidental — des 23° 51′ N, 87° 0′ E﻿ / ﻿23.850°N,87.000°E﻿ / 23.850; 87.000﻿ (Bengala Occidental) Odisha — des 22° 2′ N, 87° 0′ E﻿ / ﻿22.033°N,87.000°E﻿ / 22.033; 87.000﻿ (Odisha) 20° 39′ N, 87° 0′ E﻿ / ﻿20.650°N,87.000°E﻿ / 20.650; 87.000﻿ (Oceà Índic) Oceà Índic 60° 0′ S, 87° 0′ E﻿ / ﻿60.000°S,87.000°E﻿ / -60.000; 87.000﻿ (Oceà Antàrtic) Oceà Antàrtic 66° 6′ S, 87° 0′ E﻿ / ﻿66.100°S,87.000°E﻿ / -66.100; 87.000﻿ (Antàrtida) Antàrtida Territori Antàrtic Australià, reclamada per Austràlia

## Referències

* ↑ T. Vincenty «Direct and Inverse Solutions of Geodesics on the Ellipsoid with application of nested equation». Survey Review, 4-1975.
* ↑ «Vincenty formula for distance between two Latitude/Longitude points».

## Vegeu també

* Meridià 86 a l'est
* Meridià 88 a l'est
# Peter Kemp

Peter Kemp (1878 – ?) va ser un nedador i waterpolista britànic que va competir a principis del segle xx.
El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on va guanyar la medalla d'or en la competició de waterpolo, tot formant part de l'Osborne Swimming Club. A banda, també disputà dues proves del programa de natació, els 200 metres obstacles, en què guanyà la medalla de bronze; i els 200 metres lliures, en què quedà eliminat en fases eliminatòries.

## Referències

* ↑ «Peter Kemp Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 16 setembre 2015].
# André Rischmann

André Félix Rischmann (París, 26 de gener de 1882 – París, 9 de novembre de 1955) va ser un jugador de rugbi francès que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla d'or en la competició de rugbi.

## Referències

* ↑ «André Rischmann Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de gener 2009. [Consulta: 26 setembre 2015].
# Pterobunocephalus depressus

Pterobunocephalus depressus és una espècie de peix de la família dels aspredínids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 8,9 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Amazones, Orinoco i Paraguai.

## Referències

* ↑ Fowler H. W., 1943. Zoological results of the second Bolivian expedition for the Academy of Natural Sciences of Philadelphia, 1936-1937. Part II.--Additional new fishes. Not. Nat. (Phila.) Núm. 120. 1-7.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Haseman, J. D., 1911. Descriptions of some new species of fishes and miscellaneous notes on others obtained during the expedition of the Carnegie Museum to central South America. Ann. Carnegie Mus. v. 7 (núms. 3-4) (17): 315-328, Pls. 46-52.
* ↑ «Pterobunocephalus depressus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Friel, J.P., 2003. Aspredinidae (Banjo catfishes). p. 261-267. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Americà d'Història Natural. Museu Americà d'Història Natural, Central Park West, NY 10024-5192 (Estats Units).
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pinna, M. C. C., 1996. A phylogenetic analysis of the Asian catfish families Sisoridae, Akysidae and Amblycipitidae, with a hypothesis on the relationships of the neotropical Aspredinidae (Teleostei, Ostariophysi). Fieldiana. Núm. 4:1-83.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Bosc Experimental de Hubbard Brook

El Bosc Experimental de Hubbard Brook és una àrea a les White Mountains a l'estat de Nou Hampshire que funciona com a laboratori a l'aire lliure per estudis ecològics. Va ser establert pel Servei Forestal dels Estats Units l'any 1955 com un important centre d'investigació hidrològica a Nova Anglaterra.

## Ordenació forestal

Es tracta d'un bosc en el que existeixen diverses valls cadascuna drenada per un petit rierol tributari del Hubbard Brook. Prop de la superfície del terra hi ha un conjunt de roques impenetrables a l'aigua, per tant cada vall constitueix una conca que es drena només pel rierol. Cada zona funciona essencialment com un sistema tancat de medi ambient. El flux d'aigua, el minerals… pot controlar-se i es poden mesurar els efectes dels canvis induïts experimentalment en el sistema.

## Estudi de l'ecosistema de Hubbard Brook

Els primers anys l'estudi de l'ecosistema estava enfocat a la investigació en el sector forestal, però no van trigar gaire a veure el valor dels estudis dels ecosistemes forestals i va atraure l'interès dels investigadors de les universitats més importants. S'ha intentat comprendre millor l'ecosistema del bosc, incloent-hi la seva interacció amb els éssers humans. D'altra banda els equips d'investigació han estudiat una sèrie de problemes ambientals en particular els efectes nocius de la pluja àcida.

## Àrees d'investigació

* Hidrologia, inclou (el cicle de l'aigua al bosc, anàlisis de les nevades, etc.)
* Factors ambientals, fomentar o restringir el creixement d'un arbre i els efectes que pot tindre la desforestació sobre el flux mineral.
* Efectes dels canvis ambientals sobre la població d'insectes i el comportament d'aus tenint en compte especialment la capacitat de reproduir-se)
* Efectes de la pluja àcida
* Cicles de nitrogen, sofre, fòsfor, mercuri calci i carboni. I com pot afectar la contaminació en el flux d'aquest i d'altres minerals.
* Efectes de tempestes de gel en boscos i ecosistemes aquàtics.
* Entre moltes altres, tant a curt com a llarg termini.
Cada any es fa un simpòsium on expertes es reuneixen per presentar i comentar les investigacions que es duen a terme.

## Referències

* ↑ Campbell Reece, Biologia ed. Panameria 7a edició.
* ↑ «Hubbard Brook Ecosystem Study - Current Research» (en anglès), 08-05-2012. Arxivat de l'original el 2012-05-08. [Consulta: 4 març 2022].
# Pietro Speciale

Pietro Speciale (Palerm, Sicília, 29 de setembre de 1876 – Palerm, 9 de novembre de 1945) va ser un tirador d'esgrima italià, que va competir durant el primer quart del segle xx.
Va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 1908, 1912 i 1920. En ells guanyà dues medalles: una d'or en la prova de floret per equips dels Jocs d'Anvers, el 1920; i una de plata en la prova de floret individual, als Jocs d'Estocolm, el 1912.

## Referències

* ↑ «Pietro Speciale Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 d'octubre 2012. [Consulta: 11 maig 2016].
# Michael Khodarkovsky

Michael Khodarkovsky (Odessa, URSS, 21 de juliol de 1958) és un jugador, entrenador, i escriptor d'escacs estatunidenc d'origen soviètic, que té els títols de Mestre Internacional i de FIDE Senior Trainer.
És fundador i director de la International Chess School, que fomenta els escacs a les escoles públiques i privades dels estats de Nova Jersey i Nova York. En Khodarkovsky és també vicepresident de la Kaspàrov Chess Foundation.
En Khodarkovsky fou l'entrenador dels equips estatunidencs que participaren en les edicions de 2005 i 2006 del Campionat del món per edats i l'entrenador en cap de l'equip estatunidenc que participà en la 36a Olimpíada femenina (2004).

## Llibres

* Khodarkovsky, Michael. The Grünfeld Defence Revealed. Batsford, 2003. ISBN 0-7134-8827-1.

## Referències

* ↑ Arbiters - Trainers
* ↑ Searching for the future chess queen (anglès)
* ↑ NET-GOLD Archives -- novembre 2004 (#54)

## Enllaços externs

* Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Michael Khodarkovsky «benoni.de». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 23 agost 2011]. (alemany)
* UsChessLeague Arxivat 2008-05-16 a Wayback Machine.
# Peter Zaremba

Peter Zaremba (comtat de Beaver, 7 d'abril de 1908 - Texas, 17 de setembre de 1994) va ser un atleta estatunidenc, especialista en el llançament de martell, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla de bronze en la prova del llançament de martell, del programa d'atletisme.

## Millors marques

* Llançament de martell. 51,38 metres (1932)

## Referències

* 1 2 «Pete Zaremba Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 2 gener 2019].
* ↑ Peter Zaremba a trackfield.brinkster.net
# August Schmierer

August Schmierer (28 d'abril de 1870 - ?) va ser un jugador de rugbi alemany que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata en la competició de rugbi, com a integrant de l'equip FC 1880 Frankfurt, que exercia d'equip nacional en aquesta competició.

## Referències

* ↑ «August Schmierer Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 d'octubre 2012. [Consulta: 27 setembre 2015].
* ↑ Die Gründerjahre des deutschen Rugbysports (alemany) DRV website – Foundation years, Consulta: 3 abril 2010
# Pèl radicular

En botànica, es denomina pèl radicular (o també pèl radical o pèl absorbent) a una cèl·lula amb forma de tub de la rizodermis de l'arrel d'una planta. Els pèls radicals són extensions laterals d'una sola cèl·lula i rarament són ramificats. Es troben a la zona pilífera de l'arrel. La seva vida mitjana és de 2 a 3 setmanes i contínuament es formen nous pèls en l'extrem de l'arrel. D'aquesta manera, es manté constantment un gran nombre de pèls absorbents en l'arrel que poden arribar a una densitat de 2.000 per cm². Els pèls radicals varien en grandària des de 5 a 17 micròmetres de diàmetre i de 80 a 1.500 micròmetres en longitud.

## Funcions

Les arrels poden tenir una sorprenent quantitat de pèls radicals, la qual cosa incrementa l'àrea superficial de les mateixes i, per tant, incrementen la capacitat de la planta per absorbir nutrients i aigua. Generalment tenen una gran superfície, en relació amb les altres cèl·lules que els ajuda a absorbir l'aigua i minerals de manera molt eficient.

## Importància

Els pèls radiculars formen una superfície important sobre el qual les plantes absorbeixen la major part de la seva aigua i nutrients. També estan directament involucrats en la formació de nòduls radicals poblats de bacteris del gènere Rhizobium que assimilen el nitrogen atmosfèric en les plantes lleguminoses.

## Referències

* ↑ Strassburger, E. 1994. Tratado de Botánica. 8a. edición. Omega, Barcelona, 1088 p.
* ↑ ESAU, K. 1988. Anatomía de las plantas con semilla. Ed. Hemisferio Sur. ISBN 950-004-233-9
* ↑ Ohio State University Root hairs. Botany. Consultat el 3 de maig de 2010.

## Bibliografia

* Valla, Juan J. Botánica. Morfología de las plantas superiores.. 1a ed. 20a reimp.. Buenos Aires: Hemisferio sur, 2007, p. 352. ISBN 950-504-378-3.
# Marie-Thérèse Walter

Marie-Thérèse Walter (Le Perreux-sur-Marne, 13 de juliol de 1909 - Juan-les-Pins, 20 d'octubre de 1977) va ser una dona francesa, amant i model de Pablo Picasso des de 1927 fins aproximadament 1935, i mare de la seva filla, Maya Widmaier-Picasso.
La seva relació va començar quan ella tenia disset anys; ell en tenia 45 i continuava vivint amb la seva primera dona, Olga Khokhlova. La relació es va acabar quan Picasso va passar a una nova amant, l'artista Dora Maar.
En les pintures de Picasso, Walter apareix com a rossa, en imatges assolellades i en colors lluminosos, com ara a Le Rêve (El somni, 1932), en contrast amb el retrat més fosc de Dora Maar, la Femme en pleurs (Dona plorant), on apareix amb un aspecte torturat.

## Vegeu també

* Dona amb barret i coll de pell, retrat de Marie-Thérèse conservat al MNAC.

## Referències

* ↑ «Blonde, Sunny and Bright» (en anglès). The genealogy of style, 06-03-2015. [Consulta: 16 maig 2024].
* ↑ «María Teresa Walker». Mujer, Arte y Publicidad, 24-03-2011. [Consulta: 16 maig 2024].
* ↑ Dormant, Richard «Picasso, The Vollard Suite, British Museum, review». The Daily Telegraph, 08-05-2012 [Consulta: 19 maig 2012].
* ↑ Kandel, Susan «Picasso and the Weeping Women» (en anglès). Frieze, 07-06-1994.
# Piotr Cieśla

Piotr Cieśla (Gdańsk, 16 de gener de 1955) fou un jugador d'handbol polonès que va competir durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on va guanyar la medalla de bronze en la competició d'handbol.

## Referències

* ↑ «Piotr Cieśla Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de juliol 2017. [Consulta: 15 juliol 2019].
* ↑ profile Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine. (polonès)
# Petr Kop

Petr Kop (Praga, 15 de febrer de 1937 - Praga, 27 de gener de 2017) fou un jugador i posterior entrenador de voleibol txec que va competir sota bandera txecoslovaca durant la dècada de 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics de Tòquio, on guanyà la medalla de plata en la competició de voleibol. Quatre anys més tard, als Jocs de Ciutat de Mèxic, guanyà la medalla de bronze en la mateixa competició. En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or (1966) i una de plata (1962) al Campionat del Món de voleibol, i una de plata (1967) al Campionat d'Europa. A nivell de clubs, amb el RH Praga, guanyà la lliga txecoslovaca de 1966 i 1972. Posteriorment va exercir d'entrenador en diversos equips txecs i belgues.

## Referències

* ↑ «Petr Kop Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 16 setembre 2019].
* ↑ «Kop Petr». cvf.cz. [Consulta: 16 setembre 2019].
# Qazan Khan ibn Yasaur

Qazan Khan (+ 1346) fou kan del Kanat de Txagatai des de vers 1343 fins a la seva mort el 1346.
Era fill del príncep Yasaur, un txagataïda que es va revoltar el 1315 i es va passar als il-kànides rebent un feu a l'Afganistan al sud de l'Oxus. Després es va revoltar contra l'Il-kan i va acabar derrotat per Kebek el 1320. Al pujar al poder va intentar incrementar el seu poder dins el kanat el que va provocar l'hostilitat d'altres nobles que es van posar a les ordes del karauna Amir Qazaghan. Els dos bàndols van entrar en guerra el 1345 i Qazan va derrotar a Qazaghan en una batalla al nord de les anomenades "Portes de Ferro". Derrotat i ferit, Qazaghan es va retirar però Qazan va decidir passar l'hivern al seu palau a Karshi, el que va permetre a Qazaghan reorganitzar les seves forces. L'any següent es va reprendre la lluita i aquesta vegada fou Qazaghan el que va obtenir una victòria i Qazan fou mort en el combat.
La mort de Qazan va marcar el final del poder efectiu dels txagataïdes a Transoxiana (excepte un breu període del 1360 al 1363); els amirs o generals van agafar en endavant el control efectiu de l'ulus i els kans només van governar de manera nominal. El següent kan, Danishmendji, fou un titella de Qazaghan, que va esdevenir el verdader governant.

## Notes

* ↑ el karaunes o qaraunes eren els mongols establerts a Afganistan i Pèrsia oriental
* ↑ Grousset, p. 342
* ↑ Manz, p. 43

## Referències

* Grousset, Rene. The Empire of the Steppes: a History of Central Asia. Trans. Naomi Walford. Rutgers University Press: New Brunswick, NJ, 1970. ISBN 0813513049
* Manz, Beatrice Forbes. The Rise and Rule of Tamerlane. Cambridge University Press: Cambridge, 1989. ISBN 0521633842
# Bovonia diphylla

Bovonia és un gènere amb només una espècie, Bovonia diphylla Chiov., 1923. d'angiospermes que pertany a la família de les lamiàcies. És un gènere natiu de l'Àfrica

## Font

* Nuovo Giorn. Bot. Ital., n.s., 29: 114 (1923).

## Referències

* ↑ Espècies en Royal Botanic Garden
* ↑ Germplasm Resources Information Network (GRIN).
* ↑ Fuentes en Trópicos

## Enllaços externs

* Tropicos
# Comtat de Lieja

El comtat de Luihgau o Lieja fou una jurisdicció feudal del Sacre Imperi Romanogermànic centrada a Lieja. En el repartiment de Lotaríngia del 8 d'agost del 870 el comitatum Liogas fou repartit i la part a l'oest del Mosa va passar a Carles II el Calb i la part a l'est a Lluís el Germànic. El 879 la totalitat va passar a Lluís III d'Alemanya. El comtat occidental forma part del territori del comte d'Hainaut Renyer I (fill de Gislebert de Maasgau), deposat el 898 per Zuentibold i al que els territoris foren confiscats per Arnulf de Caríntia i concedits a Sigehard o Sigard però retornats vers el 928 a Gislebert, fill de Renyer. Léon Vanderkindere suggereix que a la mort de Gislebert vers 939 hauria passat al seu vassal Immo que s'hauria revoltat abans del 958 i va perdre els seus dominis que foren confiscats. Probablement algunes de les seves possessions al Luihgau foren concedides al bisbe de Lieja, però el gruix del comtat hauria restat unit a les possessions ducals fins a finals de segle quan finalment fou concedit al bisbe.

## Llista de comtes

* Renyer I 880-898
* Sigard 989-920
* Enguerrand 920-925
* Renyer II 925-932
* Gislebert de Lotaríngia 932-939, duc de Lotaríngia 928/929 a 928/939
* Immo 939-958
* Godofreu de Baixa Lotaríngia 958-964
* Riquer 964-973
* Godizó 973-?
* Als bisbes de Lieja

## Nota

* ↑ La formation territoriale des principautés belges au moyen-âge (Brussel·les), Vol. II, p. 243

## Referències

* Genealogia
# Raghbir Lal

Raghbir Lal (Rāwalpindi, 15 de novembre de 1929) va ser un jugador d'hoquei sobre herba indi que va competir durant la dècada de 1950. En el seu palmarès destaquen dues medalles d'or en la competició d'hoquei sobre herba als Jocs Olímpics, el 1952, a Hèlsinki, i el 1956, a Melbourne.

## Referències

* ↑ «Raghbir Lal Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 25 de juliol 2012. [Consulta: 29 maig 2019].
# Amir Zaibi

Amir Zaibi (22 de maig de 1988) és un jugador d'escacs tunisià que té el títol de Gran Mestre des del 2002.
A la llista d'Elo de la FIDE del març de 2016, hi tenia un Elo de 2375 punts, cosa que en feia el jugador número 2 (en actiu) de Tunísia, el número 24 del continent africà. El seu màxim Elo va ser de 2375 punts, a la llista de desembre de 2015.

## Resultats destacats en competició

El març de 2015 fou campió del Torneig Zonal 4.1 de la Fide a Hammamet (Tunísia) i vàlid per a la classificació a la Copa del Món de 2015, on fou eliminat a la primera ronda pel GM Fabiano Caruana

## Referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Amir Zaibi» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 17 març 2016].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Tunísia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 17 març 2016].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Amir Zaibi «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2016-03-24. [Consulta: 17 març 2016].
* ↑ «Zaibi and Mezioud winners of FIDE Zone 4.1 Championships». chessdom.com. [Consulta: 17 març 2016].