OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Roberto Brasero Hidalgo

Roberto Brasero Hidalgo (Talavera de la Reina, província de Toledo, 31 de març de 1971) és un periodista i presentador del temps. En l'actualitat treballa com a presentador de la previsió meteorològica a Antena 3.
Va passar gran part de la seva infància a Talavera. Es va llicenciar en periodisme per la Universitat Complutense de Madrid. Encara que es va llicenciar en periodisme, a Roberto sempre el va apassionar la meteorologia. En 1998 va començar a Telemadrid com a redactor a l'informatiu Telenoticias i no seria fins a l'any 2000 quan va fer el salt a presentador del temps on va aconseguir la popularitat pel seu estil de donar el temps d'una manera diferent.
En 2005 va fitxar per Antena 3 per a presentar la previsió meteorològica i fer-se responsable del departament de meteorologia d'Antena 3, on des de llavors segueix en l'espai El Ti3mpo i ho compagina amb el seu bloc orientat a fenòmens meteorològics dit Las historias del Brasero.
Des de 2008 també s'ocupa de la predicció meteorològica a Onda Cero. Va rebre l'Antena de Oro 2016. Des d'abril de 2018 col·laborà en el programa de televisió de LaSexta Liarla Pardo.

## Obres

* La influencia silenciosa. Cómo el clima ha condicionado la historia Editorial Planeta, 2017 ISBN 978-8467050165

## Referències

* 1 2 «Roberto Brasero realizará el Pregón de las Fiestas en Calera y Chozas». Arxivat de l'original el 2021-04-16. [Consulta: 14 novembre 2016].
* ↑ Roberto Brasero, el 'showman' de la isobara: "Ahora ligaría más por ser el hombre del tiempo", El Español, 21 d'octubre de 2018
* ↑ «Antena 3 innova desde hoy la información del tiempo con un nuevo espacio». Diario de Navarra, 04-07-2005. Arxivat de l'original el 2014-11-06. [Consulta: 10 març 2019].
* ↑ Cristina Pardo ficha a Roberto Brasero para 'Liarla Pardo', Diez Minutos, 10 d'abril de 2018
# Rivières-le-Bois

Rivières-le-Bois és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 63 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Rivières-le-Bois era de 63 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 14 eren unipersonals (7 homes vivint sols i 7 dones vivint soles), 11 parelles sense fills i 7 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 46 habitatges, 32 eren l'habitatge principal de la família, 9 eren segones residències i 5 estaven desocupats. Tots els 46 habitatges eren cases. Dels 32 habitatges principals, 29 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien dues cambres, 6 en tenien tres, 8 en tenien quatre i 17 en tenien cinc o més. 19 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 10 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Rivières-le-Bois el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 8 |
| 8 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 8 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 37 persones, 25 eren actives i 12 eren inactives. Les 25 persones actives estaven ocupades(14 homes i 11 dones).. De les 12 persones inactives 3 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un guixaire pintor.
L'any 2000 a Rivières-le-Bois hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Rivières-le-Bois a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Rivières-le-Bois a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Rivnopilia

Rivnopilia (en (ucraïnès): Рівнопілля, en rus: Равнополье, Ravnopólie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 924 habitants. Pertany al districte de Simferòpol.

## Referències

* ↑ «Об установлении границ поселка Айкаван, сел Ана-Юрт, Дружного, Ивановки, Строгановки, Трудового Трудовского сельского совета (Симферопольский район) Автономной Республики Крым». Arxivat de l'original el 2015-12-22.
* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Roca Cavalls

La Roca Cavalls és una roca i cinglera amb el punt més elevat a 1.150,5 metres del terme actual de Conca de Dalt, pertanyent a l'antic municipi de Claverol, dins de l'antic enclavament dels Masos de Baiarri.
És a prop de l'extrem sud-occidental de l'enclavament, a ponent i a prop de la quasi homònima Roca de Cavalls, al capdamunt i a llevant del Racó del Pou i al sud-est del Pas de Recallers. Per la Roca Cavalls passava l'antic termenal entre els antics termes municipals de Claverol i Hortoneda de la Conca. Queda a migdia de l'antiga caseria dels Masos de Baiarri.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Robert Teichmüller

Robert Teichmüller (Braunschweig (Baixa Saxònia), 4 de maig de 1863 - Leipzig, 6 de maig de 1939), va ser un pianista i professor universitari alemany.

## Biografia

Robert Teichmüller va estudiar piano i teoria musical amb Carl Reinecke al Conservatori Reial de Música de Leipzig, fundat per Felix Mendelssohn Bartholdy, on més tard va treballar com a professor universitari i va dirigir la formació de piano des de 1897. El 1908 va ser nomenat professor. Va ser un dels professors de piano més influents de la seva època. El seu cercle d'estudiants incloïa Günther Ramin, Sigfrid Karg-Elert, Kurt Hessenberg, Rudolf Wagner-Régeny, Felix Wolfes, Bruno Hinze-Reinhold, Paul Aron, Jón Leifs, Rudolf Mauersberger, Marc Lavry, Erwin Thiele, Ingrid Marianne Nagler, Rosl Schmid. , Heinrich Sthamer, Herbert Albert i el canadenc Andreas Barban.
Teichmüller també va ser l'editor d'edicions de piano revisades de Wolfgang Amadeus Mozart i Max Reger. Juntament amb el compositor Kurt Herrmann, va ser l'autor de l'obra de 1927 "International Modern Piano Music: A Guide and Advisor".

## Referències

* ↑ Barban, Encyclopedia of Music in Canada und Barban im LexM, Universität Hamburg

## Bibliografia

* Alfred Baresel: Robert Teichmüller und die Leipziger Klaviertradition. Peters, Leipzig 1934
* Alfred Baresel (Hrsg.): Robert Teichmüller als Mensch und Künstler. Leipzig 1922
* Horst-Rüdiger Jarck, Günter Scheel (Hrsg.): Braunschweigisches Biographisches Lexikon – 19. und 20. Jahrhundert. Hahnsche Buchhandlung, Hannover 1996, ISBN 3-7752-5838-8, S. 606.

## Enllaços web

* Música de piano moderna internacional. Text original de la primera edició de 1927
* Foto de Robert Teichmüller cap al 1913 a sybertooth.ca
* Publicacions de Robert Teichmüller al catàleg de la Biblioteca Nacional d'Alemanya
# Roda de fira

Una roda de fira, roda (gran) o sínia (sínia d'observació) és una atracció de fira consistent en una gran roda giratòria muntada en posició vertical que té cabines o seients penjats a tot el seu volt i que gira entorn d'un eix horitzontal perpendicular al pla de la roda.
La primera roda de fira va ser construïda a Chicago el 1893, projectada per l'enginyer George Washington Ferris. És coneguda com a Roda de Ferris i en anglès, genèricament, totes les rodes de fira es coneixen com a Ferris Wheel. Tenia una alçària de 80.4 metres.
La del Prater de Viena (Wiener Riesenrad) va ser construïda l'any 1897.
A Barcelona destaca la del Parc d'atraccions del Tibidabo. La primera que hi va haver va ser construïda l'any 1953. Ha estat reconstruïda diverses vegades. L'actual data de l'any 2014.
La construcció del gegantí London Eye o Millenium Wheel a Londres, l'any 1999, va donar un nou impuls a les rodes de fira com a atracció popular i element emblemàtic de les ciutats. Tot seguit se'n van alçar d'altres tractant de superar l'anterior i establir nous rècords, com l'Estel de Nanchang, el Singapore Flyer o la fallida Beijing Great Wheel.
Des de 2014 la roda de fira més gran del món és l'anomenada High Roller que es troba a Las Vegas Strip.

## Tradicions

Una roda de fira era un dels elements indispensables als parcs d'atraccions i a les fires d'estiu, acompanyats del "Pim Pam Pum", la tómbola, els cavallets i les xurreries.

## Referències

* ↑ «roda». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* 1 2 Termcat
* ↑ «Bird's-Eye View of the World's Columbian Exposition, Chicago, 1893», 1893. [Consulta: 17 juliol 2013].
* ↑ «Web ofocial de la Wiener Wiesenrad» (en anglès). [Consulta: 14 agost 2016].
# Roda de la Pau

La Roda de la Pau va néixer el 3 de febrer de 2003, quan dos ciutadans es van plantar davant l'Ajuntament de Sabadell com a mostra de rebuig envers les intencions bèl·liques en contra de l'Iraq. El procés cap a la guerra va fer que aquesta iniciativa anés agafant força i que al llarg dels mesos creixés el nombre de ciutadans "anònims" que s'adheria al "No a la guerra" i es comprometia amb el "Sí a la pau". Actualment, però, la Roda de la Pau es posiciona enfront de tots els conflictes bèl·lics.
Després de les cent primeres convocatòries diàries, la Roda es va activar un cop per setmana en comptes de cada dia. Des de llavors, la Roda es troba cada dijous, festius inclosos, de tres quarts de nou a les nou del vespre, a la plaça del Dr. Robert a Sabadell, per fer un quart d'hora de silenci.

## Referències

* 1 2 Sauquet, Montse. «Roda de la pau per a les persones refugiades de Síria». sabadell.cat. [Consulta: 5 novembre 2016].
* ↑ «Entitats de Sabadell organitzen l'acte “Roda de la Pau” en solidaritat pels refugiats». Justícia i pau. Arxivat de l'original el 2017-03-25. [Consulta: 25 març 2017].
# Roda de recanvi

Una roda de recanvi és una roda addicional completa, amb llanda i pneumàtic, present en molts automòbils per substituir una roda operativa que es punxi, rebenti o trenqui.

## Història

Al començament les rodes eren massisses, però a partir de l'invent de Dunlop, totes les rodes van passar a ser amb cambra d'aire. En aquells temps els viatges de motor per carretera es van fer sobre camins primitius plens de pues de ferradures de cavall. Una punxada era molt comuna en aquella època, i per reparar-la, calia retirar la roda, desmuntar el pneumàtic, segellar la càmera interior amb un pegat, tornar a muntar el pneumàtic i tornar a posar la roda al seu lloc. El primer a equipar cotxes amb una roda i pneumàtic de recanvi va ser l'empresa de Thomas B. Jeffery amb els seus Rambler. La roda de recanvi dels Rambler van permetre que el motorista pogués intercanviar la roda ràpidament i que la punxada pogués ser reparada en un lloc i en un moment més convenient.
La combinació d'una roda i un pneumàtic premuntat es va fer molt popular entre els motoristes, i n'hi havia que portaven fins a dues rodes de recanvi o més. Els fabricants de vegades equipaven els seus cotxes amb rodes de recanvi en els seus laterals.
El 1941 el govern dels Estats Units va prohibir les rodes de recanvi en els nous cotxes. Els retalls de recursos provocats per la Segona Guerra Mundial va produir una sèrie de lleis dissenyades per forçar l'estalvi i conservació de materials, incloent el cautxú, d'origen extern als EUA i que era difícil d'aconseguir. Una prohibició similar es va implantar durant la Guerra de Corea el 1951.

## Avui

Els vehicles contemporanis poden venir equipats amb roda de recanvi normal, d'ús limitat d'emergència, o portar pneumàtics run-flat .
Aquesta roda pot ser idèntica a les que el cotxe ja té equipades, però va muntada sobre una llanta d'acer. Alguns fabricants subministren una roda d'emergència, col·loquialment coneguda com a roda de joguina o de galeta, per estalviar pes, preu i espai. Són menors que les normals i el seu ús és limitat a causa del seu baix nivell de velocitat i de càrrega.
En alguns casos, els automòbils van equipats amb pneumàtics run-flat , que no necessiten roda de recanvi.

## Localització

Les rodes de recanvi poden anar muntades en nombrosos llocs del cotxe. Normalment s'amaguen sota el maleter, però pot estar sota el capó, sota el sòl, al maleter. Alguns vehicles, com els camions, no tenen espai físic per allotjar, de manera que es col·loca sota ell i s'assegura el xassís. S'han creat diversos sistemes antirobatori pel cas en què vagin montades a l'exterior del vehicle. En altres models, es munta un suport sota el xassís que se sustenta amb un cargol dins de l'habitacle. En afluixar dit cargol, s'allibera el suport.
En automòbils antics, és comú veure a l'exterior, muntades als laterals de les aletes davanteres. Altres la monten a la porta del darrere, es nota l'allotjament des de l'exterior.

## Vegeu també

* Pneumàtic
* Pneumàtic run-flat
# Roscanvel

Roscanvel (en bretó Roskañvel) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 1.036 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1790 | 1800 | 1861 | 1821 | 1836 | 1841 |
| 561 | 662 | 870 | 1233 | 1933 | 2201 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Bernard Etiemble | |
| 2008- | Patrick Le Guillou | |
# Resolució 2372 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2372 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, redactada pel Regne Unit, fou adoptada per unanimitat el 30 d'agost de 2017. El Consell va ampliar l'autorització de l'AMISOM de la Unió Africana a Somàlia durant nou mesos fins al 15 d'abril de 2018. El nombre màxim de tropes a l'AMISOM també es va reduir per primera vegada de 22.126 a 21.626.
El representant de Somàlia, Abukar Dahir Osman, va dir que el seu país havia començat una nova fase de transició, en què el govern gradualment assumirà les tasques de la missió de pau. Era encara massa aviat per retirar-los. Fins i tot després, la població continuava depenent dels diners dels donants.

## Contingut

Al-Xabab encara controlava territori somali. Els seus atacs provocaven víctimes civils i de soldats de l'AMISOM i l'exèrcit de Somàlia. El govern somali havia decidit que la reforma dels serveis de seguretat al país fos una prioritat per als pròxims quatre anys. Es pretenia que l'exèrcit assumís progressivament les tasques de l'AMISOM.
Els reforços de l'AMISOM decidits el 2012 i el 2013 eren de caràcter temporal, i la força de manteniment de la pau s'aniria eliminant gradualment en fases. Per això, el nombre de tropes havia de baixar cap a la fi de l'any 2017 fins a un màxim de 21.626 persones. La missió també es va ampliar fins al 31 de maig de 2018. Es va planejar reduir encara més el nombre de tropes l'octubre de 2018 a 20.626 homes.
El Consell de Seguretat també va acordar amb el Secretari General António Guterres que la situació a Somàlia no era adequada per a una força de manteniment de la pau de l'ONU. No obstant això, es continuarà oferint suport logístic per AMISOM. El Consell va demanar al Secretari General que examinés l'AMISOM el 15 d'abril de 2018. Es podrien prendre decisions addicionals a partir de les seves recomanacions.

## Referències

* 1 2 Nacions Unides. «Unanimously adopting r.2372, SC extends mandate of AU mission in Somalia, authorizes troop reduction», 30-08-2017.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2301 a la 2400 (2016 - 2018)

## Enllaços externs

* «Text de la Resolució» (pdf) (en anglès). Nacions Unides.
# Resolució 2374 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2374 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, redactada per França, fou adoptada per unanimitat el 5 de setembre de 2017. El Consell va imposar sancions contra els que s'oposaven a l'aplicació de l'acord de pau a Mali.

## Observacions

El representant francès considerava l'acord de pau malià crucial per a la seguretat a tota la regió del Sahel. França veia les sancions com a mitjà d'incitar-ne al progrés. El seu col·lega rus va dir, però, que les sancions també podrien complicar les negociacions. També va assenyalar que la intervenció a Líbia (pels països de l'OTAN) era la base de la inseguretat a Mali.
Rússia havia estat prèviament contra la imposició de sancions, ja que era probable que fallés l'acord de pau si una de les parts demana sancions contra l'altra.

## Contingut

El Consell de Seguretat va condemnar les reiterades violacions d'alto el foc pels grups rebels a les regions de Kidal i Menaka. El Consell va instar a reprendre el diàleg, i va donar la benvinguda a un acord signat el 23 d'agost de 2017.
L'acord de pau de 2015 preveia que el Consell de Seguretat vigilés la seva implementació i, si fos necessari, actués contra qualsevol que s'hi oposés. A la Resolució 2364 ja es van considerar que les sancions contra aquells que violessin alto el foc o ataquessin les forces de MINUSMA i treballadors humanitaris. El 9 d'agost de 2017, el govern de Mali havia anunciat que l'acord de pau es va violar sobretot a la regió de Kidal, i va tractar d'imposar un règim de sancions.
Es va crear un Comitè de sancions format pels quinze membres del Consell de Seguretat. Aquest comitè ha de preparar una llista de les persones que obstaculitzen la implementació de l'acord de pau o ataquessin el personal de l'ONU, soldats del G5 Sahel, soldats de la UE o soldats francesos soldats, trafiquessin amb drogues o persones o obstaculitzessin l'ajuda humanitària. Els països ja no estaven autoritzats a permetre a aquestes persones al seu territori i havien de congelar els seus saldos bancaris i béns en el seu territori.
El comitè comptava amb un panell d'experts de cinc persones, que va rebre un mandat de tretze mesos. A més d'elaborar la llista, també havia de supervisar l'aplicació de les sancions i informar-ne.

## Referències

* 1 2 Nacions Unides. «SC imposes sanctions on those derailing Mali peace process, unanimously adopting r.2374», 05-09-2017.
* ↑ AFP a Yahoo News. «UN to vote on Mali sanctions regime», 02-09-2017. Arxivat de l'original el 10 de setembre 2017. [Consulta: 27 març 2018].

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2301 a la 2400 (2016 - 2018)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2376 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2376 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 14 de setembre de 2017. El Consell va ampliar el mandat de la Missió de Suport de les Nacions Unides a Líbia (UNSMIL) per un any fins al 15 de setembre de 2018.
El Consell estava preocupada pel deteriorament de les condicions de vida i serveis bàsics a Líbia. S'estaven duent a terme esforços per millorar els serveis bàsics i produir més petroli per obtenir més diners.
El mandat de la UNSMIL va ser prorrogat fins al 15 de setembre de 2018. Es va instruir a la missió d'expandir-se a la ciutat de Trípoli i en fases a altres parts de Líbia si la situació de seguretat ho permetia.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC extends mandate of UN support mission in Libya, unanimously adopting r.2376», 14-09-2017.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2301 a la 2400 (2016 - 2018)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Rosa Maria Bonàs Pahisa

Rosa Maria Bonàs Pahisa (Santa Perpètua de Mogoda, 8 de juny de 1951) és una biòloga i política catalana, diputada al Congrés dels Diputats en la VIII legislatura.

## Biografia

Nascuda a Santa Perpètua de Mogoda el 8 de juny de 1951, és llicenciada en Biologia per la Universitat de Barcelona i delegada farmacèutica. Va començar la seva carrera política com a regidora d'ERC a l'ajuntament de Santa Perpètua de Mogoda. A les eleccions generals de 2004 va ser escollida diputada al Congrés dels Diputats.

## Tasca parlamentària

Rosa Maria Bonàs ha treballat durant la legislatura 2004-2008 en diferents comissions entre les quals destaquen Assumptes Exteriors, Medi Ambient, comissió mixta per la Unió Europea i especialment a Sanitat, on el 27 de juny de 2006 es va aprovar un moció defensada per ella per a prevenir els trastorns de la conducta alimentària.

## Vida privada

És casada i té dos fills.

## Referències

* ↑ «Rosa María Bonàs Pahisa» (en castellà). Congrés dels Diputats. VIII Legislatura. [Consulta: 25 abril 2021].

## Enllaços externs

* (català) Web Personal de Rosa Maria Bonàs Pahisa
# Revolta de Mussa ibn Mussa

La Revolta de Mussa ibn Mussa fou una revolta del Mussa ibn Mussa contra l'emir de Còrdova Abd al-Rahman II.

## Antecedents

El 840, l'emir va nomenar als germans Abd allah ibn Kulayb i Amir ibn Kulayb valís de Saraqusta i Tudela, amb l'objectiu de reduir el creixent poder dels Banu Qassi. Abd al-Yabbar ibn Qassi fou expulsat de les seves terres, ti també foren atacades les d'Ènnec I de Pamplona, germà de la seva mare, i les seves pròpies, però finalment l'emir va compensar Mussa fent-lo governador de Tudela.

## La revolta

Després de la Ràtzia de 842, Mussa ibn Mussa ibn Fortun es va rebel·lar contra Abd al-Rahman II per una disputa personal amb al-Mutarrif, fill de l'Emir, per haver-se quedat a seva fortalesa d'Arnedo i no anar personalment a una ràzzia contra Pamplona, enviant al seu fill Furtun, que ni fou rebut per al-Mutarrif. Al seu retorn Còrdova va nomenar valí de la Marca de Saraqusta a Harit ibn Bazí, a qui va enviar conta Mussa.
Harit va vèncer prop de Borja a Mussa, que va escapar a Tudela, fou assetjat i va salvar la vida a canvi del lliurament de la plaça fugint a Arnedo, on va ser novament assetjat per Harit. Mussa va demanar l'ajuda de Garcia I de Pamplona i junts van atacar Harit amb la cavalleria, derrotant-lo a prop de Calahorra i fent-lo presoner.
L'any següent Mussa va concertar l'amnistia amb l'emir i va alliberar als presoners, que es van unir a l'exèrcit musulmà per dur a terme una expedició de càstig contra els navarresos. L'emir va signar després la pau amb Garcia I, però tant aquest com Mussa ibn Musa van trencar els pactes, provocant la més violenta campanya de l'emir cordovès sobre les terres de Pamplona. Mussa va dirigir la cavalleria en la defensa i la batalla va tenir lloc a finals de juliol de 843, amb victòria d'Abd al-Rahman, mentre que Mussa va haver de fugir a peu després d'haver perdut el seu cavall. L'any següent Mussa es va sotmetre a Tudela el fill de l'emir, Muhammad i va prendre part del costat musulmà en una nova campanya contra Pamplona.

## Referències

* ↑ (castellà) Fernando de la Granja, La marca superior en la obra de al.Udri
* ↑ (castellà) Ingenieros del Rey, Los Banu Casi Arxivat 2007-12-14 a Wayback Machine.
* ↑ (castellà) Biografías y vidas, Biografia de Musa ibn Musa Qasi Banu
# Robin Knoche

Robin Knoche (Braunschweig, el 22 de maig de 1992) és un futbolista alemany que juga com defensor central per al Wolfsburg.