OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cúmul del Trapezi

El cúmul del Trapezi és un cúmul obert d'estrelles que es troba al centre de la nebulosa d'Orió, a la constel·lació d'Orió. Fou descobert per Galileo Galilei. El 4 de febrer de 1617 descobrí tres estrelles (A, C, D), però no veié la nebulositat dels voltants. El quart component (B) fou identificat per diferents observadors el 1673, i més components s'anaren descobrint posteriorment, fins a 8 al 1888. Posteriorment es determinà que algunes de les estrelles eren binàries. Amb un telescopi d'aficionat de 5 polzades es poden observar les sis estrelles baix en bones condicions d'observació.
El trapezi és un cúmul relativament jove format directament fora de la nebulosa progenitora. Les cinc estrelles més brillants són de l'ordre de 15-30 masses solars. Tenen un diàmetre de 1.5 anys llum i són les responsables de la major part de la il·luminació dels voltants de la nebulosa. El Trapezi podria ser un subcomponent del cúmul més grans de la nebulosa d'Orió, una associació d'unes 2.000 estrelles de diàmetre al voltant dels 20 anys llum.

## Identificació

És molt fàcil d'identificar perquè forma un asterisme de quatre estrelles relativament brillants. Les quatre són sovint identificades com A, B, C i D en ordre creixent d'ascensió recta. L'estrella més brillant de les quatre és C (Theta $^1$ Orionis C), amb una magnitud aparent de 5,13. Tant A com B han estat identificades com binàries eclipsants.
Les imatges infraroges del Trapezi són més capaços de penetrar les núvols de pols, i s'han localitzat molts més components estel·lars. Aproximadament la meitat de les estrelles dins de l'agrupació s'ha trobat que contenen discs circumestel·lars en evaporació, el que indica una hipòtesi probable de la formació planetària. A més, les nanes marrons i altres estrelles més han estat identificades.

## Referències

* 1 2 3 Ralf-Dieter Scholz «Astrophysical parameters of Galactic open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 18-07-2005, pàg. 1163–1173. DOI: 10.1051/0004-6361:20042523.
* 1 2 Afirmat a: SIMBAD.
* ↑ Ralf-Dieter Scholz «Astrophysical parameters of Galactic open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 18-07-2005, pàg. 1163–1173. DOI: 10.1051/0004-6361:20042523.
* 1 2 Karl Martin Menten «The distance to the Orion Nebula» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 28-08-2007, pàg. 515–520. DOI: 10.1051/0004-6361:20078247.
* ↑ Galileo Galilei: Siderius Nuncius Arxivat 2013-05-23 a Wayback Machine., Venècia, 1610. (llatí)
* ↑ Bard College. «Galileo's The Starry Messenger» (PDF). Arxivat de l'original el 2012-02-07. [Consulta: 6 juny 2012].(anglès)
* ↑ Jerry Lodriguss. «The Trapezium». Arxivat de l'original el 5 de novembre 2012. [Consulta: 2 d’agost 2012].(anglès)
# Museu Fryderyk Chopin

El Museu Fryderyk Chopin és un museu sobre el compositor Fryderyk Chopin situat a la ciutat polonesa de Varsòvia. Es va crear el 1954.
L'1 de març del 2010 a les 12:00 va obrir una exposició multimèdia, així com una renovació del museu. Aquesta renovació ha costat uns 81.500.000 zl, i els fons procedeixen en part del pressupost de l'Estat Polonès i dels fons de la Unió Europea.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del museu Arxivat 2013-01-27 a Wayback Machine.
# Atanor

Un atanor, en alquímia (també anomenat Piger Henricus i forn filosofal), és un forn usat per transmetre calor a la digestió alquímica, elaborat a fi de mantenir una temperatura uniforme. El terme fou utilitzat per la primera volta per Ramon Llull al seu Elucidatio Testamenti R. Lulli.
L'atanor és l'instrument bàsic de l'alquimista i el concepte s'usa tan sols per designar aquest forn específic.
El forn alquímic, segons la descripció que en fa l'alquimista Geber, ha de ser «quadrat, de quatre peus de longitud, tres d'amplada i un gruix de mig peu a les parets». Els materials per ser calcinats s'han de col·locar dins del forn en cassoles d'argila com més resistents millor, fets amb «l'argila que s'empra per a la formació de gresols, per tal que puguin resistir la força del foc, i fins i tot fins a la combustió total de la cosa que es pretén calcinar».

## Referències

* ↑ atanor a Optimot
* ↑ De l'àrab hispànic attannûr; aquest de l'àrab clàssic tannūr (التنور), 'forn'; aquest de l'arameu tannūrā, i aquest de l'accadi tinūru [m] (RAE), o de l'hebreu tanur (תַנוּר), 'forn' o 'fornal'. Tanmateix en la doctrina alquímica es fa provenir el terme del grec Α-Θάνατος (Tànatos) ço és la Mort, precedit de la "A" privativa, és a dir "sensa mort" per a indicar la capacitat del fornell de treballar a l'infinit.
* ↑ L'afany dels alquimistes de mantenir secretes les seves arts per tal de preservar-les dels intrusos i dels no-iniciats els va fer concebre els llibres en forma simbòlica i inintel·ligibles per als no-adeptes. La simbologia alquímica és enorme, extensíssima, i abasta tota la totalitat d'aquesta pràctica. Les seves fórmules són indesxifrables per a qui no hagi estudiat abans a fons les diferents arts alquímiques.«El simbolismo alquímico.».
* ↑ «Sothis, «A l'escalfor del fogó»». Arxivat de l'original el 2009-06-12. [Consulta: 14 febrer 2012].
* ↑ L'instrumental alquímic

## Enllaços externs

* Themystica, «Atanor» (anglès)
* http://www.livius.org/ap-ark/apollonius/life/va_00.html Arxivat 2008-02-21 a Wayback Machine. (francès)
# Otto Olsen

Otto Olsen (noruec: Otto Martin Olsen) (Østre Aker, 13 de desembre de 1884 - Christiania, 13 de gener de 1953) fou un tirador noruec, guanyador de vuit medalles olímpiques a la dècada del 1920.

## Biografia

Va néixer el 13 de desembre de 1884 a la ciutat d'Østre Aker, població situada a pocs quilòmetres d'Oslo. Va morir en aquesta ciutat el 13 de gener de 1953.

## Carrera esportiva

Va participar, als 35 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1920 realitzats a Anvers (Bèlgica), on va participar en nou proves i aconseguí cinc medalles olímpiques: la medalla d'or en les proves de rifle militar 3 posicions (300 metres individual), tir al cérvol (tret simple) i tir al cérvol (tret simple per equips), i la medalla de plata en les proves de Rifle lliure 3 posicions (300 metres per equips) i rifle militar (300–600 metres per equips). En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1924 realitzats a París (França) participà en cinc proves, aconseguint guanyar la medalla d'or en la prova de tir al cérvol (tret simple per equips), la medalla de plata en la prova de tir al cérvol (tret doble per equips) i la medalla de bronze en la prova de tir al cérvol (tret simple individual).

## Referències

* ↑ «Olympedia – Otto Olsen». [Consulta: 13 setembre 2024].
# Karel Paulus

Karel Paulus (Dolní Brusnice, 3 de gener de 1933 - Bílá Třemešná, 31 d'octubre de 2003) fou un jugador de voleibol txec que va competir sota bandera txecoslovaca durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics de Tòquio, on guanyà la medalla de plata en la competició de voleibol. En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or (1956) i dues de plata (1960 i 1962) al Campionat del Món de voleibol, i dues d'or al Campionat d'Europa, el 1955 i 1958. A nivell de clubs guanyà cinc lligues txecoslovaques. Posteriorment va exercir d'entrenador en diversos equips txecs.

## Referències

* ↑ «Karel Paulus Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 15 setembre 2019].
* ↑ «Paulus Karel». cvf.cz. [Consulta: 15 setembre 2019].
# Bellmansgatan

Bellmansgatan és un carrer del districte de Södermalm a Estocolm. El carrer va des de la Mariahissen al nord, passant per la Maria Magdalena Kyrka i el Sankt Paulsgatan, fins al Fredmansgatan al sud, amb un recorregut total d'uns 440 metres. El Bellmansgatan té una cruïlla amb el Hornsgatan.
El carrer rebé el seu nom el 1871 en honor del poeta Carl Mikael Bellman, que nasqué al número 24 del que aleshores era el Björngårdbrunnsgatan. La casa on nasqué Bellman tingué lloc a la denominada Daurerska huset, que es trobava al cantó Bellmansgatan / Hornsgatan. La casa fou enderrocada el 1901 per fer lloc a l'ampliació i reducció del nivell del Hornsgatan.

## Referències

* Stockholms gatunamn, Allmänna Förlaget, 1986
# Tomba del Soldat desconegut (Varsòvia)

La tomba del soldat desconegut polonès (en polonès: Grób Nieznanego Żołnierza) es troba a Varsòvia, plaça Pilsudski.
Aquest monument recorda el sacrifici dels soldats polonesos en la Primera Guerra Mundial per a la independència de Polònia. Va ser erigit l'any 1925, sota un pòrtic, únic vestigi de l'antic Palau Saxó situat a l'extremitat est del Jardí saxó, antic jardí a l'anglesa del palau. El soldat inhumat és un combatent anònim defensor de la ciutat de Lviv (avui a Ucraïna).
La tomba del soldat desconegut és guardada per militars.
Altres dues tombes del soldat desconegut es troben a Polònia, l'una a Cracòvia i l'altre a Łódź.

## Referències

* ↑ «GRÓB NIEZNANEGO ŻOŁNIERZA - Wojsko Polskie - Departament Wychowania i Promocji Obronności», 20-04-2013. Arxivat de l'original el 2012-01-05. [Consulta: 11 abril 2020].
* ↑ «Tomba del Milite Ignoto» (en italià).
* ↑ Pologne (en francès). Michelin, guides touristiques, 2016. ISBN 978-2-067-20706-6. OCLC 951936910.
# Torrent de Ferrutxelles

El torrent de Ferrutxelles és un petit torrent que neix al vessant nord del puig de les Bruixes, al terme municipal d'Algaida, Mallorca, i discorre de nord a sud per terres de la possessió algaidina de Son Reus de Randa i de l'antiga possessió i rafal musulmà de Ferrutxelles, actualment Son Saleta, del municipi de Llucmajor. Recull aigües també del puig de s'Escolà. Vessa les seves aigües en terres de la possessió de Son Marió després de recórrer uns 1700 m. Aquestes aigües, que segueixen a continuació un recorregut força indefinit, es reuneixen novament dins terres de les possessions de Son Marió i de Biniferri donant lloc al torrent de na Joanota.

## Referències

* ↑ Font, B Mapa del terme municipal de Llucmajor, 2000.
# Berit Aunli

Berti Aunli, de naixement Berit Kvello i de casament Berit Aunli-Kvello, (Stjørdal, Noruega 1956) és una esquiadora de fons noruega, ja retirada, que destacà a la dècada del 1980.

## Biografia

Va néixer el 9 de juny de 1956 a la ciutat de Stjørdal, població situada al comtat de Nord-Trøndelag. El seu pare, Kristen Kvello, també era esquiador. Es casà amb el també esquiador de fons Ove Aunli.

## Carrera esportiva

Va participar en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1976 realitzats a Innsbruck (Àustria), on aconseguí finalitzar en cinquena posició en la prova de relleus 4x5 km, dissetena en la prova de 5 km i divuitena en la prova de 10 quilòmetres. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1980 realitzats a Lake Placid (Estats Units) aconseguí la medalla de bronze en la prova de relleus 4x5 km, finalitzà tretzena en la prova de 10 km i catorzena en la prova de 5 quilòmetres. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1984 realitzats a Sarajevo (Iugoslàvia) aconseguí guanyar la medalla d'or en la prova de relleus 4x5 km i la medalla de plata en la prova de 5 km, a més de finalitzar quarta en la prova dels 10 quilòmetres.
Entre 1977 i 1982 va guanyar 11 campionats nacionals i al llarg de la seva carrera aconseguí guanyar sis medalles en el Campionat del Món d'esquí nòrdic, quatre d'elles en l'edició de 1982.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Berit Aunli-Kvello». [Consulta: 20 febrer 2022].
* ↑ «AUNLI KVELLO Berit - Athlete Information». [Consulta: 20 febrer 2022].
# Karl-Friedrich Haas

Karl-Friedrich Haas (Berlín, 28 de juliol de 1931 - Nuremberg, 12 d'agost de 2021) va ser un atleta alemany, especialista en els 400 metres, que va competir durant la dècada de 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on disputà dues proves del programa d'atletisme. Formant equip amb Günter Steines, Hans Geister i Heinz Ulzheimer, guanyà la medalla de bronze en els 4x400 metres, mentre en els 400 metres fou quart. Quatre anys més tard, als Jocs de Melbourne, disputà tres proves del programa d'atletisme. Fou l'encarregat de portar la bandera alemanya en la cerimònia inaugural dels Jocs. Guanyà la medalla de plata en els 400 metres, rere Charlie Jenkins, fou quart en els 4x400 metres i quedà eliminat en sèries en els 200 metres.
En el seu palmarès també destaquen una medalla de plata al Campionat d'Europa d'atletisme de 1954, i una de plata i una de bronze als de 1958. A nivell nacional guanyà cinc campionats alemanys dels 400 metres entre 1952 i 1956. Durant la seva carrera esportiva va millorar el rècord del món dels 200 metres i 4x100 metres i el d'Europa dels 100 metres. El 1957 fou escollit esportista alemany de l'any.
El 1956 es va casar el 1956 amb la també atleta Maria Sturm. El seu fill, Christian Haas, va ser un destacat atleta. El 1988 va escriure la seva autobiografia.

## Millors marques

* 200 metres. 21.0" (1956)
* 400 metres. 46.29" (1956)

## Referències

* 1 2 3 4 Karl-Friedrich Haas a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «Leichtathletik - Deutsche Meisterschaften (400m - Herren)». [Consulta: 25 octubre 2020].
* 1 2 «Track and Field Statistics». [Consulta: 25 octubre 2020].
* ↑ «Porträt, Daten und Biografie von Manfred Germar» (en alemany). [Consulta: 24 octubre 2020].
# Rinkeby

Rinkeby és un districte (stadstel, en suec) situat a l'àrea urbana de Rinkeby-Kista, a Estocolm, Suècia.
La població de Rinkeby s'estimava en 15,051 habitants el 2007.
Una alta concentració d'immigrants i descendents d'ells caracteritza a la població del districte. 89.1% dels habitants de Rinkeby són descendents d'immigrants en primera o segona generació.
El 2007 el barri es va fusionar amb la ciutat de Kista, per a donar origen a l'àrea urbana Rinkeby - Kista. La unió entre tots dos districtes va formar part de la política governamental sueca coneguda com Million Programme.
El maig de 2013, Rinkeby va ser un dels focus d'uns aldarulls generats després de la mort d'un immigrant portuguès amb deficiències mentals a mans de la policia sueca.
El barri es troba comunicat amb la resta d'Estocolm gràcies a l'Estació Rinkeby del metre d'Estocolm, que va ser inaugurada el 1975.

## Ciutats agermanades

* Guiza, Egipte

## Referències

* ↑ «Administrative divisions of the City districts». Stockholms stads utrednings- och statistikkontor AB, 14-04-2008. Arxivat de l'original el 23 de septiembre de 2007. [Consulta: 3 juny 2008].
* 1 2 «Områdesfakta Rinkeby stadsdel». Stockholms stads utrednings- och statistikkontor AB. [Consulta: 8 juny 2008].
# Boy van Poppel

Boy van Poppel (Utrecht, 18 de gener de 1988) és un ciclista neerlandès, fill de Jean-Paul van Poppel i germà gran de Danny van Poppel. Professional des del 2012 fins al 2024, el seu darrer equip fou l'Intermarché-Wanty-Gobert Matériaux.

## Palmarès en ruta

* 2006
** Vencedor d'una etapa als Tres dies d'Axel
* 2008
** Vencedor d'una etapa al Tour de Missouri
* 2009
** Vencedor d'una etapa al Tour de Normandia
* 2010
** Vencedor d'una etapa al Kreiz Breizh Elites

### Resultats al Tour de França

* 2013. 144è de la classificació general
* 2021. 117è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2014. 131è de la classificació general
* 2015. 146è de la classificació general
* 2016. Fora de control (8a etapa)
* 2018. 135è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2015. 158è de la classificació general
* 2022. Abandona (12a etapa)
* 2023. 124è de la classificació general

## Palmarès en ciclocròs

* 2004-2005
** Campió dels Països Baixos en ciclocròs júnior
* 2005-2006
** Campió del món en ciclocròs júnior
** Campió dels Països Baixos en ciclocròs júnior
* 2007-2008
** Campió dels Països Baixos en ciclocròs sub-23
* 2008-2009
** Campió dels Països Baixos en ciclocròs sub-23

## Referències

* ↑ «Route - Boy van Poppel arrête : «Mon corps me dit qu'il est temps...»» (en francès). cyclismactu, 08-10-2024. [Consulta: 27 octubre 2024].
* ↑ «Lista de todos los ciclistas de La Vuelta 2022 retirados con positivos por «el bicho»», 01-09-2022. [Consulta: 19 gener 2024].

## Enllaços externs

* Boy van Poppel a ProCyclingStats
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Los Verdes-Grupo Verde

Los Verdes-Grupo Verde (LV-GV) és un partit polític de caràcter ecologista fundat l'abril de 1994 i promou iniciatives a favor del medi ambient, la pau, l'equilibri Nord-Sud, i antinacionalista. Se'l considera vinculat a la ultradreta. No forma part del Partit Verd Europeu. El seu líder és el negacionista de la COVID-19 Esteban Cabal Riera.
S'han presentat a les eleccions al Parlament Europeu de 1994, 1999 i 2004, a les eleccions generals espanyoles de 1996 i 2000 van obtenir 20.618 vots, a les municipals i autonòmiques de 1996, 1999 i 2003. Tenen força política a Madrid i representants electes a alguns ajuntaments. Va obtenir 109.567 vots en les eleccions al Parlament Europeu de 1994, 138.821 vots en les eleccions europees de 1999 i 66.060 en les eleccions europees del 2004.
El 15 de març de 2006 van formar part de la Mesa d'Unitat dels Verds per tal de presentar una sola llista a les municipals i autonòmiques de 2007. A les eleccions generals espanyoles de 2008 van obtenir 45.429 vots (0,13% dels vots). Va concórrer a les eleccions generals espanyoles de 2015, 2016, i abril i novembre de 2019, i a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2017 en coalició amb la formació antinacionalista Retallades Zero.

## Referències

* ↑ «Programa». Los Verdes. Arxivat de l'original el 25 de febrer 2009. [Consulta: 31 octubre 2021].
* 1 2 Joan Cantarero. «La "unidad de España" produce extraños compañeros de 'mani'» (en castellà). Público, 01-11-2017. [Consulta: 12 abril 2024].
* ↑ «Unos 2.500 negacionistas del coronavirus se manifiestan en Madrid» (en castellà). Diario de Sevilla, 16-08-2020. [Consulta: 12 abril 2024].
* ↑ «Se presenta la coalición Recortes Cero – Els Verds». Recortes cero. [Consulta: 31 octubre 2021].

## Enllaços externs

* Los Verdes-Grupo Verde - Lloc web oficial
# Karl Arnold (ciclista)

Karl Arnold va ser un ciclista alemany, que va prendre part en quatre proves dels Jocs Intercalats i va aconseguir la medalla de bronze en la de tàndem fent parella amb Otto Küpferling, per darrere dels britànics Johnnie Matthews i Arthur Rushen, i dels germans Max i Bruno Götze.

## Referències

* ↑ «Karl Arnold Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 1r desembre 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Delta del Compàs

Delta del Compàs (δ Circini) és una estrella de la constel·lació del Compàs, de magnitud aparent +5,04.
Encara que amb prou feines és la cinquena estrella més brillant de la petita constel·lació de Circinus, Delta Circini és un estel intrínsecament molt lluminós, sent 415.000 vegades més que el nostre Sol. Només la seva enorme distància respecte al sistema solar, aproximadament 3.700 anys llum d'acord amb la nova reducció de les dades de paral·laxi del satèl·lit Hipparcos, fa que no la vegem més brillant. És un estel blau de tipus espectral O9V -encara que també ha estat classificada com O8.5V-, una classe molt escassa entre les estrelles visibles, sent Naos (ζ Puppis) i ζ Ophiuchi dues de les estrelles més brillants de tipus O. Són estrelles summament calentes; la temperatura superficial de Delta Circini és d'aproximadament 33.000 K. Té una massa estimada de 27 masses solars.
Delta Circini és una binària espectroscòpica amb un període orbital de 3,903 dies. L'estrella que acompanya la lluminosa estrella blava pot ser una nana groga similar al Sol. A més és una estrella variable: igual que Spica (α Virginis) és una variable el·lipsoidal rotatòria, mostrant una petita variació en la seva lluentor de 0,154 magnituds.

## Referències

* ↑ Monica Rainer «The SpaceInn-SISMA database: characterization of a large sample of variable and active stars by means of HARPS spectra» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 05-12-2016, pàg. 207–207. DOI: 10.3847/0004-6256/152/6/207.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ Afirmat a: Catàleg de velocitats rotacionals dels estels. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: juny 1970.
* ↑ Dimitri Pourbaix «SB9: The ninth catalogue of spectroscopic binary orbits» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 9-2004, pàg. 727–732. DOI: 10.1051/0004-6361:20041213.
* 1 2 Delta Circini (SIMBAD)
* ↑ Delta Circini Arxivat 2015-11-02 a Wayback Machine. (The Bright Star Catalogue)
* ↑ Hohle, M. M.; Neuhäuser, R.; Schutz, B. F. «Masses and luminosities of O- and B-type stars and red supergiants». Astronomische Nachrichten, 331, 4, 2010. p. 349.
* ↑ Delta Circini (eSky)
* ↑ Delta Circini (General Catalogue of Variable Stars)
* ↑ Lefèvre, L.; Marchenko, S. V.; Moffat, A. F. J.; Acker, A. «A systematic study of variability among OB-stars based on HIPPARCOS photometry». Astronomy and Astrophysics, 507, 2, 2009. pp. 1141-1201.
# Castell d'Ambleville

El Castell d'Ambleville és un castell renaixentista situat a Ambleville, a la regió de Vexin (França). La finca, classificada com a monument històric, forma part del parc natural regional del Vexin francès.
Ha rebut el guardó Jardí destacable, atorgada pel Ministeri de la Cultura.

## Història

Construït per a Louis de Mornay per l'arquitecte Jean Grappin, va ser construït sobre les bases d'una fortalesa feudal apostada sobre les vores de l'Aubette, als confins de l'Illa de França i de Normandia, aleshores anglesa.
Els seus jardins dels segles XVII i XVIII, són refets el 1928 per la nova propietària, la marquesa de Villefranche, i inspirats per la restauració de la Villa Gamberaia a Florència. Ofereixen un exemple particularment reeixit de jardí a la italiana.
Els seus nous propietaris han començat des de 2003 un ambiciós projecte de reconstitució dels jardins originals.
* Vista dels jardins
* Façana sud

## Referències

* ↑ «Château à Ambleville». Monumentum. Carte des Monuments Historiques français.

## Enllaços externs

* Web del château d'Ambleville
* Els jardins al web del département du Val d'Oise Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
# Podocarpàcies

Les podocarpàcies (Podocarpaceae) són una extensa família de coníferes, que engloba 20 gèneres i 172 espècies.
Tenen una distribució gondwànica amb espècies principalment a l'hemisferi sud sobre tot a Nova Caledònia, Tasmània i Nova Zelanda amb algunes espècies a Amèrica del Sud (als Andes) i altres a Àsia i Àfrica sempre en climes càlids.
Comprèn arbres i arbusts de fulla persistent i també l'única conífera paràsita (a Nova Zelanda) anomenada Parasitaxus usta, que parasita una altra podocarpàcia coneguda com a Falcatifolium taxoides.

## Referències

* ↑ Entrada «Podocarpaceae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ «Podocarpaceae (Podocarp family) description». [Consulta: 9 juny 2023].
* ↑ Quinn, C. J. & Price, R. A. Phylogeny of the Southern Hemisphere Conifers. Proc. Fourth International Conifer Conference 129-136 (2003).

## Enllaços externs

* Gymnosperm Database - Podocarpaceae
# EU-EV

EU-EV és una coalició d'esquerres i ecologista entre EU i Els Verds a les Illes Balears. Aquesta coalició evolucionà fins a la formació d'Alternativa, que amb el PSM i ERC constituí el Bloc per Mallorca, que a les eleccions de 2007 va aconseguir 4 diputats al Parlament Balear i 3 consellers al Consell de Mallorca.