OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eileen Betsy Tranmer

Eileen Betsy Tranmer (5 de maig de 1910 - 26 de setembre de 1983) va ser una música i jugadora d'escacs anglesa que tenia el títol de Mestra Internacional Femenina des de 1950. Va ser quatre vegades guanyadora del campionat femení britànic d'escacs (1947, 1949, 1953, 1961).

## Biografia

Des de finals de la dècada de 1940 fins a principis de la dècada de 1960, va ser una de les principals jugadores d'escacs d'Anglaterra. Eileen Betsy Tranmer va guanyar quatre vegades els campionats britànics d'escacs femenins, els anys 1947, 1949, 1953 i 1961. L'any 1950, Tranmer va participar al Campionat del Món d'escacs femení a Moscou on va compartir el 5è-7è lloc. El 1952, va participar al Torneig de Candidates del Campionat del Món d'Escacs Femení a Moscou i va ocupar el 7è lloc. El 1950 va rebre el títol de Mestra Internacional Femenina de la FIDE (WIM).
El 20 de juny de 1946 Tranmer va jugar (i va perdre) un matx d'"escacs per ràdio" contra la jugadora d'escacs russa Valentina Byelova. Tranmer va ser una de les dues dones que formaven part d'un equip britànic de dotze membres que va jugar en un torneig d'escacs per ràdio de quatre dies. L'equip britànic va jugar des de Londres mentre que l'equip soviètic jugava des de Moscou.
Va guanyar el Torneig Internacional d'Escacs Femenins de Barcelona de 1949, per damunt de Chantal Chaudé de Silans.
Eileen Betsy Tranmer va jugar representant Anglaterra a les Olimpíades d'escacs femenines:
* L'any 1957, al segon tauler de la 1a Olimpíada d'escacs (femenina) a Emmen (+3, =8, -3).
A més de participar en tornejos d'escacs, Eileen Betsy Tranmer també va ser una destacada clarinetista. El març de 1940, va fer concerts amb l'Orquestra Escocesa. Des de 1950 va treballar amb la Sadler's Wells Orchestra juntament amb una altra clarinetista britànica, Thea King.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica d'Eileen Betsy Tranmer» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 22 abril 2022].
* ↑ «John Saunders's Chess Pages: British Chess Champions, 1904 to present». www.saund.co.uk.
* ↑ «1949-50 Title Tournament : World Chess Championship (women)». www.mark-weeks.com.
* ↑ «1952 Candidates Tournament : World Chess Championship (women)». www.mark-weeks.com.
* ↑ «Radio Chess». The Yorkshire Post, 05-06-1946 [Consulta: 8 octubre 2018].
* ↑ «Russians Praise Our Chess Players». Courier and Advertiser, 21-06-1946 [Consulta: 8 octubre 2018].
* ↑ Travesset, Joaquim. «Torneo Internacional de Ajedrez Femenino Barcelona 1949», 13-03-2012. [Consulta: 22 abril 2022].
* ↑ Bartelski, Wojciech. «OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Eileen Betsy Tranmer». www.olimpbase.org.
* ↑ Emerson, June. «Obituary: Dame Thea King». The Guardian, 01-07-2007.
# Aquitanià

| Període | Sèrie | Estage | Edat (Ma) |
| Quaternari | Plistocè | Gelasià | més recent |
| Neogen | Pliocè | Plasencià | 3,6 |
| Neogen | Pliocè | Zanclià | 5,333 |
| Neogen | Miocè | Messinià | 7,246 |
| Neogen | Miocè | Tortonià | 11,63 |
| Neogen | Miocè | Serraval·lià | 13,82 |
| Neogen | Miocè | Languià | 15,97 |
| Neogen | Miocè | Burdigalià | 20,44 |
| Neogen | Miocè | Aquitanià | 23,03 |
| Paleogen | Oligocè | Catià | més antic |
| Subdivisió del període Neogen segons IUGS, el juliol del 2009. ||||
L'Aquitanià és el primer estatge faunístic del Miocè. Comprèn el període entre fa 23,03 milions d'anys i fa 20,44 milions d'anys.

## Fauna

* Hapaloides, un peresós gegant
* Primera aparició del cetaci Neosqualodon en el registre fòssil
* Última aparició del cetaci Eosqualodon en el registre fòssil

## Referències

* ↑ Riba i Arderiu i Reguant i Serra, 1986, «Aquitanià».

## Bibliografia

* Riba i Arderiu, O.; Reguant i Serra, S. Una taula dels temps geològics. Institut d'Estudis Catalans, 1986. ISBN 9788472830776.
# Ján Plachetka

Ján Plachetka (Trenčín, 18 de febrer de 1945) és un jugador d'escacs eslovac, que té el títol de Gran Mestre des de 1978. El 2009 la FIDE li va atorgar el títol de FIDE Senior Trainer, el màxim títol d'entrenador internacional.
A la llista d'Elo de la FIDE del gener de 2022, hi tenia un Elo de 2308 punts, cosa que en feia el jugador número 45 (en actiu) d'Eslovàquia. El seu màxim Elo en els darrers vint anys va ser de 2459 punts, a la llista de juliol de 2005 (posició 1152 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Va empatar al primer lloc a Polanica Zdrój el 1975. El mateix any fou campió d'Eslovàquia, quan encara era part de Txecoslovàquia. Fou 1r a Sofia el 1979, 1r a Trnava 1979 (per davant de Mark Tseitlin), i compartí el primer lloc a Estrasburg 1985. Fou membre dels equips txecoslovacs que competiren a les olimpíades d'escacs entre 1980 i 1986. El 1993 es proclamà campió d'Eslovàquia, en el primer campionat celebrat des que el país fou independent.

## Notes i referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Ján Plachetka» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 15 novembre 2014].
* ↑ «Llista de Senior FIDE Trainers» (en anglès). Fide.com. [Consulta: 15 novembre 2014].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Eslovàquia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 24 gener 2022].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Ján Plachetka «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-12-21. [Consulta: 21 desembre 2014].
* ↑ «Men's Chess Olympiads: Ján Plachetka». OlimpBase. [Consulta: 20 octubre 2011].
# Lluís Maria Perpinyà i Rofes

Lluís Maria Perpinyà i Rofes (Els Guiamets, 22 de febrer de 1974) és un àrbitre i jugador d'escacs català que té el títol de Mestre Internacional des del 2011. És jugador del SCC Sabadell. A la llista d'Elo de la FIDE del febrer de 2016, hi tenia un Elo de 2386 punts, cosa que en feia el jugador número 109 (en actiu) de l'estat espanyol. El seu màxim Elo va ser de 2490 punts, a la llista del desembre de 2015. Fou campió de l'Obert Internacional Memorial Pepita Ferrer l'any 2010, de l'Obert de Martorell el 2010 i de l'Obert del Catalunya d'Escacs el 2011.

## Referències

* ↑ «Fitxa FIDE». [Consulta: 12 març 2016].
* 1 2 «Biografia a l'enciclopedia». enciclopedia.cat. [Consulta: 13 març 2016].
* ↑ «Fitxa de Lluís Maria Perpinyà i Rofes» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 12 març 2016].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Lluís Maria Perpinyà i Rofes «benoni.de» (en alemany). [Consulta: 12 març 2016].
# Jan Smejkal

Jan Smejkal (Lanškroun, Txèquia, 22 de març de 1946), és un jugador d'escacs txec, que té el títol de Gran Mestre des de 1972. Durant els 1970, va formar part de l'elit escaquística mundial.

## Resultats destacats en competició

Fou campió de Txecoslovàquia tres cops, els anys 1973, 1979 i 1986, i va guanyar molts torneigs internacionals, com ara el Memorial Rubinstein de Polanica Zdrój els anys 1970 i 1972, Smederevska Palanka el 1971, Palma el 1972, Novi Sad el 1976, Vršac el 1977, Leipzig el 1977, Dortmund Sparkassen el 1977, Varsòvia el 1979, Trenčianské Teplice el 1979, i Baden-Baden el 1985. A l'Interzonal de Leningrad de 1973 hi fou quart, tot just un lloc per sota de la classificació pel Torneig de Candidats pel Campionat del món.

## Partides notables

* Jan Smejkal vs Vassili Smislov, Hastings 1968, defensa moderna: fianchetto de rei (B06), 1-0, Sacrificant una qualitat per atacar el rei negre.
* Jan Smejkal vs Florin Gheorghiu, Palma 1972, Nimzoíndia (E41), 1-0, Una combinació que usa el tema de l'Excelsior.
* Lev Polugaievski vs Jan Smejkal, Reykjavik (0.25) 1978, anglesa simètrica (A33), 0-1, Dues torres més poderoses que una dama.
* Jan Smejkal vs Predrag Nikolić, Vršac 1981, defensa eslava (D11), 1-0, Torres atacant per la columna-d.

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica de Jan Smejkal» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 20 setembre 2011].
* ↑ «Resultats i partides del Campionat de Txecoslovàquia de 1986, Praga». 365chess.com. [Consulta: 15 novembre 2014].
* ↑ Umiastowski, Adam. «Historial, resultats complets, partides, i taules de creuaments del Memorial Rubinstein» (en polonès). Arxivat de l'original el 2011-04-23. [Consulta: 3 novembre 2011].
* ↑ «Llista de guanyadors del Dortmund Sparkassen i reportatges des de 1973» (en alemany). teleschach.de. [Consulta: 28 novembre 2011].
* ↑ Weeks, Mark. «Interzonal de Leningrad de 1973» (en anglès). mark-weeks.com. [Consulta: 29 abril 2014].
* ↑ «Partida Smejkal-Smislov, Hastings 1968» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 20 setembre 2011].
* ↑ «Partida Smejkal-Gheorghiu, Palma 1972» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 20 setembre 2011].
* ↑ «Partida Polugaevsky-Smejkal, Reykjavik 1978» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 20 setembre 2011].
* ↑ «Partida Smejkal-Nikolić, Vršac 1981» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 20 setembre 2011].
# Imre Földi

Imre Földi (en hongarès: Földi Imre) (Kecskemét, 8 de maig de 1938 - Tatabánya, 23 d'abril de 2017) fou un aixecador hongarès, guanyador de tres medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 8 de maig de 1938 a la ciutat de Kecskemét, població situada a la província de Bács-Kiskun, Hongria.

## Carrera esportiva

Va participar, als 22 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 realitzats a Roma (Itàlia), on va aconseguir finalitzar sisè en la prova masculina de pes gall (-56 kg.), aconseguint guanyar així un diploma olímpic. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1964 realitzats a Tòquio (Japó) aconseguí guanyar la medalla de plata en aquesta mateixa prova, un metall que repetí en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1968 celebrats a Ciutat de Mèxic (Mèxic), igualant el rècord del món de 367.5 kg establert pel guanyador de la prova Mohammad Nassiri. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 realitzats a Múnic (Alemanya Occidental) aconseguí guanyar la medalla d'or en aquesta prova, establint un nou rècord del món a l'aixecar 377.5 kg. Participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1976 realitzats a Mont-real (Canadà), on aconseguí un nou diploma en finalitzar cinquè en aquesta mateixa prova.
Al llarg de la seva carrera va guanyar nou medalles en el Campionat del Món d'halterofília, entre elles dues medalles d'or; i onze medalles en el Campionat d'Europa, entre elles cinc medalles d'or.

## Referències

* ↑ «Weightlifting world mourns death of Imre Földi». [Consulta: 5 maig 2017].
* 1 2 3 4 «Imre Földi» (en anglès). sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2014-10-09. [Consulta: 9 juliol 2012].
* ↑ «Imre Földi» (en anglès). Sports Reference. Arxivat de l'original el 2014-10-09. [Consulta: 11 juliol 2012].
# Valéria Gyenge

Valéria Gyenge (hongarès: Gyenge Valéria) (Budapest, 3 d'abril de 1933) és una nedadora hongaresa, ja retirada, especialista en estil lliure, que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on va guanyar la medalla d'or en els 400 metres lliures del programa de natació. Quatre anys més tard, als Jocs de Melbourne, va disputar tres proves del programa de natació. Destaca una setena posició en la prova dels 4x100 metres lliures i una vuitena en els 400 metres lliures.
En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or i una de plata al Campionat d'Europa de natació de 1954, en els 4x100 i 400 i metres lliures respectivament, dues medalles d'or a les Universíades i disset campionats nacionals. Va establir vint-i-tres rècords nacionals i tres del món.
En finalitzar els Jocs de Melbourne emigrà al Canadà on acabà sent una reconeguda fotògrafa, amb diferents llibres publicats i exposicions arreu del planeta. El 1978 fou incorporada a l'International Swimming Hall of Fame.

## Referències

* ↑ Valéria Gyenge a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «European Swimming Championships (Women)». [Consulta: 28 agost 2020].
* 1 2 «ISHOF.org | VALERIE GYENGE (HUN)» (en anglès). [Consulta: 28 agost 2020].
# Avsunviroid

Avsunviroid és un gènere de viroides de la família Avsunviroidae. Tenen una cadena monocatenària d'ARN d'uns 246-251 parells de bases. Aquest gènere es diferencia d'altres viroides de la família per la seva estructura amb forma de barra i un contingut baix (38%) de G+C que fa termodinàmicament inestables els ribozims del doblec de l'extrem.

## Referències

* ↑ «Genus: Avsunviroid» (en anglès). Comitè Internacional de Taxonomia dels Virus, 2024. [Consulta: 20 octubre 2024].
# Sequiviridae

Sequiviridae és una família de virus del tipus ARN monocatenari + que infecten algunes plantes.

## Gèneres

* Gènere Sequivirus; espècie tipus: Parsnip yellow fleck virus (en xirivia)
* Gènere Waikavirus; espècie tipus: Rice tungro spherical virus (en arròs tungro)

## Referències

* ↑ «Sequivirus» (en anglès). ViralZone. [Consulta: 19 octubre 2024].
* ↑ «Sequiviridae» (en castellà). Química.es. [Consulta: 19 octubre 2024].
* ↑ «Taxon Details» (en anglès). ICTV. [Consulta: 19 octubre 2024].
# Metaviridae

Metaviridae és una família de virus del tipus d'ARN monocatenari.

## Gèneres

* Gènere Metavirus; espècie tipus: Saccharomyces cerevisiae Ty3 virus
* Gènere Errantivirus; espècie tipus: Drosophila melanogaster gypsy virus
* Gènere Semotivirus , espècie tipus: Ascaris lumbricoides Tas virus

## Referències

* ↑ «Metaviridae» (en anglès). ViralZone. [Consulta: 19 octubre 2024].
* ↑ «Metaviridae» (en castellà). Química.es. [Consulta: 19 octubre 2024].
* ↑ «Taxon Details» (en anglès). ICTV. [Consulta: 19 octubre 2024].
# Lisa Leslie

Lisa Leslie (Gardena, Estats Units 1972) és una jugadora de bàsquet estatunidenca, ja retirada, una de les més destacades en la història del bàsquet femení i guanyadora de quatre medalles olímpiques d'or.

## Biografia

Va néixer el 7 de juliol de 1972 a la ciutat de Gardena, població situada a l'estat de Califòrnia.

## Carrera esportiva

Membre de l'equip Los Angeles Sparks (1997-2006 i 2008-2009) i del Spartak de Moscou (2006-2008), aconseguí guanyar la Lliga de l'Associació Nacional Femenina de Bàsquet els anys 2001 i 2002 amb Los Angeles Sparks i de la FIBA EuroCup femenina l'any 2006.
Va participar, als 24 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la competició femenina de bàsquet en derrotar el Brasil. Posteriorment aconseguí revalidar aquest metall en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia), els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia) i en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (República Popular de la Xina).
Al llarg de la seva carrera ha guanyat tres medalles en el Campionat del Món, entre elles dues medalles d'or.
# Laus Pompeia

Laus Pompeia (o simplement Laus) era una ciutat de la Gàl·lia Transpadana a uns 25 km al sud-est de Milà en direcció a Placència, segons diu l'Itinerari d'Antoní.
Segons Plini el Vell va ser una ciutat fundada pels bois poc després que travessessin els Alps. Es va convertir en una ciutat romana amb la resta del país. Va rebre el cognom de Pompeia probablement per Gneu Pompeu Estrabó que va donar el dret de ciutadania romana a les ciutats de la Transpadana amb la llei Pompeia de civitate, encara que no es troba documentat aquest afegitó al nom. Es va convertir en una ciutat de certa importància, però no va ser teatre de cap esdeveniment destacat.
A l'edat mitjana es va dir Lodi i es va convertir en una comuna independent fins que l'any 1112 els milanesos la van ocupar i destruir. L'emperador Frederic I Barbaroja la va reconstruir el 1158 a uns 7 km a l'oest de l'antiga ciutat. La nova ciutat es va dir Lodi, i l'antiga Lodi Vecchio.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Laus Pompeia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 17 febrer 2021].
# Pandòsia (Brútium)

Pandòsia (grec antic: Πανδοσία) era una ciutat del Brútium propera a la frontera amb Lucània. Estrabó diu que era "al damunt" de Consèntia (actual Cosenza), en una expressió molt poc clara. Però Titus Livi diu que era "imminentem Lucanis ac Bruttiis finibus", vora els límits de Lucània i Brútium.
Segons Estrabó era una ciutat dels enotris i fins i tot per un temps va ser la capital dels seus reis; però sens dubte va rebre una colònia grega, i el Periple de Pseudo-Escílax l'esmenta expressament entre les ciutats gregues d'aquella part d'Itàlia, com també els Iambes al Rei Nicomedes. Probablement era una colònia de Crotona, però Eusebi de Cesarea diu que va ser fundada el mateix any que Metapont (diu que l'any 774 aC), i podria ser doncs una ciutat independent. En tot cas, si va sorgir com a ciutat independent aviat va passar a dependre de Crotona durant el període de grandesa d'aquesta ciutat.
La seva fama deriva de què va ser el lloc on Alexandre Molós rei de l'Epir va morir en una batalla contra els brucis l'any 326 aC. Un oracle ja havia advertit a Alexandre d'evitar Pandòsia però el rei es va imaginar que es referia a la ciutat del mateix nom a Tespròcia i va ignorar l'advertiment, ja que desconeixia l'existència d'una ciutat que es digués així a Itàlia (i del riu Pandòsia a la seva rodalia).
A la Segona Guerra Púnica, segons Titus Livi, va ser ocupada pel cònsol Publi Semproni Tudità el 204 aC i juntament amb Consentia se la diferencia de les ignobiles aliae civitates, i devia ser un lloc amb una certa importància. Estrabó dona a entendre que al seu temps encara existia, però no es menciona en dates posteriors i devia desaparèixer durant l'Imperi, per causes desconegudes.
La seva situació no ha pogut estar determinada amb precisió. Se la descriu com una fortalesa situada dalt d'un turó que tenia tres cims, i en un d'ells profetitzava l'Oracle de Crotona. Una altra ciutat del mateix nom existia a Lucània i s'ha considerat que potser les dues ciutat eren en realitat una de sola, però aquesta hipòtesi no sembla molt probable.

## Referències

* ↑ «ToposText - Ancient Texts for Geography». [Consulta: 17 maig 2019].
* ↑ «ToposText - Ancient Texts for Geography». [Consulta: 17 maig 2019].
* ↑ «pandosia: documenti, foto e citazioni nell'Enciclopedia Treccani». [Consulta: 17 maig 2019].
* ↑ «ToposText - Ancient Texts for Geography». [Consulta: 17 maig 2019].
* ↑ «ToposText - Ancient Texts for Geography». [Consulta: 17 maig 2019].
* ↑ «ToposText - Ancient Texts for Geography». [Consulta: 17 maig 2019].
* ↑ Smith, William (ed.). «Pandosia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 17 gener 2021].
# Nicole Péllissard-Darrigrand

Nicole Péllissard-Darrigrand (Casablanca, 5 de juliol de 1931 - Arrangoitze, 19 de maig de 2021) és una saltadora francesa, ja retirada, que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en quatre edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 1948, 1952, 1956 i 1960. En aquestes participacions mai guanyà cap medalla, però en tres ocasions finalitzà en quarta posició en les proves de salts.
Amb tan sols 15 anys, el 1946, guanyà el seu primer títol nacional i l'any següent es proclamà campiona d'Europa de palanca. El 1950 revalidà aquest títol, alhora que aconseguia la plata en la prova del trampolí de 3 metres.
Quan Pellissard es va retirar de la competició havia guanyat 13 campionats nacionals. Posteriorment acabaria exercitn de professora d'educació física i periodista. Va ser guardonada amb l'Orde Nacional del Mèrit i la Legió d'Honor.

## Referències

* ↑ Nicole Péllissard-Darrigrand a Sports Reference (arxivat)
* 1 2 «Nicole Pelissard». [Consulta: 23 maig 2020].
* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 29 juliol 2020].
# Ilbars Khan

Ilbars Khan és el nom dels següents personatges:
* Ilbars Khan I, primer kan uzbek de Coràsmia (1513–1518)
* Ilbars Khan II, efímer kan de Coràsmia durant uns mesos el 1623
* Ilbars Khan III, kan de Khivà (1732–1740)
# Oecomys bicolor

Oecomys bicolor és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds de fins a 1.537 msnm a Bolívia, el Brasil, Colòmbia, l'Equador, la Guaiana Francesa, Guyana, Panamà, el Perú, el Surinam i Veneçuela. Es tracta d'un animal arborícola. Els seus hàbitats naturals són els boscos secs i caducifolis, així com els boscos tropicals perennifolis. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Entrada «Oecomys» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Pino, J. et al. Oecomys bicolor. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 4 febrer 2017.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Veikko Nyqvist

Veikko Nyqvist (Hèlsinki, 9 d'agost de 1916 - Hèlsinki, 10 d'agost de 1968) fou un atleta finlandès, especialista en el llançament de disc, que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on fou sisè en la prova del llançament de disc del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, fou dotzè en la mateixa prova.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en la prova del llançament de disc del Campionat d'Europa d'atletisme de 1946, en finalitzar rere els italians Adolfo Consolini i Giuseppe Tosi. Va guanyar quatre campionats nacionals de disc, el 1943, 1945, 1946 i 1949, i un de pes, el 1942.

## Millors marques

* llançament de pes. 14,85 metres (1943)
* llançament de disc. 50,97 metres (1951)

## Referències

* 1 2 3 «Veikko Nyquist Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 6 maig 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 6 maig 2020].
* ↑ Hannus, Matti.. Kalevan kisat, Kalevan malja : vuosisata yleisurheilun Suomen mestaruuksia. [Lahti]: [Suomen urheiluliiton julkaisut], 2002. ISBN 951-96491-5-8.
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 6 maig 2020].
# Vibeke Johnsen

Vibeke Johnsen (Oslo, 16 d'octubre de 1968) és una exjugadora d'handbol noruega que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics de Seül, on guanyà la medalla de plata en la competició d'handbol. Entre 1987 i 1991 jugà un total de 24 partits amb la selecció nacional.

## Referències

* ↑ «Vibeke Johnsen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 7 desembre 2019].
* ↑ «Landskampstatistikk – Totaloversikt for Johnsen, Vibeke» (en noruec). Norges Håndballforbund. Arxivat de l'original el 28 de desembre 2014.
# Vincenzo Pinton

Vincenzo Pinton (Vicenza, 14 de març de 1914 - Venècia, 8 d'abril de 1980) va ser un tirador d'esgrima italià que va competir entre les dècades de 1930 i 1950.
Durant la seva carrera esportiva disputà tres edicions dels Jocs Olímpics. El 1936, a Berlín, disputà dues proves del programa d'esgrima. Guanyà la medalla de plata en la prova de sabre per equips, mentre fou cinquè en la del sabre individual. El 1948, un cop finalitzada la Segona Guerra Mundial, disputà els Jocs de Londres, on guanyà la medalla de plata en les proves de sabre individual i sabre per equips. La tercera, i darrera participació en uns Jocs, fou el 1952, a Hèlsinki. En ells guanyà novament la medalla de plata en la prova de sabre per equips, mentre fou setè en la del sabre individual.
En el seu palmarès també destaquen onze medalles al Campionat del Món d'esgrima, tres d'or, set de plata i una de bronze, entre 1933 i 1953.

## Referències

* ↑ «Vincenzo Pinton Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 5 juliol 2019].
* ↑ The Guinness Encyclopaedia of Sports Records & Results. Fencing World Championships. Guinness Superlatives Ltd, 1987. ISBN 0-85112-492-5.