OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gai Virgili

Gai Virgili (en llatí Caius Virgilius) va ser un magistrat romà del segle i aC.
Va ser pretor l'any 62 aC amb Quint Tul·li Ciceró (germà de Ciceró). El 61 aC va governar Sicília com a propretor i Publi Clodi Pulcre va servir allí a les seves ordes com a qüestor. Encara era a Sicília el 58 aC quan Ciceró va ser desterrat, i tot i la seva amistat i el haver estat pretor amb el seu germà, no el va deixar residir a la seva província. A la Segona guerra civil romana l'any 49 aC, va abraçar la causa pompeiana; era comandant a Tapsos el 46 aC i dirigia també una flota; després de la batalla de Tapsos va refusar rendir la ciutat, però quan va veure que tota resistència era inútil, va capitular davant Gai Canini Rèbil, a qui Juli Cèsar havia deixat per assetjar-lo. Un Gai Virgili apareix com a llegat a Macedònia del propretor Pisó l'any 57 aC, però podria ser un personatge diferent.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/1271?rgn=full+text;view=image;q1=VirgiliusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 1263. ]
# Grànul

«Grànul» té aquests significats:
* Grànul (alimentació) forma de presentació d'un aliment
* Grànul de Birbeck, orgànuls cel·lulars en forma de barra o de raqueta de tennis i aspecte estriat
* Grànul, element de la granulació solar
* Grànul (farmàcia) forma farmacèutica. Els grànuls representen la forma farmacèutica principal en homeopatia
# Govern Militar (Lleida)

Govern Militar és un edifici de Lleida protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un immoble format per diferents cossos sustentats per pilars. Cada un d'aquests està tractat de forma diferent pel que fa al volum i alçada.

## Referències

* ↑ «Govern Militar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 gener 2017].
# Guerra d'Itàlia de 1535-1538

La Guerra d'Itàlia de 1535-1538 va ser un conflicte bèl·lic que va enfrontar als monarques Francesc I de França i Carles I d'Espanya. La guerra va començar amb la mort de Francesc II Sforza, duc de Milà.

## La guerra

Quan el fill de Carles V del Sacre Imperi Romanogermànic, el futur Felip II de Castella, va heretar el ducat de Milà, Francesc I de França. Empès pels seus capitans Andrea Doria i Antonio de Leiva va decidir iniciar les hostilitats. Pensava en un atac per mar i terra contra França, el que significava un trasllat total de tropes.
Francesc va envair Itàlia, capturant Torí però no aconseguint fer el mateix amb Milà. Com a resposta, Carles V va envair Provença, portant a terme un ràpid avanç en Ais de Provença. No obstant això, va preferir retirar-se a Espanya abans d'atacar Avinyó, territori fortament fortificat. Hi ha fonts que parlen que la retirada es va produir perquè algunes tropes franceses van deixar a propòsit fruita massa madura en els arbres, en un intent de causar disenteria a les tropes amb les quals s'enfrontaven. Del múltiple atac sobre les províncies meridionals de les Disset Províncies, la invasió septentrional des dels Països Baixos es va haver d'abandonar per falta de liquiditat econòmica.
Solimà el MagníficSolimà I el Magnífic havia d'envair Itàlia pel sud a través d'Apulia, però no estava preparat per una invasió a gran escala del Regne de Nàpols i les tropes otomanes que van desembarcar a Otranto el 23 de juliol de 1537 es van retirar perquè Francesc no atacava la Llombardia.

## Conseqüències

La treva de Niça va donar per conclòs el conflicte, deixant Torí en mans del regne de França, la qual cosa no produïa un canvi significant en les fronteres de la península Itàlica. Un fet significatiu és que durant la signatura del tractat dels monarques Francesc I de França i Carles V van rebutjar estar asseguts a la mateixa habitació, mostra de l'odi mutu que tenien. Així, les negociacions es van dur a terme a través del Papa Pau III, que anava d'una habitació a una altra mediant entre ambdues parts.

## Referències

* 1 2 Tucker, Spencer C. A Global Chronology of Conflict: From the Ancient World to the Modern Middle East: From the Ancient World to the Modern Middle East (en anglès). ABC-CLIO, 2009, p. 804. ISBN 1851096728.
# Greca

Una greca, també anomenada meandre, és una mena de sanefa decorativa feta a partir d'un seguit de ratlles enllaçades mitjançant angles rectes que acaben formant una línia contínua replegada sobre si mateixa, de manera que en resulta un motiu repetitiu amb entrants i sortints, com si volgués representar una ona estilitzada o bé, com proposa Károly Kerényi, la figura d'un laberint de forma lineal. El nom alternatiu de «meandre» sembla que derivaria de la llera tortuosa del riu Meandre, a Turquia.
Les greques són elements decoratius molt habituals en l'art grec –d'aquí el nom amb què són conegudes– i posteriorment en l'art romà. A l'antiga Grècia apareixen en un bon nombre de frisos arquitectònics i en les franges ornamentals de molts atuells de ceràmica, a partir del període geomètric. Aquest motiu ornamental segurament devia tenir un significat específic entre els grecs, i es diu que simbolitzava l'infinit i la unitat. La greca ha fet fortuna més enllà de l'edat antiga i encara avui dia els edificis d'estil clàssic o neoclàssic la fan servir de forma habitual. També el partit d'extrema dreta grec Alba Daurada la utilitza com a símbol.
* Atuell d'estil geomètric guarnit amb una greca, Museu Arqueològic de Tinos
* Greca decorativa en relleu, Porta Venezia (Milà)
* Motiu en forma de greca en el plafó de la Saturnia Tellus de l'Ara Pacis
* Greca de la vil·la romana del Tellaro (Sicília)
* Decoració en forma de greca al mausoleu de Gal·la Placídia (Ravenna)

## Referències

* ↑ «meandre». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ Kerényi, Karl. Langen-Müller. Dionysos: Urbild des unzerstörbaren Lebens, 1976.

## Vegeu també

* Arquitectura de l'antiga Grècia
# Gimnets (desambiguació)

Gimnet (del grec γυμνής, -ῆτος), Gimneta (del grec γυμνήτης, -ου) i Gimnesi (del grec γυμνήσιος, -ου) són tres noms del grec antic que servien per anomenar conceptes diferents i que sovint es confonien. Tots són derivats, primerament, del grec γυμνός 'nu', 'sense roba'.
* Gimnets (grec antic: γυμνῆτες) o gimnetes (grec antic: γυμνήται), soldats d'infanteria lleugera
* Gimnets (grec antic: γυμνῆτες) o gimnesis (grec antic: γυμνήσιοι), classe d'esclaus públics pròpia d'Argos
* Gimnets (grec antic: γυμνῆτες), nom alternatiu que rebien els gimnosofistes, una casta de filòsofs de l'Índia que cercaven l'ascetisme i rebutjaven el menjar i la roba
* Gimnesis (grec antic: Γυμνήσιοι), habitants de les Gimnèsies, nom que els grecs donaven a Mallorca i Menorca
# Gran Premi del Canadà de Motocròs

«Gran Premi del Canadà de Motocròs» té aquests significats:
* Gran Premi del Canadà de Motocròs 125cc, celebrat fins al 1977
* Gran Premi del Canadà de Motocròs 250cc, celebrat el 1983
* Gran Premi del Canadà de Motocròs 500cc, celebrat fins al 1986
# Cap Fligueli

El cap Fligueli (en rus: Мыс Фли́гели, transcripció: Mis Fligueli), també conegut com el cap Fligely, és l'extrem nord-est de l'illa Rudolf a l'oceà Àrtic, que forma part de l'arxipèlag de la Terra de Francesc Josep (regió d'Arkhangelsk, Rússia).
És el punt més al nord del territori rus, d'Europa i de tot Euràsia, a només 911 km del pol Nord.

## Història

Rep el seu nom en honor al cartògraf austríac August von Fliegeli (1811-1879). Fou descobert el 12 d'abril de 1874 per l'expedició polar austríaca a bord del vaixell Tegethof sota el comandament dels exploradors austro-hongaresos Julius von Payer i Karl Weyprecht. Les primeres persones en visitar l'indret foren el mariner Antonio Zaninovitx, el suboficial Eduard Orel i el cap de l'expedició Julius von Payer.
L'any 2003 una creu de làrix de 300 kg fou instal·lada al cap.

## Vegue també

* Cap Txeliüskin: és l'extrem nord continental de Rússia.
* Punts extrems d'Europa.

## Notes

* ↑ Мыс Флигели не является самой северной точкой, так как это северо-восточная, а не северная оконечность острова. Судя по топографической карте самая северная точка находится на северном побережье острова и особого названия не имеет
* ↑ Russian Geographic Society: ««Cape Fligely on Rudolph Island — the northernmost point of the Eurasian landmass»». int.rgo.ru. [Consulta: 8 desembre 2020].; ««Мыс Флигели на острове Рудольфа — крайняя северная островная точка России и Евразии»». Arxivat de l'original el 2013-04-17.
* ↑ A. Umbreit. «Spitsbergen, Svalbard, Franz Josef Land, & Jan Meyen.». books.google.cat. [Consulta: 8 desembre 2020]. Bradt Travel Guides, 2009. ISBN 1-84162-240-0
* ↑ «Кристоф Рансмайр «Ужасы льдов и мрака»». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 14 juny 2008].
* ↑ «Обозначена самая северная точка России». www.businesspress.ru. Arxivat de l'original el 2022-07-20. [Consulta: 8 desembre 2020].
# Zenzenita

La zenzenita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el seu nom de Nils Zenzén (1883-1959), Comissari superior del Museu Suec d'Història Natural, a Estocolm (Suècia).

## Característiques

La zenzenita és un òxid de fórmula química Pb₃(Fe,Mn)₄Mn₃O$_{13}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1990. Cristal·litza en el sistema hexagonal.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la zenzenita pertany a «04.CC: Òxids amb relació Metall:Oxigen = 2:3, 3:5, i similars, amb cations de mida mitjana i gran» juntament amb els següents minerals: cromobismita, freudenbergita, grossita, clormayenita, yafsoanita, latrappita, lueshita, natroniobita, perovskita, barioperovskita, lakargiïta, megawita, loparita-(Ce), macedonita, tausonita, isolueshita, crichtonita, davidita-(Ce), davidita-(La), davidita-(Y), landauïta, lindsleyita, loveringita, mathiasita, senaïta, dessauïta-(Y), cleusonita, gramaccioliïta-(Y), diaoyudaoïta, hawthorneïta, hibonita, lindqvistita, magnetoplumbita, plumboferrita, yimengita, haggertyita, nežilovita, batiferrita, barioferrita, jeppeïta i mengxianminita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1990 a Långban, una zona mineral del municipi de Filipstad, a Värmland, Suècia. Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Zenzénite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 abril 2017].
# Loveland

«Loveland» té aquests significats:
* Loveland (Colorado)
* Loveland (Ohio)
* Loveland (Oklahoma)
* Loveland Park, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Ohio
# Triconodòntids

Els triconodòntids (Triconodontidae) són una família extinta de mamífers que visqueren a Nord-amèrica, Europa i Àfrica durant el Juràssic i el Cretaci. Aparegueren fa uns 155 milions d'anys i s'extingiren fa uns 70 milions d'anys.

## Taxonomia

El clade Triconodontidae fou descrit per Marsh (1887). Fou assignat a Polyprotodontia per Cope (1889); a Eutriconodonta per Rasmussen i Callison (1981), Bonaparte (1986), Carroll (1988) i Engelmann i Callison (1998); i a Mammalia per Marsh (1887) i Luo et al. (2001).

## Filogènesi

Cladograma basat en el treball de Marisol Montellano, James A. Hopson, James M. Clark (2008) i Gao et al. (2010).
| Triconodontidae | Priacodon Victoriaconodon Triconodon Trioracodon Arundeloconodon Astroconodon Alticonodon Corvicondodon |

## Referències

* 1 2 «The Paleobiology Database. Informació taxonòmica i de distribució sobre plantes i animals fòssils.» (en anglès). Arxivat de l'original el 2013-05-27. [Consulta: 8 agost 2011].
* ↑ Luo, Z.-X.; Crompton, A. W.; Sun, A.-L. «A new mammaliaform from the Early Jurassic and evolution of mammalian characteristics». Science, 292, 5521, 2001, pàg. 1535–1540. DOI: 10.1126/science.1058476. PMID: 11375489.
* ↑ Marisol Montellano, James A. Hopson, James M. Clark «Late Early Jurassic Mammaliaforms from Huizachal Canyon, Tamaulipas, México». Journal of Vertebrate Paleontology, 28, 4, 2008, pàg. 1130–1143. DOI: 10.1671/0272-4634-28.4.1130.
* ↑ Chun-Ling Gao, Gregory P. Wilson, Zhe-Xi Luo, A. Murat Maga, Qingjin Meng and Xuri Wang «A new mammal skull from the Lower Cretaceous of China with implications for the evolution of obtuse-angled molars and ‘amphilestid' eutriconodonts». Proceedings of the Royal Society B: Biological sciences, 277, 1.679, 2010, pàg. 237–246. DOI: 10.1098/rspb.2009.1014. PMC: 2842676. PMID: 19726475.
# Peterborough (desambiguació)

«Peterborough» té aquests significats:
* Toponímia:
** Canadà:
*** Peterborough (Ontario)
** Estats Units d'Amèrica:
*** Peterborough (Nou Hampshire)
** Regne Unit:
*** Peterborough, ciutat del comtat de Cambridgeshire, Anglaterra.
*** Ciudad de Peterborough, districte del comtat de Cambridgeshire, Anglaterra.
* Esport:
** Peterborough United Football Club
# Catapleiita

La catapleiita és un mineral de la classe dels silicats que pertany i dona nom al grup de la catapleiita. El seu nom prové de les paraules gregues κατα (cata, amb) i πλειον (pleios, més) en fa referència a la seva associació amb una gran quantitat d'altres minerals rars.

## Característiques

La catapleiita és un silicat de fórmula química Na₂Zr(Si₃O$_9$)·2H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és d'entre 5,5 a 6. És el dimorf de la gaidonnayita i l'anàleg mineral amb sodi de la calciocatapleiïta.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «09.CA - Ciclosilicats, amb enllaços senzills de 3 [Si₃O$_9$]$^{6-}$ (dreier-Einfachringe), sense anions complexos aïllats» juntament amb els següents minerals: bazirita, benitoïta, pabstita, wadeïta, calciocatapleiïta, pseudowol·lastonita, margarosanita, walstromita i bobtrail·lita.

## Jaciments

La catapleiita va ser descoberta a Låven, a Langesundsfjorden (Larvik, Vestfold, Noruega). També ha estat descrita a Austràlia, el Brasil, el Canadà, Dinamarca, els Estats Units, Finlàndia, Guinea, l'Índia, el Kirguizstan, Líbia, Madagascar, el Marroc, Namíbia, Noruega, Paraguai, Portugal, Romania, Rússia, Sud-àfrica, Suècia, Ucraïna i la Xina.

## Grup de la catapleiita

El grup de la catapleiita és un grup de minerals de la classe dels silicats que està format per dues espècies: la calciocatapleiita i la catapleiita. La calciocatapleiita, a diferència de la catapleiita cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
| Espècie | Fórmula |
| Catapleiita | Na₂Zr(Si₃O₉)·2H₂O |
| Calciocatapleiita | CaZr(Si₃O₉)·2H₂O |
Els minerals d'aquest grup són components essencials de la grennaïta, una roca varietat de nefelina-sienita agpaítica que normalment conté fenocristalls de catapleïta, rica en aegirina i que mostra textura de gneis.

## Referències

* 1 2 «Catapleiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 desembre 2019].
* ↑ «Catapleiite Group». Mindat. [Consulta: 4 maig 2023].
* ↑ «Grennaite». Mindat. [Consulta: 4 maig 2023].

## Notes

* ↑ no catapleïita, sense dièresi.
# Gentiana pumilio

Gentiana pumilio és una espècie de planta fanerògama que pertany a la família de les gencianàcies (Gentianaceae).

## Descripció

Gentiana pumilio és una planta monocàrpica amb diverses tiges erectes de 7 a 40 mm d'alçada.
Les fulles basals són orbiculars a espatulades, 3 a 16 mm de llargada i 2 a 18 mm d'amplada, ascendents. Les fulles caulinars fan entre 2 a 5 mm de llargària i entre 1 a 4 mm d'amplada, l'àpex és acuminat–apiculat, la base és arrodonida a decurrent, el marge és sencer a denticulat, amb un limbe foliar i una quilla de color blanc evidents.
Les flors són sèssils, solitàries o en grups de dos a tres. El calze és cilíndric amb un tub de 3 a 6 mm de llarg, els lòbuls són triangulars, erectes, d'1 a 2,5 mm de llarg, amb vora i una quilla prominent blanca. La corol·la és hipocraterimorfa, 5 a 12 mm de llarg, blanca verdosa, els lòbuls són ovats triangulars, 1 a 3 mm de llarg, blancs a blavosos, els apèndixs són interlobulars triangulars 0,8 a 1,8 mm de llarg, blavosos a porpres. Inclosos els estams, els filaments i les anteres de 1,5 a 2,5 mm de llarg. L'ovari conté un estil de prop de 3 mm de llarg,
La càpsula és oblonga de 5 a 7 mm de llargada, erecte de la corol·la macrescent per un ginòfor d'uns 3 mm de llargada. Les llavors són cilíndriques a el·líptiques, de prop d'1 mm de llarg, de color marró fosc.

## Distribució i hàbitat

Gentiana pumilio és una endèmica de les parts altes de la Sierra Madre del sud-oest de Guatemala i sud de Chiapas.
En el seu hàbitat creix a les zones alpines i subalpines en àrees obertes de pastures i microhàbitats humits a una altitud dels 2500 fins als 4070 m. Pel que sembla floreix de novembre a maig.
Per la distribució restringida és una espècie vulnerable a l'extinció.

## Taxonomia

Gentiana pumilio va ser descrita per Paul Carpenter Standley i Julian Alfred Steyermark i publicat a Publications of the Field Museum of Natural History, Botanical Series 23(2): 76–77, a l'any 1944.

### Etimologia

Gentiana: Segons Plini el Vell i Dioscòrides Pedaci, el seu nom deriva del de Genci, rei de Il·líria en el segle ii, a qui s'atribuïa el descobriment del valor curatiu de la Gentiana lutea.
pumilio: epítet llatí que significa "nan", "pigmeu".

## Referències

* 1 2 3 4 Pringle, James S. «El género Gentiana (Gentianaceae) en México» (en castellà i anglès). Polibotánica, 27, abril 2009. ISSN: 1405-2768 [Consulta: 18 març 2024].
* ↑ «Gentiana pumilio». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 18 març 2024].
* ↑ Plini el Vell: Naturalis Historia XXV, 34 (anglès).
* ↑ Dioscòrides Pedaci: De materia medica III, 3 Arxivat 2013-10-29 a Wayback Machine. (en grec i llatí).
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets |pulchellus - purpureus» (en anglès), 2019. [Consulta: 18 març 2024].
# Gentiana zollingeri

Gentiana zollingeri és una espècie de planta fanerògama que pertany a la família de les gencianàcies (Gentianaceae). És popularment coneguda amb el japonès フデリンドウ (筆竜胆) Fude-rindo, que significa literalment Genciana de pinzell, va ser donat perquè l'aspecte de les poncelles s'assembla a la punta de pinzell.

## Descripció

Gentiana zollingeri és una planta anual. Les flors s'obren quan fa sol, però queden tancades els dies ennuvolats i assolellats. La flor té forma de trompeta, fa uns 2 a 2,5 cm de llarg, i floreix en grup a la punta de la tija. La corol·la té cinc lòbuls, però sembla tenir deu pètals perquè cada lòbul també té dos lòbuls accessoris. Les flors són generalment violetes, però rarament també n'hi ha de blanques. Les fulles que s'apinyen a la part superior de la tija són petites i gruixudes i en forma d'oval, fan entre 0,5 a 1,2 cm de llarg. El revers de les fulles es tenyeixen sovint de porpra vermellós.

## Distribució i hàbitat

L'àrea de distribució nativa d'aquesta espècie és l'extrem orient rus fins a la Xina central i el Japó i creix principalment al bioma temperat de bosquets o prats assolellats, als camps i muntanyes.

## Taxonomia

Gentiana zollingeri va ser descrita per William Fawcett i publicat a Journal of Botany, British and Foreign 21(6): 183, a l'any 1883.

### Etimologia

Gentiana: Segons Plini el Vell i Dioscòrides Pedaci, el seu nom deriva del de Genci, rei de Il·líria en el segle ii, a qui s'atribuïa el descobriment del valor curatiu de la Gentiana lutea.
zollingeri: epítet en honor del botànic suís Heinrich Zollinger (1818 – 1859).

### Sinonímia

* Ciminalis zollingeri (Fawc.)
* Varasia zollingeri (Fawc.)

### Subespècies

* Gentiana zollingeri subsp. tentyoensis (Masam.) Halda. Només creix a l'illa de Taiwan
* Gentiana zollingeri subsp. zollingeri

## Referències

* 1 2 3 «Gentiana zollingeri». Takao 599 Museum. [Consulta: 29 febrer 2024].
* 1 2 «Gentiana zollingeri Fawc.» (en anglès). Royal Botanic Gardens Kew |Plants of the World Online. [Consulta: 29 febrer 2024].
* ↑ «Gentiana zollingeri». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 29 febrer 2024].
* ↑ Plini el Vell: Naturalis Historia XXV, 34 (anglès).
* ↑ Dioscòrides Pedaci: De materia medica III, 3 Arxivat 2013-10-29 a Wayback Machine. (en grec i llatí).
* ↑ «Heinrich Zollinger (1818 – 1859» (PDF). amazonaws.com. [Consulta: 29 febrer 2024].
* ↑ «Gentiana zollingeri Fawc.» (en anglès). Royal Botanic Gardens Kew |Plants of the World Online. [Consulta: 29 febrer 2024].
# Heinz Rosenberg

Heinz Ludwig Rosenberg, més tard conegut com a Henry Robertson, (Göttingen, 15 de setembre de 1921 - Nova York, 13 d'agost de 1997) va ser un escriptor jueu alemany, nacionalitzat estatunidenc, supervivient de l'Holocaust. Va ser internat en onze camps de concentració nazi i va ser un dels, aproximadament, cinquanta jueus alemanys i austríacs del «Sonderghetto», al gueto de Minsk, que va sobreviure. Més tard, va explicar les seves experiències de guerra al llibre The Years of Horror: An Authentic Report.
Nascut el 1921 en una família jueva de Göttingen, on el seu pare era propietari d'una fàbrica de roba. El 1941 va ser deportat a Minsk. En aquella ciutat va ser reclòs al gueto de Minsk fins al 1943, encara que durant un temps va ser un dels jueus que es van trobar sota la protecció de l'Hospital Militar 4/637, fins que el centre sanitari va ser traslladat a Crimea. Després va ser enviat a diversos camps de concentració, com Treblinka, Plaszow, Wielicza, Flossenbürg, Sachsenhausen i Bergen-Belsen. El 1949 va emigrar als Estats Units d'Amèrica i va adoptar el nom de Henry Robertson. Tanmateix, el seu llibre de 1985, The Years of Horror, es va publicar amb el seu nom original. Rosenberg va morir el 1997 a Nova York a l'edat de 75 anys.

## Obres

* The Years of Horror: An Authentic Report (en anglès). Nova York: autoedició, 1985.
* Jahre des Schreckens. …und ich blieb übrig, daß ich Dir's ansage" (en alemany). Göttingen: Steidl, 1985. ISBN 3-88243-238-1.

## Referències

* ↑ «Heinz Rosenberg» (en anglès). Museu Memorial de l'Holocaust dels Estats Units. [Consulta: 11 agost 2024].
* ↑ «Oral history interview with Henry Robertson» (en anglès). Museu Memorial de l'Holocaust dels Estats Units. [Consulta: 11 agost 2024].
* ↑ Schäfer-Richter, Uta; Klein, Jörg. «Heinz Rosenberg». A: Die jüdischen Bürger im Kreis Göttingen, 1933–1945 (en alemany). Wallstein Verlag, 1992, p. 222–223. ISBN 3892440484.
* ↑ Henry L. Robertson birth and death records (anglès)
# Kato Simi

Kato Simi (en grec, Κάτω Σύμη) és un poble i una comunitat local de Grècia situat a l'illa de Creta. Pertany a la unitat perifèrica d'Iràklio i al municipi de Viannos. L'any 2011 tenia 107 habitants.

## Arqueologia

En aquest poble es troba un jaciment arqueològic, situat a la part meridional de la mont Dikti, a 1.200 m d'altitud, on s'han trobat restes d'un santuari minoic de muntanya —el santuari, però, no se'n situa al cim, com altres santuaris minoics, sinó en un vessant— que va estar en ús des del període minoic mitjà II. S'ha suggerit que ací es duien a terme ritus d'iniciació de joves. La seua importància augmentà en el minoic recent i, posteriorment, continuà usant-se fins a l'època romana. En el període hel·lenístic era un lloc de culte d'Hermes i Afrodita.
Les troballes inclouen inscripcions en lineal A, ossos d'animals, ceràmica, taules de libació, figuretes masculines i zoomorfes, espases, escuts de bronze, terracota i argent. A més, s'ha suggerit que se celebraven processons en un camí pavimentat que es dirigia a l'entrada del santuari. Cal destacar que hi hagué un edifici amb unes onze habitacions en el minoic mitjà III-minoic recent I amb un pati pavimentat petit, però després aquest santuari estava a l'aire lliure i mancava d'estructures arquitectòniques associades.
Les excavacions, les feu el servei arqueològic de Grècia, sota la direcció d'Angeliki Lebessi, al 1972.

## Referències

* ↑ Detall del cens de 2011 (en grec).
* ↑ Ritos de armas en la Edad del Hierro: armamento y lugares de culto en el antiguo Mediterráneo y el mundo celta. CSIC, l'1 de gener de 2004, p. 70. ISBN 84-00-08282-6.
* ↑ A la pàgina www.minoancrete.com (anglès)
* ↑ Carmen Poyato Holgado, Lugares de culto y santuarios de época postpalacial en la Creta minoica: una revisión crítica, pp.109-111,114,116, en Cuadernos de prehistoria y arqueología, nº 16 (1989), ISSN 0211-1608.