OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arto Tiainen

Arto Tiainen (Savonlinna, 5 de setembre de 1930 - Mikkeli, 21 de setembre de 1998) fou un esquiador de fons finlandès que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en quatre edicions dels Jocs Olímpics d'Hivern, el 1956, 1960, 1964 i 1968. Els millors resultats els va obtenir als Jocs d'Innsbruck, el 1964, on guanyà dues medalles: la de plata en el relleu 4x10 km, formant equip amb Väinö Huhtala, Kalevi Laurila i Eero Mäntyranta, i la de bronze en els 50 quilòmetres.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles al Campionat del món d'esquí nòrdic, de bronze en el relleu 4x10 quilòmetres, el 1958, i de plata en els 50 quilòmetres, el 1966. A nivell nacional va guanyar onze títols finlandesos, un dels 15 quilòmetres (1958), tres dels 30 quilòmetres (1960, 1961 i 1963), quatre dels 50 quilòmetres (1960, 1962, 1963 i 1968) i tres al relleu (1957, 1962 i 1965). El 1964 i 1965 guanyà la prova dels 50 quilòmetres al Festival d'esquí de Holmenkollen, motiu pel qual va rebre la medalla Holmenkollen el 1965.
Entre 1968 i 1972 va exercir d'entrenador de l'equip finlandès d'esquí de fons. Durant uns mesos fou diputat al Parlament de Finlàndia.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Olympedia – Arto Tiainen». [Consulta: 20 febrer 2023].
* ↑ «WALCHER Achim». FIS-Ski. International Ski Federation. [Consulta: 23 gener 2020].
* ↑ Markku, Siukonen. Suuri olympiateos. [12. Urheilukunniamme puolustajat : Suomen olympiaedustajat 1906-2000]. Jyväskylä: Graface, 2001, p. 334-335. ISBN 951-98673-1-7.
# Michel Bonnevie

Michel Bonnevie (Chaville, 19 de novembre de 1921 - Ivry-sur-Seine, 6 de setembre de 2018) fou un jugador de bàsquet francès que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de plata en la competició de bàsquet. Entre 1948 i 1950 jugà 10 partits amb la selecció francesa.

## Referències

* ↑ «Michel Bonnevie, vice-champion olympique el 1948, est décédé à l'âge de 96 ans», 10-09-2018. [Consulta: 10 setembre 2018].
* ↑ «Michel Bonnevie Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2020-04-17. [Consulta: 19 març 2019].
# Max Amann (waterpolista)

Max Amann (Magdeburg, 19 de gener de 1905 - 24 de desembre de 1945) va ser un waterpolista i nedador alemany que va competir durant la dècada de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla d'or en la competició de waterpolo. Membre del SC Hellas Magdeburg, guanyà 8 campionats nacionals de waterpolo entre 1924 i 1933 i el de 4x100 relleus per estils de 1924.

## Referències

* 1 2 «Max Amann Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 11 maig 2018].
# Wayne Frye

Wayne Frye (Trinity, 30 de novembre de 1930 - Lexington, 26 de febrer de 2014) fou un remer estatunidenc que va competir durant la dècada de 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on guanyà la medalla d'or en la prova del vuit amb timoner del programa de rem.
Després de la seva victòria olímpica es va graduar a l'Acadèmia Naval dels Estats Units i el 1954 s'incorporà a les Forces Aèries dels Estats Units d'Amèrica. Va lluitar a la Guerra del Vietnam, on va comandar el 555è esquadró conegut com a Triple Nickel, va volar en 266 missions de combat i va rebre la medalla Cor Porpra.

## Referències

* ↑ «Wayne Frye Obituary (2014) - West Union, OH - The People's Defender» (en anglès). [Consulta: 7 octubre 2021].
* 1 2 «Olympedia – Wayne Frye». [Consulta: 7 octubre 2021].
* ↑ «Wayne Frye is Kentucky Aviation Hall of Fame inductee». Ledger Independent – Maysville Online, 03-06-2012.
# Bithynia manonellesi

Bithynia canyamelensis és una espècie de mol·lusc gastròpode de la família Bithyniidae endèmica de l'illa d'Eivissa.

## Notes

* ↑ Altaba C. R. (25 June 2007) "Catàleg dels gastròpodes d'aigua dolça de les Illes Balears, amb descripció de 10 espècies noves." Malacofauna Balearica, 1: 23-38, Palma
# Michele Orecchia

Michele Orecchia (Marsella, França, 26 de desembre de 1903 – Moncalieri, 12 de novembre de 1981) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1927 i 1934. En el seu palmarès destaca una etapa al Tour de França de 1932.
Com a amateur va prendre part en els Jocs Olímpics de 1928, on destaca una quarta posició en la contrarellotge per equips.

## Palmarès

* 1927
** 1r del Giro de Sestriere
* 1928
** Vencedor d'una etapa al Giro de la Província de Reggio de Calàbria
* 1932
** Vencedor d'una etapa al Tour de França

### Resultats al Tour de França

* 1929. Abandona (10a etapa)
* 1931. 25è de la classificació general
* 1932. 14è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

### Resultats al Giro d'Italia

* 1929. 9è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Michele Orecchia Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 4 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Palmarès i biografia de Michele Orechia (italià)
# Sergio Estremera Paños

Sergio Estremera Paños, nascut el 25 de juny de 1962, és un jugador d'escacs espanyol, que té el títol de Mestre Internacional. Està casat amb la Gran Mestre Femenína (WGM) Mònica Calzetta Ruiz.
A la llista d'Elo de la FIDE de desembre de 2021, hi tenia un Elo de 2274 punts, cosa que en feia el jugador número 311 (en actiu) de l'estat espanyol. El seu màxim Elo va ser de 2405 punts, a la llista d'abril de 2001 (posició 2001 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

El 1996 es va proclamar campió d'Espanya absolut, a Zamora, per davant de Jesús M. de la Villa
Va participar representant Espanya en el Campionat d'Europa d'escacs per equips de 1997 a Pula.

## Entrenador, comentarista i organitzador

Estremera fa de comentarista d'esdeveniments escaquístics al servidor d'escacs playchess.com; és també entrenador d'escacs; entrena la seva muller, Mònica Calzetta, i també ha estat entrenador diversos cops de la selecció femenina d'escacs espanyola, a les Olimpíades de 1998 i de 2000, i als Campionats d'Europa de Batumi 1999 i Lleó 2001.
Com a organitzador d'esdeveniments escaquístics, és conegut com a promotor del Calvià Chess Festival

## Notes i referències

* 1 2 3 4 «Historial esportiu de Sergio Estremera Paños» (en castellà). mallorcaisolani.com. [Consulta: 25 setembre 2012].
* 1 2 «Nota biogràfica de Sergio Estremera Paños» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 25 setembre 2012].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Espanya"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 27de desembre 2021].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Sergio Estremera Paños «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-02-01. [Consulta: 25 setembre 2012].
* ↑ «Historial de campions d'Espanya absoluts» (en castellà). Federació Espanyola d'Escacs. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 25 setembre 2012].
* ↑ «Fitxa de Sergio Estremera» (en anglès). Olimpbase.org. [Consulta: 25 setembre 2012].
* ↑ «Gibraltar: Sergio Estremera en el aire» (en castellà). chessbase.com, 01-02-2012. [Consulta: 25 setembre 2012].
* ↑ «Calviá 2011; Ajedrez y vacaciones en Mallorca» (en castellà). chessbase.com. [Consulta: 25 setembre 2012].

## Enllaços externs

* Estimació Elo de Sergio Estremera Paños a «chessmetrics.com». [Consulta: 25 setembre 2012]. (anglès)
* Fitxa de Sergio Estremera Paños a OlimpBase «olimpbase.org». [Consulta: 25 setembre 2012]. (anglès)
# Max Blösch

Max Blösch (Olten, 27 de juny de 1908 - Solothurn, 9 d'agost de 1997) fou un jugador d'handbol suís que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'handbol.
Professor d'educació física i gimnàstica, dedicà el temps lliure a l'observació de les aus, en especial de les cigonyes. Dedicà molts esforços en afavorir la reintroducció d'aquesta espècia a Suïssa, ja que a mitjans del segle xx es considerava extinta. Pels seus serveis com a pare de les cigonyes, Blösch va obtenir un doctorat honorífic per la Universitat de Berna el 1983 i el 1985 va rebre el Premi Adele Duttweiler.

## Referències

* ↑ «Max Bloesch Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 14 desembre 2018].
* ↑ Blösch [Bloesch, Max] a Historical Dictionary of Switzerland (alemany)
# Zoltán Melis

Zoltán Melis (Budapest, 11 de setembre de 1947) és un remer hongarès, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1960 i 1970. És germà del també remer Antal Melis.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic, on guanyà la medalla de plata en la prova del quatre sense timoner del programa de rem. Formà equip amb Jozsef Csermely, György Sarlos i Anta Melis. Quatre anys més tard, als Jocs de Múnic, fou setè en la prova del vuit amb timoner. En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat d'Europa de rem de 1969.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Zoltán Melis». [Consulta: 2 maig 2023].
* ↑ «Weltmeisterschaften (Herren - Teil 1)». [Consulta: 2 maig 2023].
# Papir Harris I

El papir de Harris I és un papir egipci escrit en hieràtic (un sistema d'escriptura egípcia simplificat), que tracta temes religiosos i històrics. Està datat vers el 1150 aC i correspondria al període de la dinastia XX; fou escrit en època de Ramsès IV. Fou trobat en una tomba a Deir al-Madinah i comprat per A. C. Harris el 1855, i el 1872 va ser adquirit pel Museu Britànic on està catalogat com a EA9999.
Mesura 42 metres de llarg, dividit en 117 columnes de 12 o 13 línies i inclou tres dibuixos de Ramsès III i la tríada de déus. Explica principalment els afers religiosos de Ramsès III, les seves donacions als temples i déus i, de forma idealitzada, una breu ressenya del seu regnat. El papir acaba amb la mort del faraó i l'ascensió del seu fill Ramsès IV.
| « | Vaig tornar en gran nombre els que la meva espasa ha estalviat, amb les mans lligades a l'esquena davant dels meus cavalls, i les seves dones i fills en desenes de milers, i el seu bestiar en centenars de milers. Vaig empresonar els seus líders en fortaleses que portaven el meu nom, i els vaig afegir arquers en cap i caps de tribu, marcats i esclavitzats, tatuats amb el meu nom, i les seves dones i fills eren tractats de la mateixa manera.” | » |
La seva secció històrica esmenta que Setnakhte, el pare i predecessor de Ramsès III, va restaurar l'ordre i l'estabilitat a Egipte després d'un temps de conflicte civil intern, expulsant els seguidors asiàtics d'Irsu.
El mateix Ramsès III va reorganitzar la burocràcia estatal i l'exèrcit. Va lluitar contra els Pobles del Mar i afirma haver-los sotmès i els va convertir en súbdits d'Egipte. Els Edomites també van ser sotmesos. A l'oest va aturar les incursions dels Libis i Meshwesh i les va establir al delta occidental del Nil.
Les seves activitats econòmiques incloïen l'excavació d'un gran pou a Ayan, una expedició a Punt, una regió mal definida a la Banya d'Àfrica, la importació de coure d'Atika i una expedició a la Península del Sinaí que va tornar amb pedres precioses.
Per millorar la qualitat de vida de la població egípcia, va fer plantar arbres per fer ombra, va protegir les dones perquè poguessin anar lliurement allà on volguessin i, quan Egipte estava en pau, els seus mercenaris estrangers vivien amb les seves famílies a les ciutats de guarnició.
En general, estava convençut d'haver millorat molt la sort de tots els habitants d'Egipte, nadius o estrangers.

## Referències

* 1 2 [Series: The Great Harris Papyrus]. El Gran Papir Harris. Museu Britànic (anglès)
* ↑ Breasted, James Henry. 1906. Ancient Records of Egypt, Chicago, Part Four, seccions 397 a 412
* ↑ citat a Loprieno, Antonio . "Esclavitud i servitud". UCLA Encyclopedia of Egyptology (2012) pàg. 10
* ↑ Breasted, James Henry. 1906. Ancient Records of Egypt, Chicago, quarta part, §§ 397 a 412
# Apol·lònia de Creta

Apol·lònia (llatí Apollonia, grec Ἀπολλωνία) va ser una ciutat del nord de Creta, propera a Cnossos, esmentada per Esteve de Bizanci. No s'ha de confondre amb la ciutat homònima del sud de Creta. La ciutat va ser traïda pels cidoniates (de Cidònia), que eren els seus amics i aliats. El seu lloc era a les ruïnes de Megalo Kastron, prop d'Armyro. El Barrington Atlas of the Greek and Roman World situa temptativament Apol·lònia a Gazi, província de Malevizio, prefectura d'Iràklio.

## Referències

* ↑ Esteve de Bizanci s. v.
* ↑ Polibi xxvii. 16.
* ↑ Robert Pashley, Crete, vol. i. p. 261.
* ↑ Talbert, Richard (ed. 2000). Barrington Atlas of the Greek and Roman World Arxivat 2018-12-22 a Wayback Machine. Princeton University Press. Mapa 60 & notes.
* Smith, William. Dictionary of Greek and Roman Geography (en anglès), 1854.
# Bié

Bié és una província d'Angola. Té una superfície de 10.317 km² i una població que s'estima en 1.338.293 habitants (2014). La seva capital és la ciutat de Kuito.
És una província eminentment rural. Segons les estadístiques del 1988, hi havia 201.600 persones que vivien en àrees urbanes i 843.400 vivien en zones rurals.

## Geografia
### Situació geogràfica

La província es troba en el centre d'Angola i limita amb el nord amb la província de Malanje, al nord-est amb Lunda Sul, a l'est amb Moxico, al sud amb Cuando Cubango i a l'est amb les províncies de Huila, Huambo i Kwanza-Sud.

### Geografia física

El territori es caracteritza per l'altiplà angolès, que en aquesta província arriba fins als 1852 metres per damunt del nivell del mar. Té una terra molt fèrtil i el travessa, a l'est i al nord, el riu Cuanza. Al sud-oest hi ha el riu Cubango.

### Climatologia

El seu clima és fresc i té unes pluges abundoses.

## Política

L'actual president d'UNITA, Isaias Samakuva és de la ciutat de Kunji.

### Divisió administrativa

Els municipis de la província són:
* Andulo
* Nharea
* Cunhinga
* Chinguar
* Catabola
* Cuemba
* Camacupa
* Chitembo
* Kuito

## Economia i transports

L'agricultura i el sector primari és el més important de l'economia de Bié. Es cultiva blat de moro, canya de sucre, arròs, cafè i cacauet.
Hi ha un ferrocarril que comunica la província amb l'oceà atlàntic.

## Ciutats principals

* Kuito: 114.791 habitants
* Camacupa: 19.347 habitants
* Catabola: 19.281 habitants
* Catumbela: 17.369 habitants
* Chisamba: 7.755 habitants

## Llengües que es parlen

* Luimbi
* Umbundu

## Referències

* ↑ Bié al cens de 2014
* ↑ Broadhead, Susan. Historical dictionary of Angola. Metuchen, N.J: Scarecrow Press, 1992, p. 47. ISBN 9780810825321.
* ↑ José Redinha, Etnias e culturas de Angola, Luanda: CITA, 1975

## Enllaços externs

* Web oficial de la província Arxivat 2014-12-02 a Wayback Machine.
* Informació de la província al web del Ministeri d'Administració territorial Arxivat 2012-12-15 at Archive.is
# Miroslav Pribanić

Miroslav Pribanić (Bjelovar, 22 de juny de 1946) fou un jugador d'handbol iugoslau d'origen croat, que va competir durant la dècada de 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics de Múnic, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol.

## Referències

* ↑ «Miroslav Pribanić Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de setembre 2011. [Consulta: 14 juliol 2019].
# Keith Arkell

Keith Charles Arkell (Birmingham, 8 de gener de 1961), és un jugador d'escacs anglès, que té el títol de Gran Mestre des de 1995.
A la llista d'Elo de la FIDE del maig de 2016, hi tenia un Elo de 2370 punts, cosa que en feia el jugador número 40 (en actiu) d'Anglaterra. El seu màxim Elo va ser de 2545 punts, a la llista de juliol de 1996 (posició 183 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

El 2014, a Porto es proclamà Campió d'Europa sènior en la categoria de + de 50 anys. El mateix any empatà al primer lloc amb Anatoli Vaisser al campionat del món sènior també en la categoria de més de 50 anys, tot i que fou segon per desempat.

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica de Keith Arkell» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 19 desembre 2012].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Anglaterra"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 26 desembre 2021].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Keith Arkell «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-03-14. [Consulta: 13 març 2014].
* ↑ «Classificació final del campionat del món d'escacs sènior (+50)». chess-results.com. [Consulta: 13 desembre 2014].

## Enllaços externs

* Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Keith Arkell «benoni.de». Arxivat de l'original el 2014-03-14. [Consulta: 19 desembre 2012]. (alemany)
# Nus trivial

En el camp de la teoria de nusos, s'anomena nus trivial (o, de vegades, també nus 0) al nus que pot representar-se amb un diagrama sense encreuaments. Intuïtivament el nus trivial pot veure's com una corda circular sense cap nuament.
El nus trivial és l'element neutre per la suma de nusos.

## Definició formal

Formalment el nus trivial és la imatge de qualsevol incrustació ambientalment isòtopa al nus trivial estàndard (és a dir a la incrustació del cercle com a cercle geomètricament rodó).

## Problema del desnuament

Decidir si un nus és o no trivial és un dels principals motius que van portar a la recerca dels invariants per nusos. Actualment es coneixen altres sistemes per identificar nusos trivials que no requereixen l'ús d'invariants, però no tenen implementacions prou eficients. Es desconeix si molts dels invariants descoberts fins a l'actualitat, com per exemple els invariants finits, són capaços de detectar unívocament el nus trivial, però l'homologia de Floer se sap que ho fa. Tot i així, el problema de computar eficientment la decisió si un nus és trivial o encara no s'ha resolt.

## Exemples

Molts nusos d'ús pràctic són en realitat el nus trivial, incloent-hi qualsevol nus que es faci agafant la corda en forma de U (veure les fotografies). Altres nusos trivials notables són els que consisteixen en segments lineals rígids connectats als extrems, que no poden reconfigurar-se en un polígon convex. Aquests s'anomenen sovint com a nusos encallats.

## Invariants del nus trivial

Tant el polinomi d'Alexander com el polinomi de Jones del nus trivial tenen valor 1:
    $\Delta (t)=1,\quad \nabla (z)=1,\quad V(t)=1.$
No hi ha cap altre nus de menys d'onze encreuaments amb polinomi d'Alexander trivial. El nusos més senzills amb polinomi d'Alexander 1 són el nus de Kinoshita-Terasaka i el nus de Conway (ambdós d'onze encreuaments). És un problema obert saber si hi ha cap nus no trivial amb polinomi de Jones igual a 1.
El grup del nus trivial és un grup cíclic infinit, i el seu complement de nus és homeomorf a un tor sòlid.
El polinomi HOMFLY del nus trivial val zero. A més, com que és unívoc, permet distingir els nusos que són trivials dels que no ho són.

## Referències

* ↑ Volker Schatz. «Knotty topics». Arxivat de l'original el 2011-07-17. [Consulta: 23 abril 2007].
* ↑ Godfried Toussaint «A new class of stuck unknots in Pol-6». Contributions to Algebra and Geometry, 42, 2, 2001, pàg. 301-306.
* ↑ Weisstein, Eric W., «Nus trivial» a MathWorld (en anglès).
# Émile Ess

Émile Ess (Ruswil, 9 de gener de 1932 - valor desconegut, desembre 1990) fou un remer suís que va competir durant la dècada de 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on guanyà la medalla de plata en la prova del quatre amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Enrico Bianchi, Karl Weidmann, Heinrich Scheller i Walter Leiser. El 1960 va disputar els Jocs de Roma, on quedà eliminat en semifinals del vuit amb timoner.
En el seu palmarès també destaquen quatre medalles al Campionat d'Europa de rem, de plata el 1951, de bronze el 1953 i 1954 i d'or el 1959.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Émile Ess». [Consulta: 4 octubre 2021].
* ↑ «Rudern – Europameisterschaften (Herren – Vierer m.Stm.)» (en alemany). Sport Komplett. [Consulta: 13 març 2018].
* ↑ «Weltmeisterschaften (Herren - Teil 1)». [Consulta: 4 octubre 2021].
# Papir Rylands 463

Papir Rylands 463 és un papir manuscrit en forma de rotlle que conté una còpia de l'Evangeli de Maria escrit en llengua grega. El manuscrit s'ha assignat, segons la seva Paleografia, al segle iii. És un dels dos manuscrits grecs de l'Evangeli de Maria, dels tres existents. És més llarg que el Papir Oxirrinc L 3525 (Poxy 3525).

## Descripció

Només un petit fragment d'un sol full (probablement rotlle) ha sobreviscut. El fragment es trenca per tots els costats i conté el material contingut en 04/07 a 19/05 del manuscrit copte. La reconstrucció de les parts que falten (sobretot l'inici i final de les línies) no és una tasca fàcil i depèn del text copte. El text grec només es pot conjecturar sobre la base de la versió copta.
Hi ha algunes diferències entre el fragment grec i el text copte. Els Nomina sacra estan escrits en forma abreujada. El text va ser editat per CH Roberts el 1938 El manuscrit es troba actualment en la John Rylands Library (gr. p. 463) a Manchester.

## Vegeu també

* Evangeli de Maria

## Referències

* ↑ Tuckett, Christopher (2007)L'Evangeli de Maria. Oxford: Oxford University Press, p. 7.
* ↑ Tuckett (2007), p. 9.
* ↑ Tuckett (2007), p. 10.
* ↑ Parsons, PJ (1983),3525:. Evangeli de Maria. Londres: Egypt Exploration Society

## Bibliografia

* Roberts, CH (1938) Evangeli de Maria a:Catàleg dels papirs grecs i llatins a la Biblioteca John Rylands, Manchester.
* Luhrmann, D. (1988) Mor griechischen Fragmente des Mariaevangeliums Poxy 3525 und PRyl 463, en : Novum Testamentum, 30 (1988), pp 321-338.

## Enllaços externs

* Papir Rylands 463 Arxivat 2006-02-10 a Wayback Machine. - transcripció exacta
* Christopher Tuckett, The Gospel of Mary, Oxford 2007.
# Blantyre

Blantyre és una ciutat de Malawi i la capital de la regió del sud. És, amb els seus 800.264 habitants, la segona ciutat més poblada del país, així com la seva capital econòmica.

## Història

Blantyre va ser fundada el 1876. Va rebre el nom de la ciutat homònima a South Lanarkshire, Escòcia, on va néixer l'explorador David Livingstone.

## Transport

El transport públic dins de la ciutat és proporcionat per microbusos privats.
Una línia de ferrocarril connecta la ciutat amb Makhanga i la frontera de Moçambic amb els Ferrocarrils de l'Àfrica Central Oriental.
La ciutat està connectada per transport aeri amb l’aeroport internacional de Chileka.

## Demografia

Població
Evolució demogràfica :
| 1977 | 1988 | 2008 | 2012 | 2018 |
| 219.011 | 478.155 | 732.518 | 1.895.973 | 800.264 |

## Educació superior

Blantyre també acull la Facultat de Medicina de la Universitat de Malawi, la Politècnica de Malawi i l'Escola d'Infermeria de Kamuzu. Aquestes tres institucions formen part de la Universitat de Malawi amb seu a Zomba.

## Llocs de culte

Entre els llocs de culte, hi ha principalment esglésies i temples cristians: Església Luterana d'Àfrica Central (Federació Luterana Mundial), Església Presbiteriana d'Àfrica Central (Comunió Mundial d’Esglésies Reformades), Convenció Baptista de Malawi (Aliança Mundial Baptista), Assemblees de Déu, Arxidiòcesi de Blantyre (Església Catòlica). També hi ha mesquites.

## Personalitats

* Rose Chibambo (1928-2016), activista i política independentista de Malawi, va morir a Blantyre.
* Billie Zangewa, nascuda a Blantyre el 1973, artista.
* Charles Swini (1985-2024), jugador de futbol de Malawi.
* Cate (1992) i Bronte Campbell (1994), nedadores, campiones olímpiques, nascudes a Blantyre, de nacionalitat australiana.
* Joana Ntaja (1984-2015), política de Malawi.

## Referències

* 1 2 2018 Population & Housing Census Preliminary report (en anglès). Government of Malawi, National Statistical Office, déc. 2018, p. 8.
* 1 2 Britannica,Blantyre, britannica.com, USA, consulté le 28 juliol 2019
* ↑ «World Gazetteer: Malawi: largest cities and towns and statistics of their population». Arxivat de l'original el 2012-01-18. [Consulta: 29 març 2024].
* ↑ Britannica, Malawi, britannica.com, USA, consulté le 28 juliol 2019
* ↑ «Malawian-born swimmer wins gold at Olympics» (en anglès). Nations Publication Limited [Blantyre], 01-08-2012 [Consulta: 24 abril 2016].