OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Natàlia Bíkova

Natàlia Bíkova (rus: Ната́лья Ви́кторовна Бы́кова) (17 d'agost de 1958) va ser una jugadora d'hoquei sobre herba soviètica que va competir durant les dècades de 1970 i 1980. És la mare de la tennista Vera Zvonariova.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* 1 2 «Natalia Bykova Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 18 juliol 2019].
# Jiří Kavan

Jiří Kavan (Olomouc, 11 de desembre de 1943 - Olomouc, 14 de juny de 2010) fou un jugador d'handbol txecoslovac que va competir durant la dècada de 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics de Múnic, on guanyà la medalla de plata en la competició d'handbol. Quatre anys més tard, als Jocs de Mont-real, fou setè en la mateixa competició.

## Referències

* 1 2 «Jiří Kavan Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 4 juny 2019].
# Kim Jung-woo

Kim Jung-Woo (Seül, Corea del Sud, 9 de maig de 1982) és un futbolista sud-coreà. Va disputar 72 partits amb la selecció sud-coreana.

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Judo als Jocs Olímpics d'estiu de 1984

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 celebrats a la ciutat de Los Angeles (Estats Units d'Amèrica) es disputaren 8 proves de judo en categoria masculina. La competició es desenvolupà al Eagles Nest Arena de la Universitat Estatal de Califòrnia, Los Angeles el dia 4 d'agost de 1984.
Hi participaren un total de 212 judoques de 61 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| – 60 kg | Shinji Hosokawa | Kim Jae-Yup | Neil Eckersley |
| – 60 kg | Shinji Hosokawa | Kim Jae-Yup | Edward Liddie |
| – 65 kg | Yoshiyuki Matsuoka | Hwang Jung-Oh | Marc Alexandre |
| – 65 kg | Yoshiyuki Matsuoka | Hwang Jung-Oh | Josef Reiter |
| – 71 kg | Ahn Byeong-Keun | Ezio Gamba | Kerrith Brown |
| – 71 kg | Ahn Byeong-Keun | Ezio Gamba | Luis Onmura |
| – 78 kg | Frank Wieneke | Neil Adams | Mircea Frăţică |
| – 78 kg | Frank Wieneke | Neil Adams | Michel Nowak |
| – 86 kg | Peter Seisenbacher | Robert Berland | Walter Carmona |
| – 86 kg | Peter Seisenbacher | Robert Berland | Seiki Nose |
| – 95 kg | Ha Hyoung-Zoo | Douglas Vieira | Bjarni Friðriksson |
| – 95 kg | Ha Hyoung-Zoo | Douglas Vieira | Günther Neureuther |
| + 95 kg | Hitoshi Saito | Angelo Parisi | Mark Berger |
| + 95 kg | Hitoshi Saito | Angelo Parisi | Cho Yong-Chul |
| Categoria Open | Yasuhiro Yamashita | Mohamed Ali Rashwan | Mihai Cioc |
| Categoria Open | Yasuhiro Yamashita | Mohamed Ali Rashwan | Arthur Schnabel |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Japó | 4 | 0 | 1 | 5 |
| 2 | Corea del Sud | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 3 | RFA | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 4 | Àustria | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 5 | Brasil | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 5 | França | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 5 | Regne Unit | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 8 | Estats Units | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 9 | Egipte | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 | Itàlia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11 | Romania | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 12 | Canadà | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 12 | Islàndia | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Morrió (casc)

El morrió era un casc que va aparèixer a Espanya a principis del segle XVI que cobria el cap dels soldats protegint-los en el combat, la seva forma era una mica cònica i comptava d'ordinari amb una cresta gairebé tallant. També tenia ala ampla, estesa i abarquilladas que acabava en punta per davant i per darrere. A la cimera, gairebé sempre corba, presentava bé una mena de ganxo, ungla o botó, bé una punta afilada.
Encara que el morrió l'utilitzaven particularment la infanteria o els peons, no per això el deixaven de portar els cavallers i personatges notables pel fet de ser més lleuger que l'elm i deixar la cara descoberta per poder respirar més fàcilment.
Associat popularment només als terços espanyols del Segle d'Or i als conqueridors d'Amèrica, el morrió va ser usat en la major part dels països europeus en els segles xvi i xvii.
El morrió era un casc en forma de mitja ametlla per fer relliscar els cops, tenia al seu interior un bacinet de tres o quatre corretges creuades, que donaven suport a la capçalera, i donaven ventilació al casc i esmorteïen els cops verticals. Unes ales gairebé horitzontals contribuïen a fer que els cops verticals no arribessin al clatell, les orelles o la cara.
En els terços formava part de l'equip defensiu de piquers i arcabussers, però no dels mosqueters, que el van substituir pel barret chambergo.
A la infanteria moderna, era una mena de barret cònic, sense ala i amb visera, de poc més d'una quarta d'alt la copa constituïa la truncadura del con i era de cartró cobert d'hule o de drap amb tapa de sola. Actualment només el fa servir la Guàrdia suïssa del Vaticà.

## Vegeu també

* Celada
* Borgonyota
* Elm de Negau

## Referències

* ↑ Rosell. Poemas epicos (Morrió=>Corona d'Aragó-Nàpols). Rivadeneyra, 1854, p. 1–.
* ↑ Llibre Terços d'Espanya, de Fernando Martínez Laínez i José María Sánchez de Toca, pàg 88
* ↑ Diccionari enciclopèdic popular il·lustrat Salvat (1906-1914)
# Natàlia Buzunova

Natàlia Buzunova (rus: Ната́лья Васи́льевна Бузуно́ва) (4 de març de 1958) va ser una jugadora d'hoquei sobre herba soviètica que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'hoquei sobre herba. A nivell de clubs guanyà la lliga soviètica de 1982 i 1984 amb l'SKIF de Moscou.

## Referències

* ↑ «Nataliya Buzunova Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 17 juny 2019].
# Jiří Lanský

Jiří Lanský (Praga, 17 de setembre de 1933 - Lázně Toušeň, 14 de febrer de 2017) va ser un atleta txec, especialista en el salt d'alçada, que va competir sota bandera txecoslovaca durant les dècades de 1950 i 1960. Fou el primer atleta txecoslovac en superar els dos metres i els dos metres i deu centímetres.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on fou setè de la prova del salt d'alçada del programa d'atletisme.
En el seu palmarès destaquen dues medalles de plata en la prova del salt d'alçada del Campionat d'Europa d'atletisme, el 1954, rere Bengt Nilsson, i el 1958, rere Rickard Dahl, i dues medalles, una d'or i una de plata, al Festival Mundial de la Joventut i els Estudiants. També guanyà sis campionats nacionals, 1954, 1958 a 1960, 1963 i 1964; i va millorar en set ocasions el rècord nacional del salt d'alçada, passant dels 2,01 metres als 2,10 metres entre 1953 i 1958.

## Millors marques

* Salt d'alçada. 2,10 metres (1954)

## Referències

* ↑ «Zemřel Jiří Lanský - Atletika». [Consulta: 15 juny 2020].
* ↑ «Zemřel atletický mistr. Jako první Čechoslovák zdolal bájnou metu!» (en txec), 17-02-2017. Arxivat de l'original el 2020-06-15. [Consulta: 15 juny 2020].
* 1 2 Jiří Lanský a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «World Student Games (UIE)». [Consulta: 31 maig 2020].
* ↑ Hladík, Pavel. Mistrovství a přebory v atletice. I. dil. Muži a ženy. Království České 1907 – 1918; Československo 1919 – 1938, 1945 – 1992; Čechy a Morava 1939 – 1944. atletika.cz, 2015. Arxivat 2020-08-24 a Wayback Machine.
* ↑ Waśko, Janusz (1953-).. Athletics National Records Evolution : 1912-2006. GreenArt Jacek Kardasz, 2007, p. 92. ISBN 978-83-925457-0-5.
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 14 juny 2020].
# Déborah Gyurcsek

Déborah Gyurcsek (7 de desembre de 1978) és una atleta de pista i camp femenina de l'Uruguai, que competeix a l'esdeveniment de salt de perxa. Va ser Olímpica el 2000, va guanyar la medalla de bronze als Jocs Panamericans de 1999 a Winnipeg (Canadà). La seva millor marca personal és de 4,23 metres aconseguits l'any 2000.

## Assoliments

Representant a Uruguai :
| 1997 | Campionats sud-americans | Mar del Plata, Argentina | 1r | 3.85 m (CR) |
| 1997 | Campionats infantils sud-americans | San Carlos, Uruguai | 1r | 3.60 m |
| 1998 | Campionats iberoamericans | Lisboa, Portugal | 3r | 3.55 m |
| 1999 | Campionats sud-americans | Bogotá, Colòmbia | 2n | 3.75 m |
| 1999 | Jocs Panamericans | Winnipeg, Canadà | 3r | 4.15 m |
| 2000 | Jocs Olímpics | Sydney, Austràlia | 21a (q) | 4.15 m |
| 2001 | Campionat del Món | Edmonton, Canadà | – | NM |
| 2002 | Campionats Iberoamericans | Ciutat de Guatemala, Guatemala | 5a | 3.70 m |
| 2003 | Campionats sud-americans | Barquisimeto, Veneçuela | 4t | 3.90 m |
| 2003 | Jocs Panamericans | Santo Domingo, República Dominicana | 10a | 3.60 m |
| 2004 | Campionats Iberoamericans | Huelva, Espanya | 7a | 4.00 m |
| 2007 | Jocs Panamericans | Rio de Janeiro, Brasil | 7a | 3.75 m |
| 2010 | Campionats Iberoamericans | San Fernando, Espanya | 8a | 3.60 m |
| 2011 | Jocs Panamericans | Guadalajara, Mèxico | 12a | 3.70 m |

## Referències

* «Déborah Gyurcsek» (en anglès). Sports reference. Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 5 abril 2020].
# Breiðablik UBK

El Breiðablik UBK, també conegut com a UBK Kopavogur, és un club esportiu islandès de la ciutat de Kópavogur.

## Història

El club va ser fundat el 1950, disputant el seu primer partit competitiu el 12 de juny de 1957, derrota 1-0 davant Þróttur Reykjavík. Ascendí per primer cop a primera divisió la temporada 1971. Els darrers anys ha tingut força èxit guanyant una lliga el 2010, una copa el 2009 i dues copes de la lliga. També ha participat diversos cops en competicions europees.

## Palmarès

* Lliga islandesa de futbol:
** 2010, 2022, 2024
* Segona divisió islandesa de futbol:
** 1970, 1975, 1979, 1993, 1998, 2005
* Copa islandesa de futbol:
** 2009
* Copa de la Lliga islandesa de futbol:
** 2013, 2015
* Supercopa islandesa de futbol:
** 2023

## Referències

* ↑ «Þjóðviljinn». Timarit.is. [Consulta: 23 abril 2013].
* ↑ «Iceland Final League Tables 1912-1998». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Iceland - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Iceland - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Iceland - List of League Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «UEFA Club Coefficients 2012-2013». UEFA. [Consulta: 21 abril 2013].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Web de seguidors
* IcelandFootball.net - Breiðablik Kópavogur (anglès)
# Presó d'Herrera de la Mancha

La presó d'Herrera de La Manxa va ser una de les primeres presons de màxima seguretat que es van construir a Espanya. És al municipi de Manzanares, a la província de Ciudad Real (Castella-la Manxa).
El 2019 tenia una capacitat de 260 cel·les i s'hi detenen una mitjana de 595 presos.
La construcció va ser projectada pel govern d'UCD. Es va acabar de construir al febrer de 1979 i es va inaugurar el 22 de juny del mateix any. Hi van ser o hi són empresonats diversos presos de l'organització terrorista ETA, alguns dels quals hi han mort. El 1990, el grup de rock Negu Gorriak va donar el seu primer concert als voltants de la presó, com a acte integrant d'una marxa de familiars de presos d'ETA fins a la presó.
A més, i com a curiositat, la presó surt nomenada al costat d'altres presons d'Espanya en la cançó Pepe Botika del grup extremeny Extremoduro.
El 2024 hi van començar les primeres obres de reforma des de 1979, que portaran, entre altres millores dutxes i aigua calent a les cel·les.

## Referències

* ↑ «Centro Penitenciario de Herrera de la Mancha- - Punto de Acceso General» (en castellà). Directorio y organigramas. Govern d'Espanya. [Consulta: 1r novembre 2024].
* ↑ «Centro Penitenciario de Herrera de la Mancha» (en castellà). ACAIP, 05-02-2019. [Consulta: 1r novembre 2024].
* ↑ «Así es la "reforma integral" en el centro penitenciario de Herrera de La Mancha». Ser 100, 24-09-2024.

## Enllaços externs

* «Centro Penitenciario de Herrera de la Mancha - Ciudad Real» (en castellà). Prisiones Info. [Consulta: 1r novembre 2024].
# Joan Morera Altisent

Joan Morera Altisent (Terrassa, 7 de gener de 1947 - Terrassa, 1 d'octubre de 2006) fou un jugador d'handbol català que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
Entre 1965 i 1968 jugà amb el Balonmano Granollers, amb qui guanyà les Lligues espanyoles de 1966, 1967 i 1968. El 1968 fitxà pel FC Barcelona, amb qui guanyà les lligues de 1969 i 1973. Fou 84 cops internacional amb la selecció espanyola i participà en els Jocs Olímpics de Múnic de 1972.

## Referències

* ↑ «Joan Morera Altisent». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Juan Morera Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 6 juny 2019].
# Guillem Solé i Pascual

Guillem Solé i Pascual (Calafell, 7 de setembre de 1979) és un periodista, cantant i compositor català. Actualment és el vocalista i el compositor de les lletres del grup musical Buhos.
Els seus discs han rebut col·laboracions de Gerard Quintana, Albert Pla o Pulpul de Ska-P.
Ha estat portada de la revista Enderrock el 2014 amb la sortida del seu disc Natura Salvatge, al maig de 2016 amb l'especial de festivals de la revista i el 2018 amb la sortida del seu disc La Gran Vida.
Ha actuat en festivals com el ViñaRock, el Canet Rock, el Pirata Rock, el Festivern, el Rabolagartija, la Telecogresca, l'Acampada Jove, el BioRitme, el Clownia, el Festiuet o el Mercat de Música Viva de Vic. El seu grup, Buhos, té el rècord d'actuacions reiterades a les festes de la Mercè de Barcelona, on hi ha actuat 6 vegades consecutives: entre l'any 2014 i el 2019. Les actuacions han estat en llocs tan emblemàtics de la ciutat com l'Avinguda Maria Cristina, la Plaça Catalunya, l'Arc del Triomf o la platja del Bogatell.
Ha rebut els següents premis:
* Disc Català de l'any de Ràdio 4, amb Lluna Plena (2016),
* Premi Enderrock pel millor vídeoclip amb Barcelona s'il·lumina (2016)
* Premi Enderrock per la millor cançó pop-rock de l'any amb Volcans (2018)
Com a periodista, treballa a Barça TV, retransmetent els partits d'hoquei patins del Barça. També juga a hoquei patins amb els veterans del CE Vendrell.

## Referències

* ↑ 324cat. «Buhos llança avui un nou disc amb col·laboracions dels Catarres, Albert Pla, Brams, Stombers, Ska-P i Txarango». CCMA, 16-01-2014. [Consulta: 22 setembre 2019].
* ↑ Enderrock.cat. «Buhos, Colomo + Fuentes: doble portada a l'Enderrock 220 | Enderrock.cat». www.enderrock.cat. [Consulta: 22 setembre 2019].
* ↑ Enderrock.cat. «Buhos emprenen el vol a l'Enderrock de gener | Enderrock.cat». www.enderrock.cat. [Consulta: 22 setembre 2019].
* 1 2 Enderrock.cat. «L'Acampada Jove més jamaicana de tots els temps | Enderrock.cat». www.enderrock.cat. [Consulta: 22 setembre 2019].
* ↑ «Fiestas de 'La Mercè': ¿Qué conciertos puedes ver?». La Vanguardia, 20-09-2019. [Consulta: 22 setembre 2019].
* ↑ «Fiestas de 'La Mercè': ¿Qué conciertos puedes ver?», 20-09-2019. [Consulta: 4 octubre 2019].
* ↑ RTVE.es, RÀDIO 4-. «Premi Disc Català de l'any 2016 | 'Lluna plena' del grup Buhos, premi 'Disc Català de l'Any' de Ràdio 4». RTVE.es, 01-03-2017. [Consulta: 22 setembre 2019].
* ↑ «Manel y Roba Estesa lideran las nominaciones a los Premis Enderrock». ElNacional.cat. [Consulta: 22 setembre 2019].
* ↑ Enderrock.cat. «El palmarès dels Premis Enderrock 2019 | Enderrock.cat». www.enderrock.cat. [Consulta: 22 setembre 2019].
* ↑ «Guillem Solé, un Búho con stick» (en espanyol europeu). [Consulta: 29 juliol 2020].
* ↑ «La X Trobada d'Hoquei del Club d'Esports Vendrell compta amb una cinquantena de participants.». [Consulta: 29 juliol 2020].
# Maksim Sorokin

Maksim Ilitx Sorokin (22 de gener de 1968 – 30 de juny de 2007) fou un jugador i entrenador d'escacs rus, que tenia el títol de Gran Mestre. En el període 1998–2002 va representar internacionalment l'Argentina.

## Biografia i resultats destacats en competició

El 1990 empatà al primer lloc al penúltim Campionat de la RFS de Rússia que se celebrà, a Kúibixev, abans de la dissolució de la Unió Soviètica. El 1993, als 25 anys, Sorokin va anar a l'Argentina per jugar el Magistal San Martín, que va guanyar brillantment, i va optar per quedar-se al país, la ciutadania del qual va obtenir el 1998. Va entrenar Hugo Spangenberg i posteriorment es va casar amb la mare del seu deixeble. A l'Argentina hi va guanyar nombrosos torneigs, com ara els oberts internacionals de Vila Martelli (1995 i 1997) i Paraná (1995). El 1998 era el millor jugador del rànquing argentí, i va representar l'Argentina a l'Olimpíada d'escacs de 1998, a Calmúquia. El 1999 es va separar i va marxar de l'Argentina.
El 2004 va empatar al primer lloc amb Saidali Yo‘ldoshev al Memorial Murzagaliev a Uralsk, Kazakhstan. El 2005 fou 8è al fortíssim Aeroflot Open.
Era també un molt prestigiós entrenador d'escacs, que havia entrenat l'equip femení de Rússia, i era entrenador en cap a l'escola de GM de Calmúquia. El 2007 va entrenar Serguei Rublevski durant els Matxs de Candidats a Elista.

## Notes i referències

* 1 2 «GM Maxim Sorokin died» (en anglès). Chessdom, 01-07-2007. [Consulta: 28 octubre 2014].
* 1 2 «Nota biogràfica de Maksim Sorokin» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 28 octubre 2014].
* ↑ «Tras un accidente, murió el gran maestro Maxim Sorokin» (en castellà). La Nación, 04-07-2007. Arxivat de l'original el 29 d’octubre 2014. [Consulta: 28 octubre 2014].
* ↑ «Murzagaliev 1st Mem. - Kazakhstan». World Chess Federation. [Consulta: 8 juny 2010].
* ↑ Zarnicki, Pablo. «El recuerdo que dejó Sorokin» (en castellà). Diari Clarín, 14-07-2007. [Consulta: 28 octubre 2014].
* ↑ «GM Maxim Sorokin dies after traffic accident» (en anglès). ChessBase.com - Chess News, 07-03-2007. [Consulta: 28 octubre 2014].

## Enllaços externs

* «GM Maxim Sorokin dies after traffic accident» (en anglès). ChessBase.com - Chess News, 07-03-2007. [Consulta: 28 octubre 2014].
# Sara Balzer

Sara Balzer (Estrasburg, 3 d'abril de 1995) és una esportista francesa que competeix en esgrima, especialista en la modalitat de sabre.
Va participar en els Jocs Olímpics de Tòquio 2020, i hi va obtenir una medalla de plata en la prova per equips (juntament amb Cécilia Berder, Manon Brunet i Charlotte Lembach). Va guanyar tres medalles en la prova per equips del Campionat del Món i també va guanyar quatre medalles (1 d'or) en els Campionats d'Europa, tant en individual com en equips.
Als Jocs Olímpics d'estiu de 2024 realitzats a París (França) aconseguí guanyar la medalla de plata en la prova individual femenina de sabre.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Prova |
| 2020 | Tòquio ( Japó) | 2 | Sabre per equips |
| 2024 | París ( França) | 2 | Sabre individual |
| Campionat del Món ||||
| 2017 | Leipzig ( Alemanya) | 3 | Sabre per equips |
| 2022 | El Caire ( Egipte) | 2 | Sabre per equips |
| 2023 | Milà ( Itàlia) | 2 | Sabre per equips |
| Campionat Europeu ||||
| Any | Lloc | Medalla | Prova |
| 2017 | Tbilisi ( Geòrgia) | 3 | Sabre per equips |
| 2022 | Antalya ( Turquia) | 3 | Sabre individual |
| 2023 | Plòvdiv ( Bulgària) | 2 | Sabre individual |
| 2023 | Cracòvia ( Polònia) | 1 | Sabre per equips |

## Referències

* ↑ «Sara Balzer». Base de dades de la FIE (anglès)
# Johann Blank

Johann Blank (Nuremberg, 17 d'abril de 1904 - Ansbach, 15 de març de 1983) va ser un waterpolista alemany que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla d'or en la competició de waterpolo. Era el porter suplent i sols va jugar un partit.

## Referències

* ↑ «Johann Blank Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 30 d'abril 2018. [Consulta: 18 maig 2018].
# Dinastia I d'Egipte

La dinastia I de l'antic Egipte fou la primera de les dinasties que van regir el país i comença amb Narmer, aproximadament el 3100 aC i acaba el 2890 aC. Està inclosa dins l'anomenat període tinita,amb seu a Memfis.
Les dades que se'n coneixen són molt escasses. La cultura durant la primera dinastia no presenta grans variacions amb la de Naqada III; s'incrementa l'urbanisme i es fan més fortes les institucions religioses, administratives i socials; millora l'escriptura i el serekh substitueix definitivament la roseta com a símbol reial. Apareixen els cosmètics, els ganivets de vori, pintes i caps de maça; són freqüents els gots de pedra; es fabrica mobiliari. Les joies són d'or, turqueses i lapislàtzuli.
Els límits d'Egipte acabaven a la primera cascada del Nil.

## Llista de faraons de la dinastia I

* Menes
* Narmer
* Aha
* Djer
* Djet
* Merneith (reina) (regenta de Den?)
* Den
* Anedjib
* Semerkhet
* Qa'a ? -2890
* Ocell (rei) c. 2890
* Sneferka c. 2890
* Caseta de vori trobada en una tomba d'Abu Roash (a prop del Caire) de l'època del faraó Den (període tinita). Museu del Louvre
* Genealogia
# Tir als Jocs Olímpics d'estiu de 1988

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 celebrats a la ciutat de Seül (Corea del Sud) es disputaren 13 proves de tir olímpic, set en categoria masculina, quatre en categoria femenina i dues en categoria mitxta. Les proves es disputaren el dia 13 de setembre de 1988 a les instal·lacions de tir de Taenung.
Hi participaren un total de 396 tiradors, entre ells 285 homes i 111 dones, de 66 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Pistola d'aire 10 metres Detalls</ | Tanyu Kiryakov | Erich Buljung | Xu Haifeng |
| Pistola ràpida 25 metres Detalls | Afanasijs Kuzmins | Ralf Schumann | Zoltán Kovács |
| Pistola lliure 50 metres Detalls | Sorin Babii | Ragnar Skaneker | Igor Basinski |
| Rifle en posició estesa 50 metres Detalls | Miroslav Varga | Cha Young-chul | Attila Záhonyi |
| Rifle en 3 posicions 50 metres Detalls | Malcolm Cooper | Alister Allan | Kirill Ivanov |
| Carabina d'aire 10 metres Detalls | Goran Maksimović | Nicolas Berthelot | Johann Riederer |
| Blanc mòbil 10 metres Detalls | Tor Heiestad | Huang Shiping | Gennadi Avramenko |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Pistola d'aire 10 metres Detalls | Jasna Šekarić | Nino Salukvadze | Marina Dobrantcheva |
| Pistola ràpida 25 metres Detalls | Nino Salukvadze | Tomoko Hasegawa | Jasna Šekarić |
| Carabina d'aire 10 metres Detalls | Irina Chilova | Silvia Sperber | Anna Maloukhina |
| Rifle en 3 posicions 50 metres Detalls | Silvia Sperber | Vesela Letcheva | Valentina Cherkasova |

### Categoria mixta

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Fossa Olímpica Detalls | Dmitry Monakov | Miloslav Bednařík | Frans Peeters |
| Skeet Detalls | Axel Wegner | Alfonso Iruarrizaga | Jorge Guardiola |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Unió Soviètica | 4 | 1 | 6 | 11 |
| 2 | Iugoslàvia | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 3 | RFA | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 4 | Bulgària | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 | Regne Unit | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 | RDA | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 | Txecoslovàquia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 8 | Noruega | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 | Romania | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 10 | R.P. de la Xina | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 11 | Corea del Sud | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11 | Estats Units | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11 | França | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11 | Japó | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11 | Suècia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11 | Xile | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 17 | Hongria | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 18 | Bèlgica | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 18 | Espanya | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 13 | 13 | 13 | 39 |
# George Reiffenstein

George Patten "Pat" Reiffenstein (Carleton County, Ontario, 17 de març de 1883 - Whitby, Ontario, 9 de juny de 1932) va ser un remer canadenc que va competir a principis del segle xx.
El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on va guanyar la medalla de plata en la prova de vuit amb timoner del programa de rem.
Amb l'exèrcit canadenc va prendre part a la Primera Guerra Mundial. A causa dels seus sentiments antialemanys, en acabar la guerra, es canvià el cognom pel de "Carr".

## Referències

* 1 2 «Pat Reiffenstein Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 24 d’octubre 2012. [Consulta: 18 octubre 2015].