OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Constel·lació del Cavallet de Pintor

El Cavallet de Pintor (Pictor) és una de les constel·lacions menors de l'hemisferi sud (declinació -50 a -60). Dins aquesta constel·lació s'hi pot trobar l'estrella β Pictoris que és envoltada per un disc de pols.

## Estrelles principals
### α Pictoris

L'estrella més brillant de la constel·lació és α Pictoris i no és més que de la magnitud aparent 3,24. És un sub-gegant blanc-blau, 3 vegades més gran que el Sol, 3 vegades més massiva i 40 vegades més lluminosa. Està a uns 100 anys llum.

### β Pictoris

β Pictoris (magnitud aparent 3,85) és un estel molt interessant. Aquesta estrella blanca està envoltada d'un disc de pols de 400 ua de diàmetre que conté, pot ser, una mica de gas que seria, segons les teories actuals, un sistema planetari en formació.
És possible que un planeta orbiti al voltant de β Pictoris, però aquesta informació no s'ha confirmat.

## Altres estrelles

L'estrella de Kapteyn és una nana vermella molt poc lluminosa (magnitud aparent 8,8) que té un moviment propi molt important, la segona després de l'Estrella de Barnard (a Ophiuchus). Fou descoberta el 1897 per Jacobus Cornelius Kapteyn.
El 1925 aparegué una nova en aquesta constel·lació.
HD 41004 té un planeta.

## Taula de les estelles de Pictor

| Estrella | Magnitud aparent | Magnitud absoluta | Distància (anys llum) | Tipus espectral |
| α Pic | 3,24 | 0,83 | 99 | A7IV |
| β Pic | 3,85 | 2,42 | 63 | A3V |
| γ Pic | 4,50 | 0,87 | 174 | K1III |
| δ Pic | 4,72 | -3,81 | 1656 | B0.5IV |
| η² Pic | 5,05 | -0,76 | 474 | M2IIIvar |
| HR 2196 | 5,04 | -0,37 | 394 | K2/K3III |
| HR 2049 | 5,16 | 0,61 | 265 | G8III |
| HR 2389 | 5,20 | 0,29 | 312 | K0III |
| HR 2094 | 5,29 | 2,58 | 114 | F0Ve... |
| λ Pic | 5,30 | 0,19 | 343 | K0/K1III |
| HR 2008 | 5,31 | -0,44 | 460 | K0/K1II |
| η¹ Pic | 5,37 | 3,28 | 85 | F2V |
| ζ Pic | 5,44 | 2,65 | 118 | F7III-IV |
| HR 1856 | 5,46 | 2,26 | 143 | G3IV |
Nota: Els valors numèrics provenen de les dades mesurades pel satèl·lit Hipparcos «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 15 maig 2006].

## Objectes celestes

La constel·lació de Pictor conté la galàxia nana irregular NGC 1705 distant 17 milions d'anys llum.

## Història

Nicolas-Louis de Lacaille introduí aquesta constel·lació l'any 1752 per donar nom a una part del cel austral. El seu nom original Cheval et du peintre fou simplificat al segle xix.

## Vegeu també

* Llista d'estrelles del Cavallet de Pintor
# Isabel Lluïsa de Bragança

Isabel Lluïsa de Bragança (Lisboa, 6 de gener de 1669 - Lisboa, 2 d'octubre de 1690) anomenada Sempre-Noiva, fou una infanta de Portugal que rebé el títol de Princesa de Beira. Filla única de Pere II de Portugal i de la seva primera esposa i antiga cunyada, Maria Francesca de Savoia. Va ser la hereva presumpta al tron de Portugal entre 1668 i 1689, quan va néixer el seu mig germà Joan.

## Biografia

Va néixer el 6 de gener de 1669 a la ciutat de Lisboa sent la filla primogènita del futur rei Pere II de Portugal i la seva primera esposa, Maria Francesca de Savoia-Nemours. A l'edat de cinc anys, Isabel Luísa va ser declarada presumpta hereva al tron portuguès durant les Corts de 1674.
Morí el 21 d'octubre de 1690 a la ciutat de Lisboa a l'edat de 22 anys, sent enterrada al Convent de les Franciscanes d'aquesta ciutat. L'any 1912 les seves restes mortals foren traslladades al Monestir de Sant Vicenç de Fora.

## Presumpta hereva del tron

A l'ascensió del seu pare al tron de Portugal l'any 1683 a la mort d'Alfons IV de Portugal Isabel Lluïsa fou considerada hereva del regne en ser l'únic fill del nou rei, consideració que finalitzà el 1689 al néixer el seu germanastre i futur rei Joan V de Portugal, i per la qual cosa rebé el títol de Princesa de Beira.
El 1680, a l'edat d'11 anys, fou promesa en matrimoni amb el duc Víctor Manuel II de Savoia, realitzant-se el casament "per poders" el 25 de març de l'any següent. En la seva visita al Ducat de Savoia, però, trobà el rebuig del duc de Savoia i d'una bona part del poble savoià, oposat a les idees de la regent Maria Joana de Savoia-Nemours, per la qual cosa s'anul·là el compromís matrimonial. Aquesta fou la raó per la qual se l'anomenà Sempre-noiva (en català: "sempre promesa").

## Referències

* ↑ «HEIRESSES TO THRONES». www.guide2womenleaders.com. [Consulta: 1r octubre 2012].
* ↑ Pereira, Esteves; Rodrigues, Guilherme. Portugal : diccionario historico, chorographico, heraldico, biographico, bibliographico, numismatico e artistico. Lisboa: J. Romano Torres, 1904, p. 1008–1009. (in Portuguese)
* ↑ McMurdo, 1889, p. 469.
* 1 2 Livermore, 1969, p. 196.
* ↑ McMurdo, 1889, p. 444.
* ↑ Arnau. «Retratos de la Historia: ISABEL LUISA DE PORTUGAL, la 'Siempre-Novia'», sábado, 14 diciembre 2013. [Consulta: 20 octubre 2024].

## Bibliografia

* Livermore, H.V.. A New History of Portugal. Cambridge University Press, 1969. ISBN 9780521095716.
* McMurdo, Edward. The history of Portugal, from the Commencement of the Monarchy to the Reign of Alfonso III. London: Sampson Low, Marston, Searle, & Rivington, 1889.
# Mikael Simonsen

Mikael Simonsen (Løgstør, Vesthimmerland, Jutlàndia Septentrional, 20 de novembre de 1882 – Aarhus, Midtjylland, 29 de març de 1950) va ser un remer danès que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on guanyà la medalla de bronze en la competició del quatre amb timoner del programa de rem, formant equip amb Erik Bisgaard, Rasmus Frandsen, Poul Thymann i Ejgil Clemmensen.

## Referències

* ↑ «Mikael Simonsen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 12 febrer 2017].
# Aspagur I d'Ibèria

Aspagur I d'Ibèria (en georgià: ასფაგურ I, llatinitzat en Aspacures) fou el darrer rei d'Ibèria de la dinastia arsàcida; va regnar del 265 al 284.
Segons la Crònica georgiana, que no li dona més que tres anys de regnat, Aspagur o Asphagour fou el 23è rei d'Ibèria. Hauria fundat o restaurat la fortalesa d'Ujarma. És conegut sobretot per haver resistir l'expansió persa al Caucas, combatent a un rei persa que la crònica georgiana anomena Khosrov (Sapor I) al costat d'un rei d'Armènia homònim anomenat Cosaro (Khosrov)
Es creu que Aspagur va participar en els combats que, sota els regnes dels emperadors romans Probe i Car, van permetre el restabliment al tron a l'Armènia occidental de Tiridates I d'Armènia com a rei client de Roma vers el 283. Derrotat per les forces perses, Aspagur s'hauria retirat a Ossètia en l'esperança d'aixecar tropes per seguir la lluita, però va morir ràpidament sense deixar cap fill mascle, únicament una filla molt jove de nom Abexura. Els eristavis del regne es van reunir a l'entorn del spaspet Masijan a la ciutat de Mtskheta, i després d'una deliberació van proposar proclamar reina a Abexura i casar-la amb un fill del rei persa Khosrov. El rei persa aleshores devia ser Bahram II (276-293), el qual es diu que va quedar impressionat per la noblesa dels ancestres de la princesa, que formaven tres dinasties diferents que havien governat Ibèria, i conscient de la posició estratègica d'Ibèria a les portes del Caucas, va acceptar la petició que li fou feta en aquest sentit, i va designar com a marit de la princesa a un fill de 7 anys de nom Mirian que havia tingut amb una esclava. Tota la història, no obstant, és força dubtosa i molts historiadors consideren que fou proclamat un noble local però que se li va donar un origen persa, quan els sassànides havien agafat el poder feia uns anys, per donar més prestigi a la dinastia.

## Referències

* Rapp, Stephen H. (2003), Studies In Medieval Georgian Historiography: Early Texts And Eurasian Contexts, pàg. 293. Peeters Bvba ISBN 90-429-1318-5.

## Notes

* ↑ Khosrov és el nom que les cròniques semblen agafar com a genèric de rei.
* ↑ al que la crònica també anomena Khosrov
# Zhu Qinan

Zhu Qinan (xinès simplificat: 朱启南, nat al 15 de novembre de 1984 a Wenzhou) és un tirador xinès que guanyà a Atenes a la medalla d'or als Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 a 10 m rifle i una medalla de plata als Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 en el 10 m rifle masculí.
Zhu començava a disparar entrenament a Escola Wenzhou Sports el 1999. Des d'allà, el febrer de 2002, es feia de l'equip de tiroteig de província Zhejiang. Zhu es feia del nacional disparant a l'equip el 14 de desembre de 2003. En el moment de la seva victòria olímpica, era encara una júnior, i la seva capacitat al voltant de resultat de 599 era un rècord mundial júnior d'equalled. Repetia aquesta consecució a la Final de la Copa Mundial d'ISSF de 2004 a Bangkok, que també guanyava. Des de llavors ha guanyat unes quantes competicions de Copa Mundials d'ISSF en Carrabina d'Aire de 10 m. El seu millor resultat en Rifle de 50 m és una medalla de bronze dels 2004 Campionats asiàtics. Zhu fa 5′ 11″ d'alt i pesa 148 lliures.
Els rècords mundials actuals :
| Homes Júniors | Individual | 599 | Corea del Sud R.P. de la Xina R.P. de la Xina | Cheon Min Ho Zhu Qinan Zhu Qinan | 24 d'abril, 2004 16 d'agost, 2004 30 d'octubre, 2004 | Atenes (GRE) Atenes (GRE) Bangkok (THA) |

## Enllaços externs

* El perfil de Zhu a ISSF NEWS Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
# Sa Palomera

Sa Palomera és una gran roca que entra al mar i que separa la badia de Blanes, al nord, i la platja de s'Abanell, al sud, dins del terme de Blanes. Es considera que és on s'inicia la Costa Brava.
Sa Palomera i els illots adjacents (Sa Pujola i Es Portell) poden ser visitats, ja que s'hi ha habilitat al damunt un mirador des del qual es pot contemplar una àmplia perspectiva de la població i del delta de la Tordera que desguassa dos kilòmetres més avall, seguint la platja de S'Abanell.
L'origen del seu nom no està del tot determinat, encara que la versió més probable és la que la relaciona amb una paloma. Una paloma és una corda de la barca que serveix per facilitar la maniobra de treure-la de l'aigua. Com que abans les barques, quan arribaven de pescar, les treien de l'aigua i les deixaven a la sorra prop d'aquesta roca, que feia com de port natural, de la paloma de les barques en va poder esdevenir el nom de Sa Palomera.
Aquest promontori forma part de l'escenari del reconegut festival pirotècnic de Blanes que se celebra cada estiu la darrera setmana de juliol. Al davant d'aquest monticle s'hi ha ubicat un arc metàl·lic amb forma de "v " invertida que esdevé un símbol de porta i benvinguda a la Costa Brava. Darrere de sa Palomera hi ha una mena de pont que es va construir per tal que la brutícia que venia de la riera no passés a la platja de S'Abanell. Aquest pont se'l coneix com es Portell.
Al capdamunt de Sa Palomera oneja tot l'any una senyera excepte durant la festa major, en què es reemplaça per una bandera de Blanes, i en la Diada Nacional de Catalunya, en què s'hi sol posar una estelada. Hi ha hagut casos de vandalisme en què la senyera ha estat furtada o substituïda il·lícitament per una bandera d'Espanya.

## Galeria

* 1915/1922
* 2007
* 2008
* 2011
* 2013
* 2014
* 2018
* 2024

## Referències

* ↑ «sa Palomera». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 26 novembre 2023].
* ↑ «paloma». Diccionari de la llengua catalana. [Consulta: 26 novembre 2023].
* ↑ Vocabulari nàutic. 2a. Acadèmia Valenciana de la Llengua, 2018, p. 107. ISBN 978-84-482-6254-9.
* ↑ Vieta, Pep Anton «Cinquanta anys del Concurs Internacional de Focs d’Artifici de Blanes. Celebrem-ho amb els cinquanta elements químics d’una nit de focs». Revista de la Societat Catalana de Química, 19, 16-12-2020, pàg. 96–107. ISSN: 2013-9853.
* ↑ «Un grupo de vándalos arranca la senyera de la Sa Palomera en Blanes y coloca una rojigualda» (en castellà). La Vanguardia, 08-07-2024 [Consulta: 4 setembre 2024].
# Józef Trenkwald

Józef Trenkwald (Viena, 14 d'agost de 1897 - Londres, 19 de novembre de 1956) va ser un genet polonès que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va disputar dues proves del programa d'hípica. Guanyà la medalla de bronze en la prova del concurs complet per equips, formant equip amb Michał Antoniewicz i Karol Rómmel, mentre en el concurs complet individual fou vinc-i-cinquè. En ambdues proves muntà el cavall Lwi Pazur.

## Referències

* ↑ «Józef Trenkwald Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’agost 2011. [Consulta: 26 maig 2018].
# My beloved is mine

My beloved is mine, and I am his (El meu estimat és meu, i jo sóc seu), o Canticle I, op. 40, és el primer d'una sèrie de cinc cançons per a soprano o tenor i piano compostes per Benjamin Britten. Es va estrenar al Central Hall Westminster de Londres l'1 de novembre de 1947, i va ser transmès posteriorment aquest mateix mes pel Tercer Programa de la BBC. Va ser compost per a un concert commemoratiu. El text està extret de la poesia de Francis Quarles basada en el Càntic bíblic dels Càntics. Va ser publicat per Boosey &amp; Hawkes sota el títol més breu Canticle I: My beloved is mine.

## Antecedents i història

Britten va compondre els cinc Càntics durant un període prolongat de gairebé 30 anys, entre 1947 i 1975. Tenen en comú ser escrits per a veus, tots inclouen un tenor pensant en Peter Pears, com a resultat de "la relació personal i creativa entre Britten i la seva musa més important". Tots estan configurats per a textos religiosos però no bíblics. El primer treball d'aquest tipus es va titular possiblement Càntic perquè establia una paràfrasi de versos del Càntic dels Càntics, de vegades anomenats Càntics. En les obres, Britten va seguir el model dels Divine Hymns de Purcell, i va escriure música que es pot veure com a cantates en miniatura i com a cicles de cançons.
Canticle I: My beloved is mine and I am va ser escrit el 1947 per a un concert commemoratiu de Dick Sheppard, que havia estat vicari a St Martin-in-the-Fields i havia fundat la Peace Pledge Union. El text va ser extret d'A Divine Rapture de Francis Quarles, que es basa en la cançó bíblica dels càntics.

## Referències

* ↑ Clark, Nicholas. «Biografia» (en castellà). Fundación Juan March. [Consulta: 7 novembre 2018].
* 1 2 Ford, Boris (1996).
# Constel·lació del Reticle

El Reticle (Reticulum) és una petita constel·lació de l'hemisferi sud. Fou introduïda per Nicolas-Louis de Lacaille fent referència al reticle, un instrument científic utilitzat per mesurar les posicions de les estrelles.

## Estrelles principals
### α Reticuli

L'estrella principal de Reticulum és α Reticuli, una estrella gegant de la magnitud aparent 3,33. És una estrella gegant distant 160 anys llum, 100 vegades més lluminosa que el Sol i 20 vegades més grossa. No sembla voltar sobre ella mateixa, la seva rotació és massa feble per ser mesurada.
Té un company de magnitud aparent 12, distant 2.450 ua que descriu una òrbita en 60.000 anys.

### Altres estrelles

ζ Reticuli és una estrella doble que pot ser resolta a l'ull nu amb les condicions de tenir una vista excel·lent i de disposar de bones condicions d'observació car les dues estrelles que la componen estan al límit de la visibilitat: ζ² Ret és de la magnitud 5,24 i ζ¹ Ret és de la magnitud 5,54.
HD 23079 té un planeta 2,61 vegades més massiu que Júpiter, i que orbita en 738,459 dies a la distància d'1,65 ua. HD 27442 (una estrella doble) també té un planeta d'1,28 vegades la massa de Júpiter que volta seguint una òrbita gairebé circular d'1,18 ua en 423,841 dies.

### Taula de recapitulació de les estrelles de Reticulum

| Estrella | Magnitud aparent | Magnitud absoluta | Distància (anys llum) | Tipus espectral |
| α Ret | 3,33 | -0,17 | 163 | G7III |
| β Ret | 3,84 | 1,41 | 100 | K0IV SB |
| ε Ret | 4,44 | 3,14 | 59 | K2IV |
| γ Ret | 4,48 | -1,41 | 491 | M4III |
| δ Ret | 4,56 | -1,5 | 530 | M2III |
| κ Ret | 4,71 | 3,05 | 70 | F5IV-V |
| ι Ret | 4,97 | -0,06 | 331 | K4III |
| ζ² Ret | 5,24 | 4,83 | 39 | G1V |
| η Ret | 5,24 | -0,09 | 380 | G7III |
| HR 1340 | 5,45 | 0,88 | 267 | K0III |
Nota: Els valors numèrics provenen de les dades mesurades pel satèl·lite Hipparcos

## Objectes celestes

Les galàxies espirals NGC 1313 – una radiogalàxia – i NGC 1559 es troben igualment en aquesta constel·lació. El supercúmul Rellotge-Reticle és un supercúmul de galàxies que oscil·la entre els 700 milions i els 1.200 milions d'anys llum de la Terra.

## Història

La constel·lació fou creada per Jakob Bartsch al segle xvii qui l'anomenà el Rhombe. Reintroduïda per Nicolas-Louis de Lacaille el 1752, amb el nom de Réticule Rhombique abans de ser anomenat simplement Reticle en el segle xix. Com moltes altres constel·lacions modernes, porta el nom d'un aparell científic, un reticle, un instrument que permet mesurar la posició de les estrelles.

## Referències

* ↑ «Consulta del catàleg de resultats de la missió Hipparcos». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 26 maig 2006].
# Karen Hoff

Karen Hoff (Randers, 29 de maig de 1921 - 29 de febrer de 2000) fou una piragüista d'aigües tranquil·les danesa que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on guanyà la medalla d'or en la prova del K-1, 500 metres del programa de piragüisme.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or i una de plata al Campionat del Món de piragüisme en aigües tranquil·les de 1948 i 1950. Guanyà set campionats danesos, el primer el 1944 i el darrer el 1952. El 1989 guanyà el Campionat del Món de veterans.

## Referències

* 1 2 Karen Hoff a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Karen Hoff (1922-2000) kajakroer. Randers Biografier – Randers Amts Historiske Samfund». [Consulta: 29 octubre 2020].
# Assaig de duresa Martens

L'assaig de duresa Martens consisteix a ratllar una proveta amb un diamant que té forma piramidal i un vèrtex amb angle de 90°. La ratllada es realitza amb l'aplicació d'un pes constant sobre el diamant. Un cop s'ha ratllat la proveta, es mesura l'amplada de la ratlla: com més ampla sigui, més tou és el material. La duresa és la resistència que oposa un cos a ser ratllat per un altre. La fragilitat i la duresa dels material van unides, de tal manera que quan més dura siga la peça més fràgil serà. Si es calcula l'amplada de la ratlla en micròmetres (milionèsimes de metre mm), la duresa Martens es calcula mitjançant l'expressió:
       $DM=10000/L2$ (la duresa Martens no té unitats)
On:
    DM= Duresa Martens.
    L = Amplada de la ratlla en micròmetres.

## Vegeu també

* Duresa
* Duresa Brinell
* Duresa Vickers

## Referències

* ↑ Definició de la duresa Martens en http://ca.scribd.com/doc/89618275/Tecnologia-Industrial-II-Apunts%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ Exercicis de duresa Martens en www.iesmartilhuma.org/departaments/Tecnologia/.../ASSAT.pdf
# Østen Østensen

Østen Østensen (Drammen, Buskerud, 12 d'agost de 1878 – Oslo, 21 de desembre de 1939) va ser un tirador noruec que va competir a començaments del segle xx.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on va disputar dues proves del programa de tir. Va guanyar una medalla de plata en la prova de rifle lliure per equips, mentre en la rifle lliure, 300 metres tres posicions fou vint-i-tresè.
Vuit anys més tard, un cop finalitzada la Primera Guerra Mundial va disputar els Jocs d'Anvers, on disputà fins a vuit proves del programa de tir. Guanyà la medalla de plata en les proves de rifle lliure 300 metres, 3 posicions per equips i rifle militar 300 i 600 metres, bocaterrosa per equips i la de bronze en les de carrabina, 50 metres per equips i rifle lliure 300 metres, 3 posicions. En les altres quatre proves destaca una quarta posició en rifle militar 600 metres per equips i la sisena en rifle militar 300 metres per equips i rifle militar 300 metres, drets per equips.
El 1924 va guanyar el Premi Skymoens, que sols es pot guanyar una sola vegada en la vida.

## Referències

* 1 2 3 «Østen Østensen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 5 d'agost 2012. [Consulta: 14 octubre 2017].
# Kalle Jalkanen

Kalle Jalkanen (Suonenjoki, 10 de maig de 1907 - Kirjasalo, 5 de setembre de 1941) va ser un esquiador finlandès, especialista en esquí de fons, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Garmisch-Partenkirchen, on disputà dues proves del programa d'esquí de fons. Guanyà la medalla d'or en la prova dels relleus 4x10 quilòmetres, formant equip amb Klaes Karppinen, Matti Lähde i Sulo Nurmela. En la prova dels 18 quilòmetres fou dotzè.
En el seu palmarès també destaquen quatre medalles al Campionat del Món d'esquí nòrdic, dues de plata el 1937 i una d'or i una de bronze el 1938.
Morí en acció de guerra durant la Segona Guerra Mundial.

## Referències

* 1 2 «Kalle Jalkanen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de març 2009. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». Sports Reference. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 24 juliol 2018].
# Broome Pinniger

Broome Pinniger (anglès: Eric Pinniger) (Saharanpur, 28 de desembre de 1902 - Edimburg, 30 de desembre de 1996) va ser un jugador d'hoquei sobre herba indi que va competir durant la dècada de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla d'or com a membre de l'equip indi en la competició d'hoquei sobre herba. Quatre anys més tard, als Jocs de Los Angeles, revalidà la medalla d'or.
Com d'altres companys d'equip treballà a la North West Railway. Amb la partició de l'Índia, el 1949 va tornar al Regne Unit per viure a la casa dels avis, que s'havien traslladat a l'Índia en la dècada de 1850, i posteriorment va anar a Escòcia per viure amb la seva filla. De jove destacà com a tirador i el 1919 es classificà pels Jocs Olímpics d'Anvers, però l'Índia no hi va enviar cap equip.

## Referències

* 1 2 3 «Eric Pinniger Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 8 maig 2018].
# Karel Miljon

Karel Miljon (Amsterdam, 17 de setembre de 1903 - Bennebroek, 8 de febrer de 1984) va ser un boxejador neerlandès que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on fou dissetè en la competició del pes semipesant del programa de boxa. Quatre anys més tard, als Jocs d'Amsterdam, guanyà la medalla de bronze en la categoria del pes semipesant, en perdre la semifinal contra Ernst Pistulla i guanyar el combat per la medalla de bronze a Don McCorkindale.

## Referències

* 1 2 «Karel Miljon Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2 de març 2012. [Consulta: 20 setembre 2017].
# Aladdin (Atterberg)

Aladdin, op. 43, és una òpera en tres actes composta per Kurt Atterberg sobre un llibret en suec de Bruno Hardt-Warden i Ignaz Michael Welleminsky, basat en Aladí i la llàntia meravellosa. Es va estrenar el 18 de març de 1941 al Royal Swedish Opera d'Estocolm.

## Referències

* ↑ «Dades de l'òpera» (en alemany). Operone. [Consulta: 5 juny 2018].