OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rem als Jocs Olímpics d'estiu de 1928

Als Jocs Olímpics de 1928 celebrats a la ciutat d'Amsterdam (Països Baixos) es disputaren set proves de rem, totes elles en categoria masculina. Les proves es realitzaren entre els dies 2 i 10 d'agost de 1928.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 245 remers d'un total de 19 comitès diferents:
| Alemanya (23) Àustria (2) Argentina (9) Austràlia (1) Bèlgica (21) Canadà (11) Dinamarca (10) Estats Units (26) França (26) Hongria (6) | Itàlia (26)  Japó (6) Mònaco (5) Països Baixos (21) Polònia (14) Regne Unit (23) Sud-àfrica (1)  Suïssa (13) Txecoslovàquia (1) |

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Scull individual detalls | Bobby Pearce | Kenneth Myers | Theodore Collet |
| Doble scull detalls | Estats UnitsPaul Costello Charles McIlvaine | CanadàJoseph Wright Jack Guest | ÀustriaLeo Losert Viktor Flessl |
| Dos sense timoner detalls | AlemanyaBruno Müller Kurt Moeschter | Regne UnitTerence O'Brien Robert Nisbet | Estats UnitsPaul McDowell John Schmitt |
| Dos amb timoner detalls | SuïssaHans Schöchlin Karl Schöchlin Hans Bourquin | FrançaArmand Marcelle Edouard Marcelle Henri Préaux | BèlgicaLéon Flament François de Coninck Georges Anthony |
| Quatre sense timoner detalls | Regne UnitJohn Lander Michael Warriner Richard Beesly Edward Vaughan Bevan | Estats UnitsCharles Karle William Miller George Healis Ernest Bayer | ItàliaCesare Rossi Pietro Freschi Umberto Bonadè Paolo Gennari |
| Quatre amb timoner detalls | ItàliaValerio Perentin Giliante D'Este Nicolò Vittori Giovanni Delise Renato Petronio | SuïssaErnst Haas Joseph Meyer Otto Bucher Karl Schwegler Fritz Bösch | PolòniaFranciszek Bronikowski Edmund Jankowski Leon Birkholc Bernard Ormanowski Bolesław Drewek |
| Vuit amb timoner detalls | Estats UnitsMarvin Stalder John Brinck Francis Frederick William Thompson William Dally James Workman Hubert A. Caldwell Peter Donlon Donald Blessing | Regne UnitJamie Hamilton Guy Oliver Nickalls John Badcock Donald Gollan Harold Lane Gordon Killick Jack Beresford Harold West Arthur Sulley | CanadàFrederick Hedges Frank Fiddes John Hand Herbert Richardson Jack Murdoch Athol Meech Edgar Norris William Ross John Donnelly |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Estats Units | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 2 | Regne Unit | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 3 | Suïssa | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 | Itàlia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 5 | Alemanya | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | Austràlia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7 | Canadà | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 8 | França | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 | Àustria | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 9 | Bèlgica | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 9 | Polònia | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Rowing at the 1928 Summer Olympics». [Consulta: 8 setembre 2024].
# Waterpolo als Jocs Olímpics d'estiu de 1932

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1932 celebrats a la ciutat de Los Angeles (Estats Units) es disputà una única competició de waterpolo en categoria masculina.

## Comtès participants

Hi participaren un total de 41 waterpolistes de 5 comitès nacionals diferents:
* Alemanya (8)
* Brasil (8)
* Estats Units (7)
* Hongria (10)
* Japó (8)

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Waterpolo masculí | Hongria István Barta György Bródy Olivér Halassy Márton Homonnai Sándor Ivády Alajos Keserű Ferenc Keserű János Németh Miklós Sárkány József Vértesy | Alemanya Emil Benecke Otto Cordes Hans Eckstein Fritz Gunst Erich Rademacher Joachim Rademacher Hans Schulze Heiko Schwartz | Estats Units Austin Clapp Philip Daubenspeck Charles Finn Charles McCallister Wallace O'Connor Cal Strong Herbert Wildman |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Hongria | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 2 | Alemanya | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 | Estats Units | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Resultats

| Posició | Equip | Jugats | G | E | P | GF | GC | Pts | | | | | |
| 1. | Hongria | 3 | 3 | 0 | 0 | 30 | 2 | 6 | X | 6:2 | 7:0 | 17:0 | - |
| 2. | Alemanya | 3 | 1 | 1 | 1 | 16 | 10 | 3 | 2:6 | X | 4:4 | 10:0 | 7:3 |
| 3. | Estats Units | 3 | 1 | 1 | 1 | 14 | 11 | 3 | 0:7 | 4:4 | X | 10:0 | 6:1 |
| 4. | Japó | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | 37 | 0 | 0:17 | 0:10 | 0:10 | X | - |
| DSQ | Brasil | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | - | 3:7 | 1:6 | - | X |
El Brasil fou desqualificat després que uns jugadors agredissin els àrbitres durant el seu partit contra Alemanya. A conseqüència d'això els seus dos partits disputats foren anul·lats.

## Classificacions finals

| Place | Nation |
| 1 | Hongria |
| 2 | Alemanya |
| 3 | Estats Units |
| 4 | JapóShuji Doi Akira Fujita Seibei Kimura Takashige Matsumoto Yasutaro Sakagami Tosuke Sawami Takaji Takebayashi Iwao Tokito |
| DSQ | BrasilSalvador Amendola Carlos Castello Branco Luiz Henrique da Silva Mario de Lorenzo Antonio Ferreira Jacobina Jefferson Maurity Souza Adhemar Serpa Pedro Theberge |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Water Polo at the 1932 Summer Olympics». [Consulta: 7 octubre 2024].
* ↑ Només són inclosos els jugadors que jugaren algun partit en la competició. El nom dels reseres que no debutaren en cap partit no són coneguts.
# Boxa als Jocs Olímpics d'Estiu de 1928

Als Jocs Olímpics de 1928 celebrats a la ciutat d'Amsterdam (Països Baixos) es disputaren 8 proves de boxa, totes elles en la categoria masculina. La competició se celebrà entre el 7 i el 12 d'agost.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 144 boxadors de 29 nacions diferents:
* Alemanya (8)
* Argentina (8)
* Àustria (1)
* Bèlgica (6)
* Canadà (7)
* Dinamarca (6)
* Espanya (6)
* Estats Units (8)
* Estònia (1)
* Finlàndia (3)
* França (8)
* Grècia (2)
* Hongria (4)
* Irlanda (8)
* Itàlia (7)
* Japó (2)
* Lituània (2)
* Luxemburg (5)
* Mèxic (4)
* Nova Zelanda (2)
* Noruega (5)
* Països Baixos (6)
* Polònia (4)
* Regne Unit (8)
* Rodhèsia (2)
* Sud-àfrica (6)
* Suècia (8)
* Txecoslovàquia (3)
* Xile (4)

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Pes mosca - 50.8 kg detalls | Antal Kocsis | Armand Apell | Carlo Cavagnoli |
| Pes gall - 53.5 kg detalls | Vittorio Tamagnini | John Daley | Harry Isaacs |
| Pes ploma - 57.2 kg detalls | Bep van Klaveren | Víctor Peralta | Harold Devine |
| Pes lleuger - 61.2 kg detalls | Carlo Orlandi | Stephen Halaiko | Gunnar Berggren |
| Pes wèlter - 66.7 kg detalls | Ted Morgan | Raúl Landini | Raymond Smillie |
| Pes mitjà - 72.6 kg detalls | Piero Toscani | Jan Heřmánek | Léonard Steyaert |
| Pes semipesant - 79.4 kg detalls | Víctor Avendaño | Ernst Pistulla | Karel Miljon |
| Pes pesant + 79.4 kg detalls | Arturo Rodríguez | Nils Ramm | Michael Michaelsen |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Itàlia | 3 | 0 | 1 | 4 |
| 2 | Argentina | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 3 | Països Baixos | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 4 | Hongria | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | Nova Zelanda | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 6 | Estats Units | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 7 | Suècia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 8 | Alemanya | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 | França | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 | Txecoslovàquia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11 | Bèlgica | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11 | Canadà | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11 | Dinamarca | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11 | Sud-àfrica | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Boxing at the 1928 Summer Olympics». [Consulta: 7 setembre 2024].
# Hípica als Jocs Olímpics d'estiu de 1976

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1976 celebrats a la ciutat de Mont-real (Canadà) es disputaren sis proves d'hípica: doma clàssica, concurs complet i salts, tant en categoria individual com per equips. La competició es desenvolupà entre els dies 23 i 30 de juliol de 1976 al centre eqüestre de Bromont així com a l'Estadi Olímpic de Mont-real.
Hi participaren un total de 135 genets, 110 homes i 25 dones, de 23 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Doma clàssica individual Detalls | Christine Stückelberger amb Granat | Harry Boldt amb Woycek | Reiner Klimke amb Mehmed |
| Doma clàssica per equips Detalls | RFAHarry Boldt amb Woycek Reiner Klimke amb Mehmed Gabriela Grillo amb Último | Suïssa Christine Stückelberger amb Granat Ulrich Lehmann amb Widin Doris Ramseier amb Roch | Estats UnitsHilda Gurney amb Keen Dorothy Morkis amb Monaco Edith Master amb Dahlwitz |
| Concurs complet individual Detalls | Edmund Coffin amb Bally-Cor | Michael Plumb amb Better & Better | Karl Schultz amb Madrigal |
| Concurs complet per equips Detalls | Estats UnitsEdmund Coffin amb Bally-Cor Michael Plumb amb Better & Better Bruce Davidson amb Irish-Cap Mary Anne Tauskey amb Marcus Aurelius | RFAKarl Schultz amb Madrigal Herbert Blöcker amb Albrant Helmut Rethemeier amb Pauline Otto Ammermann amb Volturno | AustràliaWayne Roycroft amb Laurenson Mervyn Bennet amb Regal Reign Bill Roycroft amb Version Denis Pigott amb Hillstead |
| Salts d'obstacles individual Detalls | Alwin Schockemöhle amb Warwick Rex | Michel Vaillancourt amb Branch Country | François Mathy amb Gai Luron |
| Salts d'obstacles per equips Detalls | FrançaHubert Parot amb Rivage Jean-Marcel Rozier amb Bayard de Maupas Marc Roguet amb Belle de Mars Michel Roche amb Un Espoir | RFAAlwin Schockemöhle amb Warwick Rex Hans Günter Winkler amb Torphy Sönke Sönksen amb Kwepe Paul Schockemöhle amb Agent | BèlgicaEric Wauters amb Gute Sitte François Mathy amb Gai Luron Edgar-Henri Cuepper amb Le Champion Stanny Van Paesschen amb Porsche |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | RFA | 2 | 3 | 2 | 7 |
| 2 | Estats Units | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 3 | Suïssa | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 | França | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | Canadà | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Bèlgica | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 7 | Austràlia | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Tir amb arc als Jocs Olímpics d'estiu de 1980

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1980 celebrats a la ciutat de Moscou (Unió Soviètica) es disputaren dues proves de tir amb arc, una en categoria masculina i una altra en categoria femenina. La competició tingué lloc entre els dies 30 de juliol i el 2 d'agost de 1980 a les instal·lacions de tir amb arc de Krylatskoye.
Hi participaren un total de 67 arquers: 38 homes i 29 dones, de 25 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Individual masculí Detalls | Tomi Poikolainen | Borís Issàtxenko | Giancarlo Ferrari |
| Individual femení Detalls | Keto Losaberidze | Natàlia Butúzova | Paivi Meriluoto |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Unió Soviètica | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 2 | Finlàndia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 3 | Itàlia | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Orgyia leucostigma

Orgyia leucostigma és una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels erèbids (Erebidae), subfamília Lymantriinae.

## Distribució

L'eruga és molt comuna especialment a finals d'estiu a l'est de l'Amèrica del Nord, estenent-se cap a l'oest per Texas, Colorado i Alberta. També s'ha trobat al sud d'Anglaterra a Europa.

## Cicle de vida

Hi ha dues o més generacions per any a l'est d'Amèrica del Nord. Passen l'hivern en estat d'ou.

### Ous

Els ous són posats en una sola massa sobre el capoll de la femella; estan coberts d'una escuma. Posa fins a 300 ous a la vegada.

### Larves

Les larves són de colors brillants, amb flocs de pèls. El cap és de color vermell brillant, el cos té ratlles grogues o blanques, amb una ratlla negra dorsal. Tenen glàndules defensives brillants de color vermell a l'extrem posterior. Tenen quatre flocs de pèls blancs que semblen raspalls de dents i destaquen a la part posterior, i un floc de pèls gris al final. Els pèls provoquen reaccions al·lèrgiques en molts éssers humans. Les larves joves esqueletizen la superfície de les fulles, mentre que les larves de més edat s'ho mengen tot excepte els nervis més grans. Creixen aproximadament fins a arribar als 35 mm.

### Pupes

Les erugues filen un capoll de color grisenc que té pèls en esquerdes de l'escorça dels arbres. Els adults emergeixen després de 2 setmanes

### Adults

Les femelles tenen les ales reduïdes i no marxen dels voltants del capoll.
Els mascles són de color gris amb línies negres ondulades i una taca blanca a les ales anteriors (Orgyia antiqua és similar, però és d'un color oxidat.) Les antenes són molt plomoses. Els adults es troben de juny a octubre.

## Plantes nutrícies

Les erugues es poden alimentar en una molt àmplia varietat d'arbres, tant de fulla caduca com coníferesː pomera, bedoll, garrofer negre, cirerer, om, avet, lledoner, cicuta, noguera, làrix, roure, roser, castanyer i salze. A vegades també afecten els negundos i els oms de les zones urbanes.

## Ecologia

El fong Entomophaga maimaiga va ser introduït a Amèrica del Nord per controlar l'eruga peluda Lymantria dispar. El fong també infecta Orgyia leucostigma i, possiblement, podria tenir impacte en els anys que el fong és abundant. Les larves grans són atacades sobretot per les aus, i la majoria de les larves petites desapareixen durant la dispersió.

## Subespècies

* Orgyia leucostigma leucostigma (Carolina del Sud, de Georgia i Florida a Texas)
* Orgyia leucostigma intermedia Fitch, 1856 (de Maine i Ontario a Virgínia, Alberta i Kansas)
* Orgyia leucostigma plagiata (Walker, 1855) (Nova Escòcia, Nou Brunswick, Quebec)
* Orgyia leucostigma oslari Barnes, 1900 (Nou Mèxic, Colorado)
* Orgyia leucostigma sablensis Niel, 1979 (Sable Illa, Canadà)

## Referències

* 1 2 3 Wagner, DM. (2005).
* 1 2 3 Rose, AH and OH Lindquist. (1982).
* ↑ Hajek AE, Strazanac JS, Wheeler MM, Vermeylen FM, Butler L. (2004).
* ↑ Medina RF, Barbosa P. (2002).

## Enllaços externs

* Funetː Orgyia leucostigma Arxivat 2016-03-08 a Wayback Machine. (en)
# Natació sincronitzada als Jocs Olímpics d'estiu de 1988

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 celebrats a la ciutat de Seül (Corea del Sud) es disputaren dues proves de natació sincronitzada, ambdues en categoria femenina.
La competició es desenvolupà a la Piscina Olímpica Jamsil entre el dia 28 de setembre i l'1 d'octubre de 1988. Hi participaren un total de 46 nedadores de 18 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Solo Detalls | Carolyn Waldo | Tracie Ruiz | Mikako Kotani |
| Parelles Detalls | CanadàMichelle Cameron Carolyn Waldo | Estats UnitsKaren Josephson Sarah Josephson | JapóMikako Kotani Miyako Tanaka |

## Medaller per països de les proves de natació sincronitzada

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Canadà | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 2 | Estats Units | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 3 | Japó | 0 | 0 | 2 | 2 |
# Pentatló modern als Jocs Olímpics d'estiu de 1988

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 celebrats a la ciutat de Seül (Corea del Sud) es disputaren dues proves de pentatló modern, una d'individual i una d'equip, totes elles en categoria masculina. Les proves es realitzaren entre els dies 18 i el 22 de setembre de 1988.
Aquest esport combina proves de tir (competició de tir de 10 metres de distància), esgrima (competició d'espasa), natació (200 metres lliures), hípica (concurs de salts d'obstacles) i cross.
Hi participaren un total de 65 atletes de 26 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Pentatló modern individual Detalls | Janos Martinek | Carlo Massullo | Vakhtang Iagorachvili |
| Pentatló modern per equips Detalls | Hongria Janos Martinek Attila Mizser Laszlo Fabian | Itàlia Carlo Massullo Daniele Masala Gianluca Tiberti | Regne Unit Richard Phelps Dominic Mahony Graham Brookhouse |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Hongria | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 2 | Itàlia | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 3 | Regne Unit | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 3 | Unió Soviètica | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Salts als Jocs Olímpics d'estiu de 1988

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 celebrats a la ciutat de Seül (Corea del Sud) es disputaren quatre proves de salts, dues en categoria masculina i dues en categoria femenina. La competició es desenvolupà entre els dies 17 i 20 de setembre de 1988 a la Piscina Olímpica Jamsil.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 89 saltadors, 49 homes i 40 dones, de 31 comitès nacionals diferents.
| Argentina (1) Austràlia (5) Àustria (2) Bahames (1) Barbados (1) Bèlgica (1) Brasil (1) Canadà (6) Corea del Sud (2) Equador (1) Espanya (2) | Estats Units (7) Finlàndia (1) França (2) Hong Kong (2) Hongria (3) Itàlia (4)  Japó (4) Kuwait (1) Mèxic (3) Noruega (1) | Països Baixos (2) Polònia (1) Regne Unit (5) RDA (4) RFA (6) Suècia (2)  Suïssa (2) Unió Soviètica (8) R.P. de la Xina (8) Zimbàbue (1) |

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Trampolí de 3 m. Detalls | Greg Louganis | Tan Liangde | Li Deliang |
| Plataforma de 10 m. Detalls | Greg Louganis | Xiong Ni | Jesús Mena |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Trampolí de 3 m. Detalls | Gao Min | Li Qing | Kelly McCormick |
| Plataforma de 10 m. Detalls | Xu Yanmei | Michelle Mitchell | Wendy Lian |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | R.P. de la Xina | 2 | 3 | 1 | 6 |
| 2 | Estats Units | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 3 | Mèxic | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Antilope

Antilope és un gènere d'antilopinis que només conté una espècie vivent, l'antílop negre (A. cervicapra). Tanmateix, el gènere no és monofilètic, ja que conté una espècie extinta que visqué durant el Pliocè, A. subtorta. S'han trobat restes d'una espècie no identificada en estrats del Miocè mitjà.

## Referències

* 1 2 Entrada «Antilope» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Parròquia d'Aiviekste

La Parròquia d'Aiviekste (en letó: Aiviekstes pagasts) és una unitat administrativa del municipi de Pļaviņas, al sud de Letònia. Abans de la reforma territorial administrativa de l'any 2009 pertanyia al raion d'Aizkraukle.

## Pobles, viles i assentaments

* Aizpurves
* Āpēni
* Draudavas
* Ezerkrasti
* Ģeriņi
* Īvāni
* Juči
* Kriškalni
* Ķūģi
* Maiļupsala
* Mālkalni
* Mežezers
* Ozolsala

## Hidrografia
### Rius

* Aiviekste
* Odze
* Riekstiņa
* Skanstupīte
* Veseta

### Llacs

* Llac Līdaces
* Llac Odzes

## Vegeu també

* Organització territorial de Letònia
* Localitats de Letònia
# Eucàrpia

Eucàrpia (en llatí Eucarpia, en grec antic Εὐκαρπία) era una antiga ciutat de Frígia situada no gaire lluny de les fonts del riu Meandre.
L'esmenten diversos geògrafs entre els quals Estrabó que la situa en la via entre Dorilèon i Eumènia, segurament a l'entorn de la moderna Emin Hissar al vilaiat de Bursa. Estava situada en una plana molt fèrtil, on hi havia vinyes abundants, segons Estrabó i Esteve de Bizanci. Hamilton va veure en aquest lloc importants ruïnes el 1837, però al segle xx havien desaparegut.
Va formar part del regne de Pèrgam, i va passar amb aquest a Roma. Integrada a l'Imperi Romà, va emetre les seves pròpies monedes, amb la llegenda Eucarpitis o districte d'Eucarpítia, des del temps d'August fins al temps de Volusià. Va formar tardanament part de la província de Frígia Salutaris. Seu d'un bisbat sufragani de Sínnada, és esmentada a la Notitiae Episcopatuum fins al segle xii i probablement va existir fins al segle xiii quan hauria quedat destruïda pels mongols o els turcmans. Dels seus bisbes es coneix el nom de sis:
* Eugeni, present al Primer Concili de Nicea (325)
* Auxòmen, bisbe el 381
* Ciriac, bisbe el 451
* Dionís, bisbe el 536
* Constantí o Constant, bisbe el 787 (no figura a la llista de Michel Le Quien)
* Constantí, bisbe el 879.

## Referències

* ↑ Estrabó. Geografia, XII, 576
* ↑ Smith, William (ed.). «Eucarpia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 6 maig 2021].
* ↑ Pétridès, Sophrone. «Eucarpia». The Catholic Encyclopedia. Vol. 5. [Consulta: 6 maig 2021].
# Víktor Kopílov

Víktor Vladímirovitx Kopílov (Виктор Владимирович Копылов) (1951 - Tula, 9 de novembre de 2001) va ser un ciclista rus representant la Unió Soviètica. Competí en el ciclisme en pista on va obtenir dues medalles als Campionat del món de Tàndem.
El seu germà Serguei també es dedicà al ciclisme.

## Palmarès

* 1973
** Campió de l'URSS en tàndem (amb Vladímir Semenets)
* 1974
** Campió de l'URSS en tàndem (amb Vladímir Semenets)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
# Dorothy Brookshaw

Dorothy Brookshaw (Toronto, 20 de desembre de 1912 - Orillia, 3 de setembre de 1962) va ser una atleta canadenca, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on va guanyar la medalla de bronze en la prova del 4x100 metres del programa d'atletisme. Formà equip amb Mildred Dolson, Hilda Cameron i Aileen Meagher.
En el seu palmarès també destaca el campionat nacional dels 400 metres relleus de 1933.

## Millors marques

* 100 metres. 12,4" (1936)

## Referències

* 1 2 «Dot Brookshaw Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 11 de novembre 2012. [Consulta: 10 febrer 2019].
* ↑ Dorothy Brookshaw a trackfield.brinkster.net
# George Marthins

George Marthins (Chennai, 24 de desembre de 1905 - Ottawa, 23 de març de 1989) va ser un jugador d'hoquei sobre herba indi que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla d'or com a membre de l'equip indi en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «George Marthins Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 3 de març 2012. [Consulta: 8 maig 2018].
# Vrbová nad Váhom

Vrbová nad Váhom és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1268.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ Macsanszky, Peter. «Obec Vrbová nad Váhom - život v obci» (en eslovac), 01-12-2019. [Consulta: 20 desembre 2021].
# Lleons marins

Els lleons marins són diferents espècies de mamífers de la família dels otàrids que viuen en regions de baixes temperatures i s'alimenten principalment de peixos com ara anfosos i arengs, a més de mol·luscs. El seu nom deriva del fet que els mascles adults tenen un pelatge diferent del de les femelles: tenen una mena de crinera, com els lleons. També emeten un tipus de rugit greu.

## Referències

* ↑ Entrada «Otariinae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ «Lleons marins». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.