OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 10 de 8

El 10 de 8 és un castell format per 8 pisos d'alçada i 10 persones per pis. El pom de dalt del castell està format per tres parelles de dosos, tres acotxadors i un o tres enxanetes.

## Història

Va ser intentat per primer cop a la història el 27 d'octubre del 2019 a Sitges pels Castellers de Vilafranca. Després d'un primer intent desmuntat, al segon intent el van descarregar. Tant l'intent desmuntat com el castell descarregat van ser fets amb una sola enxaneta.

### Cronologia

La següent taula mostra una cronologia de tots els intents de 10 de 8 fets fins a l'actualitat. Hi figuren les colles que l'han intentat, la data, la diada, la plaça, el resultat del castell, els altres castells intentats en l'actuació i un comentari de cada una de les temptatives.
Cronologia dels intents de 10 de 8 :
| Núm. | Colla | Data | Diada | Plaça | Resultat | Actuació | Notes |
| 1 | Castellers de Vilafranca | 27 d'octubre de 2019 (2019-10-27) | XXVII Diada de la Colla Jove de Castellers de Sitges | Plaça del Cap de la Vila, Sitges | Intent desmuntat | 3de9f(id), 3de9f, 4de9f, 10de8(id), 10de8, Pde7f | Primer intent de 10de8 de la història. Primer intent de 10de8 dels Castellers de Vilafranca. Primer intent de 10de8 a Sitges. |
| 2 | Castellers de Vilafranca | 27 d'octubre de 2019 (2019-10-27) | XXVII Diada de la Colla Jove de Castellers de Sitges | Plaça del Cap de la Vila, Sitges | Descarregat | 3de9f(id), 3de9f, 4de9f, 10de8(id), 10de8, Pde7f | Primer 10de8 descarregat de la història. Primer 10de8 descarregat dels Castellers de Vilafranca. Primer 10de8 descarregat a Sitges. |

## Estadística

* Resultat
* Descarregat (D)
* Carregat (C)
* Intent (I)
* Intent desmuntat (ID)
| Núm. | Colla | Resultats globals | Resultats globals | Resultats globals | Resultats globals | Total | Resultats parcials | Resultats parcials | Resultats parcials |
| Núm. | Colla | D | C | I | ID | Total | Assolit (D+C) | No assolit (I+ID) | Caigudes (C+I) |
| 1 | Castellers de Vilafranca | 1 | 0 | 0 | 1 | 2 | 1 | 1 | 0 |
| Total | Total | 1 | 0 | 0 | 1 | 2 | 1 | 1 | 0 |
| Percentatge | Percentatge | 50% | 0% | 0% | 50% | 100% | 50% | 50% | 0% |

## Referències

* ↑ «Els Verds s'anoten a Sitges el primer 10 de 8 de la història». El Món Casteller, 28-10-2019. [Consulta: 28 octubre 2019].
* ↑ «Els Castellers de Vilafranca completen el primer deu de vuit de la història». Diari Ara, 28-10-2019. [Consulta: 28 octubre 2019].
* ↑ «Els Castellers de Vilafranca planten a Sitges l'inèdit i heterodox 10 de 8». La Fura, 28-10-2019. [Consulta: 29 octubre 2019].

## Enllaços externs

* Primer 10 de 8 de la història a YouTube
Construccions castelleres :
Castells de la gamma de nou i deu :
Castells de la gamma de vuit :
Castells de la gamma de set :
Castells de la gamma de sis :
Els pilars, malgrat no tenir igual nombre de pisos que els castells de la mateixa gamma, sí que comparteixen un nivell de dificultat semblant als castells de la gamma corresponent. *: La cursiva indica castells mai assolits. :
# 1643
## Esdeveniments
### Països Catalans

* 14 de maig: mor Lluís XIII el Just, rei de França, que durant la Guerra de Separació, i en virtut de l'ocupació francesa del Principat, havia obtingut el títol de comte de Barcelona com a Lluís I.
* Lluís XIV de França és proclamat comte de Barcelona (Lluís II) per les institucions catalanes.
* 20 d'abril, Es Bòrdes, la Vall d'Aran: capitula la fortalesa de Castell-lleó, en poder dels terços castellans (Guerra dels Segadors).

### Resta del món

* 17 de gener, Regne de Castella: Felip IV destitueix el comte-duc Olivares del càrrec de privat.
* Invenció del baròmetre

## Naixements
### Resta del món

* 4 de gener - Woolsthorpe, (Anglaterra): Isaac Newton, científic i filòsof (m. 1727).
* 17 de febrer - Saint Pol de Léon (França): Jean de Fontaney, jesuïta francès, matemàtic, astrònom, missioner a la Xina. (m. 1710).
* 24 de febrer - Ferrara, Itàlia: Pico della Mirandola, humanista i pensador italià (m. 1494).

## Necrològiques
### Resta del món

* 1 de març - Roma, Girolamo Frescobaldi, compositor i pianista italià (n. 1583)
* 14 de maig - Saint-Germain-en-Laye (l'Illa de França, França): Lluís XIII, rei de França.
* 29 de novembre - Cremona (Itàlia): Claudio Monteverdi, compositor cremonès (Llombardia, aleshores, actualment part d'Itàlia).

## Referències

* ↑ «Notícia: Efemèrides». El Punt Avui, 10-05-2014. [Consulta: 23 desembre 2011].
* ↑ Vermander, Benoît, 1960- .... Les jésuites et la Chine : de Matteo Ricci à nos jours. Bruxelles: Lessius, impr. 2012. ISBN 978-2-87299-225-6.
* ↑ Dictionnaire des compositeurs.. France: Encyclopædia Universalis, [2016]. ISBN 2-85229-559-8.
* ↑ «Claudio Monteverdi | enciclopèdia.cat». [Consulta: 3 maig 2020].
# Gerro amb iris sobre fons groc

Gerro amb iris sobre fons groc és una pintura a l'oli sobre tela realitzada l'any 1889 pel pintor Vincent van Gogh. Es conserva al Museu Van Gogh d'Amsterdam. És una de les obres que va pintar mentre estava ingressat a la clínica psiquiàtrica de Saint-Rémy, un poble proper a Arle.
Van Gogh té una obra semblant, amb el mateix nom, però també coneguda com Gerro amb iris, exposada al Metropolitan Museum of Art de Nova York.
En aquesta sèrie de quadres sobre flors (Gerro amb blauets i roselles, Gerro amb roses roses, Gerro japonès amb roses i anemones ) es pot percebre la influència dels gravats japonesos, és un tema que el va fascinar durant la major part de la seva carrera artística i va ser molt popular entre la societat del seu temps, fet que el va portar a eliminar les ombres i ocupar bona part del quadre amb flors denses i les seves tiges gruixudes.

## Referències

* ↑ «vangoghmuseum.nl». Accessed November 16, 2011.
* ↑ «artehistoria.jcyl.es». Accessed November 16, 2011.

## Vegeu també

* Postimpressionisme
* Vincent Van Gogh
# Zsuzsa Bánk

Zsuzsa Bánk (Frankfurt del Main, 24 d'octubre de 1965) és una escriptora alemanya de pares hongaresos.
Els seus pares van emigrar a l'oest després de la Revolució hongaresa de 1956 i va fer estudis polítics i literaris a la Universitat de Magúncia a Magúncia i a Washington. Ha rebut diversos premis literaris com el Premi Adelbert von Chamisso en 2004.

## Obres

* Der Schwimmer, Roman, S. Fischer, Frankfurt/Main 2002, TB 2004 ISBN 3-596-15248-8
* Heißester Sommer, Erzählungen, S. Fischer, Frankfurt/Main 2005, ISBN 3-10-005221-8
* Die hellen Tage, Roman, S. Fischer, Frankfurt/Main 2011, ISBN 978-3-10-005222-3

## Bibliografia

* Christof Hamann: Ich kann warten, ja. Raum und Zeit in Zsuzsa Bánks Roman „Der Schwimmer“. In: Petra Meurer, Martina Ölke und Sabine Wilmes (Hrsg.): Interkulturelles Lernen. Mit Beiträgen zum Deutsch- und DaF-Unterricht, zu ‚Migranten‘-Bildern in den Medien und zu Texten von Özdamar, Trojanow und Zaimoglu. Aisthesis Verlag, Bielefeld 2009, ISBN 978-3-89528-748-0, S. 19–34. Inhaltsverzeichnis Arxivat 2019-04-26 a Wayback Machine.
* Szilvia Lengl: Interkulturelle Aspekte in Zsuzsa Bánks Der Schwimmer, in: Interkulturelle Frauenfiguren im deutschsprachigen Roman der Gegenwart. Aspekte der interkulturellen Literatur und der Literatur von Frauen in den Werken von Terézia Mora, Zsuzsa Bánk und Aglaja Veteranyi im Vergleich zu den Werken von Nella Larsen und Gloria E. Anzaldúa. Thelem, Dresden 2012 (= Arbeiten zur neueren deutschen Literatur 24), ISBN 978-3-942411-41-7, S. 135–198. Inhaltsverzeichnis Arxivat 2019-04-26 a Wayback Machine.
# Can Sala (Montornès del Vallès)

Can Sala és una masia de Montornès del Vallès (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici format per diferents cossos. L'edifici principal, de planta basilical, és de dues plantes amb golfes i té coberta a dues vessants.
La façana principal té diverses obertures, entre finestres i balcons, de llinda plana. La porta principal està lleugerament desplaçada a la dreta. Actualment, la façana té el parament arrebossat i pintat i no podem distingir bé l'obra. Sota el carener, hi ha un rellotge de sol, el qual està format per un mosaic de rajoles pintades i on hi surt representat el conec pagès Bartomeu Sala amb una forca a la mà, envoltat en una sanefa de motius vegetals en blau.

## Història

L' actual masia de can Sala és el resultat d'una reforma, probablement del segle xix.
L'origen d'aquest mas es pot datar del segle xv, doncs es coneix el nom de Can Sala en la documentació d'aquests període. Així consta als fogatges de 1497 i de 1553 conservats a l'Arxiu de la Corona d'Aragó. La pervivència centenària del nom Sala fa pensar en la possible relació de la casa amb el cabdill remença Bartomeu Sala, nascut al mateix municipi.
Les masies del barri del Castell formaven part de la propietat de can Sala. Tota aquesta zona es coneixia com el Pedregar de Can Sala per l'abundància de la pedra licorella a la zona.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Can Sala». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 octubre 2017].
# L'oncle Vània (pel·lícula de 1970)

L'oncle Vània (transliteració russa: Dyadya Vanya) és una pel·lícula d'Andrei Mikhalkov-Kontxalovski treta de l'obra homònima d'Anton Txékhov. Va ser estrenada a l'URSS el 1970. La història i els decorats s'acosten a les indicacions deixades pel dramaturg a la seva obra.

## Argument

La història passa en una casa de camp en una província de la Rússia profunda. La vida és avorrida i sembla no tenir sentit pels protagonistes que pateixen i es panseixen per no haver pogut realitzar els seus somnis. L'oncle Vania és un home cultivat que és atret per Elena, que ha vingut amb el seu marit, més gran i fatu, i tanmateix la pesantor de les coses recau sobre cadascun d'ells.

## Repartiment

* Innokenti Smoktounovski: Ivan Petrovitch Voinitski (l'oncle Vània)
* Sergei Bondartchuk: Mikhail Lvovitch Astrov
* Irina Kouptchenko: Sonia
* Irina Mirochnitchenko: Elena Andreievna Serebriakova
* Vladimir Zeldine: Alexandre Vladimirovitch Serebriakov
* Irina Anissimova-Wulf: Maria Vassilievna Voinitskaia
* Nikolai Pastoukhov: Teleguin
* Ekaterina Mazourova: Marina

## Premis

* 1971: Festival Internacional de cinema de Sant Sebastià
* 1972: Festival dels films soviètics de Sorrento (premi La Sirena d'argent)
* 1974: Festival internacional de cinema de Milà

## Referències

* ↑ «Uncle Vanya». The New York Times.
# Prazdnik sviatogo Iorgena

Prazdnik sviatogo Iorgena, (Festa de St. Iorgen, rus: Праздник Святого Йоргена) és una pel·lícula de comèdia soviètica de 1930, en part muda dirigida per Iàkov Protazànov i protagonitzada per Igor Ilinski.
No s'han acreditat la novel·la original de Harald Bergstedt, ni les pistes escrites per Ilf i Petrov (amb la contribució addicional de Sigizmund Krjijanovski).

## Argument

Abans de la festa de l'església de Sant Iorgen, el lladre Korkis (Anatoly Ktorov) s'escapa de la presó i es barreja amb els celebrants de la reunió. Veu les grans quantitats de diners que fan els que acullen la celebració, que són principalment clergues. Korkis no es pot abstenir d'implicar-se en aquesta empresa. Juntament amb un còmplice (Igor Ilinski) conceben i intenten d'una manera d'extreure de manera fraudulenta almenys una petita part dels diners que flueix a les arques dels amfitrions.

## Repartiment

* Igor Ilinski com a Franz Schulz
* Anatoli Ktorov com a Michael Korkis
* Mikhail Klímov com a adjunt de l'església de Sant Jordi
* Ivan Arkadin com a tresorer de l'església de Sant Jordi
* Maria Strelkova com a Oleandra
* Vladimir Uralski com a conductor del ferrocarril
* Anatoli Goriunov com a venedor de relíquies

## Part parlada

Les pel·lícules d'aquest període sovint combinen seqüències mudes i sonores.
La majoria de Festa de St Iorgen es va rodar sense so gravat. Aquestes seqüències tenen intertítols russos, una partitura orquestral i coral i efectes sonors ocasionals (per exemple, el so d'una mà trucant a una porta) o diàleg afegit. Una escena específica pot utilitzar efectes de so i intertítols junts. Les escenes exteriors, sovint impressionants, es van rodar en silenci al lloc. Al llarg de la pel·lícula s'intercalen escenes curtes d'interior amb so gravat. La seqüència de crèdit inicial utilitza so, amb els intèrprets principals parlant disfressats com els seus personatges.

## Vegeu també

* Zakroixtxik iz Torjka
* Protsess o triokh millionakh
* Potselui Meri Pikford

## Referències

* ↑ Jay Leyda. Kino: A History of the Russian and Soviet Film. George Allen & Unwin, 1960, p. 270.
* ↑ "The crudely antireligious Holiday of St. Iorgen (aka St. Jorgen's Day...)", Rollberg (q.v.), p. 548.
* ↑ Source: DVD release from Незабытое Кино.
* Rollberg, Peter. Historical Dictionary of Russian and Soviet Cinema.
# Strannaia jenxtxina

Strannaia jenxtxina (rus: Странная женщина, una dona estranya) és una pel·lícula dramàtica soviètica de 1977 dirigida per Iuli Raizman.

## Argument

La pel·lícula parla d'una dona de 33 anys anomenada Ievgenia, que somia amb sentiments forts i deixa Moscou cap a la província a la seva mare. Allà ella aconsegueix feina i ajuda la gent. De sobte apareix un jove i s'enamora d'ella. Al principi la va espantar, però després va començar a adonar-se que aquests sentiments eren mutus.

## Repartiment

* Irina Kuptxenko - Yevgeniya Mihaylovna
* Iuri Podsolonko - Andrey Lebedev (com Yu. Podsolonko)
* Vasili Lanovoi - Nikolay Andrianov (com V. Lanovoi)
* Oleg Vavilov - Yura Agapov (com O. Vavilov)
* Antonina Bogdanova
* Tatiana Govorova - Tamara
* Valeriy Todorovski - Volodya (com V. Todorovski)
* Svetlana Korkoixko - Viktoria Anatolievna (as S. Korkoixko)
* Mikhail Bovin
* Stepan Bubnov

## Referències

* ↑ Биография композитора Романа Леденева
* ↑ Странная женщина. Версия 2
* ↑ Разные роли странной женщины
* ↑ Странная женщина

## Enllaços externs

* Strannaia jenxtxina a YouTube
# Institut d'Aviació de Moscou

Institut d'Aviació de Moscou (rus: Московский авиационный институт , МАИ) és un dels principals instituts d'enginyeria de Moscou, Rússia. Des dels seus inicis, el MAI ha estat la punta de llança dels avenços en tecnologia aeroespacial tant a Rússia com a tot el món. La universitat va posar èmfasi en la formació de laboratori en ciències aplicades i enginyeria, específica per a les demandes de la indústria aeroespacial.
Durant la Segona Guerra Mundial part de la universitat va ser evacuada a Almati, Kazakhstan El personal i els estudiants van continuar treballant en la investigació i la producció en temps de guerra durant tota la guerra. Durant la postguerra, la universitat es va expandir i va assimilar les noves tecnologies durant l'era dels Jet. La investigació realitzada a la universitat va contribuir a anunciar l'era espacial.
La universitat té al seu mèrit més de 160.000 especialistes, 250 dissenyadors en cap de la indústria aeroespacial. 50 Acadèmics de l'Acadèmia Russa de Ciències, 22 cosmonautes, 100 pilots de proves i 60 campions olímpics en diferents esports.
Els antics alumnes de l'institut formen la columna vertebral de moltes empreses russescom Sukhoi, Mikoyan, Ilyushin, Tupolev, Yakovlev, Beriev, Myasishchev, Mil Moscow Helicopter Plant, OAO SP Korolev Rocket and Space Corporation Energia, Lavochkin, Makeyev Rocket Design State Research Bureau i Khrunichev. Production Space Center, NPO Energomash, Almaz-Antey i altres.

## Referències

* ↑ «Moscow Aviation Institute (National Research University)» (en anglès). , 16-07-2015 [Consulta: 11 novembre 2018].
* ↑ «Moscow Aviation Institute» (en anglès). ResearchGate. [Consulta: 11 novembre 2018].

## Enllaços externs

* Institut d'Aviació de Moscou - Lloc web oficial
# Babíe tsarstvo

Babíe tsarstvo (rus: Бабье царство, Món de dones) és una pel·lícula bèl·lica soviètica del 1967 dirigida per Aleksei Saltíkov. La pel·lícula va ser un èxit de taquilla a la URSS el 1968, la quarta més vista amb 49,6 milions d'espectadors.

## Trama

La pel·lícula tracta d'una senzilla grangera de kolkhoz, que dirigeix les dones del poble durant la guerra i l'horror de l'ocupació nazi que la priva del seu fill, del seu marit i de la seva llar ...

## Repartiment

* Rimma Markova - Nadejda Petrovna
* Nina Sazonova - Anna Sergeevna
* Alexandra Dorokhin - Marina, esposa de Jean
* Svetlana Sukhovei - Duniaixa Noskova
* Valentina Stolbova - Sofia, esposa de Basil
* Svetlana Zhgun - Nàstia
* Vitaly Solomin - Kòstia Lubentsov
* Aleksei Krychenkov - Kòlia, fill de Nadejda Petrovna
* Aleksandr Grave - amo del magatzem
* Fíodor Odinokov - Vassili Petritxenko
* Ièfim Kopelían - Comandant Nazi Caspar

## Premis

* VKF (Festival de Cinema de Tota la Unió)
** 1970 — Diploma i premi a la millor actriu (Rimma Markova)
* Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1968
** 1968 — Diploma Especial a la Millor Actriu (Rimma Markova)

## Referències

* ↑ Sergey Kudryavtsev. «Отечественные фильмы в советском кинопрокате».
* ↑ «Còpia arxivada» (en russian). Arxivat de l'original el 2011-01-07. [Consulta: 28 maig 2020].
* ↑ «Биография Риммы Марковой». Ria Novosti.
# Antoni Benaiges Pujol

Antoni Benaiges Pujol (Reus 20 de gener de 1859 - Vigan (Filipines) 3 d'agost de 1917) va ser missioner jesuïta.
Era fill de l'impressor i llibreter Josep Benaiges i de Francesca Pujol, i germà del músic i compositor Josep Maria Benaiges Pujol. L'any 1878 va entrar a la Companyia de Jesús i va fer el noviciat al Monestir de Veruela (Saragossa) i més tard va seguir estudis de Filosofia i Teologia a Tortosa, on va ser ordenat sacerdot el 1891. L'any 1892 va ser enviat a Filipines, on va ocupar càrrecs de responsabilitat. Va començar com a professor a la Universitat Ateneu de Manila, i poc després, el 1893, va anar a l'illa de Mindanao, a la regió de Davao, i es va establir a Matti com a missioner. El 1895 va residir a Davao, i el 1898 va ser nomenat superior de la comarca. El 1897, quan es va acabar la guerra hispano-estatunidenca, va tornar de professor de Lletres a la Universitat de l'Ateneu de Manila. El 1906, quan es va obrir el seminari de Vigan, a l'illa de Luzon hi va anar destinat amb el càrrec de secretari, i el 1908 era pare espiritual del col·legi, càrrec que va exercir fins a la seva mort. A partir de 1916 va deixar la càtedra de Literatura degut al seu precari estat de salut.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs: vol. 1. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 108-109.
# Branko Rašović

Branko Rašović (Podgorica, 11 d'abril de 1942 - 11 d'octubre de 2024) va ser un futbolista montenegrí de la dècada de 1960. Fou 10 cops internacional amb la selecció iugoslava. Defensà els colors de FK Buducnost Podgorica, FK Partizan i Borussia Dortmund.

## Referències

* ↑ Janković, Nikola. «Umro Branko Rašović: Crno-bela porodica izgubila velikana» (en serbi), 11-10-2024. [Consulta: 14 octubre 2024].
* ↑ «Branko Rašović». worldfootball.net. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ Branko Rašović at the Serbian federation website (serbi)
* ↑ Branko Rašović at the website of the Football Association of Montenegro (serbi)
* ↑ Branko Rašović Fitxa a Fussballdaten
# Resolució 421 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 421 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 9 de desembre de 1977 després de recordar la resolució 418, el Consell va decidir establir un comitè per supervisar la implementació d'aquesta resolució. Va assignar a la comissió que respongués les seves observacions i recomanacions sobre les maneres en què l'embargament d'armes podria ser fer més eficaç contra Sud-àfrica i demanar als Estats membres sobre com estan implementant la resolució.
La Resolució 421 va demanar a tots els Estats membres que cooperessin plenament amb la comissió en els paràgrafs anteriors i al Secretari General de les Nacions Unides que fes els acords adequats per permetre la funció del comitè.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Combinada nòrdica als Jocs Olímpics d'hivern de 2014

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2014, que se celebraren a la ciutat de Sotxi (Rússia), es disputen tres proves de combinada nòrdica en categoria masculina: una prova de salt amb trampolí normal i 10 km. d'esquí de fons; una altra de salt amb trampolí llarg i 10 km. d'esquí de fons i finalment una prova de relleus 4x5 km i salt amb trampolí llarg.
Les proves es realitzen entre els dies 12 i 20 de febrer de 2014 a les instal·lacions esportives del Centre de salts RusSki Gorki.

## Calendari

Els temps són UTC+04:00.
| Data | Hora | Prova |
| 12 de febrer | 12:30 | Individual (trampolí normal/10 km.) |
| 12 de febrer | 16:30 | Individual (trampolí normal/10 km) |
| 18 de febrer | 13:00 | Individual (trampolí llarg/10 km.) |
| 18 de febrer | 16:00 | Individual (trampolí llarg/10 km.) |
| 20 de febrer | 11:30 | Relleus |
| 20 de febrer | 15:00 | Relleus |

## Participants

Hi participaren un total de 55 esquiadors de 15 Comitès Nacionals diferents:
| Alemanya (5) Àustria (5) Eslovènia (3) Estats Units (4) Estònia (3) Finlàndia (4) França (5) Itàlia (5) | Japó (5) Noruega (5) Polònia (1) Txèquia (4) Rússia (4)  Suïssa (1) Ucraïna (1) |

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Individual trampolí normal/10 km. Detalls | Jørgen Graabak | Magnus Moan | Fabian Rießle |
| Individual trampolí llarg/10 km. Detalls | Eric Frenzel | Akito Watabe | Magnus Krog |
| Equips trampolí llarg/4x5 km. Detalls | NoruegaJørgen Graabak Håvard Klemetsen Magnus Krog Magnus Moan | AlemanyaEric Frenzel Björn Kircheisen Fabian Rießle Johannes Rydzek | ÀustriaChristoph Bieler Bernhard Gruber Lukas Klapfer Mario Stecher |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Noruega | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 2 | Alemanya | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 3 | Japó | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 | Àustria | 0 | 0 | 1 | 1 |
| | Total | 3 | 3 | 3 | 9 |

## Referències

* ↑ (anglès) «RusSki Gorki Jumping Center». SOOC. Arxivat de l'original el 11 de novembre 2013. [Consulta: 20 desembre 2012].
* ↑ (anglès) «Olympic Games». SOOC. Arxivat de l'original el 6 de gener 2014. [Consulta: 10 novembre 2012].