OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ivar Mathisen

Ivar Mathisen (Bærum, 14 de juny de 1920 - Bærum, 7 d'octubre de 2008) fou un piragüista noruec que va competir entre finals de la dècada de 1940 i començaments de la de 1950.
Des de ben petit va formar part del club de piragüisme Bærum KK. Durant l'ocupació alemanya de Noruega el club es va dissoldre, però diversos membres van continuar entrenant. Durant la tardor de 1940, Mathisen i nou persones més es van involucrar en l'organització de resistència Milorg, al grup 13321. Durant l'estiu van celebrar reunions a les illes de l'Oslofjord i van realitzar exercicis paramilitars a la zona boscosa de Vestmarka. Mathisen mai va ser descobert.
Mathisen es va beneficiar de la seva activitat física durant la Segona Guerra Mundial. Va obtenir el seu primer títol nacional noruec el 1946 i el seguirien vuit títols més, l'últim el 1953.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on va disputar dues proves del programa de piragüisme. Formant parella amb Knut Østby va guanyar la medalla de plata en el K-2 10.000 metres, mentre en el K-2 1.000 metres fou quart. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, tornà a disputar dues proves del programa de piragüisme. En ambdues proves fou cinquè.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles de plata al Campionat del Món de piragüisme en aigües tranquil·les, el 1948 i el 1950.

## Referències

* ↑ Bryhn, Rolf. «Bærum Kajakklubb». A: Henriksen, Petter. Store norske leksikon (en norwegian). Oslo: Kunnskapsforlaget, 2007 [Consulta: 26 maig 2009].
* 1 2 Christensen, Trygve. Bærum og krigen 1940–1945 (en norwegian). Bekkestua: Bærum Public Library, 1995, p. 126–127. ISBN 82-991713-5-0.
* ↑ Borgen, Per Otto. «Mathisen, Ivar». A: Asker og Bærum leksikon (en norwegian). Drammen: Forlaget for by- og bygdehistorie, 2006. ISBN 82-91649-10-3.
* 1 2 «Olympedia – Ivar Mathisen». [Consulta: 8 setembre 2021].
# Sverre Strandli

Sverre Strandli (Brandval, 30 de setembre de 1925 - Charlottenberg, 4 de març de 1985) fou un atleta noruec, especialista en el llançament de martell, que va competir entre finals de la dècada de 1940 i començaments de la de 1960.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu. Sempre en la prova de llançament de martell, fou setè a Hèlsinki 1952, vuitè a Melbourne 1956 i onzè a Roma 1960. En aquests darrers Jocs fou l'encarregat de dur la bandera de Noruega en la cerimònia inaugural.
En el seu palmarès destaquen dues medalles en la prova del llançament de martell al Campionat d'Europa d'atletisme. D'or el 1950 i de plata el 1954. També guanyà onze campionats nacionals de martell (1949 a 1954, 1956, 1957 i de 1960 a 1962) i un del llançament de pes (1954). Per la seva victòria al Campionat d'Europa de 1950 fou escollit esportista noruec de l'any.
Strandli va establir dos rècords mundials en llançament de martell, ambdós a Oslo. El primer, de 61,25 metres, va tenir lloc el setembre de 1952, i el segon, de 62,36 metres, fou establert un any després. Aquest rècord mundial fou vigent fins a l'agost de 1954, quan Mikhail Krivonosov el va millorar amb un llançament de als 63,34 metres. Gràcies al segon rècord mundial, Strandli fou escollit esportista noruec de l'any el 1953. Posteriorment va millorar la seva marca personal amb un llançament de 63,88 metres l'octubre de 1962, però en aquell moment Hal Connolly havia situat el rècord mundial en 70,67 metres.

## Millors marques

* Llançament de martell. 63,88 metre (1962)

## Referències

* ↑ «Sverre Strandli Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 15 maig 2020].
* ↑ «Norway | Olympics at Sports-Reference.com», 09-06-2017. Arxivat de l'original el 2016-09-24. [Consulta: 15 maig 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ Norwegian championships in hammer throw Arxivat 30 September 2007$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. (noruec)
* ↑ Norwegian championships in shot put Arxivat 1 May 2007$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. (noruec)
* 1 2 Bryhn, Rolf «Sverre Strandli» (en noruec bokmål). Store norske leksikon, 26-02-2020.
* 1 2 Waśko, Janusz (1953-). Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. GreenArt Jacek Kardasz, 2013. ISBN 978-83-62033-30-0.
* ↑ Norwegian all-time list hammer throw Arxivat 30 September 2007$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. (noruec)
* ↑ «World Record Progression, men Hammer Throw | Athletix.org», 12-01-2013. Arxivat de l'original el 2013-01-12. [Consulta: 15 maig 2020].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 15 maig 2020].
# Gerald Leeman

Gerald Leeman (Iowa, 22 de juny de 1922 - Cedar Falls, 10 d'octubre de 2008) va ser un lluitador estatunidenc, especialista en lluita lliure, que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on guanyà la medalla de plata en la competició del pes gall del programa de lluita lliure. Va perdre la final contra el turc Nasuh Akar. En el seu palmarès també destaquen tres campionats estatals de secundària (1939, 1940, 1941) amb l'Osage High School, dos campionats nacionals de l'AAU i un campionat de la NCAA (1946).
Entre el 1943 i el 1945 va servir a la Marina. Durant 18 anys va exercir d'entrenedor a la Universitat de Lehigh de lluita lliure. Va ser nomenat per la revista Sports Illustrated com un dels cinquanta millors atletes d'Iowa del segle xx.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Gerry Leeman». [Consulta: 12 abril 2022].
* 1 2 «Gerald Leeman Obituary (2008) Morning Call». [Consulta: 12 abril 2022].
# Pietro Lombardi

Pietro Lombardi (Bari, 4 de juny de 1922 - Bari, 5 d'octubre de 2011) fou un lluitador italià, especialista en lluita grecoromana, que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on guanyà la medalla d'or en la prova del pes mosca del programa de lluita grecoromana. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, disputà, sense sort, la prova del pes gall.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles de bronze al Campionat del món de lluita, el 1950 i 1955, així com deu campionats nacionals.
Pels seus èxits va rebre la medalla d'Or del Comitè Olímpic Italià.

## Referències

* ↑ «Muore l'olimpionico barese Lombardi, il lottatore fu medaglia d'oro a Londra 48 - Corriere del Mezzogiorno». [Consulta: 2 abril 2023].
* 1 2 3 «Olympedia – Pietro Lombardi». [Consulta: 2 abril 2023].
* ↑ «International Wrestling Database». [Consulta: 2 abril 2023].
# Golf als Jocs Olímpics d'estiu de 1904

Als Jocs Olímpics de 1904 es disputaren dues proves de golf, individual masculina i per equips. La competició es disputà del 17 de setembre del 1904 al 24 de setembre del 1904.
Fou la segona i darrera participació de l'esport en uns Jocs. La prova masculina per equip fou nova i reemplaçà la individual femenina. La prova masculina individual fou disputada en sistema match play, en comptes de l'stroke play usat quatre anys abans.

## Comitès participants

Un total de 77 golfistes de dos comitès nacionals participaren en els jocs de St. Louis:
* Canadà (3)
* Estats Units (74)

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Individual detalls | George Lyon | Chandler Egan | Burt McKinnie Francis Newton |
| Equips detalls | Estats Units Western Golf AssociationEdward Cummins Kenneth Edwards Chandler Egan Walter Egan Robert Hunter Nathaniel Moore Mason Phelps Daniel Sawyer Clement Smoot Warren Wood | Estats Units Trans-Mississippi Golf AssociationJohn Cady Albert Lambert John Maxwell Burt McKinnie Ralph McKittrick Francis Newton Henry Potter Frederick Semple Stuart Stickney William Stickney | Estats Units United States Golf AssociationDouglass Cadwallader Jesse Carleton Harold Fraser Arthur Hussey Orus Jones Allen Lard George Oliver Simeon Price John Rahm Harold Weber |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Estats Units | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 2 | Canadà | 1 | 0 | 0 | 1 |

## Enllaços externs

* Wyniki Igrzysk Olimpijskich Arxivat 2009-02-16 a Wayback Machine. (accés el 17 de desembre de 2006) (polonès)
# Projecte genoma

Projecte genoma és el nom que rep un treball conjunt realitzat per diversos països que intenta revelar la seqüència d'ADN d'un organisme (el qual pot ser animal, vegetal, fongs, bacteris o d'un virus) a través del seu mapejament.
Un d'aquest projectes considerat com a marc és el Projecte Genoma Humà que ja està tenint impacte en la recerca de diverses zones de les ciències humanes, amb potencial de desenvolupaments científics i comercials.

## Metodologia

El muntatge del genoma es fa a través de launió d'un gran nombre de seqüències curtes d'ADN, que s'uneixen per crear una representació del cromosoma original de l'ADN en estudi. En un projecte de seqüenciació shotgun, tot l'ADN d'un ser viu analitzat inicialment és partit en milions de petits trossos. Aquests trossets aleshores són "llegits" per màquines de seqüenciació automàtica. Es fa servir un algorisme de muntatge d genoma per reunir totes les parts i posar-les en l'ordre original.
L'empresa Celera Genomics utilitzà una metodologia semblant per intentar desvetllar el genoma humà. A través de la seqüenciació shotgun va ser capaç de seqüenciar tot el genoma en només 9 mesos, sense comptar el temps necessari per analitzar tot el material seqüenciat. Aquesta metodologia ja havia estat emprada per seqüenciar el genoma de Haemophilus influenzae.

## Programari

La majoria dels instituts fan servi programari (software) propi, entre aquests hi ha:
* AMO
* Celera Assembler
* The Arachne
* Phred/Phrap

## Exemples de Projectes

Animals
* Humans - Homo sapiens sapiens; vegeu Projecte Genoma Humà
* Neanderthal - "Homo neanderthalensis", vegeu Genoma del Neandertal
* Ratolí - Mus musculus
* Rata noruega - Norvegicus
* Ximpanzé comú - Pan troglodytes
* Rhesus - Macaca mulatta
* Gallina domèstica - Gallus gallus
* Tammar Wallaby (un petit cangur) - Macropus eugenii
* Gat domèstic - Felis silvestris
* Gos domèstic - Canis lupus familiaris
* Un insecte - Drosophila melanogaster
* El peix - Brachydanio rerio
* Gripau africà - Xenopus laevis
* Baiacu, Tetraodontidae
* Caenorhabditis elegans - un cuc nematode
* Abella de la mel, Apis mellifera
Plantes
* Arabidopsis thaliana
* Arròs, Oryza sativa
* Blat, Triticum aestivum
* Moresc, Zea mays
* Pollancre o Àlber
* Tomàquet Solanum lycopersicum
* Vinya, Vitis vinifera
Microorganismes
* Haemophilus influenzae - un bacteri (el primer totalment seqüenciat)
* Un llevat del pa i la cervesa - Saccharomyces cerevisiae
* Un fong - Neurospora crassa
* Escherichia coli - un bacteri
* Virus SARS
* Grip espanyola

## Referències

* ↑ Pevsner, Jonathan. Bioinformatics and functional genomics. 2a edició. Hoboken, N.J: Wiley-Blackwell, 2009. ISBN 9780470085851. (anglès)
* ↑ «Potential Benefits of Human Genome Project Research». Department of Energy, Human Genome Project Information, 09-10-2009. [Consulta: 18 juny 2010]. (anglès)
* ↑ Hood, D. W.; M. E. Deadman, M. P. Jennings, M. Bisercic, R. D. Fleischmann, J. C. Venter, E. R. Moxon «DNA repeats identify novel virulence genes in Haemophilus influenzae». Proceedings of the National Academy of Sciences, 93, 20, 1996, pàg. 11121â€“11125 [Consulta: 23 gener 2013]. (anglès)
# Bisulfit

El bisulfit és l'ió HSO₃$^−$. La nomenclatura recomanada per la IUPAC és hidrogenosulfit, i també s'anomena sulfit àcid. Les sals que contenen l'ió HSO₃$^−$ es diuen bisulfits. Per exemple, el bisulfit de sodi és NaHSO₃.

## Estructura

Algunes proves poden suggerir que el protó en ions de bisulfit es troba en sofre, donant lloc a la simetria molecular simetria de C$_{3v}$.

## Reaccions

Les sals de bisulfit típicament es preparen pel tractament de solucions alcalines amb excés de diòxid de sofre:
    SO₂ + NaOH → NaHSO₃
HSO₃$^−$ és la base conjugada d'àcid sulfurós, H₂SO₃:
    H₂SO₃ ⇌ HSO₃$^−$ + H$^+$
Un equilibri més consistent ambl'espectroscopia és :
    SO₂ + H₂O ⇌ HSO₃$^−$ + H$^+$
HSO₃$^−$ és un àcid feble amb una constant àcida de dissociació pK$_a$ de 6,97. La seva base conjugada és l'ió sulfit SO₃$^{2−}$:
    HSO₃$^−$ ⇌ SO₃$^{2−}$ + H$^+$
agents reductors, com tots els sulfits i el diòxid de sofre, els quals contenen sofre en el mateix estadi d'oxidació (+4).

## Medicina

Les sals bisulfit són additius comuns en l'epinefrina per tal d'evitar-ne l'oxidació a adrenochrome i resultar la inactivació. Els bisulfits poden de vegades causar una reacció al·lèrgica.

## Referències

* ↑ Fraser, W. A.; Huang, A. S. «Are sulfites additives really safe?». New England Journal of Medicine, 311, 8, 1984, pàg. 542. DOI: 10.1056/NEJM198408233110824.
# Ejvind Blach

Ejvind Mollerup Blach (Copenhaguen, 31 de desembre de 1895 - Frederiksberg, Hovedstaden, 1 d'octubre de 1972) va ser un jugador d'hoquei sobre herba danès que va competir a començaments del segle xx. Era germà dels també esportistes olímpics Arne i Svend Blach, i oncle de Preben Blach.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de plata com a membre de l'equip danès en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* 1 2 «Ejvind Blach Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 4 agost 2017].
# Tonie Marshall

Tonie Marshall (Neuilly-sur-Seine, 29 de novembre de 1951 - 12 de març de 2020) va ser una directora de cinema, guionista, productor i actriu francoestatunidenca, i l'única directora que ha guanyat un Premi César de l'Acadèmia de cinema francesa.
Filla del també cineasta i productor nord-americà William Marshall i de l'actriu francesa Micheline Presle, va donar els seus primers passos com a intèrpret el 1972 a "L'Evénement li més important depuis que l'homme a marxar sud la lune" (traduida com a No et pots fiar ni de la cigonya) de Jacques Demy.
El 1990 es va situar darrere de la càmera per dirigir "Pentimento", el primer d'una desena de films entre els quals destaca "Vénus beauté (institut)" (Venus, saló de bellesa), amb Nathalie Baye i Audrey Tautou, amb el qual va guanyar en 2000 diversos César, entre ells el de millor directora i millor pel·lícula.
En la seva última pel·lícula, "Numéro Uneix", estrenada el 2017, tractava la temàtica dels problemes de les dones per assolir els llocs importants en la societat, un assumpte que vertebra tota la seva filmografia.

## Filmografia com a realitzadora i guionista

* 1989 : Pentimento
* 1994 : Pas très catholique
* 1994 : 3000 scénarios contre un virus : cortometraje Avant... mais après
* 1996 : Enfants de salaud
* 1998 : Vénus Beauté (Institut)
* 2000 : Tontaine et Tonton
* 2002 : Au plus près du paradis
* 2003 : France Boutique
* 2005 : Les Falbalas de Jean-Paul Gaultier (documental)
* 2005 : Vénus et Apollon episodio Soin conjugal (serie TV)
* 2008 : Passe-passe
* 2009 : X Femmes: cortometraje Le Beau sexe
* 2014 : Tu veux ou tu veux pas
* 2017 : Numéro une

## Referències

* ↑ «Tonie Marshall Dies at 68; French Filmmaker Took On Sexism. A French-American actress and director, she helped open up a male-dominated movie industry to more women». The New York Times, 17-03-2020 [Consulta: 29 novembre 2020].
* 1 2 3 4 «Fallece la cineasta Tonie Marshall, la única directora que ganó un César». La Vanguardia, 12-03-2020 [Consulta: 29 novembre 2020].
# Aaron Ramsdale

Aaron Christopher Ramsdale és un futbolista professional anglès que juga com a porter pel Southampton FC de la Premier League. És internacional amb la selecció anglesa.

## Referències

Ramsdale amb la selecció anglesa - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Anglaterra – Eurocopa 2020
1 Pickford •
2 Walker •
3 Shaw •
4 Rice •
5 Stones •
6 Maguire •
7 J. Henderson •
8 Lallana •
9 Kane  •
10 Sterling •
11 Rashford •
12 Trippier •
13 D. Henderson (primer partit) / Ramsdale (partits restants) •
14 Phillips •
15 Mings •
16 Coady •
17 Sancho •
18 Calvert-Lewin •
19 Mount •
20 Foden •
21 Chilwell •
22 White •
23 Johnstone •
24 James •
25 Saka •
26 Bellingham •
Entrenador: Southgate
Selecció de futbol d'Anglaterra – Copa del Món de Futbol 2022
1 Pickford •
2 Walker •
3 Shaw •
4 Rice •
5 Stones •
6 Maguire •
7 Grealish •
8 Henderson •
9 Kane  •
10 Sterling •
11 Rashford •
12 Trippier •
13 Pope •
14 Phillips •
15 Dier •
16 Coady •
17 Saka •
18 Alexander-Arnold •
19 Mount •
20 Foden •
21 White •
22 Bellingham •
23 Ramsdale •
24 Wilson •
25 Maddison •
26 Gallagher •
Entrenador: Southgate
Selecció de futbol d'Anglaterra – Eurocopa 2024
1 Pickford •
2 Walker •
3 Shaw •
4 Rice •
5 Stones •
6 Guéhi •
7 Saka •
8 Alexander-Arnold •
9 Kane  •
10 Bellingham •
11 Foden •
12 Trippier •
13 Ramsdale •
14 Konsa •
15 Dunk •
16 Gallagher •
17 Toney •
18 Gordon •
19 Watkins •
20 Bowen •
21 Eze •
22 Gomez •
23 Henderson •
24 Palmer •
25 Wharton •
26 Mainoo •
Entrenador: Southgate :
# Singla

Singla és un riu de Mizoram, Assam i Bangladesh, que neix a les muntanyes Lushai i corre al nord en direcció a la divisió de Sylhet fins a desaiguar al llac. Són a uns 70 km del seu naixement; després de sortir del llac apareix com altre cop amb el nom de Kusiyara, branca del Surma, a l'est de Karimganj.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Abraham Sharp

Abraham Sharp (Little Horton, 1653 - Bradford, 18 de juliol de 1742) va ser un astrònom anglès dels segles XVII-XVIII, col·laborador de John Flamsteed.

## Vida

No es coneix gran cosa de la seva vida abans de 1684 quan va començar a viure a Londres. Sabem que, fill d'una família benestant, va estudiar a l'escola secundària de Bradford, que es va iniciar en els negocis (seguint la tradició familiar) i que en morir el seu pare (1672) va rebre un llegat que li va permetre estudiar i ensenyar matemàtiques a Liverpool entre 1670 i 1684.
El 1684 va estar treballant uns mesos a l'Observatori de Greenwich sota les ordres de John Flamsteed, i el 1688 va tornar a ser contractat per l'observatori per a construir un aparell astronòmic.
El 1690, es va traslladar a Portsmouth on va treballar d'administratiu per a les drassanes reials. Finalment, el 1694, en morir un dels seus germans, va abandonar la seva carrera científica i se'n va entornar al seu poble natal on hi va restar fins a la seva mort. Tot i així, va continuar en el seu temps lliure amb els seus estudis matemàtics i va mantenir una nodrida correspondència amb John Flamsteed.

## Obra

En els 49 anys que va viure a Bradford, va continuar fabricant instruments astronòmics i va emprendre la tasca de fer càlculs matemàtics intensius, arribant a calcular el valor del nombre π amb 72 decimals exactes. Henry Sherwin va utilitzar els seus precisos càlculs per a publicar unes taules trigonométriques força acurades el 1705.
El 1717 va publicar un llibre titulat Geometry Improved, en el qual estudiava els poliedres amb el mateix grau de precisió amb el que havia treballat les seves taules trigonomètriques.
També va mantenir una copiosa correspondència amb Flamsteed, sobre temes astronòmics i matemàtics.

## Referències

* ↑ Connor, 1942, p. 237.
* ↑ Connor, 1942, p. 238.
* ↑ Marché, 2007, p. 1052.
* ↑ Melmore, 1938, p. 248.
* ↑ Connor, 1942, p. 241.
* ↑ Berggren, Borwein i Borwein, 2004, p. 320.
* ↑ Connor, 1942, p. 240.
* ↑ van Brummeleen, 2021, p. 137.

## Bibliografia

* Berggren, Lennart; Borwein, Jonhatan; Borwein, Peter. Pi: A Source Book (en anglès). Springer, 2004. ISBN 0-387-20571-3.
* Connor, Elizabeth «Abraham Sharp, 1653-1742» (en anglès). Publications of the Astronomical Society of the Pacific, Vol. 54, Num. 321, 1942, pàg. 237-243. ISSN: 0004-6280.
* Marché, Jordan D. «Sharp, Abraham». A: Thomas Hockey (ed.). Biographical Encyclopedia of Astronomers (en anglès). Springer, 2007. ISBN 978-0-387-31022-0.
* Melmore, Sidney «Abraham Sharp's Universal Instrument» (en anglès). The Observatory, Vol. 61, 1938, pàg. 248-250. ISSN: 0029-7704.
* van Brummeleen, Glen. The Doctrine of Triangles: A History of Modern Trigonometry (en anglès). Princeton University Press, 2021. ISBN 978-0-691-17941-4.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Abraham Sharp» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Willmoth, Frances. «Sharp, Abraham» (en anglès). Oxford Dictionary of National Biography, 2004. [Consulta: 30 octubre 2024].
# Grup de Recerca Coreogràfica de l'Òpera de París

El Grup de Recerca Coreogràfica de l'Òpera de París, GRCOP, és una agrupació de dotze ballarins del Ballet de l'Òpera Nacional de París, a l'Òpera Garnier, fundada pel ballarí Jacques Garnier en 1981 amb l'objectiu de donar a conéixer la dansa i sensibilitzar al gran públic.
Amb aquest motiu la GRCOP convida els coreògrafs internacionals consagrats, especialment de dansa contemporània, com Merce Cunningham, Susanne Linke, Paul Taylor, Karole Armitage o Lucinda Childs; i també a coreògrafs francesos, com Philippe Decouflé, Régine Chopinot, Maguy Marin, François Verret o Karine Saporta; per a crear obres originals destinades a ballarins de formació clàssica però d'aspiració contemporània. Les peces són representades tant en sales com en espais públics oberts, incloent-hi escoles i estacions de metro.
# Mariechen Wehselau

Mariechen Wehselau (Honolulu, 15 de maig de 1906 - Honolulu, 12 de juliol de 1992) fou una nedadora nord-americana, guanyadora de dues medalles olímpiques.
Va participar, als 17 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1924 realitzats a París (França), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la prova dels relleus 4x100 metres amb l'equip nord-americà al costat d'Euphrasia Donnelly, Gertrude Ederle, Ethel Lackie i Martha Norelius, establint així mateix un nou rècord del món amb un temps de 4:58.8 minuts. En aquests Jocs també guanyà la medalla de plata en la prova dels 100 metres lliures, quedant per darrere de la seva companya Ethel Lackie.
El 19 de juliol de 1924, en el transcurs dels Jocs Olímpics, aconseguí establir un nou rècord del món dels 100 metres lliures en la primera ronda de la competició (1:12.2 minuts), si bé en la final finalment fou segona. Aquest rècord fou vigent fins al 28 de gener de 1926 quan Ethel Lackie el deixà en 1:10.0 minuts.
El 1989 va ser inclosa a l'International Swimming Hall of Fame.

## Referències

* ↑ «State of Hawaii Island Newspaper Obituaries 1992 J». Brigham Young University–Hawaii - Joseph F. Smith Library. Arxivat de l'original el November 7, 2013. [Consulta: 29 gener 2020].
* 1 2 «Olympedia – Mariechen Wehselau». [Consulta: 30 octubre 2024].
* ↑ «Mariechen Wehselau (USA)». ISHOF.org. International Swimming Hall of Fame. Arxivat de l'original el September 5, 2015. [Consulta: 6 abril 2015].
# Calcarius

Calcarius és un gènere d'ocells de la família dels calcàrids (Calcariidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per tres espècies:
* Calcarius lapponicus - repicatalons de Lapònia
* Calcarius ornatus - repicatalons pitnegre
* Calcarius pictus - repicatalons de Smith

## Referències

* ↑ «ADW: Calcarius: CLASSIFICATION». [Consulta: 30 octubre 2024].
* ↑ «Finches, euphonias, longspurs, Thrush-tanager – IOC World Bird List» (en anglès). IOC World Bird List 14.2. [Consulta: 30 octubre 2024].
* ↑ Hussell, David J. T.; Montgomerie, Robert «Lapland Longspur (Calcarius lapponicus), version 1.1» (en castellà). Birds of the Worlds, 2024. DOI: 10.2173/bow.laplon.01.1species_shared.bow.project_name. ISSN: 2771-3105.
* ↑ Bleho, Barbara; Ellison, Kevin; Hill, Dorothy P.; Gould, Lorne K. «Chestnut-collared Longspur (Calcarius ornatus), version 1.0» (en castellà). Birds of the World, 2020. DOI: 10.2173/bow.chclon.01species_shared.bow.project_name. ISSN: 2771-3105.
* ↑ Briskie, James V. «Smith's Longspur (Calcarius pictus), version 1.0» (en castellà). Birds of the World, 2020. DOI: 10.2173/bow.smilon.01species_shared.bow.project_name. ISSN: 2771-3105.