OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa de Cultura "Teodoro Cuesta"

La Casa de Cultura "Teodoro Cuesta" de Mieres és una entitat pública que té com a objectiu contribuir directament a la producció de cultura en el més ampli espectre de la mateixa, des de la promoció de valors, idees, signes cultures a la producció obres culturals noves.
Es va inaugurar el 31 de maig de 1988, i des d'aquest moment pot considerar-se com un catalitzador d'activitats culturals i projectes artístics, tant d'arts plàstiques, com a escèniques, gràfiques o musicals.
Pot considerar-se l'hereva de la tradició local d'associacionisme sociocultural que considerava la cultura com una manifestació i una expressió tant personal com grupal, per la qual cosa té una tarannà d'obertura on es combinen la tradició i l'avantguarda en l'àmbit cultural de Mieres.
L'edifici, que presenta una planta en forma d'U i dues altures més àtic, integra diversos espais, des de l'Oficina de Turisme, al Conservatori, passant per la Biblioteca-Arxiu Municipal. En 2007 la Casa de Cultura va ser ampliada amb una noves instal·lacions, un teatre amb capacitat per 400 persones, i un saló d'actes amb capacitat per 120 persones.
La façana principal que es troba al carrer Manuel Llaneza, permet veure un cos central transversal i als costats dues prominències, una de les quals s'allarga pel carrer Jerónimo Ibrán. Externament destaca la gran quantitat de finestres que presenta i la seva diversitat de formes i grandàries. En el lateral dret de la façana i formant part del conjunt hi ha exposada una antiga màquina de vapor. L'entitat cultural porta el nom de Teodoro Cuesta en honor del més conegut dels escriptors en llengua asturiana, Teodoro Cuesta, que a més també va ser un destacat músic i compositor.

## Referències

* 1 2 3 Casa de Cultura Teodoro Cuesta. Conceyu de Mieres Arxivat 2017-02-13 a Wayback Machine. (asturià) Consulta 17 de febrer del 2017
* ↑ Casa de Cultura "Teodoro Cuesta". La Nueva España Consulta 17 de febrer del 2017
* 1 2 Casa de Cultura Teodoro Cuesta. El Comercio.es Consulta 17 de febrer del 2017
* 1 2 3 4 5 Casa de Cultura Teodoro la Cascaya.es Arxivat 2017-02-18 a Wayback Machine. Consulta 17 de febrer del 2017
* 1 2 Información “Casa de Cultura “Teodor Cuesta” de Mieres. Vivir Asturias Consulta 17 de febrer del 2017
# Pasquale Passarelli

Pasquale Passarelli (Gambatesa, 14 de març de 1957) és un ex-lluitador italià de naixement, però alemany d'adopció, especialista en la lluita grecoromana, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla d'or en la prova del pes gall del programa de lluita grecoromana. Anteriorment, el 1980, no va poder disputar els Jocs de Moscou per culpa del boicot en què va participar l'Alemanya Federal. En el seu palmarès també destaca una medalla d'or i una de bronze al Campionat del món de lluita i una d'or i dues de plata al Campionat d'Europa de lluita.
Entre el 2001 i el 2005 fou entrenador de lluita al club KSV Berghausen.

## Referències

* ↑ «Pasquale Passarelli Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 22 de novembre 2019. [Consulta: 22 novembre 2019].
* ↑ Jürgen Bröker (2008) Olympia-Legende "Ich wollte einfach nicht aufgeben". Spiegel Online
* ↑ Passarelli, Pasquale (GER) a International Wrestling Database
* ↑ Geschichte des KSV Berghausen. ksv-berghausen.de
# Anna Torrentà i Costa

Anna Torrentà i Costa (Ordis, Alt Empordà, 1972), alcaldessa d'Ordis i política d'Esquerra Republicana de Catalunya i diputada al Parlament de Catalunya.

## Referències

* ↑ TESTART, MARC. «Anna Torrentà: «M'agradaria portar al Parlament la visió dels micropobles»», 21-12-2020. [Consulta: 17 maig 2022].
* ↑ Produccions, Tirabol. «L’alcaldessa d’Ordis, Anna Torrentà, serà la candidata de l’Alt Empordà per formar part de la llista electoral al Parlament». [Consulta: 17 maig 2022].
* ↑ Catalunya, Parlament de. «Fitxa del diputat/ada». [Consulta: 17 maig 2022].
# Otto Neumann

Otto Neumann (Karlsruhe, 28 d'agost de 1902 - Mannheim, 12 d'abril de 1990) va ser un atleta alemany, especialista en curses de velocitat, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. Va guanyar la medalla de plata en els 4x400 metres relleus, formant equip amb Harry Storz, Richard Krebs i Hermann Engelhard. En els 400 metres fou eliminat en sèries.
Neumann va guanyar els títols nacionals de 400 m (1922 i 1924), relleus 4×400 m (1927-28) i 400 metres tanques (1928). Posteriorment va ser professor honorari d'educació física a la Universitat de Heidelberg i entre 1938 i 1940 va fer d'entrenador de futbol del SV Waldhof Mannheim, amb qui guanyà la copa de 1939. El 1952 va ser membre fundador de la secció de bàsquet de la USC Heidelberg.

## Millors marques

* 200 metres llisos. 21.9" (1931)
* 400 metres llisos. 47.9" (1928)
* 400 metres tanques. 55.0" (1928)
* 4x400 metres llisos. 3' 14.8" (1928) Rècord del món no ratificat

## Referències

* 1 2 3 «Otto Neumann Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 16 novembre 2018].
* ↑ «USC Heidelberg». Arxivat de l'original el 2012-12-09. [Consulta: 16 novembre 2018].
* ↑ Otto Neumann a trackfield.brinkster.net
# Austin Clapp

Austin Clapp (Farmington, 8 de novembre de 1910 - Woodside, 22 de desembre de 1971) va ser un nedador i waterpolista estatunidenc que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va disputar tres proves del programa de natació. Va guanyar la medalla d'or en els 4x200 metres lliures, formant equip amb Walter Laufer, George Kojac i Johnny Weissmuller. Fou cinquè en els 400 metres lliures i quedà eliminat en sèries en els 1.500. Quatre anys més tard, als Jocs de Los Angeles, va guanyar la medalla de bronze en la competició de waterpolo.
Estudià a la Universitat Stanford. Mentre estudiava guanyà dos campionats de la NCAA: el 1931 en 220 iardes lliures (2:18.0),i el 1932 en els 1.500 metres lliures (20:02.2).

## Referències

* 1 2 «Austin Clapp Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 26 novembre 2018].
* ↑ HickokSports.com, Sports History, NCAA Men's Swimming & Diving Champions Arxivat 2002-02-23 at the Library of Congress. consulta 24 març 2013.
# Casa flotant

Una casa flotant és un vaixell que ha estat dissenyat o modificat per ser usat principalment com a hàbitat humà. Algunes cases flotants no estan motoritzades, perquè usualment romanen ancorades en un punt fix. Tanmateix d'altres són capaços de desplaçar-se amb els seus propis motors.

## Equipament

Una casa flotant típica pot contar amb comoditats per a dos a dotze persones. En general tenen una longitud de 7 a 15 m, acostumen a comptar amb aigua calenta i freda, dutxa, vàter marí o amb dipòsit químic d'efluents, i cuina totalment equipada amb frigorífic i forn.

## Característiques a diferents països

A l'Argentina, existeix una empresa anomenada FerroFlot que es dedica a la fabricació de Sistemes de Flotació per a cases flotants d'habitatge permanent. El Director d'aquesta empresa es diu Pablo Luis Rubio i dissenyà una casa flotant anomenada "EPICA" que es pot veure en aquest video.
A Austràlia, especialment al riu Murray i l'assolellada costa de Queensland s'utilitzen pontons motoritzats adaptats a cases flotants de dos o més dormitoris. Alguns tenen diverses cobertes i poden utilitzar-se com a residència permanent o de estiueig. Existeixen unitats disponibles per a lloguer.
Al Canadà les cases flotantes gaudeixen de popularitat a Colúmbia Britànica, Ontario i Quebec, on hi ha abundància de llacs i rius per utilitzar-les. El sistema del canal Rideau és un dels llocs on hi ha serveis de turisme amb aquesta particularitat. Les localitats de Sicamous i Shuswap Lake a Colúmbia Britànica es promocionen com a «capitals de les cases flotants».
A Europa alguns dels millors i més costosos exemples de cases flotants poden trobar al llarg dels canals d'Amsterdam, que ofereix fins i tot serveis d'hotels flotants. El sistema s'ha tornat molt car en els últims anys a causa de l'escassetat de llocs d'amarratge.
Als canals i rius del Regne Unit s'estima que existeix una població de quinze mil persones vivint a cases flotants, especialment a Anglaterra i el País de Gales. Allà s'utilitzen vaixells de mànega estreta, denominats narrowboat, utilitzats originàriament per transportar materies primes i combustible pels canals construïts des d'inicis de la Revolució Industrial. Ara com ara els canals s'utilitzen majorment per a recreació i turisme, tenint en compte que travessen molts llocs històrics i àrees urbanes.

## Referències

* ↑ Cámara de comercio de Sicamous, «capital de les cases flotants del Canadà».
* ↑ Waterways org
* ↑ Narrowboat: en anglés (lit) bote angosto.

## Vegeu també

** Astoria (estudi de gravació)

## Enllaços externs

* Living Afloat, the reference website on houseboats and how to convert them
* Houseboat Museum Amsterdam
* Houseboat Trivia (English version)
# Patricia McKillop

Patricia McKillop (Bulawayo, 15 de juliol de 1956) va ser una esportista zimbabuesa que va competir durant la dècada de 1970. Destacà com a jugadora d'hoquei sobre herba, però també jugà a bàsquet, representant a Matabelelàndia, i a golf.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla d'or en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Golden Girl Buckle on Moscow 1980». The Sunday News. Zimpapers (1980) LTD. [Consulta: 5 novembre 2016].
* ↑ «Pat McKillop Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 15 juny 2019].
# Gentiana hooperi

Gentiana hooperi és una espècie de planta fanerògama que pertany a la família de les gencianàcies (Gentianaceae).

## Descripció

Gentiana hooperi es una planta perenne amb arrel pivotant ramificada. Les tiges són decumbents a suberectes, de 5 a 20 cm de llarg, glabres, simples a poc ramificades.
Les fulles són sèssils, linears, estretament el·líptiques a oblanceolades, de 1,5 a 5 cm de llarg i 2 a 8 mm d'amplada. L'àpex és obtús, base decurrent, el limbe foliar està finament denticulada, cartilaginosa.
Les flors són solitàries a la part terminal de les tiges i de les branques. El calze és glabre, amb el tub de 8 a 16 mm de llarg, tubular, lòbuls erectes, linears a subulats, de 2 a 5 mm de llarg, membrana intacalicinal evident. La corol·la és blanc verdosa a la base, blau porpre cap a la porció superior, amb bandes clares als apèndixs interlobulars, de 3 a 6 cm de llarg. Te un tub campanulat amb la part inferior estreta, lòbuls el·líptic–obovats, de 5 a 10 mm de llarg, àpex obtús, apèndixs interlobulars bicuspidats, de 2 a 4 mm de llarg. Inclosos els estams, les anteres són rectes, de 4 a 5 mm de llarg.
Les càpsules són el·líptiques, de 4 a 6 cm de llarg i les llavors fan entre 2 mm de llarg i 1 mm d'amplada i són alades.

## Distribució i hàbitat

Gentiana hooperi té una distribució restringida a les muntanyes del centre i nord-oest de Mèxic.
En el seu hàbitat és una planta relativament freqüent, forma part de la vegetació de zones humides i llocs inundables en pinedes i boscos d'Abies religiosa, creix a una altitud entre els 2300 i els 3100 m. Floreix quasi tot l'any.

## Taxonomia

Gentiana hooperi va ser descrita per James Scott Pringle i publicat a Sida 7(2): 193, f. 5, a l'any 1977.

### Etimologia

Gentiana: Segons Plini el Vell i Dioscòrides Pedaci, el seu nom deriva del de Genci, rei de Il·líria en el segle ii, a qui s'atribuïa el descobriment del valor curatiu de la Gentiana lutea.
hooperi: epítet

## Referències

* 1 2 3 Pringle, James S. «El género Gentiana (Gentianaceae) en México» (en castellà i anglès). Polibotánica, 27, abril 2009. ISSN: 1405-2768 [Consulta: 16 març 2024].
* ↑ «Gentiana hooperi». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 16de març 2024].
* ↑ Plini el Vell: Naturalis Historia XXV, 34 (anglès).
* ↑ Dioscòrides Pedaci: De materia medica III, 3 Arxivat 2013-10-29 a Wayback Machine. (en grec i llatí).

## Enllaços externs

* Fotos de Gentiana hooperi
# Otylia Kałużowa

Otylia Kałużowa (Orzesze, 23 de maig de 1907 - Chorzów, 23 d'octubre de 1981) va ser una atleta polonesa, especialista en curses de velocitat i mig fons, que va competir entre les dècades de 1930 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on quedà eliminada en sèries en la prova del 800 metres del programa d'atletisme.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata en la prova dels relleus 4×100 metres del Campionat d'Europa d'atletisme de 1938. Formà equip amb Jadwiga Gawronska, Barbara Ksiazkiewicz i Stanisława Walasiewicz. També guanyà 26 títols nacionals i obtingué 8 rècords nacionals.

## Millors marques

* 100 metres. 12.6" (1934)
* 200 metres. 26.0" (1939)
* 800 metres. 2' 30.0" (1928)

## Referències

* 1 2 «Otylia Tabacka Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 3 març 2019].
* ↑ Kałużowa (tabacka) Otylia Maria Arxivat 2015-02-20 a Wayback Machine. a Comitè Olímpic Polonès (polonès)
* ↑ Otylia Kaluza (neé Tabacka, Orlowska) a trackfield.brinkster.net
# Benjamin Vanninen

Benjamin Vanninen (Municipi de Sordavala, 29 de juny de 1921 - Heinola, 22 d'abril de 1975) fou un esquiador de fons finlandès que va competir durant la dècada de 1940. Era germà del també esquiador de fons Pekka Vanninen.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Sankt Moritz, on guanyà la medalla de bronze en la prova del 50 quilòmetres del programa d'esquí de fons. Vanninen maig guanyà cap títol finlandès, però guanyà la cursa dels 50 km dels Jocs d'esquí de Lahti el 1946 i 1948 i a Ounasvaara el 1946 i 1947.

## Referències

* 1 2 3 «Benjamin Vanninen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de juliol 2012. [Consulta: 6 gener 2020].
# Biel/Bienne

Biel/Bienne (en alemany Biel, en francès Bienne) és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), cap del districte de Bienne.
En aquesta localitat s'hi celebra anualment des de 1968 el Festival d'escacs de Biel, l'esdeveniment escaquístic més important de Suïssa.
# Patrick Leahy

Patrick Joseph "Pat" Leahy (Charleville, Irlanda, 20 de maig de 1877 – Chicago, Illinois, 29 de desembre de 1927) va ser un atleta britànic que va destacar en el salt de llargada, triple salt i salt d'alçada durant la primera dècada del segle XX i que va prendre part en els Jocs Olímpics de París, el 1900, i als de Londres, el 1908.
Leahy pertanyia a una família nombrosa en què els seus sis germans també practicaven esport. El seu germà Con guanyà tres medalles en dos Jocs Olímpics. Un altre germà, Timothy, també saltà en competicions. Patrick superà el rècord britànic de salt d'alçada a Dublín el 1898 amb un salt de 1m 93cm.
Als Jocs de París, el 1900, Leahy va prendre part en tres disciplines de salt. Guanyà la medalla de plata en salt d'alçada, rere Irving Baxter, amb un millor salt d'1 m 78 cm, i la medalla de bronze en salt de llargada, rere Alvin Kraenzlein i Myer Prinstein, amb un millor salt de 6m 95cm. En la prova del triple salt finalitzà en quarta posició, rere Prinstein, James Connolly i Lewis Sheldon.
Als Jocs de Londres, el 1908, disputà la prova del salt d'alçada, en què finalitzà en la novena posició final.
El 1909 Patrick i Con Leahy emigraren als Estats Units. Patrick morí a Chicago el 1927.

## Referències

* 1 2 3 4 «Pat Leahy Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 11 de juny 2009. [Consulta: 9 setembre 2015].
# Paolo Gennari

Paolo Gennari (Piacenza, 11 de setembre de 1908 - Piacenza, 29 de gener de 1968) fou un remer italià que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on disputà la prova del quatre sense timoner del programa de rem. Formant equip amb Cesare Rossi, Pietro Freschi i Umberto Bonadè guanyà la medalla de bronze. L'any següent guanyà la medalla d'or al Campionat d'Europa de rem en la mateixa categoria.

## Referències

* ↑ «Paolo Gennari Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 5 agost 2018].
* ↑ «Rudern – Europameisterschaften (Herren – Vierer o.Stm.)» (en alemany). Sport Komplett. [Consulta: 21 juny 2018].
# Bernard Ormanowski

Bernard Ormanowski (Lipinki, 10 de novembre de 1907 - Bydgoszcz, 7 de desembre de 1984) fou un remer polonès que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on guanyà la medalla de bronze en la prova del quatre amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Franciszek Bronikowski, Edmund Jankowski, Leon Birkholc i el timoner Bolesław Drewek.

## Referències

* ↑ «Bernard Ormanowski Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 9 octubre 2018].
# Polla caranegra

La polla caranegra (Porphyriops melanops) és una espècie d'ocell de la família dels ràl·lids (Rallidae) que habita la vegetació de ribera d'Amèrica del Sud, a l'est dels Andes de Colòmbia, centre de Xile, est del Brasil, i Uruguai, el Paraguai, est de Bolívia i nord de l'Argentina.

## Taxonomia

Considerada antany una espècie del gènere Gallinula, avui és ubicada al monotípic gènere Porphyriops, Pucheran, 1845, arran estudis recents.

## Referències

* ↑ «Polla caranegra». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/11/2023(català)
* ↑ G Sangster, JC García-R i SA Trewick. 2015. A new genus for the Lesser Moorhen Gallinula angulata Sundevall, 1850 (Aves, Rallidae). European Journal of Taxonomy 153: 1–8.
# Paul Martin (atleta)

Paul Martin (Ginebra, 11 d'agost de 1901 - Lausana, 28 d'abril de 1987) va ser un atleta suís que va competir durant les dècades de 1920 i 1930 i que va disputar cinc edicions dels Jocs Olímpics: 1920, 1924, 1928, 1932 i 1936.
En totes les edicions va córrer la prova dels 800 metres. El 1924, als Jocs de París, guanyà la medalla de plata, rere Douglas Lowe. En les edicions de 1928, 1932 i 1936 també disputà la cursa dels 1.500 metres, destacant la sisena posició aconseguida el 1928.

## Millors marques

* 400 metres. 47.8" (1928)
* 800 metres. 1' 51.8" (1928)
* 1.500 metres. 3' 58.1" (1934)

## Referències

* 1 2 «Paul Martin Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 28 d’agost 2011. [Consulta: 9 juny 2018].
* ↑ Schuyler Enck a trackfield.brinkster.net
# Laura Rogule

Laura Rogule (Riga, 5 de febrer de 1988) és una jugadora d'escacs letona que té el títol de Gran Mestre Femení des de 2005.
A la llista d'Elo de la FIDE del maig de 2016, hi tenia un Elo de 2294 punts, cosa que en feia la jugadora femenina número 1 (en actiu) de Letònia, i la número 210 del rànquing mundial femení. El seu màxim Elo va ser de 2362 punts, a la llista de juliol de 2011 (posició 490 al rànquing mundial absolut).

## Resultats destacats en competició

Rogule ha guanyat el campionat femení de Letònia nou cops, els anys 2003, 2005, 2006, 2009, 2010, 2011, 2013, 2015 i 2016. El 2012 en fou subcampiona. El 2002 es proclamà Campiona del món Sub-14, a Heraklio (Grècia). El 2012 va guanyar el Campionat d'Europa femení d'escacs ràpids i el Campionat d'Europa femení d'escacs semiràpids a Varsòvia.

### Participació en competicions per equips

Laura Rogule va competir per Letònia a les olimpíades d'escacs:
* El 2004, al tercer tauler a la 36a Olimpíada a Calvià (+5, =1, -5);
* El 2006, al segon tauler a la 37a Olimpíada a Torí (+7, =2, -3);
* El 2008, al primer tauler a la 38a Olimpíada a Dresden (+3, =4, -3);
* El 2010, al segon tauler a la 39a Olimpíada a Khanti-Mansisk (+5, =1, -3);
* El 2012, al segon tauler a la 40a Olimpíada a Istanbul (+5 -2 =2);
* El 2014, al segon tauler a la 41a Olimpíada a Tromsø (+6 -2 =2).
Rogule també va representar Letònia al 4t campionat d'Europa femení per equips:
* El 2001, al tauler suplent a León (+3, =2, -1).

## Referències

* 1 2 3 «Nota biogràfica de Laura Rogule» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 8 abril 2015].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes femenines per federació: Rússia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 18 gener 2016].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Laura Rogule «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2016-06-10. [Consulta: 7 maig 2016].
* ↑ «Resultats i classificació del campionat femení d'escacs de Letònia de 2015» (en anglès). chess-results.com. [Consulta: 6 maig 2015].
* ↑ «Rogule and Sveshnikov are 2016 Latvian Chess Champions». chessdom.com. [Consulta: 7 maig 2016].
* ↑ «Resultats i classificació del campionat femení d'escacs de Letònia de 2012». chess-results.com, 01-05-2012. [Consulta: 8 abril 2015].
* ↑ http://www.poloniachess.pl/amplico2012/blitz/results.html?l=pl&tb=11_&ix=0_
* ↑ http://www.poloniachess.pl/amplico2012/rapid/results.html?l=pl&tb=11_&ix=0_
* ↑ «Women's Chess Olympiads: Laura Rogule». OlimpBase. [Consulta: 18 setembre 2011].
* ↑ http://results.chessolympiadistanbul.com//tnr77682.aspx?art=20&fed=LAT&lan=1&flag=30 Arxivat 2012-08-30 a Wayback Machine.
* ↑ «4t Campionat d'Europa d'escacs femení per equips, Lleó 2001, Equip de Letònia» (en anglès). OlimpBase. [Consulta: 18 setembre 2011].
# Patricia Davies

Patricia Davies (5 de desembre de 1956) va ser una jugadora d'hoquei sobre herba zimbabuesa que va competir durant la dècada de 1970.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla d'or en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Trish Davies Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 15 juny 2019].
# Bernard Schmetz

Bernard Schmetz (Orleans, 21 de març de 1904 - 15è districte de París, 11 de juny de 1966) va ser un tirador d'esgrima francès, especialista en espasa, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla de plata en la prova d'espasa per equips del programa d'esgrima. A Los Angeles, el 1932, guanyà la medalla d'or en la prova d'espasa per equips, mentre en la d'espasa individual fou cinquè. La seva tercera i darrera participació en uns Jocs fou a Berlín, el 1936, amb una medalla de bronze en la prova d'espasa per equips.
En el seu palmarès també destaquen nou medalles al Campionat del Món d'esgrima, dues d'or, quatre de plata i tres de bronze.

## Referències

* 1 2 3 «Bernard Schmetz Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 2 octubre 2018].