OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Saba Aparcaments

Saba Aparcaments és una empresa espanyola amb seu a Barcelona que es dedica al negoci de pàrquings. És present a més de 179 municipis d'Espanya, Itàlia, Portugal, Andorra, Xile, Regne Unit, Txèquia, Eslovàquia i Alemanya. L'any 2023 la companyia disposava de més de 356.000 places distribuïdes en 1079 aparcaments i més de 2150 treballadors.
Des del novembre del 2022 la matriu propietària, Criteria Caixa, va enegegar el procés de negociació de venda parcial l'empresa per un import no anunciat al grup Interparking. La tardor de 2024 es va arribar a un acord de venda.

## Referències

* ↑ «Saba Aparcaments». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Saba factura un 12% i s'adjudica els aparcaments de les estacions d'ADIF». The New Barcelona Post, 04-06-2024. [Consulta: 4 juny 2024].
* ↑ «Saba dispara los ingresos hasta los 308 millones mientras CriteriaCaixa continúa negociando su venta» (en castellà). Economia Digital, 13-03-2024. [Consulta: 4 juny 2024].
* ↑ Bayón, Álvaro. «Criteria hace caja con Saba y firma la venta a la belga Interparking para crear un gigante paneuropeo» (en castellà), 16-10-2024. [Consulta: 17 octubre 2024].

## Enllaços externs

* Saba Aparcaments - Lloc web oficial
# Khadga

La dinastia Khadga fou una dinastia hindú que va governar Vanga i Samatata (parts de Bengala) als segles vii i viii (vers 625 a 710).
La informació deriva principalment de dos plats de coure amb inscripcions descoberts a Ashrafpur (prop de Dacca), algunes monedes, i els relats del viatger xinès Sheng-che (del segle VII). La segona de les inscripcions esmentades parla d'una donació del rei Udirnakhadga. La darrera part del seu nom indicaria que probablement va pertànyer a la dinastia Khadga però el període del seu regnat no s'ha determinat encara. Els reis Khadga foren probablement governants natius de la regió però no se sap l'extensió del seu domini. Una de les dues inscripcions esmenta Talapataka i Dattakataka, que podrien ser les poblacions de Talpara i Datgaon de la upazila de Raipura a Narsingdi. A la meitat del segle VII els Rata es van fer independents de la dinastia Khadga i van fundar una dinastia paral·lela a Samatata.

## Reis

* Khadgodyama (625-640), fundador de la dinastia
* Jatakhadga (640-658)
* Devakhadga (658-673)
* Rajabhata (673-690)
* Balabhata (690-705)
* Udirnakhadga ?

## Referències

* Samatata

## Enllaços externs

* Dinastioa Khadga a la Banglapèdia (anglès)
# Oléron

L'illa d'Oléron o l'illa d'Oleró (en francès: Île d'Oléron) és una illa de la costa francesa a l'oceà Atlàntic (situada a l'oest de Rochefort), al costat sud de l'estret Pertuis d'Antioche.
És la segona illa més gran de França, després de la de Còrsega, si no es compten les illes d'ultramar franceses.

## Història

Durant els segles vii i viii, aquesta illa junt amb la de Ré, formaven les anomenades Vacetae Insulae segons la cosmografia Aethicus Ister. Vaceti és un altre nom per als Vascones, fent referència als bascos no gascons que en tenien control en aquella època.
A Oléron entre els anys 1152 a 1160 Eleanor d'Aquitània introduí la primera llei d'almirallat en aquesta part del món. El 1306, Edward I d'Anglaterra assignà l'illa al seu fill Eduard II com a part del Ducat d'Aquitània.
El 20 de març de 1586, aquesta illa va ser presa per Agrippa d'Aubigné.

## Geografia

L'illa té una superfície de 174 km². És una illa plana, la seva altitud màxima és de 34 m. És fèrtil i es troba a la Badia de Biscaia.
El seu clima és suau, marítim temperat un poc calorós a l'estiu.

## Administració

Administrativament l'illa pertanyb al departament Charente-Maritime està dividida en municipis (communes):
* La Brée-les-Bains
* Le Château-d'Oléron
* Dolus-d'Oléron
* Le Grand-Village-Plage
* Saint-Denis-d'Oléron
* Saint-Georges-d'Oléron (inclou Boyardville)
* Saint-Pierre d'Oléron
* Saint-Trojan-les-Bains
Compta amb un total de 22.000 habitants.

## Transport

Des de 1966, l'illa està connectada al continent per un pont que té una llargada 2.862 m. Actualment és el tercer de França per la seva llargada.

## Turisme

Oléron és una destinació popular pel turisme. Té platges, surf, càmpings i cavalls per muntar i amb edificis històrics interessants. L'oferta gastronòmica és important amb molts restaurants especialitzats en el marisc, especialment les ostres que s'hi cultiven.

## Notes

* ↑ Collins' book, p. 214.
* 1 2 «Vos vacances commencent ici ! - Marennes Oléron Tourisme» (en francès). [Consulta: 9 gener 2021].

## Fonts

* Collins, Roger. "The Vaccaei, the Vaceti, and the rise of Vasconia." Studia Historica VI. Salamanca, 1988. Reprinted in Roger Collins, Law, Culture and Regionalism in Early Medieval Spain. Variorum, 1992. ISBN 0-86078-308-1.

## Enllaços externs

* (francès) The official tourist office website for Oléron Island
* (anglès) Language, culture & discovery on Île d'Oléron Arxivat 2011-07-13 a Wayback Machine.
# Alexandria Paropamisos

Alexandria Paropamisos o Alexandria del Caucas (en grec antic Αλεξάνδρεια) era una ciutat fundada per Alexandre el Gran a les muntanyes del Paropamisos (Hindu Kush) al país dels paropamísades l'any 329 aC. En època clàssica s'anomenava Caucas a la serralada de l'Hindu Kush.
Alexandre va poblar la ciutat amb 7000 macedonis, 3000 mercenaris i milers d'indígenes, segons Quint Curci Ruf, o uns 7000 indígenes i 3000 acompanyants no militars de l'exèrcit i diversos mercenaris grecs, segons Diodor de Sicília. També hi va construir fortaleses, entre elles l'actual Bagram, a l'Afganistan, als peus de l'Hindu Kush, que van substituir unes torres de defensa erigdes quasi al mateix lloc pel rei Cir el Gran de Pèrsia. De fet, Alexandria va ser una refundació d'un assentament aquemènida anomenat Kapisa. El seu déu principal era Zeus, segons es dedueix de les monedes trobades emeses en temps d'Eucràtides I, rei grec de Bactriana. Alexandria del Caucas va ser una de les capitals del Regne Indogrec (180 aC-10).
Hi va fer exploracions Charles Masson (1800-1853), un soldat i explorador de la Companyia Britànica de les Índies Orientals.

## Referències

* ↑ Quint Curci Ruf. Història d'Alexandre el Gran, VII, 3,23
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XVIII, 83,2
* 1 2 Tarn, William Woodthorpe. The Greeks in Bactria and India. Chicago: Ares, 1997, p. 460-462. ISBN 9780890055243.

## Enllaços externs

* Alexandria in the Caucasus (Begram) Livius.org
# Zoilos I

Zoilos I Dikaios ("el Just") fou un rei Indogrec que va governar al nord-oest de l'Índia incloent els Paropamísades i Aracòsia abans dominats per Menandre I. Se suposa que pertanyia a la dinastia eutidèmida.
La datació del regnat de Zoilo és discutida. Com a rei es considera que governava després de la mort de Menandre (mort vers 135 aC). S'hauria aixecat abans de la mort d'aquest rei i va agafar el poder algun temps després. Això està basat en el fet que dues monedes de Zoiles foren regravades per Menandre per la qual cosa Zoilos havia d'estar governant en algun lloc, almenys per un temps, quan Menandre encara vivia i amb tota probabilitat era el seu rival. R.C. Senior suggereix que hauria governat ja entre 140-135 aC.
Zoilos I va utilitzar monedes d'argent similars a les d'Eutidem II, fill de Demetri II de Bactriana, un Hèrcules coronat portant una corona de llorer o diadema a la mà dreta i la pell d'un lleó a la mà esquerra; les representacions són de baixa qualitat artística; en algunes Hèrcules és coronat per Nice, la deessa de la victòria. També va emetre algunes monedes d'argent i or, força rares, amb la cara d'Hèrcules. Les monedes índies porten el títol pali de "Dhramikasa" ("Seguidor de Dharma"), probablement referit al budisme, i és la primera vegada que apareix a monedes indogregues. S'han trobat també algun tetradracmes àtics monolingües. Zoilos va utilitzar (per herència o adquisició) diversos monogrames de Menandre I. Les monedes de bronze són quadrades i combinen Hèrcules amb un arc escita dins d'unes rames de la victòria, que suggereixen una aliança amb els pobles escites (saces) o els yuezhi que havien envaït Bactriana.

## Referències

* "The Greeks in Bactria and India" W.W. Tarn, Cambridge University Press

## Notes

* ↑ Senior R.C., MacDonald, D.: The Decline of the Indo-Greeks, Monographs of the Hellenic Numismatic Society, Athens (1998)

## Enllaços externs

* Main coins of Zoilus I
# La Creu de l'Aragall (Castellví de Rosanes)

La Creu de l'Aragall és una muntanya de 548 metres que es troba entre els municipis de Castellví de Rosanes i de Corbera de Llobregat, a la comarca del Baix Llobregat, a la Serra de l'Ordal.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 283124001), i també s'hi pot trobar la creu que dona nom al cim. La creu original es va construir cap al 1909 a la memòria d'en Joseph Rifà i Munt, mort l'any 1900. Sota mateix, en terrenys ocupats per la urbanització La Creu de l'Aragall s'hi troba el Pla dels Voluntaris, on l'any 1811 el coronel Manso va entrenar un nombrós grup de voluntaris (uns 20.000) que formaren el Batalló de Caçadors de Catalunya, també conegut com a Batalló Manso.

## Referències

* ↑ «La Creu de l'Aragall (Castellví de Rosanes)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Extret del llibre Dates Històriques de Corbera de Llorenç Urgelles
# Harmuza

Harmuza (Ἅρμουζα πόλις) fou una antiga ciutat capital del districte d'Harmozia a la regió de Carmània actualment a Iran. Se suposa que vers el 1400 els habitants d'aquesta ciutat van fugir dels atacs de Tamerlà cap a una illa propera que fou coneguda per Ormuz i que dona nom a l'estret entre Oman i l'Iran. Fou possessió dels portuguesos des del 1507 quan la va ocupar Albuquerque, i la van retenir fins al 1622 quan el xa persa Abbas, ajudat pels anglesos, la va conquerir. Els perses van fundar a la costa Bandar Abbas, en un intent de desviar cap allí el comerç que sota els portuguesos es feia a Ormuz però no hi van reeixir. D'Harmuza com de Bandar Abbas, només romanen ruïnes.

## Referències

* 1 2 3 «Harmu'za». A: William Smith. Dictionary of Greek and Roman Geography, illustrated by numerous engravings on wood. Londres: Walton and Maberly & John Murray, 1854.
# Massís de Penyagolosa

El massís o serra de Penyagolosa és una alineació muntanyosa situada entre les comarques valencianes de l'Alt Maestrat, l'Alcalatén i l'Alt Millars. Forma part del Sistema Ibèric, de la unitat morfoestructural de la Serra de Gúdar. La principal altura és el cim de Penyagolosa (1.813 metres), d'on el conjunt pren el nom, seguida del Tossal de Fraga (1.709 m.) o les Cingles de Marcén (1.623 m.).
Els municipis de Vistabella, on es troba el Santuari de Sant Joan de Penyagolosa, Xodos i Vilafermosa rodegen el massís, tot i que l'esvelta figura del cim presideix un ampli territori que va des de la Plana de Castelló a la comarca del Maestrat aragonès.
El massís de Penyagolosa presenta importants aspectes geològics, tals com la interessant seqüència estratigràfica, representativa de bona part del període cretàcic, i els notables traços estructurals i geomorfològics. Entre aquests últims destaquen formes típiques de periglaciarisme, així com espectaculars formacions càrstiques com el pòlie format pel Pla de Vistabella, el canó del riu de Montlleó, el riu Carbo i distintes coves d'interès.
El massís se situa en el forcall entre ambients biogeogràfics molts diversos. El seu caràcter de transició entre l'interior i la costa, i també entre els sectors nord i meridional del País Valencià, propicia una extraordinària diversitat de flora i fauna. Aquest riquesa pren força per la forta empremta paisatgística dels espessos boscs de les rostàries en contrast amb els rasos de les cimes fet que ha propiciat la seua protecció en la figura del Parc Natural de Penyagolosa des de l'any 2006.

## Referències

* ↑ «El massís de Penyagolosa | enciclopedia.cat». [Consulta: 17 octubre 2024].
# GReader

GReader és un agregador de canals RSS per a Android que integra directament canals d'altres agregadors rellevants com Feedly o The Old Reader a més de tots els canals RSS que l'usuari consideri oportú. És un agregador que neix el 2014.

## Referències

* ↑ https://www.ghacks.net/2016/04/11/greader-review/
# Galisancho

Galisancho és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 785 | 624 | 492 | 487 |
# Vladimír Vondráček

Vladimír Vondráček (Znojmo, Moràvia Meridional, 22 de maig de 1949) va ser un ciclista txecoslovac, d'origen txec. Va guanyar una medalla de bronze al Campionat del Món de contrarellotge per equips de 1975. Va participar en els Jocs Olímpics de 1976.

## Palmarès

* 1975
** Vencedor d'una etapa a la Milk Race

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Kim Gunnar Svendsen

Kim Gunnar Svendsen (Roskilde, 24 de desembre de 1955) va ser un ciclista danès, que fou professional entre 1977 i 1984. Va destacar sobretot amb el ciclisme en pista i va participar en els Jocs Olímpics de Mont-real de 1976.

## Palmarès

* 1973
** Campió d'Europa júnior en Puntuació
* 1975
** Campió de Dinamarca de persecució per equips
* 1977
** Campió de Dinamarca de persecució per equips
* 1978
** Campió de Dinamarca de persecució

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Pierfranco Vianelli

Pierfranco Vianelli (Provaglio d'Iseo, província de Brescia, 20 d'octubre de 1946) va ser un ciclista italià, que fou professional entre 1969 i 1973.
El 1968, com a ciclista amateur, va prendre part en els Jocs Olímpics de Mèxic, en què guanyà la medalla d'or en la prova en línia, per davant Leif Mortensen i Gösta Pettersson; i la de bronze en la contrarellotge per equips, junt amb Giovanni Bramucci, Vittorio Marcelli i Mauro Simonetti. Com a professional sols aconseguí una victòria, una etapa al Giro d'Itàlia de 1971.

## Palmarès

* 1967
** 1r al Gran Premi Palio del Recioto
** 1r al Gran Premi Ezio Del Rosso
* 1968
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de Ciutat de Mèxic en la prova en línia
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de Ciutat de Mèxic en la contrarellotge per equips
** 1r a la Wartenberg-Rundfahrt
** 1r al Giro de la Vall d'Aosta
* 1971
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia

### Resultats al Tour de França

* 1969. 7è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1970. 22è de la classificació general
* 1971. 5è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1972. 49è de la classificació general
* 1973. 88è de la classificació general

## Referències

* ↑ «VIANELLI Pier-Franco». [Consulta: 17 novembre 2022].
* 1 2 «Olympedia – Pierfranco Vianelli». [Consulta: 17 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Pierfranco VIANELLI» (en italià). [Consulta: 17 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Pierfranco Vianelli a sitiodeciclismo.net
# Ba (Fiji)

Ba és una ciutat i una província de la Divisió Oest de Fiji. La localitat es troba a 37 km de Lautoka i a 62 km de Nadi.

## Característiques

Situada a l'interior de Viti Levu, l'illa més gran de Fiji, Ba té una àrea de 327 km² i, segons el cens de 1996, una població de 14.596 habitants. La ciutat està construïda a la riba del riu Ba, al qual deu el nom.

## Enllaços externs

* Traveljournals.net. Informació general. Inclou mapa.
# Niue als Jocs de la Commonwealth

Niue ha competit fins a sis vegades als Jocs de la Commonwealth fins a la data, en els anys 2002, 2006, 2010, 2014, 2018 i 2022.

## Recompte de medalles

| | 1 | 2 | 3 | Total |
| Niue | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Jocs | Or | Plata | Bronze | Total |
| Manchester 2002 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Melbourne 2006 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Delhi 2010 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Glasgow 2014 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Gold Coast 2018 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Birmingham 2022 | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Història

Niue va participar per primer cop en l'edició dels Jocs de la Commonwealth de 2002, celebrada a Manchester, Anglaterra amb un equip d'atletes de les categories de boxa, atletisme, rugbi a 7 i tir.

## Llista de medallistes

| Medalla | Nom | Jocs | Esport | Categoria |
| 3 Bronze | Duken Tutakitoa-Williams | Birmingham 2022 | Boxa | Pes pesant masculí |

## Referències

* ↑ «Niue». Commonwealth Games Federation. Arxivat de l'original el 4 de desembre 2019. [Consulta: 22 juliol 2020].
* ↑ «Niue». Glasgow 2014. [Consulta: 6 agost 2022].
* ↑ «Boxer bags first Commonwealth Games medal for tiny island nation of Niue» (en anglès). HeraldScotland. [Consulta: 6 agost 2022].
# Niue Island Sports Commonwealth Games Association

Niue Island Sports Commonwealth Games Association (català: Associació de Jocs de la Commonwealth d'Esports de l'illa de Niue) és un Comitè Olímpic Nacional no reconegut i membre associat dels Comitès Olímpics Nacionals d'Oceania. L'organització és la federació nacional de tots els esports de Niue i representa el país als Jocs de la Commonwealth, que va fer el seu debut a Manchester el 2002. L'associació també organitza la participació del país als Jocs de la Joventut de la Commonwealth. És signatari de l'Agència Mundial Antidopatge.
Durant els Jocs del Pacífic de 2015, la nació va guanyar una medalla de plata a l'esdeveniment Female Lawn Bowls i a l'esdeveniment Individual Bodybuilding +100kg Masculin.

## Referències

* ↑ Centanni, Evan. «Parade of Nations: Which Countries Are (and Aren't) in the Olympics? (PyeongChang 2018)» (en anglès). Political Geography Now, 08-02-2018. [Consulta: 4 desembre 2019].
* ↑ «Associate members to also benefit from ONOC OCA relationship» (en anglès). Loop Tonga, 18-09-2015. Arxivat 6 de desembre 2022 a Wayback Machine.
* ↑ «Queen's Baton Goes To Sea» (en anglès). Talaniue, 10-11-2017.
* 1 2 «Commonwealth Countries – Introduction» (en anglès). Commonwealth Games Federation, 2014. Arxivat de l'original el 15 June 2017. [Consulta: 4 desembre 2019].
* ↑ «Code Signatories» (en anglès). World Anti-Doping Agency, 14-11-2013. [Consulta: 4 desembre 2019].
* ↑ Waiwai, Emma, ed. (2015). «Official Results Booklet 3rd – 18th July 2015» (PDF). Port Moresby 2015 XV Pacific Gamesen: 156,518 – via Websites.Sportstg.com.
# Paliati Grounds

El Paliati Grounds (també conegut com l'Oval de l'Institut de Niue) és l'estadi nacional polivalent de la nació insular de Niue. L'estadi té una capacitat per a 1.000 espectadors. Es troba al costat de l'Institut de Niue i del campus de Niue de la Universitat del Pacífic Sud.

## Usuaris

El Paliati Grounds acull el Torneig de Futbol de Niue, l'equip nacional de rugbi de Niue, tornejos de rugbi illencs, i d'atletisme escolar.

## Referències

* ↑ «Stadiums in Niue». World Stadiums. Arxivat de l'original el 14 March 2012. [Consulta: 16 novembre 2021].
* ↑ «Soccerway profile». Soccerway. [Consulta: 16 novembre 2021].
* ↑ «2021 Seven Aside Football Tournament». Niue Football Association. [Consulta: 16 novembre 2021].
* ↑ «Island Guide 2017». visitniue.com. [Consulta: 16 novembre 2021].
* ↑ Pavinhi, Esther. «Vaiea dominates at the NFA 2021 seven a-side football tournament». tvniue.com, 18-08-2021. [Consulta: 16 novembre 2021].
* ↑ Santos, Carlos. «Niue 2021». RSSSF. [Consulta: 17 novembre 2021].
* ↑ «Niue 55 Tahiti 8». ESPN. [Consulta: 16 novembre 2021].
* ↑ «U21 touch tournament». Niue High School. [Consulta: 16 novembre 2021].
* ↑ Pavihi, Esther. «Niue Primary School's sports day a successful celebration of cultural sports». tvniue.com, 01-07-2021. [Consulta: 16 novembre 2021].

## Enllaços externs

* Perfil a Soccerway
* Imatge de l'estadi
* Imatges de l'estadi
# Cesare Benedetti

Cesare Benedetti (Rovereto, 3 d'agost de 1987) és un ciclista italià professional des del 2010 fins a l'agost de 2024. El seu darrer equip fou el Bora-Hansgrohe. En el seu palmarès destaca una victòries d'etapa al Giro d'Itàlia de 2019.

## Palmarès

* 2008
** 1r al Trofeu Edil C
* 2019
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2012. 107è de la classificació general
* 2017. 115è de la classificació general
* 2018. 108è de la classificació general
* 2019. 74è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2020. 94è de la classificació general
* 2021. 103è de la classificació general
* 2022. 120è de la classificació general
* 2023. 102è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2016. 128è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2016. 93è de la classificació general
* 2017. Abandona (8a etapa)
* 2021. 107è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Cesare Benedetti se retirará en agosto y se convertirá en director deportivo» (en castellà). ciclismoafondo, 14-06-2024. [Consulta: 17 octubre 2024].
* ↑ «Bora - Hansgrohe». UCI.org. Union Cycliste Internationale. Arxivat de l'original el 1 gener 2021. [Consulta: 1r gener 2021].
* ↑ «La Cuneo-Pinerolo battezza Cesare Benedetti» (en italià). [Consulta: 26 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
* Cesare Benedetti a ProCyclingStats
# Bandera de la Terra

La bandera de la Terra és una bandera fictícia, ja que no ha estat adoptada de manera oficial per cap organisme internacional. Representa el planeta Terra com a entitat geogràfica, sense accepcions polítiques, religioses ni demogràfiques.

## Bandera de John McConnell

Existen diverses propostes. La més coneguda és la dissenyada per l'activista del pacifisme nord-americà John McConnell. En aquesta, sobre fons blau fosc, figura una imatge del planeta obtinguda per la NASA. Aquesta bandera està associada amb el Dia de la Terra amb el qual s'intenta conscienciar la població dels problemes mediambientals. Ha estat utilitzada des de la primera celebració del Dia de la Terra, que va tenir lloc el 22 d'abril de 1970.

## La Bandera Internacional del Planeta Terra

Al maig 2015 un artista suec, Oskar Pernefeldt, va proposar formalment la Bandera Internacional del Planeta Terra. Va ser concebut per a ser utilitzat en expedicions espacials i té dos propòsits principals:
* Per ser utilitzat mentre que representa el planeta Terra.
* Per recordar a la gent de la Terra que compartim aquest planeta, sense importar les fronteres nacionals. Que hem de cuidar dels altres i el planeta en què vivim.

## Bandera de les Nacions Unides

La bandera de les Nacions Unides té el fons de color blau clar i l'emblema de les Nacions Unides de color blanc al centre. L'emblema està format per una projecció azimutal equidistant del mapamundi centrada en el pol Nord (per la qual cosa no es veu l'Antàrtida), amb dues branques d'olivera envoltant-lo. Aquestes branques d'olivera són un símbol de pau. Els colors blanc i blau clar són els colors oficials de l'ONU.

## Altres propostes

* Bandera de la Terra proposada per Jean-Sylvainkk Delroux, realitzada 1970.
* Bandera de la Terra de procedència desconeguda.
* Bandera proposada per James W. Cadleen el 1970.
* Versió alternativa de James W. Cadleen.
* Versió alternativa de James W. Cadleen.
* Bandera de la Terra segons la Fibits Reality Adjustment.
* Bandera de la Terra proposada per George Dibbern, realitzada el 1940.
* Bandera de la Unió terrestre.
* Bandera per al planeta Terra, per Luis Alonso Salvador realitzada en 1994.
* Bandera per al planeta Terra, ideada per Matt Groening per la sèrie Futurama amb intenció satírica.

## Referències

* ↑ The authentic Earth flag Arxivat 2016-03-31 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ «The International Flag of the Planet Earth». [Consulta: 22 maig 2015].
* ↑ «Here’s what the flag of Planet Earth could look like». Washington Post. [Consulta: 23 maig 2015].
* ↑ Bertram, Hulen. "Origin of the UNO Seal", The New York Times, March 10, 1946. Accessed January 4, 2009.

## Enllaços externs

* Flag Of Planet Earth (anglès)