OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Orquidòidies

Les orquidòidies (Orchidoideae) són una subfamília de les orquídies (Orchidaceae). Típicament contenen les orquídies amb una sola antera (monandre) fèrtil la qual és erecta i basítona. La subfamília Orchidoideae i l'anteriorment subfamília reconeguda Spiranthoideae es consideren les parts més properes del grup natural de les orquídies monandres perquè comparteixen un hàbitat terrestre, tenen pol·lini granular o capaç de ser separats, i tenen anteres erectes.
Les orquidòidies contenen dos subclades amb les següents tribus:
* tribus Orchideae i Diseae
* tribus Cranichideae i Diurideae
l'anterior subfamília Spiranthoideae actualment es posa com la tribu Cranichideae en el clade de les Orchidoideae. És germana de la tribu Diurideae.
La tribu Orchideae consta de les següents subtribus:
* Habenariinae
* Orchidinae
La tribu Diseae consta de les següents subtribus:
* Disinae
* Satyriinae
La tribu monofilètica Cranichideae consta de les següents subtribus monofilètiques:
* Achlydosinae
* Pterostylidinae
* Chloraeinae
* Goodyerinae s.l. (incloent l'antiga Pachyplectroninae)
* Galeottiellinae
* Manniellinae
* Cranichidinae s.l. (incloent l'antiga Prescottiinae)
* Spiranthinae
La tribu Diurideae consta de les següents subtribus:
* Acianthinae (monofilètic)
* Caladeniinae (polifilètic)
* Cryptostylidinae (monofilètic)
* Diuridinae (monofilètic)
* Drakaeinae (monofilètic)
* Prasophyllinae (monofilètic)
* Thelymitrinae (monofilètic)

## Referències

* RICHARD M. BATEMAN, PETER M. HOLLINGSWORTH, JILLIAN PRESTON, LUO YI-BO, ALEC M. PRIDGEON and MARK W. CHASE «Molecular phylogenetics and evolution of Orchidinae and selected Habenariinae (Orchidaceae)». Botanical Journal of the Linnean Society, 142, 1, maig 2003. DOI: 10.1046/j.1095-8339.2003.00157.x.
* Pridgeon, A.M., P.J. Cribb, M.W. Chase and F.N. Rasmussen [eds.]. 2003. Genera Orchidacearum vol. 3: Orchidoideae part 2, Vanilloideae. Oxford University Press, Oxford, U.K.
* Salazar, G.A., M.W. Chase, M.A. Soto Arenas and M. Ingrouille. 2003. Phylogenetics of Cranichideae with emphasis on Spiranthinae (Orchidaceae, Orchidoideae): evidence from plastid and nuclear DNA sequences. American Journal of Botany 90: 777-795.
* Salazar, G.A., L.I. Cabrera, S. Madriñán and M.W. Chase. 2009. Phylogenetic relationships of Cranichidinae and Prescottiinae (Orchidaceae, Cranichideae) inferred from plastid and nuclear DNA sequences. Annals of Botany 104: 403-416. «Enllaç».
* Chemisquy, M.A., Morrone, O. (2010) Phylogenetic analysis of the subtribe Chloraeinae (Orchidaceae): a preliminary approach based on three chloroplast markers. Australian Systematic Botany 23: 38-46. Abstract
# Orquia

La lex Orquia va ser una antiga llei romana, la primera de les anomenades lleis sumptuàries, presentada pel tribú de la plebs Gai Orqui l'any 183 aC, quan eren cònsols Quint Fabi Labeó i Marc Claudi Marcel. Establia el nombre màxim dels que podien assistir convidats a un banquet. Es diu que Cató es va oposar a aquesta llei, però també es va oposar més tard a la seva derogació.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Sumptuariae leges». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 28 abril 2022].
# Wanda (cràter)

Wanda és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 21,7 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim polonès, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1985.
El cràter Wanda es troba als Akna Montes de Venus. Va ser cartografiat per primera vegada durant la missió soviètica Venera 15/16 en 1984. Té un accidentat pic central i un sòl clar al radar, probablement de material volcànic. El cràter no sembla que estigui molt deformat pel moviment posterior de l'escorça que va aixecar les muntanyes i va arrugar les planes. No obstant això, el material de la serralada adjacent de la muntanya cap a l'oest sembla haver-se col·lapsat en el cràter. Les fosses petites que es veuen al nord del cràter poden ser fosses de col·lapse volcànic d'uns pocs quilòmetres de desnivell.

## Referències

* ↑ «Wanda». Gazetteer of Planetary Nomenclature. Servei Geològic dels Estats Units. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Wanda Flakowicz

Wanda Flakowicz (9 de febrer de 1917 - 25 de setembre de 2002) va ser una atleta polonesa, especialista en llançament de pes, que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze al Campionat d'Europa d'atletisme de 1938 en el llançament de pes, així com tres campionats nacionals.

## Millors marques

* Llançament de pes. 13,21 metres (1938)

## Referències

* ↑ Wanda Flakowicz Arxivat 2016-04-08 a Wayback Machine. a Skoki.pl (polonès)
* ↑ Wanda Flakowicz a trackfield.brinkster.net
# Vinson

* Aquest article tracta sobre la entitat de població d'Oklahoma (Estats Units). Vegeu-ne altres significats a «Massís Vinson».
Vinson és una comunitat no incorporada al Comtat de Harmon, Oklahoma, Estats Units. La comunitat va ser anomenada per Henry B. Vinson, propietari del poblat. Encara que no estigui incorporat, Vinson té una oficina de correus, la qual va ser establerta el 20 d'agost del 1903. Encara està oberta avui en dia amb el codi postal 73571.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ SHIRK, GEORGE H. Oklahoma Place Names. Norman: University of Oklahoma Press, 1987. ISBN 0-8061-2028-2.
* ↑ (anglès) «Search Results for ZIP code 73571.»

## Enllaços externs

* (anglès) «U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Vinson (Oklahoma).»
# Vinotonus

Vinotonus és un cràter sobre la superfície del planeta nan Ceres, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 51.57 ° de latitud nord i 106.6 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 140 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el 21 de setembre del 2015 i fa referència a Vinotonus, déu del vi de la cultura dels britons.

## Referències

* ↑ "Vinotonus". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Leach, Marjorie. ABC-CLIO. Guide to the Gods, 1992.
# Vinschgau

Vinschgau (italià Val Venosta, ladí Val Venuesta) és una vall i un districte del Tirol del Sud. S'estén des del Reschenpaß fins a Meran, i és el més occidental de la província. Al seu territori inclou els Alps de Venosta, amb l'alçària de l'Ortles (3.906 m) i el pas Stilfser Jochen. Ja fou habitada en el segle VIII i mantingué relacions amb la vall d'Engadin.
El districte fou creat el 1962, i fou el primer dels vuit. Té uns 1.442 km² i 34.500 habitants. Històricament, també comprèn els municipis austríacs de Nauders i Ventertal. Comprèn tretze municipis.

## Municipis

* Kastelbell-Tschars - Castelbello-Ciardes
* Graun im Vinschgau - Curon Venosta
* Glurns - Glorenza
* Latsch - Laces
* Laas - Lasa
* Mals - Malles Venosta
* Martell - Martello
* Prad am Stilfserjoch - Prato allo Stelvio
* Schlanders - Silandro'
* Schluderns - Sluderno
* Schnals - Senales
* Stilfs - Stelvio
* Taufers im Münstertal - Tubre
# Orde del Mèrit

«Orde del Mèrit» té aquests significats:
* Orde del Mèrit (Regne Unit), orde britànic i de la Commonwealth atorgat com a recompensa pel servei eminent a les forces armades, l'art, la literatura, les ciències o la promoció de la cultura
* Orde del Mèrit Constitucional, orde civil espanyola creada pel govern de González concedida tant a persones físiques com a jurídiques
* Orde del Mèrit de la República Federal d'Alemanya, condecoració que es dona a Alemanya a persones que destaquen pels seus èxits en l'àrea política, econòmica, cultural, intel·lectual o en el treball voluntari
* Orde del Mèrit de la República Italiana o Orde al Mèrit de la República Italiana, orde de la República Italiana concedida tant a civils com a militars
* Orde al Mèrit de la Guàrdia Civil, condecoració per recompensar la conducta dels membres d'aquest cos de seguretat espanyol
* Orde del Mèrit Civil, orde que atorga el Ministeri d'Afers exteriors d'Espanya
* Orde Nacional del Mèrit, orde de cavalleria atorgada pel President de la República Francesa
* Orde del Mèrit Militar (Baviera)
* Orde del Mèrit Militar (Espanya)
* Orde del Mèrit Militar (Württemberg)
# Vàlar

Els Vàlar (singular Vala) són els Poders d'Arda en el món fantàstic de la Terra Mitjana creat per J. R. R. Tolkien.
Els Vàlar són els catorze esperits poderosos de la raça dels Ainur que entraren a Arda després de la seva creació, per posar ordre a les coses i combatre el mal portat per Melkor.
Inicialment s'instal·laren a l'illa d'Almaren, però després de la seva destrucció, molt abans del despertar dels elfs, establiren la seva residència a Aman i hi fundaren Valinor.
Són els més importants dels Ainur, testimonis de les visions d'Eru, responsables de la creació d'Arda. Melkor vingué a Arda per reclamar-la per ell mateix.
Els Valar no tenen una forma concreta, tot i que sovint es fan visibles sota l'aparença d'elfs o d'homes, tot i que solen mantenir-se en la invisibilitat.
Els Valar no són déus, malgrat que els homes sovint els veuen com a tals. En realitat són emisaris o regents d'Eru, el Déu monoteístic de l'univers de Tolkien, que rares vegades intervé directament en els assumptes del món.

## Noms

Aquests són els noms dels Valar tal com els anomenaven els Eldar. A la Terra Mitjana podien ser coneguts amb altres noms d'origen Síndarin; Varda per exemple era coneguda amb el nom d'Elbereth. Els Homes els coneixien amb altres noms, a voltes divins, mentre que els nans anomenaven Aulë, el seu creador, Mahal. Val a dir que els noms llistats a continuació no són els seus noms reals, que no apareixen enlloc, sinó tan sols els seus títols (excepte en el cas d'Oromë. Els Valar mascles són anomenats "Senyors dels Valar", mentre que les femelles són anomenades "Reines dels Valar" o Valier.

### Senyors dels Valar

* Manwë Súlimo, Rei dels Valar
* Ulmo, Rei del Mar
* Aulë, el Ferrer
* Oromë Aldaron, el Gran Caçador
* Námo (Mandos), el Jutge
* Irmo (Lórien), Amo del Desig
* Tulkas Astaldo, Campió de Valinor

### Reines dels Valar (Valier)

* Varda Elentári, Reina dels Estels, esposa de Manwë
* Yavanna Kementári (Palùrien), Donadora de fruits, esposa d'Aulë
* Nienna, Senyora de Compassió i de Dol
* Estë, la Dolça, esposa de Lórien
* Vairë, la teixidora, esposa de Mandos
* Vána, l'eternament Jove, esposa d'Oromë
* Nessa, la Ballarina, esposa de Tulkas

### Altres noms

Els Aratar (Síndarin: els Suprems) són els vuit Valar majors: Manwë, Varda, Ulmo, Yavanna, Aulë, Mandos, Nienna i Oromë. Melkor, el més poderós de tots, no és tingut per un d'ells.
Lórien i Mandos són germans i són coneguts conjuntament amb el nom de Fëanturi o "Mestres dels Esperits".

## Vegeu també

* Lorien

## Referències

* ↑ Vàlar a l'Enciclopèdia d'Arda

## Enllaços externs

* «Valar». Tolkien Gateway.
# PL

PL té els següents significats:
* Poble Lliure, partit polític dels Països Catalans.
* Partit Liberal Balear, partit polític de centre de les Illes Balears.
* Partit Liberal (Uruguai), partit polític de l'Uruguai.
* Partit Liberal (Espanya, 1976), partit polític de centre espanyol fundat per Enrique Larroque el 1976.
Viccionari
# PKR

PKR té els següents significats:
* Partit de la Justícia Popular (del seu nom en malai Parti Keadilan Rakyat), partit polític de Malàisia
* Reacció en cadena de la polimerasa (del seu nom en alemany Polymerase-KettenReaktion), tècnica de biologia molecular per a replicar fragments d'ADN
* Reacció de Pauson–Khand (del seu nom en anglès Pauson–Khand Reaction), reacció orgànica de cicloaddició
* Fotoqueratectomia refractiva (del seu nom en francès PhotoKératectomie Réfractive), tractament de l'ametropia mitjançant làser d'excímer
* Proteïna-cinasa depenent d'ARN (del seu nom en anglès Protein Kinase RNA-activated), enzim que s'activa davant d'ARN de cadena doble
* PKR també és el codi ISO 4217 de la rupia pakistanesa, moneda oficial del Pakistan
* Pkr també és l'abreviatura de la pokrovskita, mineral de la classe dels carbonats
# Virolla alimentosa

La virolla alimentària, o virolla alimentosa, és la versió veneçolana de la piràmide alimentària, proposada per l'Institut Nacional de Nutrició en un esdeveniment de 1993.
Per a substituir la vella estructura de referència, el trèvol dels 5 grups bàsics d'aliments, creat també per l'Institut Nacional de Nutrició i que es va ser vigent fins a 1993.
Es caracteritza per classificar els 5 grups d'aliments.

## Grups d'aliments

La virolla dels aliments és un model per a il·lustrar com es classifiquen els aliments segons la mena de nutrients que cada tipus d'aliment aporta. Està dividit en 5 franges, cadascuna de les quals indica, respectivament: els carbohidrats complexos, les hortalisses i fruites, les proteïnes, els sucres, els greixos, l'aigua i l'activitat física.

### Els carbohidrats

Franja Groga: cereals, grans i tubercles, que constitueixen una font d'energia indispensable per al treball, els estudis i l'activitat física, perquè subministren vitamines del complex B, calci i fibra.

### Fruites i verdures

Franja Verda: hortalisses i fruites. Aquest grup es caracteritza per contenir vitamina A i C; i alguns minerals importants per al bon funcionament del nostre organisme, i ajudar-nos a desenvolupar el cos humà.

### Les proteïnes

Part Blava: inclouen tots els derivats làctics de vaca (formatge i iogurt), les carns i els ous; tots els aliments necessaris. Contenen proteïnes i calci.

### Sucres

Franja Grisa: comprès per aliments dolços com el sucre, la mel, l'emplafona, la llet d'ametlles i les xocolates.

### Greixos

Franja taronja: en aquest grup s'entén pels greixos com l'oli, la mantega i la maionesa.

### Aigua i Activitat física

L'aigua és indispensable per a la vida i el seu consum ajuda a conservar la salut igual que l'activitat física també contribueix amb la salut i el desenvolupament del físic.

## Referències

* ↑ Instituto Nacional de Nutrición. «El Trompo de los alimentos, la nueva clasificación de los grupos básicos». Arxivat de l'original el 22 de maig de 2012. [Consulta: 10 agost 2012].
* ↑ Odra Mendoza. «El trompo de los alimentos no es sólo un juego». Arxivat de l'original el 7 de novembre de 2016. [Consulta: 10 agost 2017].
# Pablo Runyan

Pablo Runyan Kelting (Panamà, 1925-Madrid, 14 de febrer de 2002) va ser un pintor realista i surrealista que va viure i va treballar a Madrid des de 1951 fins al dia de la seva defunció.

## Biografia

Fill d'un famós metge especialitzat en malalties tropicals i una mare especialista en el cultiu dels bonsai, va viure a Panamà fins a 1943. Es mudà a Nova York i va conèixer a l'escriptora Anaïs Nin que es va fer la seva protectora. Ella el va introduir en l'elitista acadèmia de pintura Max Ernst. Va ser amic d'André Breton, Peggy Guggenheim, Max Ernst, Ava Gardner o Leonard Bernstein.
Insegur al fet que dedicar-se, la literatura o la pintura, s'allisto d'antuvi en la marina mercant donant voltes al món, i aprofitant del viatge per a escriure una novel·la, fins a arribar a Europa. Va viure en Paris i Londres però finalment es va establir a Madrid el 1951, on va tornar a pintar i fent treballs en el cinema i teatre amb personalitats com Luís Buñuel o Carlos Saura. Amb Saura va treballar a Llanto por un bandido interpretant un pintor anglès retratant El Tempranillo, interpretat per Paco Rabal. Ava Gardner el va visitar freqüentment a la seva casa de Madrid, i la casa de Runyan es convertí en un lloc de trobada de personalitats del cinema i pintura.
Des de 1970 es va dedicar exclusivament a la pintura, exposant les seves obres en Galeries com a Galeria Clan o Juana Mordo, i participant juntament amb artistes com Juan Prat en la Galeria Vandrès de Gloria Kirby, 1972, amb Daniel Garbade a ARCO 1984, o Jaume Plensa, Eduardo Chillida i Antonio Saura en la Fundació Juan March, 1998.

## Exposicions individuals

* Instituto Nacional, Panamá, 1949 i 1950
* Galería Clan (Tomas Seral), Madrid, España,1953
* Galería Provenza, Tánger,1954
* Galería Fernando Fe, Madrid, España, 1956
* Galería Vandrés, Madrid, España, 1972
* Galería Arvil, México D.F.1974
* Galería Etienne de Causans, París, Francia,1981
* Galería Juana Mordó, Madrid, España,1982
* Commonwealth Club, San Francisco, California, Estados Unidos,1984
* Galería Walcheturn de Zurich, ARCO, Madrid, España,1985
* Sala C.A.I. Luzan, Zaragoza,1990

## Premis
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 1967 | Millor ambientació | Si volvemos a vernos | Guanyador |

## Referències

* ↑ País, Ediciones El «Pablo Runyan, pintor panameño» (en castellà). , 18-02-2002 [Consulta: 6 febrer 2018].
* ↑ Ordóñez, Marcos. Beberse la vida: Ava Gardner en España (en castellà). Penguin Random House Grupo Editorial España, 16 de novembre de 2011. ISBN 9788403130876 [Consulta: 6 febrer 2018].
* ↑ «ABC (Madrid) - 05/10/1972, p. 61 - ABC.es Hemeroteca» (en castellà). [Consulta: 6 febrer 2018].
* ↑ IMDB «Pablo Runyan» (en anglès). , 18-02-2002 [Consulta: 6 febrer 2018].
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1967». CEC. Arxivat de l'original el 2021-05-06. [Consulta: 21 octubre 2018].
# Otopharynx selenurus

Otopharynx selenurus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 «Otopharynx selenurus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ ZipCodeZoo.com (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C., 1991. Otopharynx. p. 347-351. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (editors) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Palacio (Madrid)

Palacio és un dels 6 barris que formen el districte Centro de Madrid. Dins la delimitació del barri s'hi troba el Palau Reial de Madrid i el Teatre Reial de Madrid. Limita al nord amb el barri d'Universidad (Centro) i d'Argüelles (Moncloa-Aravaca), l'est amb els barris de Sol i Embajadores (ambdós del districte Centro), al sud amb els barris Imperial i Las Acacias (Arganzuela) i a l'oest la M-30 el separa de la Casa de Campo.
El barri està limitat per la Cuesta de San Vicente, el carrer Segovia, la Ronda de Segovia, el carrer Toledo i la Gran Via de Madrid.

## Referències

* ↑ «Districtes de Madrid».

## Enllaços externs

* Distritos de Madrid
Viccionari
# Pala des Verdins (Espui)

La Pala des Verdins és una pala del terme de la Torre de Cabdella, al Pallars Jussà, dins del seu terme primigeni.
Està situada al nord-oest del poble d'Espui, al vessant sud-oriental del Serrat d'Escobets, al costat nord de la capçalera de la vall del barranc des Verdins, al nord del Tossal de la Collada Gran.
La seva continuïtat cap al nord-est és la Costa d'Infern.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Vologès IV de Pàrtia

Vologès IV fou rei de Pàrtia del 147 al 191, fill de Mitridates V de Pàrtia, que havia lluitat contra el monarca part governant Vologès III de Pàrtia.
Va donar un cop d'estat el 147, marcant l'establiment d'una nova branca de la dinastia arsàcida al tron part. Vers el 150 va sotmetre el regne de Caracene que probablement es mantenia independent des del 115 o 116. Consolidat al poder, el 161 es va decidir a entrar a Armènia, on va deposar a Sohemo, rei que era senador i cònsol de Roma i va col·locar al tron al seu fill Pacoros. Això va suposar la guerra amb Roma. El 162 el governador de Capadòcia, Marc Sedaci Severià va envair Armènia però fou derrotat a Elegeia i es va suïcidar.
El 163 un rei de nom Wael va prendre el poder a Osroene i va rebre suport part. El mateix any l'emperador Marc Aureli va enviar a Armènia al general Prisc, que va ocupar Artaxata, va fer fugir a Pacoros i va restablir a Sohemo. Artaxata fou destruïda i fou substituïda per una nova ciutat no gaire lluny anomenada Cenèpolis, que podria correspondre a Valarshapat (segons Moisès de Khoren); allí es va instal·lar una guarnició romana que almenys hi va romandre fins al 185. Marci Ver, que va substituir a Prisc, la va convertir en la capital. El 165 Osroene va caure en mans dels romans i Manu VIII fou restablert com a rei.
El 166 els romans dirigits per Avidi Cassi van entrar a Mesopotàmia creuant l'Eufrates i després el Tigris, arribant fins a Susa. Selèucia del Tigris fou ocupada i l'exèrcit romà va entrar a la capital Ctesifont que fou saquejada. Vologès va demanar la pau per la que els regnes del nord (Armènia, Osroene i Adiabene) van quedar sota domini romà. Però aquesta victòria costarà cara a Roma, perquè les legions van agafar la pesta i se la van emportar a Itàlia i a altres llocs de l'Imperi.
Vers el 190 es va rebel·lar Osroes II a l'Atropatene, però a la mort del rei el 191 fou Vologès V, de la branca arsàcida d'Armènia, qui es va fer amb el tron i es va imposar a Orodes II.

## Referències

* ↑ Dąbrowa, Edward. «The Arsacid Empire». A: Daryaee, Touraj. The Oxford Handbook of Iranian History (en anglès). Oxford University Press, 2012, p. 391–392. ISBN 978-0-19-987.
* ↑ Gregoratti, Leonardo «Epigraphy of Later Parthia» (en anglès). Voprosy Epigrafiki: Sbornik statei, 2013, pàg. 281.
* ↑ Dió Cassi, Hist. rom. LXXI, 2
* ↑ Sellwood, David. «Parthian Coins». A: Yarshater, Ehsan. The Cambridge History of Iran (en anglès). Vol. 3(1): The Seleucid, Parthian and Sasanian Periods. Cambridge: Cambridge University Press, 1983, p. 297. ISBN 0-521-20092-X.
| Precedit per: Vologès III | Imperi Part | Succeït per: Vologès V |