OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lliga ACB 1998/99

Lliga ACB 1998-1999. El FC Barcelona va acabar en el primer lloc al final de la fase regular, però va ser derrotat en la final dels playoffs pel Real Madrid Teka. Els llocs de descens els van ocupar el Covirán Cervezas Alhambra i el Recreativos Orenes Murcia.

## Lliga regular

| Posición | Equipo | J | G | P |
| 1 | FC Barcelona | 34 | 26 | 8 |
| 2 | Real Madrid Teka | 34 | 26 | 8 |
| 3 | Caja San Fernando | 34 | 25 | 9 |
| 4 | Tau Cerámica | 34 | 24 | 10 |
| 5 | Adecco Estudiantes | 34 | 21 | 13 |
| 6 | Pamesa Cerámica | 34 | 18 | 16 |
| 7 | Baloncesto Fuenlabrada | 34 | 18 | 16 |
| 8 | Girona Gavis | 34 | 18 | 16 |
| 9 | Unicaja de Málaga | 34 | 18 | 16 |
| 10 | Pinturas Bruguer Badalona | 34 | 18 | 16 |
| 11 | TDK Manresa | 34 | 16 | 18 |
| 12 | Cáceres CB | 34 | 14 | 20 |
| 13 | Fórum Valladolid | 34 | 13 | 21 |
| 14 | CB Gran Canaria | 34 | 13 | 21 |
| 15 | Lobos Caja Cantabria | 34 | 13 | 21 |
| 16 | León Caja España | 34 | 13 | 21 |
| 17 | Covirán Cervezas Alhambra | 34 | 8 | 26 |
| 18 | Recreativos Orenes Murcia | 34 | 4 | 30 |

## Playoff 1999

| Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Final | Final |
| FC Barcelona | 3 | | | | |
| Girona Gavis | 0 | | | | |
| Girona Gavis | 0 | FC Barcelona | 3 | | |
| | | Adecco Estudiantes | 0 | | |
| Tau Cerámica | 1 | Adecco Estudiantes | 0 | | |
| Adecco Estudiantes | 3 | | | | |
| Adecco Estudiantes | 3 | | | FC Barcelona | 3 |
| | | | | Caja San Fernando | 0 |
| Real Madrid Teka | 3 | | | Caja San Fernando | 0 |
| Baloncesto Fuenlabrada | 0 | | | | |
| Baloncesto Fuenlabrada | 0 | Real Madrid Teka | 1 | | |
| | | Caja San Fernando | 3 | | |
| Caja San Fernando | 3 | Caja San Fernando | 3 | | |
| Pamesa Cerámica | 2 | | | | |
# Josep Maria Jansà Guardiola

Josep Maria Jansà Guardiola (Reus, 18 de juliol de 1901 - Maó, 1 d'agost de 1994) va ser un meteoròleg català.
Va iniciar el batxillerat a Reus, on el seu pare, també reusenc, Josep Jansà Capdevila, era catedràtic de matemàtiques. Quan el pare va ser destinat a l'Institut General i Tècnic de Maó, a Menorca, el 1915, per cobrir allí la càtedra de matemàtiques, Josep Maria Jansà hi acabà el batxillerat amb premi extraordinari. El 1926 es va llicenciar a Barcelona en Ciències Físiques, que havia estudiat per lliure degut a problemes de salut. Aquell any entra a treballar de professor interí a l'Institut de Maó i s'inicia en meteorologia a l'Observatori de la Base Naval de Maó. El 1929 entra de funcionari a l'observatori de la Base Naval. El 1934, ja meteoròleg facultatiu, és nomenat cap del Centre Meteorològic de les Balears, situat a Maó. Durant la guerra civil, Jansà, de família catòlica conservadora, s'amagà, però un germà seu va ser afusellat pels republicans. A començaments de 1938 se'l va localitzar per part dels comandaments republicans que governaven l'illa, i va reorganitzar els serveis meteorològics per a donar suport a l'aviació, no només a la militar, sinó als avions comercials francesos que feien la ruta Marsella-Alger. Després d'una depuració per part dels franquistes, el 1940, el Servicio Meteorológico Nacional espanyol (SMN) traslladà el Centre de Maó a Palma, i Jansà se n'hi va anar en qualitat de cap. L'etapa mallorquina durarà fins al 1966, quan el van nomenar sots-director de l'SMN, amb seu a Madrid, on es va traslladar amb tota la família, i després cap de l'Oficina Central. Abans, el 1947, amb una tesi de meteorologia teòrica s'havia doctorat en físiques per la Universitat de Madrid. La seva llarga labor docent, començada a Maó, va seguir a Madrid, on va tenir la càtedra de climatologia a la seva universitat, que deixà el 1971, quan es va jubilar. Tornat a Menorca, morí a Maó als noranta-tres anys.
L'obra de Jansà, entre llibres, articles, comentaris, etc., és molt extensa, i l'acredita com el més prolífic i polifacètic dels meteoròlegs científics de l'estat espanyol. És una obra que estudia amb profunditat la meteorologia de la Mediterrània, que ell coneixia millor que ningú, com li va confessar, el 1952, el doctor Fontserè mateix.

## Referències

* 1 2 Miró-Granada, Jaume. «Josep M. Jansà Guardiola. Notas biográficas». Territoris: revista del departament de Ciències de la Terra núm 1 p. 19-45. Universitat de les Illes Balears, 1991. Arxivat de l'original el 2015-06-14. [Consulta: 12-VI-2015].
* ↑ «Jansà Guardiola, Josep Maria». CCUC. [Consulta: 12-VI-2015].
# Fritz Bondroit

Fritz Bondroit (Herford, 26 de març de 1912 - Burscheid, 19 de setembre de 1974) fou un piragüista alemany que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín on, fent parella amb Ewald Tilker, guanyà la medalla de plata en la competició del K-2, 1.000 metres del programa de piragüisme. En el seu palmarès també destaca un campionat europeu de K-2, 1.000 metres el 1934 i dos campionats alemanys, el 1934 i 1935 de K-2.

## Referències

* 1 2 «Fritz Bondroit Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de gener 2009. [Consulta: 11 maig 2019].
# Marialva (Mêda)

Marialva és una freguesia portuguesa del municipi de Mêda, al districte de Guarda, Riba Interior Norte. Té 19,15 km² d'àrea i 255 habitants (al cens del 2011). La densitat de població n'és de 13,3 hab/km².

## Població

População da freguesia de Marialva :
| 1864 | 1878 | 1890 | 1900 | 1911 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 | 2011 |
| 494 | 545 | 567 | 684 | 740 | 688 | 736 | 728 | 888 | 727 | 489 | 460 | 326 | 271 | 255 |
En el cens de 1864 figura al municipi de Vila Nova de Foz Côa. Va passar a l'actual municipi per decret de 04/12/1872
* Evolució de la Població 1864 / 2011
* Variació de la Població 1864 / 2011

## Història

Anomenada Cividade dos Áravos (en llatí Civitas Aravorum) a l'època romana,[2] fou reconstruïda en temps de Trajà i Hadrià, i era un punt de confluència i cruïlla de vies, entre aquestes, la via imperial de Guarda a Numão.
Els gots s'instal·laren a la regió i li canviaren el nom per Sâo Justo; els succeïren els àrabs, que li canviaren el nom, Malva, i fou conquerida per Ferran I de Lleó, el 1063, i novament rebatejada en Marialva.
Alfons I la va manar repoblar, i li concedí el primer foral el 1179. Se'n coneix una nova repoblació durant el regnat de Sanç I, al segle xiii, moment en què el poble vessaria els murs, i se'n formà així el Raval.
Durant el regnat de Dionís I se'n creà la Fira (1286) i rep nous furs (1512) ja en temps de Manuel I. Ambdós feren obres en el castell.
Possiblement a causa de la situació fronterera -i estimulada per la fira el 15 de cada mes, que concedia privilegis als residents i firaires- al segle xii hi vivia població jueva.
Fou vila i seu de municipi entre 1157 i 1855. La componien les freguesies de Aldeia Rica, Barreira, Carvalhal, Coriscada, Gateira, Marialva (Santiago), Marialva (Sâo Pedro), Pai Penela, Rabaçal i Vale de Ladrôes. Tenia, el 1801, 2.919 habitants.
Després de les reformes administratives de l'inici del liberalisme se li agregaren les freguesies de Chãs i Santa Comba. Tenia, el 1849, 4.042 habitants i ocupava una superfície de 166 km².

## Patrimoni

* Església de Sâo Tiago;
* Capella de Sâo Joâo;
* Capella de Santa Bàrbara;
* Església de Sâo Pedro;
* Capella da Senhora da Guia;
* Capella da Senhora do Mileu.

## Economia

L'economia es basa principalment en l'agricultura, sobretot en la creïlla, els cereals, el vi i l'oli.

## Topografia

El poble es fundà "en zona muntanyosa i granítica de topografia irregular, i baixa fins al marge esquerre de la ribera de Marialva. S'alça en una muntanya envoltada de turons i cingles."

## Referències

* ↑ Instituto Nacional de Estatística (Recenseamentos Gerais da População) - https://www.ine.pt/xportal/xmain?xpid=INE&xpgid=ine_publicacoes
* ↑ GRAÇA, Eduardo; ESTEVES, Victor - Carta do lazer das aldeias históricas: roteiro de Marialva, p. 10
* ↑ PORTUGAL. Comissão de Coordenação da Região Centro - Programa das aldeias históricas de Portugal: Beira Interior, p. 46

## Bibliografia

* Saa, Mário. As grandes vias da Lusitania: o itinerário de Antonino Pio. 5. Lisboa: desconhecido.
# Jacqueline LaVine

Jacqueline LaVine (Maywood, 4 d'octubre de 1929 - 21 d'octubre de 2022) és una nedadora estatunidenca, ja retirada, especialista en estil lliure, que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on va guanyar la medalla de bronze en els 4x100 metres lliures del programa de natació. Va formar equip amb Marilee Stepan, Joan Alderson i Evelyn Kawamoto. El 1948 va viatjar Londres com a nedadora reserva després d'haver finalitzat en cinquena posició en els trials de classificació pels Jocs, però no participà en cap prova.
En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or i una de plata als Jocs Panamericans de 1951 i cinc campionats de l'AAU.

## Referències

* 1 2 3 Jacqueline LaVine a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Pan American Games - Swimming and Diving». [Consulta: 24 juliol 2020].
* ↑ HickokSports.com, Sports History, Pan American Games Women's Swimming Medalists Arxivat 5 desembre 2012 at Archive.is. Retrieved November 25, 2012.
# Guo Yue

Guo Yue (17 de juliol de 1988 a Anshan, Liaoning) és una jugadora de tennis de taula de la Xina i la campiona femenina del món de 2007.
L'agost de 2011, es va col·locar en el lloc 5º de la llista Mundial Femenina de la ITTF.

## Carrera

És una jugadora d'atac de sacada esquerrà, és de Liaoning, Xina, la província on Wang Nan, Chang Chenchen i Li Jia (tots jugadors esquerrans) venen. És capdavanter potencial en l'equip femení xinès. La seva sòcia original en dobles femenins va ser Niu Jianfeng, que ve d'Hebei. Actualment, la seva parella és Li Xiaoxia, qui també és la seva companya de cambra.

## Referències

* ↑ «ITTF Biography». ITTF. Arxivat de l'original el 2012-10-05. [Consulta: 29 gener 2011].
* ↑ «ITTF Database». ITTF. Arxivat de l'original el 2012-10-05. [Consulta: 29 gener 2011].
* ↑ «ITTF world rànquing». International Table Tennis Federation. Arxivat de l'original el 2012-10-03. [Consulta: 3 gener 2011].
* ↑ «Guo Yue, the future of Chinese women?s table tennis». tabletennismaster.com. Arxivat de l'original el 2012-10-03. [Consulta: 29 gener 2011].

## Enllaços externs

* No. 47 – Guo Yue Arxivat 2013-01-05 at Archive.is 100 Olympic Athletes To Watch
# Jocs Mediterranis de 1987

Els desens Jocs Mediterranis es van celebrar a Latakia (Síria), de l'11 al 25 de setembre de 1987.
Hi participaren un total de 1.996 esportistes (1.529 homes i 467 dones) en representació de 18 estats mediterranis. Es disputaren un total de 164 competicions de 19 esports.

## Medaller

| Pos. | Estat | | | | Total |
| 1 | Itàlia | 68 | 45 | 38 | 151 |
| 2 | Iugoslàvia | 17 | 19 | 17 | 53 |
| 3 | França | 16 | 30 | 22 | 68 |
| 4 | Espanya | 15 | 21 | 33 | 69 |
| 5 | Marroc | 9 | 8 | 3 | 20 |
| 6 | Síria | 9 | 6 | 12 | 27 |
| 7 | Turquia | 8 | 9 | 22 | 39 |
| 8 | Grècia | 7 | 14 | 16 | 37 |
| 9 | Algèria | 5 | 3 | 4 | 12 |
| 10 | Egipte | 4 | 4 | 6 | 14 |
| 11 | Albània | 3 | 1 | 4 | 8 |
| 12 | Tunísia | 2 | 4 | 5 | 11 |
| 13 | Xipre | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 14 | Líban | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 14 | San Marino | 0 | 1 | 0 | 1 |

## Referències

* ↑ «Jocs Mediterranis». enciclopedia.cat. [Consulta: 25 juny 2018].
# Fritz Horn

Fritz Horn (Horní Litvínov, 31 de maig de 1909 - valor desconegut) va ser un jugador d'hoquei sobre herba alemany que va competir durant la dècada de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla de bronze com a membre de l'equip alemany en la competició d'hoquei sobre herba. Fou 5 vegades internacional entre 1928 i 1932.

## Referències

* ↑ «Fritz Horn Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 12 d’octubre 2012. [Consulta: 12 juny 2018].
* ↑ Nationalspieler Herren a bremenhockey.de
# Martha Strongin Katz

Martha Strongin Katz (nascuda el 1943), és una violista i membre de la facultat del New England Conservatory of Music (NEC) de Boston, Massachusetts, on ensenya viola i música de cambra.
Va ser membre fundadora del Cleveland Quartet, juntament amb el seu antic marit, Paul Katz (violoncellista), i Peter Salaff i Donald Weilerstein (violinistes). Des de 1969 fins a la seva sortida del grup el 1980, va fer més de 1.000 concerts, incloent aparicions a la Casa Blanca, als premis Grammy, a l'NBC Today Show i a les principals sales de concerts dels cinc continents.
Solista destacada, les seves aparicions inclouen una interpretació al Carnegie Hall de Harold en Italie de Berlioz amb el director Michael Tilson Thomas, el Concert per viola de Bartók amb l'Orquestra de la Suisse Romande a Ginebra, recitals i concerts al Congrés Internacional de Viola de 1989 i innombrables recitals i concerts.
Strongin Katz toca una viola feta per Lorenzo Storioni de Cremona l'any 1800.
Strongin Katz va exercir anteriorment com a professora de viola a la "Shepherd School of Music" de la Rice University entre 1996 i 2000 i a l'"Eastman School of Music", on va ensenyar entre 1976 i 1996. Ha actuat i ensenyat a molts festivals de música d'estiu, com ara: l'Aspen Music Festival, el Banff Center for The ArtsNew, l'Interlochen Arts Academy, el Kneisel Hall de Bluehill, Maine, el Marlboro Music Festival, Musicorda al Mt. Holyoke College, el Perlman Music Program a Shelter Island, NY, l'Institut Steans per a Joves Artistes al Festival Ravinia, el Festival de Música de Cambra de Santa Fe, l'Escola d'Estiu de Música de Cambra de Yale i l'Institut Internacional de Música Heifetz.
Ha format part del jurat de diversos concursos musicals internacionals de prestigi, com ara el Walter W. Naumburg Viola Competition i el Banff International String Quartet Competition.
Va estudiar violí amb Raphael Bronstein i Ivan Galamian i viola amb Lillian Fuchs i William Primrose, assistint al Curtis Institute, la Juilliard School of Music, la Manhattan School of Music i la Universitat del Sud de Califòrnia.
El 1969, va ser co-guanyadora del Concurs Internacional de Viola de Ginebra de 1969, on també va guanyar el premi Max Reger.
"The Recordings of the Cleveland Quartet", que apareixen al segell RCA Red Seal, van rebre sis nominacions als Grammy durant el seu mandat. Al quartet es va unir el pianista Alfred Brendel per a un enregistrament del Quintet "La truita" de Schubert amb el segell Philips.
És germana de la poeta Lynn Strongin.

## Referències

* ↑ "New England Conservatory Faculty: Martha Strongin Katz". Archived from the original on January 19, 2009. Retrieved 2008-03-31.
* ↑ "NYU Steinhardt String Faculty: Martha Strongin Katz". Retrieved 2008-04-01.
# Valentina Zazdràvnikh

Valentina Zazdràvnikh (rus: Валенти́на Миха́йловна Заздра́вных) (Andidjan, 24 de novembre de 1954 - 30 de juny de 2023) va ser una jugadora d'hoquei sobre herba soviètica que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Valentina Zazdravnykh Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 20 juliol 2019].
# Jacques Dupont

Jacques Dupont (Lesat, 19 de juny de 1928 - Sent Joan de Verges, 4 de novembre de 2019) va ser un ciclista francès que fou professional entre 1950 i 1959.
Les seves victòries més destacades foren, com a amateur, la medalla d'or als Jocs Olímpics de Londres de 1948 en la prova en pista del kilòmetre; el Campionat de França en ruta de 1954 i la París-Tours de 1951 i 1955. Aquesta darrera victòria l'aconseguí amb una velocitat mitjana de 43,666 km/h.

## Palmarès

* 1948 (amateur)
** Medalla d'or a la prova d'1 km als Jocs Olímpics
** Medalla de bronze en la prova de contrarellotge per equips als Jocs Olímpics
** Campió de França de persecució
** Campió de França militar en ruta
* 1949 (amateur)
** Campió de França de persecució
** 1r a la París-Briare
* 1951
** 1r a la París-Tours
** 1r al Gran Premi de la Soierie
** 1r del Critèrium de Quillan
* 1952
** 1r al Circuit de l'Indre
** 1r al Gran Premi d'Arras
** 1r a Vieilleville
** 1r a Meymac
* 1953
** 1r al Critèrium de l'Eco d'Oran
** 1r a Pamiers
** 1r a Commentry
** 1r al Gran Premi de Mans
* 1954
** Campió de França en ruta
** 1r al Circuit de l'Indre
* 1955
** 1r a la París-Tours
** 1r del Circuit de l'Aulne
** 1r al Gran Premi d'Espéraza
** 1r a La Châtre
* 1956
** 1r al Gran Premi de Saint Raphaël
** 1r a La Châtre
** Vencedor d'una etapa del Critèrium del Dauphiné Libéré
* 1957
** 1r als Boucles de la Seine
** 1r al Critèrium de Lodève
* 1958
** 1r al Tour de Loiret
** 1r al Critèrium de Lodève
** 1r a Boucau
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Arieja

### Resultats al Tour de França

* 1952. Abandona (6a etapa)
* 1953. Abandona (18a etapa)
* 1955. Abandona (5a etapa)

## Referències

* ↑ Jacques Dupont, sacré champion olympique el 1948, est mort a L'Equipe (francès)
* ↑ «Jacques Dupont Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 30 d’octubre 2013. [Consulta: 5 novembre 2019].

## Enllaços externs

* (francès) Palmarès de Jacques Dupont
# Neon

* Per a altres significats, vegeu «Neon (Cruesa)».
Neon (en grec antic Νεών) va ser una antiga ciutat de Fòcida construïda segons la llegenda després de la guerra de Troia, situada al peu del puig Titorea a les muntanyes del Parnàs.
Durant les guerres mèdiques molts focis es van refugiar a Titorea i la ciutat de Neon va ser destruïda per l'exèrcit aquemènida de Xerxes I de Pèrsia l'any 480 aC, però més tard la van reconstruir.
Segons Pausànias durant la Tercera Guerra Sagrada l'exèrcit foci va ser derrotat en una batalla prop de Neon, i el seu general en cap, Filomel, es va suïcidar.
La ciutat va desaparèixer definitivament en data desconeguda i probablement va ser substituïda per una altra no gaire llunyana que es va dir Titorea. Les ruïnes de Titorea són possiblement a la moderna Velitza, i les de Neon serien a uns 7 o 8 km.

## Notes

* ↑ Segons diu el Diccionari Grec-Català, p. 1329, i les obres de la Fundació Bernat Metge

## Referències

* 1 2 Heròdot. Històries, VIII, 32-33
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia X, 2,4
Viccionari
# Nõo

Nõo és un petit municipi (en estonià alevik) al comtat de Tartu, al sud d'Estònia. Es troba a uns 15 km al sud-oest de la ciutat de Tartu pel ferrocarril Tartu–Valga–Riga i la ruta europea E264 (també coneguda com a Via Hanseàtica). Nõo és el centre administratiu de la parròquia de Nõo. Segons el cens de 2011, la població de l'assentament era de 1.492 habitants.
Nõo va ser esmentada per primera vegada el 1319 com a Nughen i com a parròquia separada de l'església el 1483, durant els temps en què pertanyia al bisbat de Dorpat. Es creu que l'església luterana de Nõo St. Laurence va ser construïda entre els anys 1250 i 1260.
Segons Bengt Gottfried Forselius, l'escola va tenir lloc a Nõo el 1686. Des de 1688 una escola parroquial local funciona a Nõo. L'any 1953 es va reorganitzar l'escola de primària com a secundària. El 1965 es va establir un centre d'informàtica, l'escola va rebre el primer ordinador escolar de l'⁣URSS⁣: l'⁣Ural-1. L'any 1994 l'escola Nõo es va separar entre l'Institut de secundària de Ciències de Nõo (Nõo Reaalgümnaasium) i l'escola de primària de Nõo (Nõo Põhikool).

## Persones notables

* Jaak Järv (1852–1920), escriptor i periodista; va treballar com a professor a l'escola de Nõo
* Helen Klaos (Helen Reino, nascuda el 1983), jugadora de bàdminton
* Juhan Kotkas (1878–1963), violista i compositor; va néixer a Nõo
* Aleksander Läte (1860–1948), compositor; va treballar a l'escola de Nõo del 1883 al 1900
* Martin Lipp (1854–1923), poeta; va ser pastor de l'església de Nõo
* Ado Reinvald (1847–1922), escriptor; va viure a Nõo
* Harald Tammur (1917–2001), pastor luterà de l'església de Sant Llorenç de Nõo des de 1954 fins al 1979
* Eduard Tubin (1905–1982), compositor i director d'orquestra; va treballar com a professor a l'escola de Nõo

## Galeria

* Nõo biblioteca i edifici municipal
* Església ortodoxa de la Santíssima Trinitat de Nõo

## Referències

* ↑ «Population by place of residence (settlement), sex and age». Statistics Estonia, 31-12-2011. [Consulta: 31 maig 2013].
* ↑ «Nõo alevik» (en estonià). eestigiid.ee. [Consulta: 21 febrer 2012].
* ↑ «Nõo kirik» (en estonià). EELK. Arxivat de l'original el 31 December 2011. [Consulta: 21 febrer 2012].
* ↑ «Ajalugu» (en estonià). Nõo Põhikool. [Consulta: 21 febrer 2012].
* ↑ «Ajalugu» (en estonià). Nõo Reaalgümnaasium. [Consulta: 21 febrer 2012].
# Jocs Mediterranis de 1997

Els tretzens Jocs Mediterranis es van celebrar a Bari (Itàlia), del 13 al 25 de juny de 1997.
Hi participaren un total de 2.803 esportistes (1.999 homes i 804 dones) en representació de 21 estats mediterranis. Es disputaren un total de 234 competicions de 27 esports.

## Medaller

| Pos. | Estat | | | | Total |
| 1 | Itàlia | 73 | 52 | 67 | 192 |
| 2 | França | 56 | 45 | 46 | 147 |
| 3 | Turquia | 28 | 14 | 21 | 63 |
| 4 | Espanya | 20 | 32 | 47 | 99 |
| 5 | Grècia | 19 | 22 | 20 | 61 |
| 6 | Algèria | 7 | 7 | 8 | 22 |
| 7 | Croàcia | 5 | 16 | 10 | 31 |
| 8 | Marroc | 5 | 4 | 9 | 18 |
| 9 | Eslovènia | 5 | 8 | 10 | 23 |
| 10 | Iugoslàvia | 5 | 4 | 13 | 22 |
| 11 | Egipte | 3 | 6 | 10 | 19 |
| 12 | Tunísia | 2 | 3 | 9 | 14 |
| 13 | Síria | 2 | 1 | 12 | 5 |
| 14 | Malta | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 15 | San Marino | 0 | 1 | 0 | 1 |

## Referències

* ↑ «Jocs Mediterranis». enciclopedia.cat. [Consulta: 25 juny 2018].
# Fritz Manteuffel

Friedrich "Fritz" Manteuffel (11 de gener de 1875 – 21 d'abril de 1941) va ser un gimnasta alemany que va prendre part en els Jocs Olímpics de 1896, a Atenes i 1900, a París.
El 1896 va tenir poc èxit en les proves individuals, puix va competir en barra fixa, barres paral·leles, cavall amb arcs i salt sobre cavall sense que en cap d'elles quedés entre els medallistes. Amb tot, va guanyar dues medalles d'or formant part de l'equip alemany en les dues proves per equips, les barres paral·leles i la barra fixa.
El 1900 quedà en la 72a posició final de l'única prova de gimnàstica que es disputà.

## Referències

* 1 2 3 «Fritz Manteuffel Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 9 de novembre 2012. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Aka Hills

Aka Hills fou un districte de l'Índia Britànica a la frontera nord-est, avui Arunachal Pradesh, país de la nació aka (ells mateixos s'anomenen hrusso).
Els akas estan dividits en dos clans, els hazari-khoas i els kapas-chors. El 1829 els britànics van capturar al cap de la nació Tagi Raja, que va estar empresonat quatre anys; en ser alliberat i retornar al país va fer matar tots els que havien participat en la seva captura i va atacar una posició britànica a l'entrada del territori; es va mantenir rebel per set anys, dirigint diversos atacs a les planes, fins que finalment es va rendir amb els seus lloctinents i es va acollir a una amnistia, rebent una pensió (1837). El límit dels hazari-khoas i el districte de [Darrang] fou demarcat el 1875-1876. El 1883 es van tornar a revoltar atacabt la plana de Balipara (a Darrang, prop de la capital de districte, Tezpur) per una qüestió de terres, i van fer diversos policies com a ostatges; una força expoedicionaria dirigida pel comandante del Sale Hill (desembre 1883) va imposar l'alliberament i va retornar a la base a Tezpur el febrer de 1884; els akas rebels es van rendir i van entregar les armes, havent de pagar una multa.
La religió tribal fou progressivament abandonada per l'l hinduisme. Els déus tribals eran Hari, Fuxo (de les muntanyes i rius), Firan i Siman (deus de la guerra) i Satu (deu de la casa i el camp).

## Referències

* ↑ «1911 Encyclopædia Britannica/Aka Hills - Wikisource, the free online library» (en anglès). [Consulta: 26 octubre 2024].
# Antidor de Lemnos

Antidor (grec antic: Ἀντίδωρος, llatí: Antidorus) fou un militar de l'antiga Grècia nascut a Lemnos que lluitava al costat dels perses durant les guerres mèdiques, i que durant la batalla d'Artemísion va desertar amb la seva nau del camp persa. Segons Heròdot va rebre dels atenesos una parcel·la de terra a Salamina com a recompensa.

## Referències

* ↑ Antidorus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 185