# Pál Benkő

Pál Benkő (hongarès: Benkő Pál) (Amiens, 15 de juliol de 1928 - Budapest, 25 d'agost de 2019) fou un jugador d'escacs, compositor d'estudis de finals i de problemes d'escacs estatunidenc d'origen hongarès, que tenia el títol de Gran Mestre des de 1958.

## Biografia i resultats destacats en competició

Benko va néixer a França, però va créixer a Hongria. Als vint anys es va proclamar campió d'Hongria. El 1958 va emigrar als Estats Units, després de desertar en finalitzar el Campionat del món d'estudiants a Reykjavík, Islàndia el 1957. La FIDE li atorgà el títol de Gran Mestre el 1958.

### Candidat al títol mundial

Els millors resultats de Benko es varen produir participant en el Torneig de Candidats— el torneig per decidir l'aspirant al Campionat del món—de 1959 i 1962. Ambdós torneigs comptaven amb la participació de vuit dels millors jugadors del món.
Benko es va classificar per l'Interzonal de 1970, els líders del qual avançaven a la fase de Candidats. De tota manera, va donar la seva plaça a l'Interzonal a Bobby Fischer, qui va acabar guanyant el Campionat del món de 1972.

### D'altres èxits

Benko va acabar en primer lloc (o empatà al primer lloc) en vuit edicions de l'U.S. Open, un rècord. Els seus títols foren els anys: 1961, 1964, 1965, 1966, 1967, 1969, 1974, i 1975. Va guanyar a més a més el Canadian Open de 1964. Va participar, els anys 1968 i 1969, al fort torneig d'escacs de Montecarlo. Els anys 1961 (conjuntament amb Herbert Seidman) i 1962 (en solitari) es proclamà campió de l'Estat de Nova York. El 1975 empatà al primer lloc amb Alan Trefler en la tercera edició del World Open a Nova York, amb 8 punts de 9 possibles.
Benko va jugar moltes de les seves millors partides en competicions per equips. Va representar Hongria a l'olimpíada d'estudiants de 1957 a Reykjavík al primer tauler, puntuant 7½/12, una competició en què Hongria fou quarta. Anteriorment havia jugat representant l'equip hongarès absolut a l'olimpíada de Moscou de 1956, al tercer tauler, puntuant 10/15, i ajudant el seu país a assolir una medalla de bronze per equips. Llavors va anar a viure als Estats Units, però no fou fins al 1962 que va començar a representar el nou país per equips, cosa que va fer sis cops seguits. A Varna 1962, Benko va jugar al segon tauler, puntuant 8/12 i assolint la medalla d'argent al seu tauler; els Estats Units foren quarts. A Tel-Aviv 1964, jugà novament al segon tauler, puntuà 9½/14, i els Estats Units foren sisens. A l'Havana 1966, Benko va jugar al tercer tauler, puntuant 8/12, i els Estats Units guanyaren l'argent per equips. A Lugano 1968, hi va fer 6/12 al tercer tauler, i l'equip acabà quart. A Siegen 1970, Benko jugà al quart tauler, puntuant 8½/12, i els americans foren novament quarts. La seva darrera olimpíada fou Skopje 1972, on hi va jugar al tercer tauler, hi feu 9½/16, i els Estats Units acabaren novens.

### Participació en olimpíades amb els Estats Units

| Any | Olimpíada | Tauler | Puntuació | Classif. final dels Estats Units |
| 1962 | Varna | 2n | 8/12 (medalla de bronze) | 4t |
| 1964 | Tel-Aviv | 2n | 9,5/14 | 6è |
| 1966 | L'Havana | 3r | 8/12 | 2n (medalla d'argent) |
| 1968 | Lugano | 3r | 6/12 | 4t |
| 1970 | Siegen | 4t | 8,5/12 | 4t |
| 1972 | Skopje | 3r | 9,5/16 | 9è |

## Llegat i obres

Algunes obertures que va estudiar han rebut el seu nom:
* El gambit Benko (1.d4 Cf6 2.c4 c5 3.d5 b5), que ell va popularitzar, i que va jugar amb gran èxit des de mitjan-1960s.
* L'obertura Benko (1.g3), que va introduir al Torneig de Candidats de 1962, derrotant Bobby Fischer i Mikhaïl Tal amb ella.
Fou inclòs al World Chess Hall of Fame dels Estats Units el 1993.
A més a més dels seus èxits com a jugador, Benko és una reputada autoritat en finals i compositor d'estudis de final i problemes d'escacs. Fou guardonat amb el títol de Mestre Internacional de Composició d'Escacs per la FIDE. Va escriure un llibre sobre el gambit Benko per a RHM Publishing a començaments dels 1970. Durant dècades, ha tingut una columna periodística sobre finals a la revista Chess Life, publicada per la United States Chess Federation, i el 1991 publicà el llibre Winning with Chess Psychology. El 2003 va revisar el llibre clàssic Basic Chess Endings, de Reuben Fine.

## Partides notables

* Pal Benko vs Viacheslav Ragozin, Budapest 1949, gambit Budapest (A52), 1-0. Ragozin tria el gambit Budapest a Budapest, però l'hongarès Benko estava ben preparat.
* Laszlo Szabo vs Pal Benko, Campionat d'Hongria 1951, defensa siciliana, variant Sozin-Fischer (B88), 0-1. Szabo és un nou cops campió d'Hongria, però el jove Benko el supera.
* Pal Benko vs Robert Fischer, Interzonal de Portoroz 1958, defensa índia de rei, variant Saemisch (E80), 1-0. El jove Fischer s'havia de classificar, però pateix una dràstica derrota.
* Pal Benko vs Fridrik Olafsson, torneig de Candidats de Iugoslàvia de 1959, defensa siciliana, variant Najdorf (B99), 1-0. Una de les millors partides de Benko en aquest torneig.
* Pal Benko vs Robert Fischer, Buenos Aires 1960, defensa índia de rei, variant del fianquet, (E62), 1-0. Fischer se sobreexpandeix i és castigat
* Pal Benko vs Samuel Reshevsky, matx, Nova York 1960, defensa Gruenfeld (D76), 1-0. Benko perdé el matx, però aquí s'apunta una gran victòria
* Pal Benko vs Mikhail Tal, Torneig de Candidats de Curaçao 1962, obertura Benko (A00), 1-0. Benko introdueix un esquema d'obertura original, i finalment venç Tal, un dels seus més grans turmentadors.
* Pal Benko vs Robert Fischer, Torneig de Candidats de Curaçao 1962, obertura Benko (A00), 1-0. Benko novament fa servir el seu nou pla per derrotar en Fischer.
* Pal Benko vs Paul Keres, Torneig de Candidats de Curaçao 1962, atac indi de rei, variant Keres (A07), 1-0. Una derrota molt dolorosa per Keres, qui havia vençut en Benko en tres fases anteriors del torneig; va costar-li l'oportunitat de classificar-se per al matx pel campionat del món.
* Milan Vukic vs Pal Benko, Sarajevo 1967, gambit Benko (A58), 0-1. Benko estava fent del seu gambit una arma formidable durant aquests anys.
* Igor Zaitsev vs Pal Benko, Solnak 1974, gambit Benko (A57), 0-1. Zaitsev havia vingut preparat amb la seva pròpia variant, però en Benko va vèncer igualment.
* Pal Benko vs Yasser Seirawan, Lone Pine 1978, obertura anglesa, variant simètrica (A34), 1-0. Benko s'enfrontava a un jove Seirawan de 32 anys, però l'experiència demostrà certament servir per a alguna cosa en els escacs.

## Llibres

* Pal Benko: My Life, Games and Compositions, per Pal Benko, Jeremy Silman, i John L. Watson, 2003, Siles Press ISBN 1-890085-08-1
* Pal Benko's Endgame Laboratory ISBN 0-923891-88-9
* The Benko Gambit ISBN 0713429127
* Basic Chess Endings per Reuben Fine revisat per Pal Benko ISBN 0-8129-3493-8

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica de Pál Benkő» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 1r febrer 2013].
* ↑ «Campions del Canadian Open» (en anglès). compilat per Jonathan Berry. [Consulta: 1r febrer 2013].
* ↑ Litmanowicz, Władysław & Giżycki, Jerzy (1986, 1987). Szachy od A do Z. Wydawnictwo Sport i Turystyka Warszawa. ISBN 83-217-2481-7 (1. A-M), ISBN 83-217-2745-X (2. N-Z)
* ↑ «Historial de guanyadors del Campionat de l'Estat de Nova York (1878-1972)» (en anglès). The Colonel's Chess Page. Arxivat de l'original el 2018-12-11. [Consulta: 10 agost 2013].

## Enllaços externs

* «Nota biogràfica i partides» (en anglès). supreme-chess.com. Arxivat de l'original el 2006-06-30. [Consulta: 1r febrer 2013].
* "Best Chess Bio Yet?", per Taylor Kingston. Una revisió de la biografia de Benko.