OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ian Rogers

Ian Rogers (Hobart, 24 de juny de 1960) és un jugador d'escacs australià que té el títol de Gran Mestre des de 1985 i el de FIDE Senior Trainer, el màxim títol d'entrenador internacional, des de 2005.
En el rànquing internacional de la Federació Internacional d'Escacs (FIDE), va aconseguir el seu màxim Elo el 1999, quan es va convertir en el jugador número 50 del món, i va ser l'escaquista australià de més alt Elo des de 1984 fins a la seva retirada professional el 2007. La seva millor actuació individual va ser al torneig de Groningen de 1989, on va obtenir 6,5 punts de 9, un punt per davant de Viswanathan Anand.

## Trajectòria i biografia

Rogers és considerat com el primer australià a convertir-se en Gran Mestre Internacional (Walter Browne, d'origen australià, ho va aconseguir amb anterioritat, però va créixer als Estats Units on va obtenir la nacionalitat i va representar Austràlia només des de 1969 a 1972). Rogers va aconseguir el títol de Gran Mestre el 1985 després de convertir-se en Mestre Internacional el 1980. Va ser el jugador amb més alt rànquing d'Austràlia durant més de dues dècades i va representar el seu país en catorze Olimpíades d'escacs, en dotze d'elles com a primer tauler.
Ian Rogers va guanyar més de cent vint tornejos d'escacs incloent quinze tornejos round-robin de Grans Mestres. Va guanyar el Campionat d'Austràlia en quatre ocasions: 1980, 1986, 1998 i 2006, i té el rècord del major nombre de victòries, dotze, ja sigui directament o en el tie-break, en la tradicional Copa Doeberl. Entre els resultats més destacats de la seva carrera es troben tres victòries consecutives entre 1988 i 1990 en el torneig de Grans Mestres de Groningen. Es va retirar dels escacs de competició per prescipció mèdica el 2007.
Abans de convertir-se en professional del tauler, Rogers va completar un BSC en Meteorologia per la Universitat de Melbourne. Està casat amb Cathy Rogers, també escaquista, Àrbitre Internacional d'escacs, Mestra de la FIDE i advocada. Rogers, tant al llarg de la seva carrera competitiva, com especialment des de la seva retirada el juliol de 2007, ha estat comentarista de molts tornejos per a diversos mitjans de comunicació, amb l'ajuda fotogràfica de la seva esposa. Va ser membre del panell de comentaristes de la BBC durant el Campionat Mundial de 1993 i ha cobert nombrosos campionats importants per a l'agència de notícies Reuters.

## Obres publicades

* Rogers, Ian. Australian Chess - Into the Eighties (en inglés). Sun Books, 1981. ISBN 0-72510-384-1.
* —; Rogers, Cathy. Australia at the Yerevan Chess Olympiad. Australian Chess Enterprises, 1996. ISBN 9781875716074.

## Referències

* ↑ «Llista de Senior FIDE Trainers» (en anglès). Fide.com. [Consulta: 25 abril 2021].
* ↑ «Ian Rogers-FIDE Rating History, 1978-2001» (en anglès). OlimpBase.org.
* ↑ «Men's Chess Olympiads - Ian Rogers» (en anglès). OlimpBase.org.
* ↑ «Cathy Rogers» (en anglès). FIDE.
* ↑ «"GM Ian Rogers retires a winner"» (en anglès). Shaun Press, 08-07-2007.
# Hans Walter

Hans Walter (9 d'agost de 1889 - Stansstad, 14 de gener de 1967) va ser un remer suís que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla d'or en la competició del quatre amb timoner del programa de rem, formant equip amb Willy Brüderlin, Max Rudolf, Paul Rudolf i Paul Staub. En aquests mateixos Jocs disputà la prova del vuit amb timoner, on fou eliminat en sèries.
Quatre anys més tard, als Jocs de París disputà dues proves del programa de rem. En el quatre amb timoner revalidà la medalla d'or, aquesta vegada formant equip amb Emile Albrecht, Alfred Probst, Eugen Sigg i Walter Lossli. En la competició de quatre sense timoner, formant equip amb Emile Albrecht, Alfred Probst i Eugen Sigg, guanyà la medalla de bronze.

## Referències

* 1 2 3 «Hans Walter Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 28 de gener 2012. [Consulta: 7 octubre 2017].
# Pilota atòmica

La pilota atòmica (en anglès the nuclear football, i també the President's Emergency Satchel, the Button, the Black Box o, tot just the Football), és una maleta petita que sempre porta un oficial militar que forma part del seguici més proper del president nord-americà. La maleta conté una sèrie d'opcions d'atac nuclear i de combinacions per fer servir les armes de l'arsenal atòmic. Només el president pot activar-les, mitjançant una identificació a través de codis numèrics que el mandatari porta sempre a sobre, escrits en una targeta que és intransferible.
Tot i tractar-se de material classificat, es coneixen, per filtracions, detalls versemblants de la maleta, el contingut, i el seu "modus operandi".

## Història

L'origen de la pilota atòmica el trobem en l'administració de Dwight D. Eisenhower, tot i que només va esdevenir d'ús normal durant la Crisi dels míssils de Cuba, essent president John F. Kennedy. La primera preocupació de Kennedy era, la possibilitat que es desfermés un atac nuclear sense el seu permís. En segon lloc, en una època sense telèfons mòbils, Kennedy volia fer operativa l'opció d'un atac nuclear quan el President fos lluny dels centres de comandament.

## Referències

* ↑ la llegenda diu que, un cop, el president Jimmy Carter va oblidar la targeta de codis a la butxaca d'un vestit abans d'enviar-lo a la bugaderia. JJ Navarro Arisa, "La pilota atòmica", Avui, 19-4-2008)

## Enllaços externs

* GlobalSecurity.org article including images of Smithsonian Institution retired "football" (anglès)
# Nancy Lyons

Beatrice Lyons, més coneguda com a Nancy Lyons (12 d'abril de 1930) o pel nom de casada Beatrice Welch, és una nedadora australiana, ja retirada, especialista en braça, que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on va guanyar la medalla de plata en la prova dels 200 metres braça del programa de natació. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, quedà eliminada en semifinals en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or i una de plata als Jocs de l'Imperi Britànic de 1950.

## Referències

* ↑ Nancy Lyons a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Nancy Beatrice Lyons | Commonwealth Games Federation» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-07-21. [Consulta: 21 juliol 2020].
* ↑ Andrews, Malcolm, 1944-. Australia at the Olympics. Rev. ed. Sydney, NSW: ABC Books for the Australian Broadcasting Corp, 2000, p. 263. ISBN 0-7333-0884-8.
# H. F. Roques

H. F. Roques va ser un jugador de futbol i de criquet francès, que va competir a finals del segle xix i primers de xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata en la competició de Criquet a XII com a integrant de l'equip francès. Anteriorment, el 1895, guanyà la Lliga francesa de futbol amb l'Standard AC.

## Referències

* 1 2 «H. F. Roques Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de novembre 2012. [Consulta: 23 setembre 2015].
* ↑ Resultat de la final Olímpica
# Quercus pontica

Quercus pontica, el Roure Pontine o Roure armeni, és una espècie de roure natiu de les muntanyes del Caucas de la Geòrgia occidental i el nord-est de Turquia i Armènia, on creix en altituds dels 1300 als 2100 m.

## Descripció

Es tracta d'un petit arbre caducifoli o gran arbust que creix a 6-10 m d'alçada, amb un tronc de fins a 40 cm de diàmetre i brots dispersos, robusts. La seva escorça és grisa a porpra-marronosa, suau en els arbres joves, però cada vegada més aspre quan envelleix. Les seves fulles creixen 10-20 cm de llarg (rarament 35 cm) i 4-15 cm d'ample, ovades, amb un marge serrat amb nombroses dents petites i accentuades. Les fulles estan cobertes de pèls quan són joves, però es tornen més suaus a mesura que envelleixen. Es tornen de color verd brillant i es posa de color groc marró a la tardor. Les flors són aments, els aments masculins de 5-20 cm de llarg. El fruit és una gran gla 2,5-4 cm de llarg, produït en penjolls de 2-5 junts.

## Cultiu

De vegades es cultiva com a arbre ornamental al nord d'Europa.

## Referències

* ↑ David More, John White, The Illustrated Encyclopedia of Trees, (Timber Press Inc., 2002), 379.
* Les plantes ornamentals procedents de Rússia: Quercus pontica
* Rushforth, K. D. Trees of Britain and Europe. Collins.
* Coombes, A. J. Trees. Eyewitness Handbooks.
# Platioposaure

El platioposaure (Platyoposaurus) és un gènere d'amfibi temnospòndil que va viure al Permià superior, fa entre 255 i 250 milions d'anys.

## Referències

* ↑ Rich, Pat Vickers, and Thomas H. V. Rich, The Great Russian Dinosaurs, Guntar Graphics, 1993, p. 31 ISBN 0 7326 0503 2
# Polla blava de les Filipines

Porphyrio pulverulentus és un ocell de la família dels ràl·lids (Rallidae) que rep en anglès el nom de "Philippine Swamphen": polla blava de les Filipines.

## Hàbitat i distribució

Habita aiguamolls de les Filipines, no es present a les illes del grup de Palawan.

## Taxonomia

És una espècie monotípica que era inclosa a Porphyrio porphyrio fins a l'any 2015 (i encara avui algunes classificacions) en que va ser separada com una espècie de ple dret.

## Referències

* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ G Sangster. 1998. Purple Swamp-hen is a complex of species. Dutch Birding 20: 13–22.
* ↑ JC García-R et SA Trewick. 2015. Dispersal and speciation in purple swamphens (Rallidae: Porphyrio). Auk 132: 140–155.
* ↑ F Gill, D Donsker et P Rasmussen (Eds). 2023. IOC World Bird List (v13.2). doi : 10.14344/IOC.ML.13.2.
# Port del Comte

El Port del Comte és un massís del Prepirineu català, situat a cavall de les comarques del Solsonès i l'Alt Urgell. Fa també de divisòria d'aigües entre les conques del Cardener i el Segre. Son pic més alt és el Pedró dels Quatre Batlles, de 2.383 m. Al vessant nord del massís hi ha implantada una estació d'esquí alpí homònima.
Els materials, d'època triàsica i cretàcia, són generalment calcaris i molt durs, on només algunes capes margoses han estat clarament erosionades en els sectors triàsics.

## Vegetació

La vegetació arbòria és de roure i pinassa a la base i de pi roig a la major part del massís. Als sectors alts (2 000-2 100 m), hi ha pi negre, amb alguns avets, fins que són substituïts per prats alpins.

## Principals serres i cims

El massís consta de diverses unitats orogràfiques: la Serra de Querol, el Puig Sobirà, els Prats de Bacies, la Serra de Port del Comte i la Serra d'Odèn en són les principals.

## Galeria

* Port del Comte des de Lladurs
* Un núvol lenticular al Port del Comte una tarda de novembre

## Referències

* ↑ Gran Enciclopèdia Catalana, Ed 1978, Vol 11, pàg 910.
# Procatopus websteri

Procatopus websteri és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Gabon.

## Referències

* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ Huber, J. H.: Procatopus websteri: A New Species of Lampeye Killifish from Akaka Camp, Western Gabon (Teloestei: Poecillidae: Aplocheilichthyinae), Exhibiting Similarities of Pattern and Morphology with Another Sympatric Lampeye Species, Aplocheilichthys spilauchen. Tropical Fish Hobbyist, LVI, Number 1 (Whole Number 618). Setembre, 2007: 110 - 114.
* ↑ GBIF (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Pseudopimelodus bufonius

Pseudopimelodus bufonius és una espècie de peix de la família dels pseudopimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 24,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba als rius del nord-est de Sud-amèrica des del llac Maracaibo fins a l'est del Brasil.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker P., 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quinzième. Suite du livre dix-septième. Siluroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 15: i-xxxi + 1-540, Pls. 421-455.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Shibatta, O.A., 2003. Pseudopimelodidae (Bumblebee catfishes, dwarf marbled catfishes). p. 401-405. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Americà d'Història Natural. Museu Americà d'Història Natural, Central Park West, NY 10024-5192 (Estats Units).
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Grant, S., 1999: Pseudopimelodus, Bleeker, 1858 & some related genera (Siluriformes: Pimelodidae). Catfish Compendium: 44-58.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Pseudopimelodus schultzi

Pseudopimelodus schultzi és una espècie de peix de la família dels pseudopimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 20,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Magdalena a Colòmbia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker P., 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Shibatta, O.A., 2003. Pseudopimelodidae (Bumblebee catfishes, dwarf marbled catfishes). p. 401-405. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Grant, S., 1999: Pseudopimelodus, Bleeker, 1858 & some related genera (Siluriformes: Pimelodidae). Catfish Compendium: 44-58.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Píndola

Una píndola (probablement del llatí pílula que significa «piloteta»), és una forma farmacèutica sòlida, rodona d' administració oral, poc usada des de l'aparició dels comprimits i càpsules. Les píndoles són de preparació artesanal en la que es mesclen els ingredients actius amb excipients com xarops de glucosa en un morter resultant en una pasta a la qual se li dona la forma de cilindre prim. Després es secciona o divideix en porcions individuals de mida igual en forma de petites esferes i es cobreixen amb un vernís ensucrat per a fer-los més agradables a la ingestió.
De forma incorrecta, el terme «la píndola» es fa servir de manera generalitzada per a referir-se als anticonceptius orals, sigui quina sigui la forma galènica de la seva presentació.

## Referències

* ↑ Rafael Rivera, M.D., FACP. Píldoras, pastillas, comprimidos, tabletas, capletas, grageas y una nueva maravilla por venir: la capuleta. en Intercambios, Volume 11, Issue 3 / Fall, 2007 / ISSN 1550-2945

## Vegeu també

* Forma galènica
* Comprimit

## Enllaços externs

* Historia de la píldora (anglès). Royal Pharmaceutical Society of Great Britain
* Identificador de píldoras (anglès). Forma, mida, color - Drugs.com
# Pòrtol

Pòrtol és un poble del terme de Marratxí (Mallorca), situat entre Sa Cabaneta, Santa Maria del Camí, Santa Eugènia i Puntiró.

## Situació i geografia

Pòrtol ocupa un petit coll, a 182 m. d'altitud, entre les elevacions de Son Seguí i Puntiró d'una banda i de Son Cós per una altra. El 1994 ocupava una superfície urbana de 83,3 ha.

## Població

El 2011 tenia 3.331 habitants (anomenats portolans) que representaven el 15,86% del total de la població de Marratxí. El 1991 tenia 1.814 habitants, el creixement de les dues darreres dècades ha estat important.
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 |
| 2.176 | 2.229 | 2.325 | 2.450 | 2.558 | 2.640 | 2.772 | 2.863 | 3.061 | 3.182 | 3.244 | 3.331 |

## Història

Hi ha importants restes prehistòriques. Cal destacar les coves naturals des Boc, Can Torres, Can Pistola i sa Vileta. També hi ha la cova d'enterrament pretalaiòtica de Son Caulelles. El nucli va néixer a partir de l'establiment (s. XVI) de la possessió de Pòrtula. L'alqueria Pòrtula ja es documenta el 1242.

## Economia i societat

Des de finals del s. XIX hi ha una important producció de ceràmica. També va ser destacable l'activitat agrària (cereals, lleguminoses, elaboració de pebre bord i ramaderia).
Diverses personalitats de l'àmbit cultural -com el monjo i historiador Josep Massot i Muntaner, el filòleg i impulsor de la revista Pòrtula i de la Marratxipèdia Gabriel Massot i Muntaner, el lingüista Gabriel Bibiloni, l'historiador i músic Tomeu Canyelles, el periodista i músic Raphel Pherrer o l'escriptor Rafel Crespí-, i en l'àmbit esportiu -com la futbolista Cata Coll- són originaris de Pòrtol.

## Notes

* ↑ Gran Enciclopèdia de Mallorca v. 13 Promomallorca: Palma, 1989, p. 380-385
# Qutula Kan

Qutula Kan (pòstumament Qutula kakan) fou un sobirà mongol, fill de Qabul Kan, i besoncle de Genguis Kan. Va viure vers la meitat del segle xii.
El 1147 la cort dels Jin (jurchen) i els mongols van signar un tractat de pau en què els darrers van rebre, com una mena de tribut, un contingent de bous i de cabres i una certa quantitat de gra. Les fonts xineses donen el nom del cap mongol que va obtenir aquesta concessió: Ngao-lo Po-ki-lie, que segons M. Pelliot derivaria del nom mongol Oro bögila; Barthold va lligar aquest nom amb el de Qutula kakan, el quart fill de Qabul kan i personatge cèlebre a la tradició mongola.
Al temps de la redacció de la "Història secreta" (vers 1240) Qutula kakan ja era un heroi llegendari. El seu títol de kakan (emperador) li fou donat sens dubte de manera pòstuma. les seves característiques són extraordinàries. El seu germà Oqin Barkak i el seu cosí Ambalai, foren fets presoners pels tàtars i entregats als Jin, que els van executar en la forma en què s'executava als nòmades rebels. Qutula, en revenja, va assolar el territori Jin. Els annals xinesos esmenten efectivament que el 1161, després de les depredacions dels nòmades mongols, l'emperador Jin va ordenar una expedició de càstig; la tradició mongola parla d'un desastre patit pels mongols davant una coalició de Jin i tàtars, prop de Buir Nor, i és molt probable que per combatre els mongols, la cort Jin hagués demanat ,la cooperació dels tàtars. És probable, doncs, que l'expedició hagués aconseguit el seu objectiu, ja que els fills de Qutula no consta que portessin cap títol reial, tot i que a la "Història secreta", per donar una continuïtat dinàstica, s'atribueix a Altan el títol de kakan.
Cal suposar que vers el 1161 el primer estat mongol fou destruït pels Jin i tàtars i que la derrota de Qutula va donar pas altre cop a la reaparició dels territoris entre gran nombre de tribus, clans i sub clans sense cap unitat.

## Referències

* ↑ els fills de Qabul kan, segons la "Història secreta", en la transcripció de Hsenusch, serien: Oqin Barkak, Bartan Bator, Qutuhtu-monnggur, Qutula kakan i Todoyan-otchigin
* ↑ Barthold, Turkestan, 381
* ↑ Djotchi i Altan
# Ramon Masià

Ramon Masià (Barcelona, 23 de gener de 1957) és un empresari, advocat i economista català.
Es va llicenciar en Dret i Ciències econòmiques per la Universitat de Barcelona. Va iniciar el seu recorregut a la Cambra l'any 1998, al costat de l'expresident Antoni Negre, en qualitat de cap de campanya per a la seva última legislatura (1991-2002). Posteriorment, va gestionar les tres campanyes electorals del llavors president de la Cambra, Miquel Valls (2002-2006, 2006-2010 i 2010-2018). Addicionalment, Masià és membre del Ple des de 2002.
L'any 2018, va anunciar la seva candidatura per a la Presidència de la Cambra de Comerç de Barcelona sota el lema Anem per feina, per rellevar a Miquel Valls després de 16 anys al càrrec.
De la seva trajectòria professional destaca que va ser soci del Gabinet Jurídic Negre, Abellò, i Masià Associats; Director de l'àrea internacional de Freixenet; Cònsol Honorari de la República de Corea i Conseller General de CaixaBank. Així mateix, és administrador de l'empresa SERVIAUX2014 SLU, Membre del Ple de la Cambra de Comerç de Barcelona, membre del Comitè Executiu de Turisme de Barcelona i Vicepresident Executiu de la Fundació Barcelona Promoció. També presideix Plus Europe Association i Self Employed and Small Companies Association.

## Referències

* ↑ País, Ediciones El «Reportaje | La cámara elige hoy a su nuevo 'senado'» (en es) 07-05-2002 [Consulta: 22 febrer 2018].
* ↑ «Fracasa el intento de llevar la Cambra al independentismo» (en es-es) [Consulta: 22 febrer 2018].
* 1 2 Cambra de Comerç de Barcelona. «Representants del Ple de la Cambra de Barcelona, per grups d'activitat empresarial». [Consulta: 5 febrer 2018].
* ↑ «La carrera para suceder a Valls en la Cambra de Comerç arranca sin fecha de elecciones» (en ca) [Consulta: 22 febrer 2018]
* ↑ «El abogado Ramon Masià optará a presidir la Cambra de Comerç» (en es) [Consulta9 febrer 2018].
* ↑ «Membres del Comitè Executiu de Turisme de Barcelona» (en català). [Consulta: 5 febrer 2018].

## Enllaços externs

* Ramon Masià - Blog oficial Arxivat 2011-02-02 a Wayback Machine.
* Anem per feina 2018 - Pàgina web oficial Arxivat 2018-08-17 a Wayback Machine.