OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dragan Stojković

Dragan Stojković (Niš, Sèrbia, 3 de març de 1965) és un exfutbolista serbi, i posteriorment entrenador de futbol. Va disputar 84 partits amb la selecció de Iugoslàvia. Actualment és l'entrenador de la selecció de Sèrbia.

## Referències

* ↑ rsssf.com
Dragan Stojković amb la selecció iugoslava - plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Iugoslàvia – Copa del Món de futbol 1990
1 Ivković •
2 Stanojković •
3 Spasić •
4 Vulić •
5 Hadžibegić •
6 Jozić •
7 Brnović •
8 Sušić •
9 Pančev •
10 Stojković •
11 Vujović •
12 Omerović •
13 Katanec •
14 Bokšić •
15 Prosinečki •
16 Šabanadžović •
17 Jarni •
18 Baljić •
19 Savićević •
20 Šuker •
21 Panadić •
22 Leković •
Seleccionador: Osim
Selecció de futbol de Iugoslàvia – Copa del Món de futbol 1998
1 Kralj •
2 Mirković •
3 Đorović •
4 Jokanović •
5 Đukić •
6 Brnović •
7 Jugović •
8 Savićević •
9 Mijatović •
10 Stojković •
11 Mihajlović •
12 Leković •
13 Komljenović •
14 Saveljić •
15 Drulović •
16 Petrović •
17 Milošević •
18 Govedarica •
19 Stević •
20 Stanković •
21 Ognjenović •
22 Kovačević •
Seleccionador: Santrač :
Dragan Stojković amb la selecció sèrbia - plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Sèrbia – Copa del Món de Futbol 2022
1 Dmitrović •
2 Pavlović •
3 Eraković •
4 Milenković •
5 Veljković •
6 Maksimović •
7 Radonjić •
8 Gudelj •
9 A. Mitrović •
10 Tadić  •
11 Jović •
12 Rajković •
13 S. Mitrović •
14 Živković •
15 Babić •
16 Lukić •
17 Kostić •
18 Vlahović •
19 Račić •
20 Milinković-Savić •
21 Đuričić •
22 Lazović •
23 V. Milinković-Savić •
24 Ilić •
25 Mladenović •
26 Grujić •
Entrenador: Stojković
Selecció de futbol de Sèrbia – Eurocopa 2024
1 Rajković •
2 Pavlović •
3 Stojić •
4 Milenković •
5 Maksimović •
6 Gudelj •
7 Vlahović •
8 Jović •
9 Mitrović •
10 Tadić  •
11 Kostić •
12 Petrović •
13 Veljković •
14 Živković •
15 Babić •
16 Mijailović •
17 Ilić •
18 Ratkov •
19 Samardžić •
20 S. Milinković-Savić •
21 Gaćinović •
22 Lukić •
23 V. Milinković-Savić •
24 Spajić •
25 Mladenović •
26 Birmančević •
Entrenador: Stojković
Entrenadors de la selecció de futbol de Sèrbia
Clemente 2006 a 07  ·
Đukić 2007 a 08  ·
Antić 2008 a 10  ·
Petrović 2010 a 11  ·
Ćurčić 2011 a 12  ·
Mihajlović 2012 a 13  ·
Drulović 2014  ·
Advocaat 2014  ·
Ćurčić 2014 a 16  ·
Muslin 2016 a 17  ·
Krstajić 2017 a 19  ·
Tumbaković 2019 a 20  ·
Stolica 2021  ·
Stojković 2021- :
# Beta Sagittae

Beta Sagittae (β Sge / 6 Sagittae / HD 185958) és un estel de magnitud aparent +4,39. Malgrat tenir la denominació de Bayer «Beta», és només el quart estel més brillant de la constel·lació de Sageta, la fletxa. Es troba a 440 anys llum del Sistema Solar.
Beta Sagittae és una gegant groga de tipus espectral G8IIIa amb una temperatura efectiva de 4860 K. Té una lluminositat 429 vegades major que la del Sol però la seva grandària és incerta; mentre que d'acord amb la teoria d'estructura estel·lar el seu radi és 29 vegades més gran que el radi solar, la mesura directa del seu diàmetre angular condueix a un valor 64 vegades major que el del Sol. Gira sobre si mateixa amb una velocitat de rotació igual o major de 9 km/s, podent ser el seu període de rotació de fins a 160 dies. Té una massa 4,3 vegades major que la massa solar i la seva edat s'estima en 130 milions d'anys.
Beta Sagittae va començar la seva vida com un calent estel de la seqüència principal de tipus B mitjà. Es pensa que en l'actualitat fusiona heli en carboni i oxigen. Té una metal·licitat molt semblant a la solar ([Fe/H] = +0,02) però mostra, no obstant això, un enriquiment de cianogen (CN), molècula abundant en l'atmosfera de gegants fredes. Això suggereix que el nitrogen ha ascendit per convecció des del nucli intern fins a la superfície.

## Referències

* ↑ «MK classification and photometry of stars used for time and latitude observations at Mizusawa and Washington». Astronomy and Astrophysics, 1990, pàg. 1069–1087.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ URL de la referència: https://dx.doi.org/10.1088%2F0004-637X%2F785%2F2%2F94.
* 1 2 «The lithium abundances of a large sample of red giants» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 31-03-2014, pàg. 94. DOI: 10.1088/0004-637X/785/2/94.
* ↑ Afirmat a: Catàleg de velocitats rotacionals dels estels. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: juny 1970.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Chemical Abundances for Very Strong-Lined Giants» (en anglès). Astronomical Journal, 12-1995, pàg. 2968–3009. DOI: 10.1086/117741.
* ↑ Beta Sagittae (SIMBAD)
* 1 2 Beta Sagittae (Stars, Jim Kaler)
* 1 2 Takeda, Y.; Sato, B.; Murata, D. «Stellar Parameters and Elemental Abundances of Late-G Giants». SAO/NASA ADS Astronomy Abstract Service. pp. 781 - 802.
# George Smoot

George Fitgerald Smoot (Yukon, EUA, 1945) és un físic i professor universitari estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Física l'any 2006.

## Biografia

Va néixer el 20 de febrer de 1945 a la ciutat de Yukon, situada a l'estat nord-americà de Florida. Va estudiar matemàtiques abans de matricular-se a l'Institut Tecnològic de Massachusetts, on es llicencià en física l'any 1966 i es doctorà el 1970, amb una tesi doctoral sobre la física de partícules.
Actualment és professor de física a la Universitat de Califòrnia a Berkeley.

## Recerca científica

Inicià la seva recerca al Laboratori Nacional Lawrence Berkeley col·laborant amb Luis Walter Alvarez en el desenvolupament d'un globus sonda estratosfèric per la detecció d'antimatèria en l'atmosfera terrestre.
Posteriorment s'interessà en la radiació còsmica de fons (CMB), descoberta per Arno Allan Penzias i Robert Woodrow Wilson l'any 1964. En aquells moments diverses preguntes estaven obertes sobre aquesta radiació, relacionant-se directament amb les preguntes fonamentals sobre l'estructura i formació de l'univers. Certs models havien predit que tot l'univers rodava, la qual cosa interferia en la CMB: la seva temperatura depenia de la direcció de l'observació.
Amb l'ajuda d'Alvarez i Richard A. Muller va desenvolupar un radiòmetre diferenciat que va amidar la diferència en la temperatura del CMB entre dues direccions amb una separació de 60 graus. L'instrument va permetre determinar que la rotació total de l'univers era zero (dins del límit de l'exactitud de l'instrument). No obstant va detectar una variació en la temperatura del CMB d'un altre tipus, l'anomenat efecte Doppler del moviment de la terra concernent a l'àrea de l'emissió del CMB. Aquest efecte Doppler es presenta perquè el sol (i de fet tota la Via Làctia) no és immòbil, sinó que s'està movent en gairebé 600 km/s. Això és probablement a causa de l'atracció gravitacional entre la nostra galàxia i una concentració de massa com el Gran Atractor. Els seus estudis els realitzà mitjançant el satèl·lit artificial COBE demostrant que poc després del big-bang existien a l'univers irregularitats que foren les "llavors" de la posterior formació de les galàxies.
Posteriorment orientà la seva recerca al voltant de l'energia fosca i els cossos negres.
L'any 2006 fou guardonat, juntament amb John C. Mather, amb el Premi Nobel de Física per la seva recerca sobre els cossos negres i l'anisotropia de la radiació còsmica de fons.

## Referències

* ↑ Horgan, J. (1992) Profile: George F. Smoot – COBE's Cosmic Cartographer, Scientific American 267(1), 34-41.
* ↑ The Royal Swedish Academy of Sciences (3 octubre 2006). "The Nobel Prize in Physics 2006" (.PDF). Nota de premsa. Consulta: 2006-10-05. Arxivat de l'original a data de 2010-08-15.

## Enllaços externs

* «George Smoot» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Amore traditore, BWV 203

Amore traditore, BWV 203 (O, amor traïdor), és una cantata profana de Johann Sebastian Bach estrenada a Köthen al voltant de l'any 1720.

## Origen i context

Durant bastant de temps s'ha qüestionat l'autoria d'aquesta cantata i de l'altra conservada en italià, BWV 209, però estudis basats en l'estil s'inclinen per atribuir-les a Bach, en concret de l'època de Köthen (1717-1723), període en què era freqüent trobar obres italianes en el repertori. El text és un poema d'amor típicament italià, si bé no se'n coneix l'autor; l'estructura formal és molt concisa, dues àries separades per un breu recitatiu, a destacar que a la segona ària el clavecí no fa només de continu sinó que té una paper de solista.

## Anàlisi

Obra escrita per a baix i clavecí. En algunes gravacions s'afegeix el violoncel que fa de baix continu. Consta de tres números
* Ària (baix): Amore traditore (O, amor traïdor)
* Recitatiu (baix): Voglio provar (Jo vull provar)
* Ària (baix): Chi in amore ha nemica la sorte (Si en l'amor no tens gens de sort,)
Les dues àries, d'estil italià típic, tenen una estructura ternària pròpia de les àries de capo. En la primera destaquen les vocalitzacions sobre el punt clau de l'obra Amore traditore, tu non m’iganni più, el clavecí fa clarament el paper de continu, amb totes les notes només per a la mà esquerra, de manera que la dreta queda a voluntat de l'intèrpret. En la segona ària, número 3, el clavecí ja té un paper obliggato, encara que podria veure's com un preludi, ja que el solista canta un tema absolutament independent. El resultat final presenta, però, una gran conjunció i acoblament de la veu i l'instrument. Té una durada aproximada de gairebé un quart d'hora.

## Discografia seleccionada

* J. S. Bach: Solo Cantatas for Bass, BWV 56, BWV 158, BWV 82, BWV 203. Dominik Wörner, il gardellino. Passacaille, 2013.
* Bach Secular Cantatas Vol. 7, Bach Collegium Japan, Masaaki Suzuki, Dominik Wörner. BIS SACD.
* J.S. Bach: Complete Cantatas Vol. 2. Ton Koopman (clavecí), Jaap ter Linden (violoncel), Klaus Mertens. (Challenge Classics), 2006.
* J.S. Bach: Secular Cantatas BWV 203-204. Helmuth Rilling, Michael Behringer (clavecí), Dietrich Henschel. (Hänssler), 1999.
* J.S. Bach: Cantatas BWV 202, 203 & 209. Gustav Leonhardt (clavecí), Jacques Villisech. (Teldec), 2000.
* J.S. Bach: Secular Cantatas, BWV 36c, 203 & 209. Peter Schreier, Walter Heinz Bernstein (clavecí), Siegfried Lorenz. (Berlin Classics), 1996.

## Referències

* ↑ Traducció d'Antoni Sàbat i Aguilera. Bach Cantatas Website.

## Bibliografia

* Enrique Martínez Miura. “Bach. Guías Scherzo”. Ediciones Península, Barcelona, 2001.
* Daniel S. Vega Cernuda. “Bach. Repertorio completo de la música vocal”. Cátedra, Barcelona, 2004.
* Alfred Dürr. “The Cantatas of J. S. Bach”. Oxford University Press, Oxford, 2005.

## Enllaços externs

* Bach Cantatas Website
* J.S. Bach Home Page Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
# Justinien Clary

Justinien Clary (Justinien Charles Xavier Clary, 4t comte de Clary, París, 20 d'abril de 1860 – París, 14 de juny de 1933) va ser un advocat i tirador francès, conegut per haver presidit el Comitè olímpic francès entre 1913 i 1933, així com el Comitè Organitzador dels Jocs Olímpics de París de 1924.
El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de bronze en la prova de Fossa olímpica en quedar rere els seus compatriotes Roger de Barbarin i René Guyot, segon i tercer respectivament.
L'1 de juliol de 1905 fou nomenat cavaller de la Legió d'Honor, el 1921 comandant i el 1929 gran oficial.

## Bibliografia

* Reboussin, Roger. Quarante-sept saisons de chasse 1876-1923. Plaquette illustrée présentant les tableaux de chasse du comte Clary, président du Saint-Hubert-Club de France (en francès), p. 4.
* Antonini, Luc. Septèmes-les-Vallons. Une grande famille provençale : Les Clary. Désirée Clary et sa famille (en francès), 2004, p. 478. ISBN 9782951922518.
* Mugnier, Raphaël. CTHS. Les sports d'hiver à travers les Jeux olympiques de Chamonix Mont-Blanc en 1924 (en francès), 1992. ISBN 2735502465=.

## Referències

* ↑ «PARIS 1900. SHOOTING». olympic.org. [Consulta: 21 setembre 2015].
* ↑ «Justinien, Count Clary Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2 de novembre 2012. [Consulta: 1r octubre 2015].
# Joseph Rantz

Joseph Rantz (Spokane, 31 de març de 1914 - Redmond, 10 de setembre de 2007) fou un remer estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla d'or en la prova del vuit amb timoner del programa de rem.
Estudià a la Universitat de Washington.

## Referències

* ↑ Smith, Craig «Undefeated UW rowers Rantz earned gold». The Seattle Times, 12-09-2007.
* 1 2 «Joe Rantz Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 28 juliol 2019].
* ↑ Lange, Greg. «HistoryLink: Rowing crew of the University of Washington wins the Olympic Gold Medal on August 14, 1936». HistoryLink.org, 15-01-1999. [Consulta: 11 desembre 2013].
# Bowsy

Bowsy, anomenat també Bowser Jr. i al Japó Koopa Junior, però amb el nom llarg de Prince Bowser Koopa Junior, és un personatge de videojocs creat per l'empresa Nintendo. Encara que no hi sembli, no és el vuitè fill d'en Bowser, ja que és l'únic fill del personatge en realitat (els Koopalings no hi tenen res a veure), però sí que és l'hereu del tron. La seva primera aparició va ser al joc Super Mario Sunshine, de la consola Nintendo Gamecube de Nintendo, l'any 2002. En aquest joc, en Bowsy es disfressa d'una versió "tacada" de Mario i rapta la Princesa Peach perquè el seu pare, en Bowser l'ha enganyat dient-li que la princesa és la seva mare.

## Aparicions

* Nintendo Gamecube
** Super Mario Sunshine
** Mario Golf: Toadstool Tour
** Mario Power Tennis
** Mario Kart: Double Dash!!
** Mario Superstar Baseball
* Nintendo DS
** Mario Hoops 3 on 3
** Mario Party DS
** Mario & Sonic at the Olympic Winter Games
* Wii
** Mario Strikers Charged Football
** Mario Kart Wii
** Super Mario Galaxy
** Super Smash Bros. Brawl
** Mario Super Sluggers
** New Play Control! Mario Power Tennis
** Mario & Sonic at the Olympic Winter Games
** New Super Mario Bros. Wii
** Super Mario Galaxy 2
** Mario Sports Mix
** Mario & Sonic at the London 2012 Olympic Games
** Fortune Street
** Mario Party 9
* Nintendo 3DS
** Mario & Sonic at the London 2012 Olympic Games
** Mario Tennis Open
** Paper Mario: Sticker Star
** Mario & Luigi: Dream Team Bros.
** Mario Party: Island Tour
** Mario Golf: World Tour
* Wii U
** New Super Mario Bros. U
** New Super Luigi U
** Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Winter Games
* Màquina recreativa
** Mario Kart Arcade GP DX

## Referències

* ↑ http://www.screwattack.com/news/koopalings-are-not-related-bowser
* ↑ http://www.screwattack.com/sites/default/files/imagecache/588/img021.jpg
* ↑ McLaughin, Rus. «IGN Presents: The History of Super Mario Bros.». Arxivat de l'original el 25 de novembre 2009. [Consulta: 9 setembre 2016].
* ↑ Nintendo EAD. Super Mario Sunshine. Nintendo. Nintendo Gamecube. Level/area: Isle Delfino. «Bowser Jr.: Leave my Mama alone, you bad man! I won't let you take Mama Peach away! / Peach: Mama? Mama Peach? I'm your... Mama? / Bowser Jr.: Yeah, Papa told me all about it. He told me my Mama got kidnapped by a bad man named Mario... / Peach: So, you're Bowser's son... / Bowser Jr.: So I came here to rescue her!»

## Enllaços externs

* Bowser Jr. al Wiki de Super Mario
# Kjøbenhavns Boldklub

El Kjøbenhavns Boldklub o KB és un club danès de futbol de la ciutat de Copenhaguen.

## Història

El club fou fundat el 26 d'abril de 1876, a la zona de Fælledparken, a la capital del país. El futbol i el criquet es començaren a practicar el 1879, fet que situa el KB com el club de futbol més antic d'Europa continental i el club poliesportiu més antic de tot el continent. El tennis s'inicià el 1883. Avui dia també té seccions de bàdminton, natació i petanca.
L'any 1991, el KB i el B 1903 fusionaren les seves seccions professionals de futbol formant el F.C. København. L'equip continua existint en categories inferiors.

## Palmarès

* Lliga danesa de futbol (15): 1912-13, 1913-14, 1916-17, 1917-18, 1921-22, 1924-25, 1931-32, 1939-40, 1947-48, 1948-49, 1949-50, 1952-53, 1968, 1974, 1980
* Copa danesa de futbol: 1969
* 53 temporades a la primera divisió danesa.
* 6 temporades a la segona divisió danesa.
* 1 temporada a la tercera divisió danesa.

## Jugadors destacats

* Nicklas Bendtner
* Poul Nielsen (1891–1962)

## Enllaços externs

* Web oficial

## Bibliografia

* Jens Jam Rasmussen and Michael Rachlin, "Slaget om København" (The battle of Copenhagen), Denmark, 2005, ISBN 87-91693-55-1.
* Allan Mylius Thomsen, "K.B. – 125 år. Et kalejdoskopisk billede af en boldklub og dens by"
# Beta del Burí

Beta del Burí (β Caeli) és la tercera estrella més brillant de la constel·lació del Burí amb magnitud aparent +5,04, després de α Caeli i γ¹ Caeli.
Beta Caeli és una estrella groga de la seqüència principal de tipus espectral F3V amb una temperatura efectiva de 6856 K. Curiosament és una estrella molt similar a α Caeli, encara que lleugerament menys calenta que aquesta. La seua lluminositat, 6,4 vegades major que la del Sol, i la seua grandària, amb un ràdio 1,7 vegades major que el ràdio solar, són lleugerament superiors als de α Caeli; no obstant això, la major distància que ens separa de Beta Caeli, 90 anys llum —un 36% més allunyada que α Caeli—, fa que la seua lluentor siga menor.

## Referències

* 1 2 «The Edinburgh-Cape Blue Object Survey - III. Zone 2: galactic latitudes -30{deg} > b > -40{deg}» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2013, pàg. 240–251. DOI: 10.1093/MNRAS/STT158.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Martin Asplund «New constraints on the chemical evolution of the solar neighbourhood and Galactic disc(s)» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 26-05-2011, pàg. A138. DOI: 10.1051/0004-6361/201016276.
* ↑ «Ca II HK emission in rapidly rotating stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 1-2009, pàg. 1099–1107. DOI: 10.1051/0004-6361:200810377.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Robert Rich «Spectroscopy of New High Proper Motion Stars in the Northern Sky. I. New Nearby Stars, New High-Velocity Stars, and an Enhanced Classification Scheme for M Dwarfs» (en anglès). Astronomical Journal, 3, 3-2003, pàg. 1598–1622. DOI: 10.1086/345972.
* 1 2 Datos astronómicos de Beta Caeli (SIMBAD)
* ↑ Masana, E.; Jordi, C.; Ribas, I. «Effective temperature scale and bolometric corrections from 2MASS photometry». Astronomy and Astrophysics, 450, 2, 2006. pp. 735-746 (Tabla consultada en CDS).
# Andrés García Reche

Andrés García Reche (Cúllar, Granada, 1950) és un economista i polític valencià d'origen andalús. Fou conseller d'Indústria, Comerç i Turisme de la Generalitat Valenciana de 1987 a 1993. Actualment és Vicepresident Executiu a l'Agència Valenciana de la Innovació.
Professor d'Economia Aplicada de la Universitat de València, García Reche és un reconegut expert en política industrial i és autor de nombrosos articles, llibres i informes sobre política industrial i innovació, turisme, desenvolupament productiu regional i responsabilitat social de les empreses.
Va ocupar diversos càrrecs de responsabilitat a la Generalitat Valenciana presidida per Joan Lerma (PSPV-PSOE) des del 1983. Primer com a Director General d'Indústria (1983-1987) i després com a conseller d'Indústria, Comerç i Turisme. Des d'ací va impulsar la creació de l'Institut de la Mitjana i Petita Indústria Valenciana (IMPIVA), els instituts tecnològics, les incubadores d'empreses (CEEI), el Parc Tecnològic de València, l'Institut Turístic Valencià, l'Institut Valencià de l'Energia i de Promocions de la Comunitat Valenciana (actual Institut Valencià de Competitivitat Empresarial, IVACE).

## Referències

* ↑ «Andrés García Reche: "Sin ciencia no hay posibilidad de afrontar el futuro económico"». Valencia Plaza, 21-05-2018. [Consulta: 4 febrer 2019].
* ↑ García Reche, Andrés. El cambio de modelo productivo: ¿realidad o ficción? En: Pasajes: Revista de pensamiento contemporáneo, 2013, Número 41: 62-69 https://roderic.uv.es/handle/10550/45545
* ↑ García Reche, Andrés. Qué hacer con el modelo productivo. Guía básica para gobernantes audaces. Editorial Tirant lo Blanch. Julio 2020 ISBN 9788418329838
* ↑ Tomás G. Perdiguero y Andrés García-Reche (Eds.) Cultura, Políticas y Prácticas de Responsabilidad de las Empresas del IBEX 35. Estudio 2013. Observatorio de la Responsabilidad Social de las Empresas. ORSE. Unión General de Trabajadores, 2014
* ↑ «Andrés García Reche: "El plan industrial es correcto pero llega tarde. Ahora veremos cómo se ejecuta"». Valencia Plaza, 15-11-2010. [Consulta: 6 novembre 2011].
* ↑ «Biografia» (en espanyol). Web del 2n Forum sobre Innovació, Economia i Qualitat de Vida. Institut de Biomecànica de València, 30-06-2010. Arxivat de l'original el 2011-12-24. [Consulta: 6 novembre 2011].
# Lars Jørgen Madsen

Lars Jørgen Madsen (Beldringe, Vordingborg, Sjælland, 19 de juliol de 1871 - Harridslev, Randers, Jutlàndia Central, 1 d'abril de 1925) va ser un tirador danès que va competir a finals del segle xix i durant el primer quart del segle xx.
El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, en què disputà cinc proves del programa de tir olímpic i guanyà una medalla d'or en la prova de Rifle militar, dempeus. Vint anys més tard, el 1920, tornà a guanyar una medalla d'or en la prova de rifle militar, 300 metres drets per equips als Jocs Olímpics d'Anvers. En el seu palmarès també hi ha dues medalles de plata, als Jocs d'Estocolm de 1912 en la prova de rifle lliure a 300 metres i el 1920 en rifle militar a 300 metres; i una de bronze el 1912 en la prova de rifle lliure, 3 posicions 300 metres per equips.

## Referències

* ↑ «PARIS 1900. SHOOTING». olympic.org. [Consulta: 22 setembre 2015].
* ↑ «Lars Jørgen Madsen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 25 de setembre 2015. [Consulta: 1r octubre 2015].
# Jule Brand

Jule Brand (Germersheim, 16 d'octubre de 2002) és una futbolista alemanya que juga com a defensa, migcampista o extrem al VfL Wolfsburg i a la selecció d'Alemanya. El 2022, va guanyar el primer premi "Golden girl europea" de Tuttosport.

## Carrera

Brand va jugar al 1899 Hoffenheim, debutant a la Lliga de Campions. Es va unir al VfL Wolfsburg l'estiu de 2022.
Brand va fer el seu debut internacional sènior amb Alemanya en un amistós el 10 d'abril de 2021, entrant com a substituta de Tabea Waßmuth al minut 60 d'un partit contra Austràlia. Dos minuts més tard, va marcar el seu primer gol internacional, ampliant l'avantatge del seu equip amb un 3-0, i encara assistiria al quart gol, que fou marcat per Laura Freigang al minut 65. El partit va acabar amb la victòria d'Alemanya per 5-2.

## Referències

* ↑ Jule Brand a worldfootball.net
* ↑ «Jule Brand, il primo nome sull'albo d'oro dell'European Golden Girl» (en italià). tuttosport.com. [Consulta: 9 desembre 2022].
* ↑ Laffertey, Phil. «Bellingham again only second: Gavi is "Golden Boy" 2022» (en anglès). Sports of the Day, 22-10-2022. [Consulta: 9 desembre 2022].
* 1 2 «Germany's teenage sensation ready to face England».
* ↑ «Debütantin Brand sticht beim klaren Sieg heraus» (en alemany). kicker, 10-04-2021 [Consulta: 10 abril 2021].
* ↑ «Women Friendlies 2021 » abril » Germany – Australia 5:2». WorldFootball.net, 10-04-2021. [Consulta: 10 abril 2021].
# Joseph Schauers

Joseph Schauers (anglès: Joseph Anthony Schauers) (Filadèlfia, 27 de maig de 1909 - Filadèlfia, 18 d'octubre de 1987) va ser un remer estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla d'or en la competició del dos amb timoner del programa de rem. Feia equip amb Charlie Kieffer i Edward Jennings.

## Referències

* ↑ «Joe Schauers Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de juliol 2017. [Consulta: 24 gener 2019].