OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kristian Middelboe

Kristian Middelboe (Brunnby, Höganäs, Escània, Suècia, 24 de març de 1881 – Frederiksberg, 20 de maig de 1965) va ser un futbolista danès que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. Jugà com a defensa i en el seu palmarès destaca una medalla de plata en la competició de futbol dels Jocs Olímpics de Londres de 1908. Era germà del també futbolista Nils Middelboe.
A la selecció nacional jugà un total de 4 partits, en què no marcà cap gol.

## Referències

* ↑ «Christian Middelboe Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 24 de gener 2010. [Consulta: 16 febrer 2016].
* ↑ Fitxa de Kristian Middelboe a eu-football.info
# Bjørn Rasmussen

Bjørn Vilhelm Ravn Rasmussen (Copenhaguen, 19 de maig de 1885 – Aarhus, 24 de setembre de 1962) va ser un futbolista danès que va competir a començaments del segle xx. Jugà com a davanter i en el seu palmarès destaca una medalla de plata en la competició de futbol dels Jocs Olímpics de Londres de 1908.
A la selecció nacional jugà un total de 2 partits, en què no marcà cap gol.

## Referències

* ↑ «Bjørn Rasmussen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 12 febrer 2016].
* ↑ Fitxa de Bjørn Rasmussen a eu-football.info
# Daniel Kelly

Daniel Joseph "Dan" Kelly (Pueblo, Colorado, 1 de setembre de 1883 – Fernie, Colúmbia Britànica, Canadà, 9 d'abril de 1920) va ser un atleta estatunidenc que va competir a començaments del segle xx.
El 1906 va saltar 7m 37cm, amb la qual cosa es convertia en el tercer atleta estatunidenc en arribar a aquella distància. Aquell mateix any igualà els rècords del món de 100 i 220 iardes.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla de plata en la prova del salt de llargada, rere el seu compatriota Frank Irons.

## Referències

* 1 2 «Cal Bricker Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 11 de juny 2009. [Consulta: 8 desembre 2015].
# Robert Cloughen

Robert "Bobbie" Cloughen (Bronx, Nova York, 26 de gener de 1889 – Nova York, 7 d'agost de 1930) va ser un atleta estatunidenc que va competir a primers del segle xx.
Cloughen va estudiar al Morris High School del Bronx, on va ser membre dels equips de futbol, beisbol i bàsquet, així com tresorer de l'Associació Atlètica. Posterioritat anà a la Universitat Fordham, Universitat de Nova York i la Savage School d'educació física.
Inicialment no fou admès per prendre part en els Jocs Olímpics de Londres de 1908, però finalment fou acceptat i va disputar dues proves del programa d'atletisme: els 200 metres, on guanyà la medalla de plata en quedar rere Bobby Kerr; i els 100 metres, on tot i guanyar la primera sèrie, no prengué part en les semifinals.
El 1922 fou nomenat entrenador d'atletisme de la Universitat de Vermont. De Vermont tornà a Nova York com a entrenador de l'Erasmus Hall High School de Brooklyn entre 1926 i 1930.

## Referències

* ↑ «Bobby Cloughen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 d’octubre 2012. [Consulta: 3 novembre 2015].
* ↑ "Cloughen to Coach at Vermont", New York Times, 25 gener 1922 (cal subscripció)]
# George Dole

George Stuart Dole (Ypsilanti, Michigan, 30 de gener de 1885 - Winthrop, Maine, 6 de setembre de 1928) va ser un lluitador estatunidenc que va competir a primers del segle xx.
El 1908 va disputar els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla d'or de la categoria del pes ploma de lluita lliure, després de guanyar en la final al britànic James Slim.

## Referències

* ↑ «George Dole Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de novembre 2012. [Consulta: 29 novembre 2015].
# Richard Griffith

Richard Clewin Griffith (Londres, 22 de juliol de 1872 - Hendon, Londres 11 de desembre de 1955) fou un jugador d'escacs, escriptor i editor anglès. Va guanyar el campionat britànic absolut el 1912 a Richmond upon Thames (Londres), en la que fou la seva única participació en l'esdeveniment. També el 1912 publicà, juntament amb en John Herbert White un llibre d'escacs que va ser molt popular, Modern Chess Openings ("obertures modernes d'escacs"), que ha estat reeditat nombroses vegades fins avui. Fou també editor de la publicació British Chess Magazine, entre 1920 i 1937, i posteriorment durant alguns mesos el 1940. Durant la II Guerra Mundial Griffith fou tresorer honorari de la Federació Britànica d'Escacs, i membre de la seva junta de govern.

## Referències

* ↑ «Llista de campions britànics d'escacs» (en castellà). ajedrezdeataque.com. [Consulta: 28 desembre 2010].

## Bibliografia

* British Chess Magazine, passim, obit., gener de 1956, pàgs. 27-28.
* The Times, 12 de desembre de 1955, obituari, pàg. 13
# Esquí alpí als Jocs Olímpics d'hivern de 2010

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 celebrats a la ciutat de Vancouver (Canadà) es disputaren deu proves d'esquí alpí, cinc en categoria masculina i cinc més en categoria femenina.
Les proves es realitzaren entre els dies 15 i 27 de febrer de 2010 a les instal·lacions de Whistler Blackcomb. Hi participaren un total de 309 esquiadors, entre ells 176 homes i 133 dones, de 71 comitès nacionals diferents.

## Resultats
### Homes

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| Descens | Didier Défago Suïssa | 1:54,31 | Aksel Lund Svindal Noruega | 1:54,38 | Bode Miller Estats Units | 1:54,40 |
| Super-G | Aksel Lund Svindal Noruega | 1:30,34 | Bode Miller Estats Units | 1:30,62 | Andrew Weibrecht Estats Units | 1:30,65 |
| Eslàlom gegant | Carlo Janka Suïssa | 2:37,83 | Kjetil Jansrud Noruega | 2:38,22 | Aksel Lund Svindal Noruega | 2:38,44 |
| Eslàlom | Giuliano Razzoli Itàlia | 1:39,32 | Ivica Kostelić Croàcia | 1:39,48 | André Myhrer Suècia | 1:39,76 |
| Super combinada | Bode Miller Estats Units | 2:44,92 | Ivica Kostelić Croàcia | 2:45,25 | Silvan Zurbriggen Suïssa | 2:45,32 |

### Dones

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| Descens | Lindsey Vonn Estats Units | 1:44,19 | Julia Mancuso Estats Units | 1:44,75 | Elisabeth Görgl Àustria | 1:45,65 |
| Super-G | Andrea Fischbacher Àustria | 1:20,14 | Tina Maze Eslovènia | 1:20,63 | Lindsey Vonn Estats Units | 1:20,88 |
| Eslàlom gegant | Viktoria Rebensburg Alemanya | 2:27,11 | Tina Maze Eslovènia | 2:27,15 | Elisabeth Görgl Àustria | 2:27,25 |
| Eslàlom | Maria Riesch Alemanya | 1:42,89 | Marlies Schild Àustria | 1:43,32 | Šárka Záhrobská Txèquia | 1:43,90 |
| Super combinada | Maria Riesch Alemanya | 2:09,14 | Julia Mancuso Estats Units | 2:10,08 | Anja Pärson Suècia | 2:10,19 |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Alemanya | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 2 | Estats Units | 2 | 3 | 3 | 8 |
| 3 | Suïssa | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 4 | Noruega | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 5 | Àustria | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 6 | Itàlia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7 | Croàcia | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 7 | Eslovènia | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 9 | Suècia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 10 | Txèquia | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Enllaços externs

* (anglès) www.fis-ski.com - Resultats 2010 Arxivat 2010-02-12 a Wayback Machine.
# Júlia Castelló Farré

Júlia Castelló Farré (Barcelona, 16 de març de 1990) és una nedadora paralímpica catalana.
Membre del Club Natació Barcelona, començà a practicar la natació als catorze anys. Es formà al Centre d'Alt Rendiment de Sant Cugat emmarcat dins del programa ADOP. Debutà internacionalment als Jocs Paraolímpics de Beijing 2008 en la prova de 100 m esquena S6 i 100 m braça SB5. També participà als primers Campionats d'Europa Paralímpics (2009) on aconseguí la medalla de bronze en 100 m esquena. Entre 2011 i 2014 aconseguí diverses medalles europees en les proves d'esquena i relleu, destacant la medalla d'or en 4x50 m lliures mixtes. Competí als Jocs Paraolímpics de Londres 2012, arribant a la final de 100 m esquena S6 i finalitzant en la cinquena posició. Tanmateix l'any següent guanyà la medalla de bronze al Campionat del Món de Mont-real. El 2014 fitxà per la secció de natació adaptada del Centre Natació Mataró i la temporada següent aconseguí la medalla de bronze en 100 m braça SB5 al Campionat del Món de Glasgow.

## Palmarès
### Campionats del Món

* 1 medalla de bronze en 100 m braça SB5: 2015

### Campionats d'Europa

* 1 medalles d'or en 4x50 m lliures mixtes: 2014
* 1 medalles d'argent en 100 m esquena S6: 2014
* 2 medalles de bronze en 100 m esquena S6: 2009, 2013
* 1 medalla de bronze en 4x50 m estils 20 pt: 2011
* 1 medalla de bronze en 4x100 m estils: 2014

## Referències

* ↑ «Júlia Castelló Farré». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Rivera, Almudena. «La compañera de habitación de Melani Costa». Marca, 12-08-2013. [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ Biel, Mireia. «Júlia Castelló, somnis olímpics». El Tot Mataró i Maresme, 24-09-2014. [Consulta: 2 gener 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Júlia Castelló Farré - International Paralympic Commitee (anglès)
* Fitxa de Júlia Castelló Farré - Paralímpicos (castellà)
# Tapomys

Tapomys és un gènere de rosegador extint de la família dels isquiròmids que visqué durant l'Eocè. Se n'han trobat restes fòssils a Califòrnia (Estats Units).

## Referències

* 1 2 The Paleobiology Database. Taxonomia i distribució de plantes i animals fòssils.
* A. E. Wood. 1962. Transactions of the American Philosophical Society 52
# James Beattie

James Beattie (Laurencekirk, Escòcia, 25 d'octubre de 1735 - Aberdeen, Escòcia, 18 d'agost de 1803) va ser un poeta, assagista i filòsof escocès.
Fill d'un granger Bearrie es va graduar al Marischal College, Aberdeen, on es va convertir en professor de filosofia moral. Sent professor a la Universitat d'Aberdeen, va publicar Essay on Truth (1770), obra que es converteix en una defensa de la religió i la moral cristianes contra l'escepticisme de Berkeley i Hume. El seu poema The Minstrel (1771-74) exercí una gran influència i és considerat un dels precedents del Romanticisme. Escriví també un diari de les seves experiències literàries a Londres. Amb 25 anys, va publicar Original Poems and Translations (1760), una demostració d'actitud romàntica cap a la natura. El seu Essay on the Nature and Immutability of Truth, in Opposition to Sophistry and Scepticism (1770), representa un defensa de l'ortodòxia contra el racionalisme de David Hume i li va donar fama.

## Referències

* 1 2 «.xml James Beattie». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 «James Beattie, Scottish poet». Encyclopædia Britannica [Consulta: 24 agost 2018].
* 1 2 McDermid, Douglas «James Beattie (1735-1803)». Internet Encyclopedia of Philosophy. ISSN: 2161-0002 [Consulta: 24 agost 2018].

## Bibliografia

* Cloyd, E. L. (1972) James Burnett, Lord Monboddo. Oxford: Clarendon Press.
* Fieser, J. (1994) “Beattie’s Lost Letter to the London Review,” Hume Studies 20: 1-12.
* Fieser, J. (ed.) (2000) Early Responses to Reid, Oswald, Beattie, and Stewart: I. Volume 3 of the 5 volume set, Scottish Common Sense Philosophy: Sources and Origins. Bristol, UK: Thoemmes Press.
* Harris, J. A. (2002) “James Beattie, The Doctrine of Liberty, and the Science of the Mind,” Reid Studies (5): 16-29.
* King, E.H. (1972) “James Beattie's Essay on Truth (1770): An Enlightenment “Bestseller”,” Dalhousie Review (51): 390-403.
# Colette Flesch

Colette Flesch (Dudelange, 16 d'abril de 1937) és una política i exesgrimista luxemburguesa, membre del Partit Democràtic, del qual va ser presidenta entre 1980 i 1989.

## Biografia

Té un títol de postgrau de la Fletcher School of Law and Diplomacy a la Universitat de Tufts, després d'obtenir una llicenciatura en Bachelor of Arts del Wellesley College.

### Sport

Com a esgrimista va participar en els individuals de floret a esdeveniments dels anys 1960, 1964 i als Jocs Olímpics d'Estiu de 1968.

### Política

Va ser escollida diputada l'any 1968 i durant prop quaranta anys per a la Cambra de Diputats (1969-1980, 1984-1989 y 2004-2009) i membre del Parlament Europeu durant 1969-1980, 1984-1985, 1989-1990 y 1999-2004. Flesch va ser alcaldessa de Ciutat de Luxemburg entre 1970 i 1980, quan va ser nomenada ministra d'afers exteriors i de Justícia des de 1980 fins a 1984 amb el govern del primer ministre Pierre Werner i presidenta del Consell Europeu (segona meitat de 1980).

## Referències

* ↑ «Internationales Biographisches Archiv 50/1991 vom 2. Dezember 1991» (en alemany). Munzinger. [Consulta: 6 juliol 2015].
* ↑ «Colette Flesch» (en anglès). SR/Olympic Sports. Arxivat de l'original el 2016-12-03. [Consulta: 6 juliol 2015].
* ↑ «Wellesley Grad Gets Big Job» (en anglès). News-Journal [Consulta: 6 juliol 2015].

## Vegeu també

* Llista d'alcaldes de la Ciutat de Luxemburg
# Constantí III d'Escòcia

Constantí III d'Escòcia (gaèlic escocès: Causantín mac Cuiléin, 971-997) fou rei d'Escòcia, fill de Culen. Potser va estar implicat en la mort del seu antecessor, però no és prou demostrat. Fou deposat per Kenneth III i va morir a Rathinveramond, vora Perth.
# Jane Weir

Jane Weir, o Jean Weir, germana gran del Major Thomas Weir, que va ser acusada d'incest i bruixeria el 1670 i posteriorment va ser executada.
Thomas Weir era un estricte protestant, els seus discursos li van valer una reputació que va atreure visitants a la seva llar a Edimburg. Després de la seva jubilació el 1670, Weir va caure malalt i va començar a confessar una vida secreta de delictes i vici. El Lord Provost inicialment va trobar la confessió implacable i no va prendre cap acció, però eventualment Weir i la seva germana-esposa, Jane Weir, van ser portats a l'edifici Tolbooth d'Edimburg per interrogatoris. El Major Weir, amb setanta anys, va continuar expandint-se sobre la seva confessió i Jane Weir va donar una història encara més exagerada de bruixeria.
El procés va començar el 9 d'abril de 1670. Jane Weir va confessar que la seva mare havia estat una bruixa i havia ensenyat als seus fills. També va revelar que Thomas portava la marca de la Bèstia en el seu cos i que sovint vagaven pel camp.
Weir va néixer prop Carluke a Lanarkshire, Escòcia.

## Referències

* ↑ Uglow, Jennifer. The Northeastern Dictionary Of Women's Biography: Revised by Maggy Hendry. 3rd. Boston: Northeastern University Press, 1999. ISBN 155553421X.
* ↑ Black, George F. A calendar of cases of witchcraft in Scotland, 1510–1727. Whitefish, MT: Kessinger Publishing, 2003. ISBN 0766158381.
* ↑ Levack, Brian P. Witchcraft in Scotland. Reprint of works orig. publ. 1891–1984.. Nova York [u.a.]: Garland, 1992. ISBN 0815310293.
* ↑ Chambers, R. Traditions of Edinburgh. Edinburgh: W & R Chambers Ltd. reprint 1980, 1824, p. 33. ISBN 0 550 21292 2.
* ↑ «Supernatural Scotland: Major Weir». Scottish Clans. Arxivat de l'original el 28 d’octubre 2012. [Consulta: 12 agost 2013].
# Agnes Sampson

Agnes Sampson (East Lothian, segle XVI - Castle Hill, 28 de gener de 1591 $^{(Julià)}$) va ser una sanadora escocesa acusada de ser una bruixa. També se la va conèixer com la "La muller sabia de Keith" i va ser jutjada als judicis de bruixeria de North Berwick, Escòcia, a finals del segle xvi.
Agnes va viure a Nether Keith, part de la baronia de Keith, East Lothian, Escòcia. Es considerava que tenia poders de curació i exercia de matrona a la localitat. A la primavera de 1590, el rei Jaume VI va tornar d'Oslo després d'haver-se casat amb Anna de Dinamarca, filla del rei Dinamarca i de Noruega. En aquella època la cort danesa estava molt perplexa per les arts fosques i la bruixeria i possiblement va afectar notablement al jove rei. Durant el viatge de tornada del casament, el vaixell va trobar-se amb fortes tempestes, que els tribunals danesos van atribuir a les confessions sota tortura d'un grup de bruixes. Per això, el rei va decidir crear un tribunal per perseguir la bruixeria.
A la tardor de 1590, Escòcia sencera estava plena de caceres de bruixes i sovint enviades a ser jutjades pel mateix rei. Agnes va ser acusada per Gillis Duncan i arrestada amb altres dones acusades de ser les causants de les tempestes. Se la va torturar i va acabar confessant. Va ser executada a Castlehill mitjançant el garrot vil i després cremada a la foguera. Es diu que el fantasma d'Agnes amb el cos torturat i nua es veu al palau de Holyrood.
L'artista feminista Judy Chicago li va assignar un lloc en el The Dinner Party, una peça d'instal·lació de 39 dones mítiques i històriques. Des de 2007, la peça està exposada permanentment al Elizabeth A. Sackler Center for Feminist Art al Brooklyn Museum de Nova York.

## Referències

* ↑ Robert Pitcairne. Criminal Trials in Scotland: From A.D. 1488 to A.D. 1624, Embracing the Entire Reigns of James ... (en anglès). W. Tait, 1833.
* ↑ Gordon, James Frederick Skinner. The Book of the Chronicles of Keith, Grange, Ruthven, Cairney, and Botriphnie: Events, Places, and Persons (en anglès). R. Forrester, 1880.
* ↑ Carleton., Williams, Ethel. Anne of Denmark: wife of James VI of Scotland, James I of England.. Harlow,: Longmans, 1970. ISBN 9780582127838.
* ↑ «Newes from Scotland». [Consulta: 26 febrer 2018].
* ↑ «News - The Scotsman» (en anglès). [Consulta: 26 febrer 2018].

## Bibliografia

* Pitcairn, Robert, Criminal Trials in Scotland: From A.D. 1488 to A.D. 1624, Edinburgh 1833.
* Chicago, Judy. The Dinner Party: From Creation to Preservation. London: Merrell (2007). ISBN 1-85894-370-1
# Óengus II

Óengus II, també conegut amb els noms de Óengus mac Fergusa (gaèlic) o Unuist mac Uurguist (picte), va ser rei dels pictes del 820 al 834 i dels escots del 820 al 829 (?).
La Crònica picta li atribueix un regnat de 12 anys sobre els pictes i el Duan Albanach diu que va regnar Dál Riada durant 9 anys.
Óengus II va succeir el seu germà Constantin mac Fergusa com a rei de Fortriu. Apareix en les diverse versions de les llistes reials amb el nom de Unuist mac Uurguist. Com el seu germà Constantí, hauria controlat també Dál Riada com a descendent del llinatge de Fergus mac Echdach. Sota el seu govern, el regne de Fortriu va patir les invasions escandinaves. Óengus és conegut per haver restaurat Saint Andrews com a centre del culte a aquest sant (Sant Andreu).
Una llegenda ben detallada par Joan de Fordun parla d'aquest rei (tot i que potser parla del seu homònim del segle precedent Óengus I). Aquesta llegenda explica que l'estendard amb el saltiri blanc de la creu de sant Andreu hauria baixat del cel sota el seu regnat, al mig dels exèrcits dels escots i dels pictes units durant un combat contra els invasors saxons conduïts per un cabdill anomenat Æthelstan de Kent, fill de Æthelwulf (rei de Wessex: 839 – 858) i identificat com a fill d'Athelwolf o, fins i tot d'Æthelstan d'Est-Ànglia.
Després de la seva mort van entrar en conflicte molts pretendents pictes i escots pel control del regne. Óengus II va tenir molts fills, dels quals Eòganán, futur rei dels pictes i dels escots, i Bran van morir en combat contra els pagans vikings el 839, segons explica la Crònica d'Irlanda. També són coneguts els seus fills Finnguine i Nechtan, evocats a la llegenda de Sant Andreu.

## Referències

* ↑ Skene, 1867, p. 62.
* ↑ Williams, 1990, p. 188.
* ↑ Chronicle of the Scottish nation. Llibre IV, capítols XIII i XIV.
* ↑ Skene, 1867, p. 183-184.
* ↑ Skene, 1867, p. 185.

## Bibliografia

* Calise, J. M. P.. Pictish Sourcebook, Documents of Medieval Legend and Dark Age History (llibre). Londres: Greenwood Press, 2002. ISBN 0313322953.
* Cumming, W. A.. The Age of the Picts (llibre). Londres: Sutton Publishing, 1998. ISBN 0750916087.
* Skene, W. F.. Chronicles Of The Picts,Chronicles Of The Scots, And Other Early Memorials Of Scottish History (llibre). Edimburg: H.M General Register House, 1867. «Reimprès per Kessinger Publishings's (2007) ISBN 1432551051»
* Williams, Ann; Smyth, Alfred P.; Kirby, D. P.. A bibliographical dictionary of Dark Age Britain (llibre) (en anglès). Londres: SEABY, 1990. ISBN 1-85264-047-2.
* Wolf, Alex. From Pictland to Alba 789~1070 (llibre) (en anglès). Edinburg: Edinburgh University Press, 2007 (The New Edinburgh History of Scotland.). ISBN 9780748612345.
# Bromoviridae

Bromoviridae és una família de virus de plantes que pertanyen al grup de virus d'ARN monocatenaris +.

## Gèneres

* Gènere Alfamovirus; espècie tipus: Alfalfa mosaic virus
* Gènere Anulavirus; espècie tipus: Pelargonium zonate spot virus
* Gènere Bromovirus; espècie tipus: Brome mosaic virus
* Gènere Cucumovirus; espècie tipus: virus del mosaic del cogombre
* Gènere Ilarvirus; espècie tipus: Tobacco streak virus
* Gènere Oleavirus; espècie tipus: Olive latent virus 2

## Referències

* ↑ «Bromoviridae» (en anglès). ViralZone. [Consulta: 19 octubre 2024].
* ↑ «Bromoviridae» (en castellà). Química.es. [Consulta: 19 octubre 2024].
* ↑ «Taxon Details» (en anglès). ICTV. [Consulta: 19 octubre 2024].
# Julia Chanourdie

Julia Chanourdie (Charleville-Mézières, 25 de juny de 1996) és una escaladora professional francesa. Participa tant en competicions d'escalada indoor com a l'aire lliure, amb resultats destacats. El 2017 va escalar el seu primer 9a (5.14d), la via Gound Zero, a la vall d'Aosta. Chanourdie va guanyar la medalla de bronze als Jocs Mundials de 2017 a Breslau, Polònia. El març de 2020, es va convertir en la sisena dona del món en superar un 9a+ en escalar la via Super crackinette a Sant Laugier d'Aurenja.

## Classificacions
### Copa Mundial d'Escalada

| Disciplina | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2019 |
| Lead | 53 | 49 | 23 | 11 | 8 | 5 | 13 |
| Bouldering | - | - | - | - | - | - | 9 |
| Velocitat | - | - | - | - | - | - | |
| Combinat | - | - | - | - | - | 11 | 7 |

### Campionat Mundial d'Escalada

Juvenil
| Disciplina | 2010 Youth B | 2011 Youth B | 2012 Youth A | 2013 Youth A | 2014 Junior | 2015 Junior |
| Lead | 5 | 5 | 12 | 3 | 3 | 3 |
Adult
| Disciplina | 2012 | 2014 | 2016 |
| Lead | 25 | - | 6 |
| Bouldering | - | - | - |
| Velocitat | - | - | - |

### Campionat Europeu d'Escalada

| Disciplina | 2012 Youth A | 2013 Youth A | 2014 Junior | 2015 Junior |
| Lead | 5 | 4 | 3 | 6 |
Adult
| Disciplina | 2013 | 2015 | 2017 |
| Lead | 15 | 16 | 9 |
| Bouldering | - | - | - |
| Velocitat | - | - | - |

### Rock Masters

| Disciplina | 2017 |
| Duel | 1 |

## Número de medalles en la Copa Mundial d'Escalada
### Lead

| Edició | Or | Plata | Bronze | Total |
| 2017 | | | 1 | 1 |
| Total | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Referències

* ↑ «Julia Chanourdie, tercer 9a con 'La Cabane Au Canada'», 13-08-2018. [Consulta: 25 setembre 2019].
* ↑ «Julia Chanourdie climbs Ground Zero (9a)». Up Climbing. Arxivat de l'original el 2019-09-25. [Consulta: 25 setembre 2019].
* ↑ «Las seis mujeres más allá del 9a». Desnivel, 17-03-2020. [Consulta: 17 març 2020].
* ↑ «Ranking». [Consulta: 26 setembre 2019].
* ↑ «ifsc climbing». [Consulta: 26 setembre 2019].
# Émilie Andéol

Émilie Andéol (Bordeus, 30 d'octubre de 1987) és una judoka francesa. El 2014 va aconseguir la medalla d'or al Campionat Europeu de Montpeller, així com la medalla de bronze als Campionats del Món de Txeliàbinsk. El 2016 va aconseguir la medalla d'or als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro.

## Referències

* ↑ «Émilie Andéol: Judo Career». judoinside.com. [Consulta: 6 setembre 2013].
* ↑ «Émilie Andéol: Judo Results». judoinside.com. [Consulta: 6 setembre 2013].
# Katherine Horny

Katherine "Kathy" Horny (11 de novembre de 1969) és una exjugadora de voleibol del Perú. Va ser internacional amb la Selecció femenina de voleibol del Perú. Va competir en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 a Seül, on va guanyar la medalla de plata.

## Referències

* ↑ «Kathy Horny Bio, Stats, and Results» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 19 desembre 2017].