OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Birdo

Birdo és un personatge de videojocs creat per Nintendo. El seu aspecte és semblant al d'un dinosaure, té la pell de color rosa i una trompa molt curta. La seva primera aparició va ser al joc Super Mario Bros. 2 de la consola NES de Nintendo, l'any 1988. En aquest joc, Birdo llença ous per la seva trompa contra en Mario.

## Referències

* ↑ https://www.nintendo.co.jp/clv/manuals/en/pdf/CLV-P-NAADE.pdf
* ↑ «The Top 10 Worst Mario Characters». GameDaily, 30-11-2007. Arxivat de l'original el 3 desembre 2007. [Consulta: 16 octubre 2009].

## Enllaços externs

* Birdo al Wiki de Super Mario
# Bruce McLaren

Bruce Leslie McLaren (Auckland, Nova Zelanda, 30 d'agost de 1937 – Goodwood, Anglaterra, 2 de juny de 1970) fou un pilot, dissenyador, enginyer i inventor de cotxes de carreres. Com a pilot va córrer per les escuderies Cooper Car Company, Eagle i la seva pròpia, Mclaren. Va aconseguir el subcampionat mundial l'any 1960 i va acabar en tercer lloc els anys 1962 i 1969. Tenia el rècord de pilot més jove en aconseguir la victòria (22 anys i 3 mesos) en un gran premi de Fórmula 1 (GP dels Estats Units, 1959) fins que li va prendre Fernando Alonso. Actualment el seu nom se segueix recordant a l'equip McLaren de Fórmula 1, que ell mateix va fundar; i que és un dels equips amb més victòries, amb un total de 19 campionats del món. L'any 1966 va guanyar les 24 hores de Le Mans junt amb Chris Amon. L'any 1968 al Gran Premi de Bèlgica va aconseguir la primera victòria amb la seva pròpia escuderia. McLaren va morir provant un cotxe que ell mateix havia dissenyat al circuit de Goodwood a Anglaterra. El nou cotxe, el M8D, va sortir de la pista i va patir un fort cop que li va causar la mort.

## Palmarès

* Millor posició al campionat del món: Segon 1960 i tercer 1962 i 1969
* Punts aconseguits al Campionat Mundial de Pilots: 188
* Curses: 104
* Victòries: 4
* Podis: 27 (4 primers, 11 segons i 12 tercers)
* Poles : 0
* Voltes ràpides: 3
McLaren :
Fundador
Bruce McLaren
McLaren Technology Group
Ron Dennis (25%)
TAG Group (25%)
Mumtalakat (50%)
Direcció
Zak Brown (CEO)
Andrea Stella (Director de curses)
Personal actual
Tim Goss
Neil Oatley
Peter Prodromou
Personal anterior
John Barnard
Jost Capito
Alastair Caldwell
Gordon Coppuck
Mike Coughlan
Pat Fry
Steve Hallam
Norbert Haug
Robin Herd
Paddy Lowe
Neil Martin
Teddy Mayer
Sam Michael
Gordon Murray
Jonathan Neale
Adrian Newey
Steve Nichols
Jo Ramírez
Nicholas Tombazis
Martin Whitmarsh
Pilots de la temporada 2024
4. Lando Norris
81. Oscar Piastri
Pilots de proves i reserva de la temporada 2024
Patrício O'Ward
Ryō Hirakawa
Programa "McLaren young driver"
Patrício O'Ward
Ryō Hirakawa
Gabriel Bortoleto
Bianca Bustamante
Ugo Ugochukwu
Alex Dunne
Martinius Stenshorne
Dries Van Langendonck
Brando Badoer
Ella Lloyd
Campions del Món
Emerson Fittipaldi
Lewis Hamilton
James Hunt
Mika Häkkinen
Niki Lauda
Alain Prost
Ayrton Senna
Títols de pilots
1974
1976
1984
1985
1986
1988
1989
1990
1991
1998
1999
2008
Títols de constructors
1974
1984
1985
1988
1989
1990
1991
1998 :
# Louis Handley

Louis de Breda Handley (Roma, 14 de febrer de 1874 – Nova York, 28 de desembre de 1956) va ser un nedador i waterpolista estatunidenc que va competir a principis del segle xx.
Era fill de l'escultor estatunidenc Francis Montague Handley i la seva muller italiana. Nascut a Roma, fou inscrit com a italià amb el nom de baptisme de Luigi i el cognom de la seva mare, "de Breda". El 1896 es traslladà als Estats Units, a Nova York, i afegí al seu nom el cognom del pare, Handley. Als Estats Units es dedicà a una de les seves grans passions, la natació i el waterpolo.
El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on va guanyar la medalla d'or en la prova dels 4x50 iardes relleus lliures, junt a Leo Goodwin, Joseph Ruddy i Charles Daniels. En aquests mateixos Jocs guanyà una segona medalla d'or com a membre de l'equip New York Athletic Club en la competició de waterpolo.
Com a entrenador va dirigir Ethelda Bleibtrey, que va obtenir tres medalles d'or als Jocs Olímpics de 1920, i Gertrude Ederle, en la primera travessia del Canal de la Mànega per una dona el 1926.

## Referències

* 1 2 «Handley, l'italiano d' America». La Gazzetta dello Sport [Consulta: 19 octubre 2015].
* ↑ «Lou Handley Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de desembre 2008. [Consulta: 20 octubre 2015].
# Liisa Suihkonen

Liisa Suihkonen (Suonenjoki, 27 de setembre de 1943) és una esquiadora de fons finlandesa, ja retirada, que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Grenoble, on fou divuitena en la prova dels 10 quilòmetres del programa d'esquí de fons. No fou fins al 1976 quan va disputar els segons i darrers Jocs Olímpics. A Innsbruck, formant equip amb Marjatta Kajosmaa, Hilkka Riihivuori i Helena Takalo guanyà la medalla de plata en la cursa dels relleus 4x5 km del programa d'esquí de fons.
A nivell nacional guanyà el campionat finlandès dels 10 km de 1966.

## Referències

* 1 2 Liisa Suihkonen a Sports Reference (arxivat)
# Denis St. George Daly

Denis St. George Daly (Athenry, Galway, Irlanda, 5 de setembre de 1862 – Chipping Norton, Oxfordshire, Anglaterra, 16 d'abril de 1942) va ser un jugador de polo irlandès. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla d'or en la competició de polo com a integrant de l'equip Foxhunters Hurlingham. En aquest equip també hi competien John Beresford, Foxhall Parker Keene, Frank MacKey i Sir Alfred Rawlinson.
Fill del segon baró de Dunsandle i Clanconal, no heretà els títols perquè en el moment de néixer els seus pares no estaven casats. Va servir a la 18a companyia Hussars i el més probable és que aprengués a jugar a polo durant la seva estada a l'Índia. En iniciar-se la Primera Guerra Mundial es reincorporà a l'exèrcit, el qual havia abandonat el 1893.

## Referències

* 1 2 «Denis Daly Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de novembre 2012. [Consulta: 24 setembre 2015].
# Orluis Aular Sanabria

Orluis Alberto Aular Sanabria (Nirgua, Yaracuy, 5 de novembre de 1996) és un ciclista veneçolà. El 2016 va aconseguir la seva primera victòria en una cursa de l'UCI. Va passar al professionalisme a mitjans del 2017 amb l'equip Start Vaxes. Del 2020 al 2024 formà part del Caja Rural-Seguros RGA. El 2025 fitxà pel Movistar Team.
En el seu palmarès destaquen diversos campionats nacionals, tant en contrarellotge com en ruta, així com diverses curses del calendari portuguès, la Volta a l'Alentejo, la Clàssica da Arrábida i el Gran Premi Internacional de ciclisme de Torres Vedras - Trofeu Joaquim Agostinho.

## Palmarès

* 2016
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Táchira
* 2018
** Vencedor d'una etapa al Volta a Veneçuela
* 2019
** Campió de Veneçuela de contrarellotge
** 1r al Tour de Kumano i vencedor d'una etapa
** 1r a la Volta a Veneçuela i vencedor de 5 etapes
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Táchira
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Miranda
* 2020
** 1r a la Volta a Veneçuela i vencedor de 3 etapes
* 2022
** Campió de Veneçuela de ruta
** Campió de Veneçuela de contrarellotge
** 1r a la Clàssica da Arrábida
** 1r a la Volta a l'Alentejo i vencedor de 2 etapes
* 2023
** Campió de Veneçuela de ruta
** Campió de Veneçuela de contrarellotge
** 1r a la Clàssica da Arrábida
** 1r a la Volta a l'Alentejo
** 1r al Tour de Croàcia i vencedor d'una etapa
* 2024
** Campió de Veneçuela de contrarellotge
** 1r al Gran Premi Internacional de ciclisme de Torres Vedras - Trofeu Joaquim Agostinho i vencedor d'una etapa
** 1r al Trofeu Matteotti
** Vencedor d'una etapa al Tour del Llemosí

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2023. No surt (13a etapa)

## Referències

* ↑ «Estreno victorioso de Orluis Aular en la Vuelta al Táchira». tachira.gob, 08-01-2016 [Consulta: 6 desembre 2017].
* ↑ «El venezolano Orluis Aular ficha por el Start-Vaxes». biciciclismo.com [Consulta: 6 desembre 2017].
* ↑ «Orluis Aular». procyclingstats.com. [Consulta: 6 desembre 2017].
* ↑ Transfert - Le jeune Orluis Aular chez Caja Rural-Seguros RGA
* ↑ (neerlandès) Wielertransfers 2020: Orluis Aular, Rui Costa, Carlos Betancur
* 1 2 «Orluis Aular, primer fichaje del Movistar Team para 2025» (en castellà). [Consulta: 5 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Te de bombolles

El te de bombolles, també conegut pel seu anglicisme bubble tea o també com a boba, és una beguda de te dolç aromatitzada inventada a Taiwan a principis de la dècada de 1980. Encara que les receptes varien, la majoria d'elles tenen una base de te barrejada amb fruita (o xarop de fruita) o llet, existint també versions granissades, normalment amb sabor de fruita.
Aquests tes s'agiten per barrejar els ingredients, la qual cosa crea una escuma per damunt en algunes varietats. És freqüent que el te amb bombolles contingui boletes o perles de tapioca anomenades babau de les quals prové el seu nom. Aquestes perles, que en molts casos també poden estar fetes de gelatina, s'assenten en el fons de la beguda, tenen gust de fruites i es xuclen juntament amb la beguda amb unes llargues palletes gruixudes.
Hi ha moltes variants de la beguda, segons el tipus de te usat i els ingredients afegits. Els tipus més populars són el te vermell amb bombolles (xinès tradicional: 泡沫紅茶, pinyin: pào mò hóng chá, literalment «te vermell amb escuma»), el te verd amb bombolles (xinès tradicional: 泡沫綠茶, pinyin: pào mò lǜ chá) i el te oolong amb bombolles ((xinès): 泡沫乌龙茶, pinyin: pào mò wū lónɡ chá). Anomenem ´zhēn zhū´ (珍珠) a les boles de tapiocas o mandiocas, normalment s'unten amb mel o fructosa abans d'afegir-les a la beguda.
Els Bubble Teas es distingeixen per la seva base: els que tenen base de te, els que porten llet o iogurt o solament de suc fruita. No obstant això, alguns establiments serveixen mescles. Els tes amb llet poden fer-se amb derivats làctics o amb succedanis. Algunes varietats més saludables fetes íntegrament de fruita amb perles, així com batent gelat. Algunes cafeteries ofereixen edulcorants alternatius, com a mel, atzavara, estèvia i aspartam.

## Referències

* ↑ Wu, Jiayi «What Makes Bubble Tea Popular ? Interaction between Chinese and British Tea Culture» (en anglès). The Frontiers of Society, Science and Technology, vol. 2, 16, 2020, pàg. 97–102. DOI: 10.25236/FSST.2020.021614.
* ↑ Yip, Lynnett. «How Boba, or Bubble Tea, Went Global» (en anglès). South China Morning Post, 01-01-2020. Arxivat de l'original el 2 May 2021. [Consulta: 24 gener 2022].
* ↑ «Bubble Tea (Boba Tea)» (en anglès). TheColorOfTea.com. Arxivat de l'original el 2010-06-12. [Consulta: 16 gener 2015].
* ↑ «Té de burbujas – Bebidas Deliciosas». [Consulta: 3 setembre 2023].
* ↑ Zhang, Jenny G. «How Bubble Tea Became a Complicated Symbol of Asian-American Identity» (en anglès). Eater, 05-11-2019. Arxivat de l'original el 13 December 2019. [Consulta: 9 abril 2021].

## Vegeu també

* Falooda
# Robert Hunter (golfista)

Robert Edward "Bob" Hunter (Chicago, Illinois, 20 de novembre de 1886 - Santa Barbara, Califòrnia, 28 de març de 1971) va ser un golfista estatunidenc que va competir a principis del segle xx.
El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on guanyà la medalla d'or en la prova per equips del programa de golf, com a membre de l'equip Western Golf Association. En la prova individual quedà eliminat en vuitens de final.
El 1910 va guanyar el campionat de golf NCAA individual i formà part de l'equip de Yale que va guanyar el títol per equips.

## Referències

* 1 2 «Bob Hunter Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de setembre 2011. [Consulta: 12 octubre 2015].
# Frare del Temps

El frare del Temps (venut com a fraile del tiempo) és un higròmetre construït amb un cabell d'una dona rossa i jove de raça eslava dissenyat per l'inventor de Calella Agapit Borràs Pedemonte el 1894. La figura original representa un frare caputxí assegut amb una bolla del món als seus peus i un llibre obert a la seva mà dreta. A través del punter de la seva mà esquerra, el frare indica si el temps serà sec, revolt, vent, bo, insegur, ventós, humit o pluja. A mesura que es mou el punter degut a la dilatació del cabell, també es mou la seva caputxa. L'empresa ha realitzat més de 40 versions diferents de l'instrument, en algunes de les quals el frare ha estat substituït per monges, guerrers, Cristòfol Colom o fins i tot pel monjo de la beguda infantil kina San Clemente. El producte es troba disponible en castellà, català, gallec, basc, portuguès, francès, italià, alemany i anglès.
Per comercialitzar-lo es fundà l'empresa Tot Ideas S.L., propietat de la família mataronina Borràs. Quan, l'any 2001, Juguetes Borràs es fusionà amb Educa, aquesta empresa quedà fora de la fusió. L'empresa encara comercialitza aquest instrument i fins i tot l'exporta a França, Itàlia, Portugal, o illes de tradició marinera com Malta i Gozzo.

## Referències

* ↑ Parra, Sergio. «¿Qué es lo que mide exactamente el fraile del tiempo con pelo de mujer rubia y joven de raza eslava?» (en castellà). Xataka Ciencia, 14-06-2013. [Consulta: 4 març 2024].
* 1 2 3 Cedó, Fede. «El meteorólogo más antiguo del mundo» (en castellà). La Vanguardia, 22-06-2014. [Consulta: 4 març 2024].
* ↑ «FRAILE DEL TIEMPO». Tot ideas, 04-03-2024. [Consulta: 4 març 2024].
* 1 2 3 «El famoso fraile del tiempo «que siempre acierta» cumple 120 años» (en castellà). Diario ABC, 09-06-2014. [Consulta: 4 març 2024].
* ↑ «Higrómetro Fraile del Tiempo, el famoso y el más fiable para predecir el tiempo de las próximas horas.» (en castellà). Fraile del tiempo, 17-10-2023. [Consulta: 4 març 2024].
* ↑ «Facebook». Facebook. [Consulta: 4 març 2024].

## Enllaços externs

* Web del producte
* El producte a la web de l'empresa
# James Blair

James Blair (anglès: James Howard Blair) (Placerville, 28 d'octubre de 1909 - Placerville, 23 de maig de 1992) va ser un remer estatunidenc que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla d'or en la competició del vuit amb timoner del programa de rem. Estudià a la Universitat de Califòrnia a Berkeley.

## Referències

* 1 2 «Jim Blair Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 27 d’octubre 2017. [Consulta: 20 gener 2019].
# Elmer Boeseke

Elmer Boeseke (Santa Barbara, 5 d'agost de 1895 - Salt Lake City, 17 d'octubre de 1963) va ser un jugador de polo estatunidenc que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata en la competició de polo. Boeseke compartí equip amb Tommy Hitchcock, Jr., Frederick Roe, Rodman Wanamaker.

## Referències

* ↑ «Elmer Boeseke Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de gener 2009. [Consulta: 12 desembre 2017].
# 209

El 209 (CCIX) fou un any comú començat en diumenge del calendari julià.

## Esdeveniments

* Publi Septimi Geta rep el títol d'august.
* Ampliació del Mur d'Adrià a la frontera de Britànnia amb Caledònia.
* Chandra Shri, nou monarca de l'imperi Satavahana.

## Referències

* ↑ William Smith. Dictionary of Greek and Roman Geography, illustrated by numerous engravings on wood (en anglès). Londres: Walton and Maberly & John Murray, 1854.
# Delfí Robinat Elías

Delfí Robinat i Elías (Tàrrega, Espanya 13 de novembre de 1928 - 27 de juliol de 1997) va ser un farmacèutic i polític català. Fou vicepresident del Col·legi de Farmacèutics de Lleida. Havia estat alcalde de Tàrrega el 1969-1973. Militant d'Unió Democràtica de Catalunya, fou candidat per Lleida a les eleccions generals espanyoles de 1977 i 1979, però no fou escollit. Sí que fou elegit diputat per la circumscripció de Lleida dins les llistes de Convergència i Unió a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1980. De 1982 a 1984, fou secretari de la comissió de Política Social del Parlament de Catalunya. Posteriorment fou escollit alcalde de Tàrrega a les eleccions municipals de 1987.

## Referències

* ↑ ParlamentCatalunya. «I legislatura (10/04/1980 - 20/03/1984), Càrrecs parlamentaris i biografies dels diputats i diputades, Composició dels grups parlamentaris» (pdf) p. 95 (59), 29-10-2012. [Consulta: 14 novembre 2016].

## Bibliografia

* Espinagosa, Jaume; Planes, Josep M. Tàrrega. Aproximació a la història dels seus Ajuntaments entre 1884-1939. Lleida: Diputació de Lleida, 1988, p. 287 (Col·lecció Viles i Ciutats). ISBN 84-505-8287-3.

## Enllaços externs

* Nova Tàrrega, 1 d'agost de 1997 Arxivat 2008-05-17 a Wayback Machine.
# Boscos de pi i roure de l'Amèrica Central

L'ecoregió dels boscos de pi i roure de l'Amèrica central és configurada per una successió de biomes de boscos tropicals i subtropicals de coníferes, i es troba a l'Amèrica central i al sud de Mèxic en estat crític o en perill.
Els boscos de pi i roure d'Amèrica central ocupen una superfície de 111.400 km², estenent-se al llarg de la columna vertebral muntanyosa de l'Amèrica central, que va des de sierra Madre de Chiapas, a l'estat de Chiapas a Mèxic a través de les terres altes de Guatemala, El Salvador i Hondures amb el centre de Nicaragua.
Els boscos de pi i roure es troben entre els 600-1.800 m d'altitud, i estan envoltats d'elevacions més baixes per boscos humits tropicals i boscos secs tropicals. A grans altures, per sobre de 1.800 m, solen estar coberts de boscos de muntanya de l'Amèrica central.
Els boscos d'Amèrica central de pi i roure es componen de moltes espècies característiques de zones temperades de l'Amèrica del Nord, inclosos roures (Quercus spp.), pins (Pinus spp.) avets (Abies spp.), i xiprers (Cupressus spp.).

## Referències

* 1 2 3 Boscos de pi i roure de l'Amèrica Central WWF

## Enllaços externs

* Ecoregió NT0303 de Boscos de coníferes mixtes de l'Amèrica Central (WWF) (anglès)
* Boscos de coníferes mixtes de l'Amèrica Central (The Encyclopedia of Earth) (anglès)
# Arthur Hussey

Arthur Duncan "Art" Hussey (Toledo, Ohio, 5 de març de 1882 - Taylor's Flat, Califòrnia, 3 d'abril de 1915) va ser un golfista estatunidenc que va competir a primers del segle xx.
El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on guanyà la medalla de bronze en la prova per equips del programa de golf, com a membre de l'equip United States Golf Association. En la prova individual quedà eliminat en la qualificació.

## Referències

* ↑ «Art Hussey Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 21 d'octubre 2012. [Consulta: 11 octubre 2015].
# Guillermo Naylor

Guillermo Naylor (castellà: Guillermo Brooke-Naylor) (Buenos Aires, 4 de setembre de 1884 - 23 de gener de 1976) va ser un jugador de polo argentí, d'origen britànic, que va competir entre les dècades de 1910 i 1930.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla d'or en la competició de polo. Naylor compartí equip amb Arturo Kenny, Juan Miles, Juan Nelson i Enrique Padilla. Aquesta va ser la primera medalla d'or argentina de la història en uns Jocs Olímpics.

## Referències

* ↑ «Guillermo Naylor Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 25 març 2018].
* ↑ Un repaso de la historia. El Gráfico, 2008.
# Alysia Montaño

Alysia Montaño (Estats Units, 23 d'abril de 1986) és una atleta estatunidenca, especialista en la prova de 800 m, amb la qual va arribar a ser medallista de bronze mundial en 2013.
En el Mundial de Moscou 2013 va guanyar la medalla de bronze en els 800 metres, després de la kenyana Eunice Jepkoech Sum i la seva compatriota la també estatunidenca Brenda Martínez.

## Referències

* ↑ «Alysia Montaño». [Consulta: 22 novembre 2017].

## Enllaços externs

* Alysia Montaño - Lloc web oficial
* IAAF, perfil de Alysia Montaño
* Perfil USATF
* Cal athlete bio: Alysia Montaño
# El Plantadís

El Plantadís és un grup de cases que es troben al municipi de la Cellera de Ter, a la comarca catalana de la Selva.
Al cens de població de 1960 tenia 19 habitants, i constava de 6 cases disseminades.
La principal casa de pagès és Can Torre, una masia de dues plantes, coberta amb una teulada a dues aigües de vessants a laterals.

## Referències

* ↑ Nomenclator 1960 de la Provincia de Gerona. Instituto Nacional de Estadística [Madrid], 1963.
# South Riding

South Riding és una sèrie de la BBC en tres parts del 2011, basada en la novel·la South Riding de 1936 de Winifred Holtby. És dirigit per Diarmuid Lawrence i escrit per Andrew Davies. És protagonitzada per Anna Maxwell Martin, David Morrissey, Peter Firth, Douglas Henshall, Penelope Wilton i John Henshaw. S'ha doblat al valencià per a À Punt, que la va emetre el 5 d'octubre de 2024.
El primer episodi es va emetre a BBC One el 20 de febrer de 2011, i els dos restants els diumenges següents. Als Estats Units, es va emetre dins del programa d'antologia del PBS Masterpiece el maig de 2011.

## Repartiment

* Anna Maxwell Martin com a Sarah Burton
* David Morrissey com a Robert Carne
* Peter Firth com el regidor Snaith
* Douglas Henshall com a Joe Astell
* Penelope Wilton com la senyora Beddows
* John Henshaw com a Alfred Huggins
* Shaun Dooley com el senyor Holly
* Jennifer Hennessy com la senyora Holly
* Janine Mellor com a Bessy Warbuckle
* Charlie May Clark com a Lydia Holly
* Katherine McGolpin com a Midge Carne
* Lydia Wilson com a Muriel Carne
* Daniel West com el jove Robert Carne
* Ian Bartholomew com a Gaius Drew
* Bríd Brennan com a Miss Sigglesthwaite
* John-Paul Hurley com a Reg Aythorne
* Penny Layden com la senyora Huggins
* Marie Critchley com la senyora Brimsley

## Referències

* ↑ «South Riding». À Punt. [Consulta: 30 octubre 2024].
* ↑ «South Riding». PBS. [Consulta: 22 gener 2012].
# John January

John Hartnett January (Ferguson, Missouri, 6 de març de 1882 - Saint Louis, 1 de desembre de 1917) va ser un futbolista estatunidenc que va competir a primers del segle xx. El 1904 va prendre part en els Jocs Olímpics de Saint Louis, on guanyà la medalla de plata en la competició de futbol com a membre del Christian Brothers College. Els seus germans Charles January i Tom January també van prendre part en els Jocs i guanyaren aquesta mateixa medalla.

## Referències

* 1 2 «John January Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 27 de juliol 2011. [Consulta: 8 octubre 2015].
# Na Ah-reum

    En aquest nom coreà, el cognom és Na.
Na Ah-reum (en coreà 나아름; Jeollabuk-do, 24 de març de 1990) és una ciclista sud-coreana, que combina la pista i la carretera. Ha guanyat diferents medalles en els campionats asiàtics i ha participat en dues edicions dels Jocs Olímpics.

## Palmarès en pista

* 2010
** Campiona d'Àsia en Òmnium
* 2011
** Campiona d'Àsia en Puntuació

### Resultats a la Copa del Món

* 2011-2012
** 1r a Astanà, en Puntuació

## Palmarès en ruta

* 2012
** Campiona d'Àsia en contrarellotge
* 2013
** Campiona de Corea del Sud en ruta
* 2014
** Medalla d'or als Jocs Asiàtics en contrarellotge
** Campiona d'Àsia en contrarellotge
** Campiona de Corea del Sud en ruta
* 2015
** Campiona d'Àsia en contrarellotge
* 2016
** Campiona d'Àsia en ruta

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Juan Nelson

Juan Nelson (castellà: Juan Diego Nelson y Duggan) (Buenos Aires, 26 de maig de 1891 - Buenos Aires, 7 d'agost de 1985) va ser un jugador de polo argentí, d'origen britànic, que va competir entre les dècades de 1910 i 1930.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla d'or en la competició de polo. Nelson compartí equip amb Arturo Kenny, Juan Miles, Guillermo Naylor i Enrique Padilla. Aquesta va ser la primera medalla d'or argentina de la història en uns Jocs Olímpics. El 1936 va ser seleccionat per jugar la competició de polo als Jocs de Berlín, però en no jugar cap partit no va rebre la medalla d'or que guanyà el seu equip.

## Referències

* 1 2 «Guillermo Naylor Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 25 març 2018].
* ↑ Un repaso de la historia. El Gráfico, 2008.