OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Novembre (pel·lícula)

Novembre és una pel·lícula francesa de 2022 escrita i dirigida per Cédric Jimenez. Es va estrenar el 5 d'octubre de 2022. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Sinopsi

La pel·lícula mostra les investigacions i les intervencions de la policia (en particular de la subdirecció antiterrorista) durant els cinc dies següents als atemptats del 13 de novembre de 2015.

## Repartiment

* Jean Dujardin com a Fred
* Sandrine Kiberlain com a Héloïse
* Jérémie Renier com a Marco
* Anaïs Demoustier com a Inés
* Sofian Khammes com a Foued
* Stéphane Bak com a Djibril
* Lyna Khoudri com a Samia
* Victoire Du Bois com a Julia

## Producció

El rodatge va començar el 17 de maig de 2021 i va durar 12 setmanes, entre Grècia, Bèlgica i l'Illa de França. L'equip va gravar escenes sobretot al municipi de Cergy.

## Referències

* ↑ Neuhof, Eric. «Notre critique de Novembre: la traque impitoyable» (en francès). Le Figaro, 04-10-2022. [Consulta: 16 octubre 2022].
* ↑ Batista, Lelo Jimmy. ««Novembre», de Cédric Jimenez: assaut périlleux» (en francès). Libération. [Consulta: 16 novembre 2022].
* ↑ «« Un beau matin », « La Combattante », « L'Origine du mal », « Tori et Lokita »… Les films à voir au cinéma cette semaine» (en francès). Le Monde.fr, 05-10-2022.
* ↑ «Novembre». Goita què fan, ara!. [Consulta: 10 novembre 2024].
* ↑ «Culture. Jean Dujardin va jouer dans un film sur les attaques du 13-Novembre» (en francès). L'Est Républicain. [Consulta: 15 gener 2022].
* ↑ Lavallée, Eric. «Top 100 Most Anticipated Foreign Films of 2022: #84. Cédric Jimenez's Novembre» (en anglès americà). IONCINEMA.com, 07-01-2022. [Consulta: 18 abril 2022].
* ↑ «Shooting kicks off on Cédric Jimenez's Novembre». Cineuropa. [Consulta: 17 gener 2024].
* ↑ «Novembre : Jean Dujardin dans un film sur les attentats de novembre 2015 par le réalisateur de Bac Nord» (en francès). AlloCiné. [Consulta: 15 gener 2022].
* ↑ «Val-d'Oise. Cergy. Jean Dujardin et Cédric Jimenez en tournage à l'hôtel de ville» (en francès). actu.fr. [Consulta: 15 gener 2022].
# Lliga catalana de bàsquet femenina 1992-1993

La Lliga Nacional Catalana de Basquetbol 1992 fou la dotzena edició de la Lliga catalana. La competició se celebrà el 8 de desembre de 1992 al Nou Pavelló del Garraf de Vilanova i la Geltrú i fou organitzada per la Federació Catalana de Basquetbol. Hi participaren l'Universitari de Barcelona, vigent campió, i el Comarcal Reus Ploms.
Es proclamà campió el club reusenc per 85 a 68, guanyant el seu primer títol. Individualment, destacà la jugadora americana Andrea Magnum amb 32 punts, màxima anotadora del partit, mentre que l'alera catalana Rosa Castillo guanyà la seva novena Lliga catalana, rècord absolut de la competició. La final fou retransmesa en directe pel Canal 33. Hi assistiren el secretari general de l'Esport de la Generalitat de Catalunya, Josep Lluís Vilaseca, i el president de la Federació Catalana de Basquetbol, Enric Piquet.

## Final

* En negreta = Equip guanyador
* Pts. = Punts
* Nota: Noms dels equips segons l'època
| 8 de desembre de 1992 19:00 CET Acta | Comarcal Reus Ploms | 85–68 | Universitari de Barcelona | Nou Pavelló del Garraf, Vilanova i la Geltrú Assistència: 1.500 espectadors Àrbitres: Galerón i Camacho |
| Nou Pavelló del Garraf, Vilanova i la Geltrú Assistència: 1.500 espectadors Àrbitres: Galerón i Camacho |||
| 8 de desembre de 1992 19:00 CET Acta | Pts: Magnum 30 | | Pts: Shannon 18 | Nou Pavelló del Garraf, Vilanova i la Geltrú Assistència: 1.500 espectadors Àrbitres: Galerón i Camacho |
| Comarcal Reus Ploms | Universitari de Barcelona |
| # | Jugadora | Pts |
| | Magnum | 30 |
| | Rosa Castillo | 8 |
| | Ruiz | 10 |
| | Nina Pont | 15 |
| | Williams | 12 |
| | Vañó | 4 |
| | Córdoba | 1 |
| | Clavero | 5 |
| Total | Total | 85 |
| Entrenador |||
| Xavier Tubau |||
* Campió de la Lliga Catalana 1992-93
* Comarcal Reus Ploms Primer títol
| # | Jugadora | Pts |
| | Laura Cano | 17 |
| | Shannon | 18 |
| | Eulàlia Vila | 14 |
| | Ladiña | 8 |
| | Peñalver | 4 |
| | Soler | 3 |
| | Abad | 2 |
| | Villabona | 2 |
| Total | Total | 68 |
| Entrenador |||
| Ruldua |||

## Referències

* ↑ «El Nou Pavelló acull dimarts la final de la Copa Catalana femenina». Diari de Vilanova, Núm. 25.714, 04-12-1992, pàg. 35 [Consulta: 30 juliol 2024].
* ↑ Saladrigas, Roman «El Reus Ploms va ser el vencedor de la Copa Catalana femenina que es va disputar dimarts al Nou Pavelló». Diari de Vilanova, Núm. 25.715, 11-12-1992, pàg. 39 [Consulta: 30 juliol 2024].
# Varasdat d'Armènia (marzban)

Varasdat va ser marzban d'Armènia de l'any 558 al 564.
L'any 562 Pèrsia i l'Imperi Romà d'Orient van convertir la treva del 555 en un tractat de pau. Còlquida va passar als romans d'Orient que haurien de pagar un tribut anyal de seixanta mil Aureus. Els cristians de territoris perses, inclosa Armènia, obtenien a canvi completa llibertat religiosa.
El va substituir Suren el 564.

## Referències

* ↑ Grousset, René. Histoire de l'Arménie des origines à 1071. París: Payot, 1973, p. 242.
* ↑ Toumanoff, Cyril. Les dynasties de la Caucasie Chrétienne : de l'Antiquité jusqu'au XIXe siècle : tables généalogiques et chronologiques. Roma: [S.n.], 1990, p. 506-507.
# Eduard Cronin

Edward Cronin (Cork, Irlanda, 1 de febrer de 1801 - Brixton, 1882) va ser un dels pioners de l'homeopatia a Anglaterra i un dels fundadors del moviment dels Germans de Plymouth.

## Biografia

Des 1826 va residir a Dublín on es va traslladar per raons de salut. Va estudiar medicina a l'Hospital Meath Hospital. Posteriorment va utilitzar els seus coneixements mèdics amb Anthony Norris Groves 'missioner a Bagdad. Després de la mort de la seva esposa l'any 1829, Cronin va viatjar amb Groves per donar assistència mèdica als malalts, entre ells, a les víctimes de plagues. A Pèrsia i després a l'Índia va tractar el mal del còlera i el tifus usant principis homeopàtics.
Va tornar a Anglaterra en 1836, on va practicar la medicina homeopàtica, arribant a ser el primer en el país a establir-se com homeòpata i després va ser membre fundador de l'Associació Homeopàtica Britànica. En 1858 va ser l'últim a rebre el grau de medicina Lambeth MD, abolit per la llei mèdica del mateix any. Cronin va tornar a casar-se i es va establir a Brixton on va residir fins a la seva mort el 1882.
El seu fill gran, Eugene Cronin, també practicà l'homeopatia i un altre dels seus fills va ser dentista honorari de l'Hospital Homeopàtic de Londres

## Religió

Originalment catòlic, a Dublín participar de les reunions de diversos grups dissidents. Amb altres cristians amics com Anthony Norris Groves, George Müller, John Gifford Bellet i John Nelson Darby van considerar que el clergat era innecessari i no es corresponia amb la Bíblia, van crear la teologia dispensacionalista i van fundar el moviment dels Germans de Plymouth.

## Referències

* ↑ Mosley, C., ed.,Burke's peerage, baronetage & Knightage, 107th editionWilmington: Burke's peerage (Genealogical Books) Ltd, 2003), volume 1, page 876
* 1 2 The Origins of the Brethren, 1825-1850, Pickering & Inglis, 1967, p.37
* ↑ Bradford, TL,Pioneers of Homeopathy, 1898
* ↑ Epps, J.,Homoeopathy and Its Principles Explained: And Its Principles Explained ' ', English Homoeopathic Assn., 1850, p. 314
* ↑ Epps, J.,Homoeopathy and Its Principles Explained: And Its Principles Explained, English Homoeopathic Assn., 1850, p.231
* ↑ Mason, AS,"Wasn't It Exciting!" A Compilation of the Work of A. Stuart Mason, p.203, Royal College of Physicians, 2004, ISBN 1-86016-206-1
* ↑ Monthly Homeopathic Review, Vol 26, p. 193.

## Enllaços externs

* Biografia de Dr Thomas Lindsey Bradford, a Pioneers of Homeopathy, 1898
# Waldemar Tietgens

Waldemar Tietgens (26 de març de 1879 – 28 de juliol de 1917) va ser un remer alemany que va competir cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà una medalla d'or en la prova de quatre amb timoner com a membre de l'equip Germania Ruder Club, Hamburg. En la prova del vuit amb timoner acabà en la quarta posició final.
Morí al camp de batalla durant la Primera Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ «Waldemar Tietgens Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 19 setembre 2015].
* ↑ «Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». Sports Reference. Arxivat de l'original el 27 de febrer 2017. [Consulta: 19 setembre 2015].
# Admagetobriga

Admagetobriga (escrit també Admagetobria, Amagetobria, Magetobria o Magetòbria), probablement Magetobriga en origen, és el lloc de la Gàl·lia on el cap germànic Ariovist va derrotar els gals a la coneguda com a batalla de Magetobriga.
La seva localització és desconeguda, per bé que hom creu que probablement estava a l'Alsàcia, prop de Sélestat. Una altra localització possible seria l'oppidum gal al turó de Mons Arduus (actual Mont Ardoux), a Pontailler-sur-Saône i Heuilley-sur-Saône. Prop d'allí, a la confluència entre l'Ognon i el Saona, a mitjan segle XVII es va trobar la nansa d'una àmfora o d'una urna amb la inscripció "Magetob.", però després va desaparèixer i no es va poder comprovar si era una troballa autèntica.
L'unic autor que sembla que hi ha mencionat una batalla és Juli Cèsar però la ubicació s'ha discutit en societats erudites. El geògraf i historiador Philipp Clüver la va situar a Bingen, el cartògraf francès Nicolas Sanson a Nahebruck, perquè va llegir Nagetobrica, Blaise de Vinège i Martin Bouquet a Montbéliard, Crestin a Grey, Chevalier a Gevry.

## Referències

* ↑ Juli Cèsar, De bello gallico I, 30-33
* ↑ «Admagetobriga» (en francès). L'arbre celtique. [Consulta: 24 gener 2021].
* ↑ Millin, A.L. Journal des Sciences, des Lettres et des Arts [París], 1808, p. 269-276.
* ↑ Johanneau, Eligius. Nova Scriptorum latinorum bibliotheca Volumen Primum C.J.Caesaris Opera (en llatí), 1802, p. 256, cap. XXXI.
* ↑ Berget, Adrien «L'emplacement de la localité gauloise et romaine d'Amagetobria». Bulletin archéologique du Comité des travaux historiques, 1908, p. 108-116.
# Comtat de Shkodër

El comtat de Shkodër (en albanès Qarku i Shkodrës) és un dels dotze comtats d'Albània. Està format pels districtes de Malësi e Madhe, Pukë i Shkodër. La seva capital és Shkodër.
# Gomfals

Els gomfals (Gomphales) són un ordre de fongs basidiomicets. Algunes de les famílies de Gomphales de vegades han estat incloses dins l'ordre Phallales (i vice versa - (també de vegades es tracten com a sinònims), La família Ramariaceae, actualment obsoleta, havia estat inclosa dins Cantharellales. Per anàlisis filogenètiques recents s'inclouen en Gomphales les famílies de la descripció de l'ordre per W. Jülich, afegint-hi la família Clavariadelphaceae. Cap a l'any 2008 s'estima que els Gomphales contenen 18 gèneres i 336 espècies.

## Referències

* ↑ Hibbett, David S. 2007. Agaricomycetes. Mushroom-Forming Fungi. Version 20 April 2007. http://tolweb.org/Agaricomycetes/20535/2007.04.20 in The Tree of Life Web Project, http://tolweb.org/
* ↑ Hibbett et al., A higher-level phylogenetic classification of the Fungi.Mycological Research (vol. 111, p. 509-547)
* ↑ Mycobank http://www.mycobank.org/MycoTaxo.aspx?Link=T&Rec=90552
* ↑ New Zealand Fungi - Phallaceae
* ↑ «ITIS database». Arxivat de l'original el 2011-05-20. [Consulta: 9 octubre 2014].
* ↑ K.Hosaka et al. Molecular phylogenetics of the gomphoid-phalloid fungi with an establishment of the new subclass Phallomycetidae and two new orders. Mycologia, 98(6), 2006, pp. 949-959
* ↑ Kirk PM, Cannon PF, Minter DW, Stalpers JA.. Dictionary of the Fungi. 10a edició. Wallingford: CABI, 2008, p. 289. ISBN 978-0-85199-826-8.
# Walter Bach

Walter Bach (10 de desembre de 1909 - valor desconegut) va ser un gimnasta artístic suís que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on disputà vuit proves del programa de gimnàstica. Guanyà la medalla de plata en la prova del concurs complet per equips, mentre en el salt sobre cavall fou quart i en les barres paral·leles sisè com a resultats més destacats.

## Referències

* ↑ «Walter Bach Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2017-06-30. [Consulta: 16 març 2019].
# Adna R. Chaffee, Jr.

Adna Romanza Chaffee, Jr. (1884 – 1941) va ser un Major general dels Estats Units dins la United States Army, anomenat el «pare de l'Armored Force» pel seu paper en el desenvolupament dels tancs en les forces armades dels Estats Units.
Era el fill d'Adna R. Chaffee Sr. Durant la Primera Guerra Mundial lluità a Infanteria durant la batalla de Saint-Mihiel. Va fer la predicció, l'any 1927, que les forces mecanitzades dominarien la propera guerra. Assignat al 1st Cavalry Division el 1931, continuà desenvolupant i experimentant amb les forces blindades. L'any 1938, assumí el comandament de la reorganitzada 7th Cavalry Brigade, l'única força blindada de l'exèrcit. Quan l'exèrcit francès el juny de 1940 es va enfonsar, es van confirmar les previsions fetes per Chaffee el 1927.
Com son pare, va ser sebollit a l'Arlington National Cemetery.

## Referències

* ↑ Porter, Rau. «Maj. Gen. Adna R. Chaffee, Jr. – ‘Father of U.S. Armored Forces'». Armchair General Magazine, 08-05-2012. [Consulta: 1r octubre 2019].
* ↑ Patterson, Michael Robert. «Adna Romanza Chaffee, Jr. Major General» (en anglès). Arlington National Cemetery, 14-08-2006. [Consulta: 1r octubre 2019].
# American Soccer League

«American Soccer League» té aquests significats:
* American Soccer League (1921–33), lliga de futbol estatunidenca disputada entre 1921 i 1933
* American Soccer League (1933–83), lliga de futbol estatunidenca disputada entre 1933 i 1983
* American Soccer League (1988–89), lliga de futbol nord-americana disputada entre 1988 i 1989
* American Soccer League (2014), lliga de futbol estatunidenca (de categories inferiors) disputada des de 2014
# Ekaterine Tarkhnishvili

Ekaterine Tarkhnishvili - Gabashvili (en georgià: ეკატერინე გაბაშვილი (თარხნიშვილი); Gori, 16 de juny del 1851 - 7 d'agost del 1938) fou una pedagoga i escriptora georgiana especialment coneguda pel seu activisme pels drets de les dones i el seu treball d'alfabetització femenina. Gabashvili és una de les primeres feministes de Geòrgia.

## Biografia

Ekaterine Tarkhnishvili nasqué en una família aristocràtica de Gori, Geòrgia, que aleshores formava part de l'Imperi rus.
El 1868 va obrir escoles dominicals. Dos anys més tard, es casà amb Aleksandre Gabashvili. Dedicada a la família, va tenir dificultats per a continuar estudiant. Quan tenia l'oportunitat d'escriure, però, enviava el seu treball a revistes i diaris.
Convençuda del valor de l'educació, des del 1882 pertany a la junta directiva de la Societat per a la Promoció de l'Alfabetització de la població georgiana.
El 1897-1922, dirigeix l'Escola Vocacional per a Dones. El 1872-1905, fundà el Cercle de Dones i ajudà a crear sucursals de la Societat per a la Promoció de l'alfabetització.
És autora de novel·les i relats sobre les tristeses dels mestres d'escola del poble i la vida camperola. En la dècada dels 1900, deixa la ficció per l'autobiografia.
Gabashvili també és coneguda com una de les primeres feministes georgianes. El 1958, una pel·lícula Magdanas lurja (Magdana's Donkey), basada en una novel·la seua i dirigida per Tengiz Abuladze i Revaz Chkheidze, fou premiada en els festivals internacionals de cinema de Canes i Edimburg.

## Vegeu també

* Nino Tkheshelashvili

## Referències

* ↑ «Ekaterine Tarkhnishvili-Gabashvili» (en anglés). Feminism and Gender Democracy. [Consulta: 17 abril 2019].
* ↑ Rayfield, Donald (2000), The Literatura of Georgia: A History: 2a edició, pàg. 217. Routledge.
* ↑ Mikaberidze. «Gabashvili, Catherine. Dictionary of Georgian National Biography». Arxivat de l'original el 19 d'abril de 2008. [Consulta: 28 març 2007].
# Walter Rutherford

Walter Mathers Rutherford (Newlands, Scottish Borders, 6 de maig de 1870 – Westminster, Londres, 9 d'octubre de 1936) va ser un golfista escocès que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París en la prova individual de golf, en què guanyà la medalla de plata.

## Referències

* ↑ «Walter Rutherford Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 28 setembre 2015].
# Hipsogastròpodes

Els hipsogastròpodes (Hypsogastropoda) són un subordre de gastròpodes de l'ordre Sorbeoconcha.

## Infraordres

* Littorinimorpha
* Neogastropoda
* Ptenoglossa

## Referències

* ↑ «Hypsogastropoda - OrderRemove». The IUCN Red List of Threatened Species in 2019. [Consulta: 10 novembre 2024].
* ↑ Schoch, CL (et al). «Hypsogastropoda». NCBI Taxonomy: a comprehensive update on curation, resources and tools. Database. [Consulta: 10 novembre 2024].
# Aspurgians

Els aspurgians (llatí: aspurgiani) foren una tribu escita del Bòsfor Cimmeri entre Fanagòria i Gorgíppia. Polemó I del Pont va tractar de sotmetre'ls però el van fer presoner i el van matar. Tolomeu els anomena asturicani.
# Cartellà (Sant Gregori)

Cartellà és un poble del municipi de Sant Gregori (Gironès), a la Vall del Llémena, a 5 quilòmetres de Sant Gregori. Cartellà limita amb la població de Canet d'Adri i està travessada per riu Gàrrep. És format per masies rurals envoltades de camps i boscos.
El 1800 era un ens local independent, però el 1846 va ser agregat al municipi de Sant Gregori per la política de reducció del número de municipis.
Encara que pertany al municipi de Sant Gregori, té parròquia pròpia: l'església de Sant Feliu de Cartellà, nucli neuràlgic d'aquest llogaret.
També compta amb el castell de Cartellà, edificació de l'Edat Mitjana amb diferents dependències de gran interès cultural i arquitectònic.

## Referències

* ↑ «Cartellà (Sant Gregori)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 «Cartellà». Ajuntament de Sant Gregori. [Consulta: 28 maig 2023].
* ↑ Burgueño, Jesús; Gras, M. Mercè. Atles de la Catalunya Senyorial. Els ens locals en el canvi de règim (1800-1860). Barcelona: ICGC, 2014. ISBN 978-84-393-9138-8.
# El maleficio de la mariposa

El maleficio de la mariposa és la primera obra teatral de l'escriptor de la generació del 27 Federico García Lorca, escrita el 1920 i estrenada el 22 de març d'aquest mateix any al Teatro Eslava de Madrid, dins de la programació del Teatro de Arte dirigit per Gregorio Martínez Sierra. Amb només quatre representacions -xiulades incloses- va suposar un total fracàs per al seu autor. El text, escrit en vers, és una paràbola sobre la frustració, l'amor i la mort. Els dos últims temes seran recurrents en l'obra de Lorca. L'obra és protagonitzada per uns insectes -escarabats o curianitas - que proporcionen a la història un ambient inquietant, amb aires de conte infantil, en el si del qual s'amaga un drama profundament humà, tal com s'adverteix en el pròleg:
| « | ¿Por qué os causan repugnancia algunos insectos limpios y brillantes que se mueven graciosamente entre las hierbas? ¿Y por qué a vosotros los hombres, llenos de pecados y vicios incurables, os inspiran asco los buenos gusanos que pasean tranquilamente por la pradera tomando el sol en la mañana tibia? ¿Qué motivo tenéis para despreciar lo ínfimo de la Naturaleza? […] Dile al hombre que sea humilde. ¡Todo es igual en la Naturaleza! | » |
Va ser estrenada amb figurins de Rafael Barradas i decorats de Mignoni després que La Argentinita, que executava les parts dansades de l'obra en el paper principal de papallona, rebutgés els decorats de Barradas. L'obra va comptar amb la música d'Edvard Grieg, instrumentada per José Luis Lloret.

## Argument

En l'obra intervenen diversos personatges: Curianito, el Nene, Doña Curiana, Curianita Silvia, Alacranito, el cortamimbres, Papallona, Curianas guardianes, Cuc número 1, Cuc número 2, Cuc número 3...
En una comunitat de curianitas -o escarabats- destaca Curianito per la seva vocació poètica, i és menyspreat per la resta de membres, entre ells la seva mare i la seva pretendent, la Curianita Silvia, a la qual ell rebutja sistemàticament. L'arribada d'una papallona amb l'ala trencada, moribunda, suposa un gran canvi per a la visió que Curianito té del món. Curianito s'enamora profundament de la papallona, i, en el moment en què es declara, la papallona mor en una dansa (que en la representació encarnà La Argentinita), fet que provoca la tràgica mort de Curianito.

## Referències

* ↑ García Lorca, Federico. Piero Menarini. El maleficio de la mariposa. Cátedra, 2009, p. 227.
* ↑ Existeix certa polèmica sobre si va ser La Argentinita o el mateix Lorca qui no va acceptar els decorats, però semblen concloents les proves aportades per Piero Menarini: Menarini, Piero. Maleficio de la mariposa. Cátedra, 2009, p. 70. ISBN 978-84-376-1706-0.
# George Whitesides

George McClelland Whitesides, George M. Whitesides o, simplement, George Whitesides (Louisville, EUA 1939) és un químic i professor universitari estatunidenc especialista en materials avançats i nanotecnologia.

## Biografia

Va néixer el 3 d'agost de 1939 a la ciutat de Louisville, població situada a l'estat nord-americà de Kentucky. Va estudiar química a la Universitat Harvard, on es va llicenciar el 1960, i posteriorment es doctorà a l'Institut Tecnològic de Massachusetts (MIT) l'any 1964.
L'any 1963 inicià la seva docència al MIT, on hi restà fins al 1982, moment en el qual es traslladà a la Universitat Harvard.

## Recerca científica

Va iniciar la seva recerca en el camp de la química orgànica, especialment en l'espectroscòpia de ressonància magnètica nuclear descobrint una gran varietat de compostos orgànics i l'estructura dels reactius de Grignard. Interessat en la nanotecnologia ha desenvolupat noves tècniques de fabricació de materials a nanoescala.
El juny de 2008 ha estat guardonat amb el Premi Príncep d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica, juntament amb Sumio Iijima, Shūji Nakamura, Robert Langer i Tobin Marks, pels seus treballs al voltant de la nanotecnologia.

## Enllaços externs

* (anglès) Pàgina personal a la Universitat Harvard Arxivat 2009-09-18 a Wayback Machine.
* (castellà) Fundació Príncep d'Astúries, Premi d'Investagació Científica i Tècnica 2008 Arxivat 2010-05-04 a Wayback Machine.
# Wilhelm Brinkmann

Wilhelm Brinkmann (Oberhausen, 25 d'octubre de 1910 - Düsseldorf, 12 de febrer de 1991) fou un jugador d'handbol alemany que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol.

## Referències

* ↑ «Wilhelm Brinkmann Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 28 de novembre 2019. [Consulta: 5 desembre 2018].
# Tierga

Tierga és un municipi d'Aragó a la província de Saragossa que està enquadrat a la comarca d'Aranda. El 2022 tenia 179 habitants.