OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Moment de Planck

El moment de Planck, simbolitzat com $m_{P}c$, és la unitat de quantitat de moviment al sistema d'unitats naturals conegut com a unitats de Planck.
El moment de Planck s'expressa com:
$m_{P}c={\frac {\hbar }{l_{P}}}={\sqrt {\frac {\hbar c^{3}}{G}}}\approx$ 6,52485 kg m/s
on:
* ${l_{P}}$ és la longitud de Planck
* $\hbar$ és la constant de Planck reduïda
* $c$ és la velocitat de la llum al buit
* $G$ és la constant de la gravitació
En unitats del SI el moment de Planck és aproximadament 6,52 kg m/s. És igual a la massa de Planck multiplicat per la velocitat de la llum, habitualment és associat als fotons primigenis en alguns models del big-bang que també tindrien una energia equivalent a l'energia de Planck. A diferència de la majoria de les altres unitats de Planck, aquesta té una escala humana. Per exemple, un objecte d'uns 2,2 kg (10$^8$× massa de Planck) arribarà al moment de Planck anant a una velocitat mitjana de 10$^{-8}$×c (uns 3 m/s). Un altre exemple, una persona de 70 kg caminant a una velocitat mitjana d'1 m/s tindria un moment d'uns 10,7 $m_{P}c$.

## Vegeu també

* Constant de Planck

## Enllaços externs

* http://www.planck.com/planckmomentum.htm Arxivat 2010-01-16 a Wayback Machine.
* Unitats de Planck expressades com a geometria de la quantitat de moviment Arxivat 2008-12-21 a Wayback Machine.
# Halterofília als Jocs Olímpics d'estiu de 1996

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 celebrats a la ciutat d'Atlanta (Estats Units d'Amèrica) es disputaren deu proves d'halterofília, totes elles en categoria masculina.

## Comitès participants

En aquesta edició es canviaren els pesos de les modalitats olímpiques disputades. Participeren un total de 243 halters de 77 comitès nacionals diferents.
| Albània (1) Alemanya (10) Algèria (3) Aràbia Saudita (1) Argentina (3) Armènia (10) Aruba (1) Austràlia (7) Azerbaidjan (2) Belarús (10) Brasil (1) Bulgària (10) Camerun (1) Canadà (2) Colòmbia (5) Corea del Nord (2) Corea del Sud (7) | Cuba (5) Egipte (1) Eslovàquia (3) Espanya (1) Estats Units (10) El Salvador (1) Fiji (1) Finlàndia (2) França (2) Geòrgia (2) Grècia (10) Guatemala (1) Hongria (7) Índia (5) Indonèsia (1) Iraq (1) Israel (1) Itàlia (2) RF Iugoslàvia (1) | Illes Cook (1) Salomó (1)  Japó (7) Kazakhstan (7) Kenya (1) Kuwait (1) Letònia (5) Lituània (1) Marroc (1) Maurici (2) Moldàvia (5) Nauru (3) Nepal (1) Nigèria (1) Noruega (1) Panamà (1) Papua Nova Guinea (1) Polònia (5) Portugal (1) Puerto Rico (1) Regne Unit (1) | República Dominicana (1) Txèquia (2) Romania (5) Rússia (9) Samoa (1) Samoa Americana (1) Seychelles (1) Síria (1) Suècia (2) Tailàndia (1) Tonga (1) Turquia (10) Uganda (1) Ucraïna (7) Uruguai (1) Uzbekistan (5) Veneçuela (1) Xile (1) R.P. de la Xina (10) Xina-Taipei (4) |

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| – 56 kg | Halil Mutlu | Zhang Xiangsen | Sevdalin Minchev |
| – 59 kg | Tang Lingsheng | Leonidas Sambanis | Nikolai Peixalov |
| – 64 kg | Naim Süleymanoğlu | Valerios Leonidis | Xiao Jiangang |
| – 70 kg | Zhan Xugang | Kim Myong-Nam | Attila Feri |
| – 76 kg | Pablo Lara Rodriguez | Yoto Yotov | Jon Chol-Ho |
| – 83 kg | Pirros Dimas | Marc Huster | Andrzej Cofalik |
| – 91 kg | Aleksei Petrov | Leonidas Kokas | Oliver Caruso |
| – 99 kg | Kakhi Kakhiashvili | Anatoli Khrapaty | Denys Gotfrid |
| – 108 kg | Timour Taimazov | Serguei Syrtsov | Nicu Vlad |
| + 108 kg | Andrei Txemerkin | Ronny Weller | Stefan Botev |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Grècia | 2 | 3 | 0 | 5 |
| 2 | R.P. de la Xina | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 3 | Rússia | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 4 | Turquia | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 5 | Ucraïna | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 6 | Cuba | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7 | Alemanya | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 8 | Bulgària | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 9 | Corea del Nord | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 10 | Kazakhstan | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11 | Austràlia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11 | Hongria | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11 | Polònia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11 | Romania | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Supercúmul del Serpentari

El Supercúmul del Serpentari és un supercúmul de galàxies proper a la constel·lació del Serpentari. El supercúmul forma la paret llunyana del buit del Serpentari; també es pot connectar en un filament, amb el supercúmul Gall Dindi-Indi-Telescopi i amb el supercúmul d'Hercules. Aquest supercúmul està centrat en la cD del cúmul del Serpentari, i té almenys dos cúmuls de galàxies més, quatre grups de galàxies més, diverses galàxies de camp, com a membres.
El febrer de 2020, els astrònoms van informar que una cavitat de 100 milions d'anys llum al supercúmul del Serpentari es va originar a partir de l'expulsió d' ~ 270 milions de masses solars d'un forat negre supermassiu, l'explosió més gran coneguda a l'Univers des del big-bang.

## Descoberta

Ken-ichi Wakamatsu de la Universitat Gifu i Matthew Malkan van descobrir el cúmul del Serpentari el 1981 a les plaques del Palomar Schmidt IV-N Plats durant una mesura de cúmuls globulars ocults.

## Referències

* ↑ «The MCXC: a meta-catalogue of X-ray detected clusters of galaxies» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2011, pàg. 109–109. DOI: 10.1051/0004-6361/201015377.
* 1 2 R. Brent Tully «A systematic X-ray search for clusters of galaxies behind the Milky Way» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2002, pàg. 774–788. DOI: 10.1086/343790.
* 1 2 Wakamatsu, Ken-ichi. «The Ophiuchus Supercluster Observed with FLAIR». ResearchGate, 01-01-2000. [Consulta: 18 abril 2019].
* ↑ Okamura, Sadanori; Karoji, Hiroshi; Jugaku, Jun; Parker, Quentin A.; Menzies, John W. (en anglès) Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 316, 2, 01-08-2000, pàg. 326–344. Bibcode: 2000MNRAS.316..326H. DOI: 10.1046/j.1365-8711.2000.03531.x [Consulta: free].
* ↑ Mysteries of the Milky Way (en anglès). The Rosen Publishing Group, 2008, p. 129. ISBN 978-1-4042-1404-0.
* ↑ Giacintucci, S.; Markevitch, M.; Johnston-Hollitt, M.; Wik, D. R.; Wang, Q. H. S. The Astrophysical Journal, 891, 1, 27-02-2020, pàg. 1. arXiv: 2002.01291. Bibcode: 2020ApJ...891....1G. DOI: 10.3847/1538-4357/ab6a9d. ISSN: 1538-4357.
* ↑ , 06-03-2020.
* ↑ «Biggest cosmic explosion ever detected left huge dent in space». The Guardian, 27-02-2020. [Consulta: 6 març 2020].
* ↑ «Astronomers detect biggest explosion in the history of the Universe». Science Daily, 27-02-2020. [Consulta: 6 març 2020].
# Neslihan Kavas

Neslihan Kavas (Eskişehir, 29 d'agost de 1987) és una esportista paralímpica turca. Juga al tennis de taula. Ha guanyat el dret de representar a Turquia als Jocs Paralímpics d'estiu de 2016.

## Referències

* ↑ http://sporcope.com/milli-sporcu-neslihan-kavas-gozunu-olimpiyat-altinina-dikti-112579%5BEnllaç+no+actiu%5D
# The Jungle Book (videojoc)

The Jungle Book és un videojoc de plataformes per a la Master System basat en la pel·lícula de dibuixos animats homònima de Disney. El jugador controla Mowgli que avança per nivells de la selva esquivant i matant enemics i usant els elements naturals per assolir nous espais. A cada nivell ha de trobar un personatge que l'ajuda en la seva cerca final abans que s'esgoti el temps fixat. El joc va comptar amb versions per a les consoles Mega Drive, NES, SNES, PC, Game Boy i Game Gear i una seqüela a causa del seu èxit de vendes.
# Vegueria de Camarasa

Vegueria de Camarasa :
| 1247 — segle XVII → → ||
| Període històric | Edat mitjana - Edat Moderna |
| • Establiment | 1247 |
| • Decrets de Nova Planta | segle XVII |
La Vegueria de Camarasa, o Vegueria de Camarasa, Cubells i Montgai fou una antiga demarcació administrativa de Catalunya al voltant de la marca de Camarasa. Fou creada després de la batllia reial el 1247 i ampliada el 1279 fins a Anya, Montmagastre, Gerb, les Avellanes, la Conca de Meià i l'Ametlla de Montsec.
Quan la ciutat de Lleida adquirí el marquesat de Camarasa el 1396 la vegueria passà sota la jurisdicció de la Vegueria de Lleida com a sotsvegueria, però finalment fou repartida al segle xvii entre les vegueries de Lleida i d'Agramunt.
# Barbut pitbrú

El barbut pitbrú (Pogonornis melanopterus) és una espècie d'ocell de la família dels líbids (Lybiidae).
Habita les sabanes de les terres baixes des del sud de Somàlia, cap al sud, a través del sud-est de Kenya i est i sud de Tanzània fins l'est de Malawi i nord-est de Moçambic.
# Zigurds Lanka

Zigurds Lanka (Baldone, Letònia, 21 de maig de 1960) és un jugador d'escacs letó, que té el títol de Gran Mestre des de 1992. Es va graduar a la Universitat de Letònia i és periodista de professió. Va fer d'assistent i entrenador de Grans Mestres de renom com Aleksei Xírov i Victor Bologan.
A la llista d'Elo de la FIDE del desembre de 2021, hi tenia un Elo de 2384 punts, cosa que en feia el jugador número 11 (en actiu) de Letònia. El seu màxim Elo va ser de 2575 punts, a la llista de gener de 1997 (posició 115 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Zigurds Lanka va començar a jugar als escacs quan tenia 6 anys. El 1987 va assolir el títol de Mestre Internacional. Va guanyar el campionat de Letònia el 1993.

### Participació en competicions per equips
#### Campionat soviètic per equips

* El 1983, al tercer tauler al 16è Campionat de l'URSS per equips a Moscou (+1, =0, -0).
* El 1979, al setè tauler al 14è Campionat de l'URSS per equips a Moscou (+2, =2, -1);

#### Olimpíades d'escacs

* El 1992, al primer tauler suplent a la 30a Olimpíada a Manila (+5, =4, -1);
* El 1994, al tercer tauler a la 31a Olimpíadaa a Moscou (+2, =9, -1);
* El 2008, al quart tauler a la 37a Olimpíada a Dresden (+2, =2, -4).

#### III Campionat del Món per equips

* El 1993, al tercer tauler a Luzerna (+3, =2, -2).

#### Campionat d'Europa per equips

* El 1992, al primer tauler a Debrecen (+2, =4, -2);
* El 1997, al segon tauler a Pula (+2, =4, -3);
* El 1999, al primer tauler a Batumi (+3, =3, -3).

## Notes

* ↑ Lanka sempre ha jugat representant Letònia

## Referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Zigurds Lanka» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 3 abril 2015].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Letònia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 28 desembre 2021].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Zigurds Lanka «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2015-04-07. [Consulta: 3 abril 2015].
* ↑ «Historial del Campionat d'escacs de Lètònia (fins a 2006)» (en castellà). ajedrezdeataque.com. [Consulta: 3 abril 2015].
* ↑ «Moscow 1983». [Consulta: 26 juliol 2021].
* ↑ «Moscow 1979». [Consulta: 26 juliol 2021].
* 1 2 Wojciech Bartelski. «European Men's Team Chess Championship: Zigurds Lanka». OlimpBase. [Consulta: 20 octubre 2011].
* ↑ Wojciech Bartelski. «World Men's Team Chess Championship: Zigurds Lanka». OlimpBase. [Consulta: 20 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Zigurds Lanka. player profile at 365chess.com
* Žuravļevs, N.; Dulbergs, I.; Kuzmičovs, G. (1980), Latvijas šahistu jaunrade, Rīga, Avots., pp. 47 – 50 (en letó).
# Carl Wilhelmson

Carl Wilhelm Wilhelmson, (Fiskebäckskil, 12 de novembre de 1866 - Göteborg, 24 de setembre de 1928) fou un pintor suec. Nascut en el petit poble pesquer de Fiskebäcksil,a la costa oest de Suècia, va començar a fer treballs d'impremta a Goteborg com a aprenent de litografia i, el 1890, va viatjar a París a l'Académie Julian fins que el 1886 va tornar a Suècia. Va ser el director de l'escola d'art Valand i, el 1910, va obrir la seva propia escola d'art a Estocolm. En la dècada de 1920 es va convertir en professor de la Reial Acadèmia d'Arts d'Estocolm.
Al llarg de la seva carrera va pintar escenes de la vida que s'anava trobant. Va pintar principalment paisatges suecs encara que entre 1910 i 1920 també va pintar vistes de Cornwall, Lapland i Espanya.

## Galeria

* (1906)
* Kyrkfolk i båt (1909)
* På klipporna, Fiskebäckskil (1905-1906)
* Studie från Bohuslän. Färglitografi (1906)
* Målning från Fiskebäckskil (omkring 1915)
* Skiss till Fisket, väggmålning, Länsstyrelsen Västra Götaland (1926)

## Referències

* ↑ Aslkart
* ↑ Grove Art Online
* ↑ Benezit Dictionary of Artists
# Basílica de Getsemaní

La Basílica de Getsemaní, també coneguda com a Basílica de les Nacions o de l'Agonia, és un temple catòlic situat en la Muntanya de les Oliveres de Jerusalem, al costat de l'hort de Getsemaní. En el seu interior es troba la roca a on, segons la tradició, Jesús va resar la nit del seu arrest, després de celebrar el darrer sopar.
La basílica descansa sobre els fonaments de dos temples anteriors, una basílica romana d'Orient del segle iv, destruïda per un terratrèmol l'any 746 i una capella croada del segle xii, fou abandonada el 1345. Les obres de l'edifici actual, dissenyat per l'arquitecte Antonio Barluzzi, es van dur a terme entre 1919 i 1924 fent servir fons provinents de diferents països (d'aquí el seu apel·latiu de les nacions), els símbols de les quals apareixen en els mosaics del sostre en record de la seva contribució en la construcció. En el frontal de l'església és una façana d'estil neobizantí, amb una sèrie de pilars. Com a rematada, un mosaic mostrant simbòlicament a Jesucrist com a enllaç entre Déu i la humanitat. El sostre amb forma de bombolles, els pilars amples i el mosaic reforcen l'aparença arquitectònica romana d'Orient de l'església.
La basílica es troba regida per la Custòdia de Terra Santa de l'Ordre Franciscana, que en un gest de ecumenisme, també permet a la comunitat anglicana fer servir un altar en l'hort de Getsemaní per celebrar el seu servei religiós de Dijous Sant.

## Referències

* ↑ Custodia de Tierra Santa. «La basílica de Getsemaní». [Consulta: 22 novembre 2013].
* ↑ Ministeri d'Afers Exteriors d'Israel. «La Basílica de la Agonía en el Jardín de Getsemaní». [Consulta: 22 novembre 2013].
* ↑ Custodia de Tierra Santa. «Las iglesias cruzada y bizantina en la propiedad de Getsemaní». [Consulta: 22 novembre 2013].
* ↑ Custodia de Tierra Santa. «La construcción de la Basílica de Getsemaní». [Consulta: 26 novembre 2013].
# Lecci

Lecci (en cors Lecci) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 2005 tenia 1.010 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2005 |
| 318 | 484 | 578 | 678 | 709 | 706 | 1.010 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Gilles Giovannangeli | | |
# Badia d'Ikatan

Ikatan Bay és una via fluvial a l'estat nord-americà d'Alaska. La badia i l'estret d'Isanotski separen l'illa Unimak de la península d'Alaska. Han estat utilitzats per embarcacions lleugeres, destinades al servei del riu Yukon, per passar dels ports de Puget Sound a St. Michael.

## Descripció

Ikatan Bay, al costat nord de la península d'Ikatan, té una longitud d'aproximadament 3,75 quilòmetres i 5 quilòmetres de llargada en direcció sud-oest, i està lliure d'onades, excepte amb vents del nord cap a l'est. L'illa de Sankin, situada a 1,6 km del costat nord de la badia, és alta, amb una cimera arrodonida i herbosa; un escull s'estén des de l'illa cap al punt més proper de la península. La badia de Sankin es troba al nord-oest de l'illa de Sankin.
L'extrem sud-oest d'Ikatan Bay està separat d'Otter Cove per un istme de 20 a 30 peus d'alt; un riu entra a la badia d'Ikatan enmig d'aquesta terra baixa, i un escupir submergit, que cau bruscament a més de 20 braces de fondària, es desprèn de la seva boca. Acostant-se a la badia d'Ikatan des del sud-oest, l'únic perill conegut és Pankof Breaker, que es troba a poc més de 2 quilòmetres del punt sud-est a l'entrada d'East Anchor Cove. Hi ha un bon ancoratge al bosc al costat oest de Ikatan Point.
El punt sud a l'entrada de la badia d'unes 9 braces de fondària, amb el fons de sorra i fang, amb protecció dels vents del sud-est al sud-oest. El millor ancoratge a la badia d'Ikatan de tots els vents del sud està en el seu costat sud de la baixa divisió de càrrega al port de Dora. També hi ha un bon ancoratge al costat nord de la badia, a 2,25 quilòmetres a l'oest de l'illa de Sankin, amb 10 braces de fondària, fons de sorra, protegit dels vents del nord del país, però mal exposats als vents de l'est i del sud. L'estret d'Isanotski té la seva entrada al sud a l'extrem nord-oest de la badia d'Ikatan.
Traders Cove, al costat oriental de l'estret d'Isanotski a unes 7 milles per sobre de l'entrada de la badia d'Ikatan, és un bon refugi d'ancoratge. Morzhovoi, una missió i poble natal, es troba al costat sud. La pujada mitjana de la marea a Ikatan Bay és de 4,5 peus. A la estreta part meridional de l'estret d'Isanotski, els corrents de les marees tenen una velocitat de 7 a 9 milles o més, i es diu que pràcticament el corrent canvia de sentit al voltant de tres hores després de la marea alta (o baixa) a Ikatan Bay.

## Referències

* 1 2 3 4 U.S. Coast and Geodetic Survey; Graves, Herbert Cornelius United States Coast Pilot: Alaska. Part II. Yakutat Bay to Arctic Ocean. Public domain. U.S. Government Printing Office, 1916, p. 191–.
* ↑ Traders-cove
* Aquest article incorpora text d'una publicació ara en el domini públic: U.S. Coast & Geodetic Survey and H. C. Graves' "United States Coast Pilot: Alaska. Part II. Yakutat Bay to Arctic Ocean" (1916)

## Vegeu també

* Isanotski Strait
* Francisco Galí
# Bandera de Canals

La bandera de Canals és un símbol representatiu que utilitza l'Ajuntament de Canals, municipi del País Valencià situat en la comarca de la Costera. Es descriu de la següent forma:
| « | Bandera amb fons blanc, amb el signe Tau [de verd] flanquejat d'una garba doble de blat i [d'un] raïm. | » |
| — Traducció. |||

## Història

La comissió de govern de l'ajuntament aprovà per unanimitat el 20 d'agost de 1985 una proposta de la presidència de la de cultura, l'objecte de la qual era encarregar un estudi-projecte a l'historiador canalí Alfonso Vila Moreno.
El mencionat informe, amb data de 10 de setembre, descriu una mica més extensament la proposta de bandera (amb diverses alternatives), i basa la seua creació en una antiga bandera religiosa de la parròquia, encara usada en festes, amb la imatge de Sant Antoni Abat en una cara i la dels Sants de la Pedra en l'altra, patró i antics copatrons de la vila respectivament.
| « | [...] como resumen de las diversas opciones propuestas, cabría señalar que el color a emplear [...] podría ser el rojo o el blanco, preferentemente este último. En cuanto al símbolo a colocar en el centro [...] parece como más adecuado el escudo municipal, y como propuesta alternativa, la "Thau" de San Antonio Abad, ya exenta, ya orlada de un haz o gavilla doble de trigo (o trigo y racimo de vid), simbolizando a los copatronos canalenses los Santos de la Piedra. | » |
| — Estudi-projecte original d'Alfonso Vila. |||
Després de ser estudiat per la darrera el 25 de setembre, aquesta dictaminà —també per unanimitat— elevar al ple de l'ajuntament el dictamen favorable, amb una proposta que inclou la descripció que encapçala aquest article. Finalment, el ple de l'ajuntament del 27 de setembre, de nou per unanimitat, acordà aprovar la proposta de la comissió de cultura i sol·licitar al referit historiador un esbós i extensió de l'informe, concretant el dibuix lineal actualment en ús.

## Vegeu també

* Escut de Canals

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Canals contará con su propia bandera municipal». Canals : Butlletí d'informació municipal. Ajuntament de Canals, Nº11, gener-març 1986, pàg. 16-18 [Consulta: 28 setembre 2018]. Publicació digitalitzada a Scribd.
* 1 2 3 «La Casa de la Cultura comienza a funcionar». Canals : Butlletí d'informació municipal. Ajuntament de Canals, Nº14, maig 1987, pàg. 10 [Consulta: 28 setembre 2018]. Publicació digitalitzada a Scribd.
# Barbus urostigma

Barbus urostigma és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba als rius que desguassen al llac Tanganyika.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus venustus

Barbus venustus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Pangani (Àfrica).

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bailey, R.G., 1980. A new species of small Barbus (Pisces, Cyprinidae) from Tanzania, East Africa. Bull. Br. Mus. nat. Hist. (Zool.) 38(3):141-144.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bernat Perpunter

En Bernat Perpunter (Palautordera, s. XVI - Barcelona, 1616) conegut com a Bargina, fou un bandoler cap de quadrilla. Actuava pels voltants del Montseny, sobretot pels camins que de Barcelona anaven cap a Girona i a cap a Vic. El solia acompanyar un altre bandoler, Juyol de Sant Celoni. El 1611 li fou concedit un perdó a canvi de servir als exèrcits reials d'Itàlia, però sembla que no hi va anar. Fou capturat el 1614 quan amb la seva quadrilla va atacar la torre de Palautordera del senyor Benet de Fluvià. Fou finalment executat a la capital durant el virregnat de Francisco Fernández de la Cueva y de la Cueva.

## Referències

* 1 2 3 Mestre i Campi, Jesús (director). Diccionari d'Història de Catalunya. Edicions 62, 1998, p. 814, entrada: "Perpunter, Bernat". ISBN 84-297-3521-6.
# Bartomeu Vidal Pons

Bartomeu Vidal Pons (Palma, 1961) és un advocat i polític mallorquí que fou Conseller de Cultura del Govern Balear entre el 30 de setembre del 1992 i el 10 de febrer del 1993, sota la presidència de Gabriel Cañellas (PPIB).
El 1983 s'incorporà a Unió Mallorquina i hi milità fins a la seva destitució com a conseller. Després, s'afilià al Partit Popular. Jaume Matas el designà el 1995 secretari tècnic de l'Euroregió Pirineus Mediterrània. Fou destituït el 12 de juliol de 2007 en perdre les eleccions el PP.
Des del 13 d'agost de 2009 fou el president del Reial Mallorca, càrrec que ocupà fins al 20 de maig del 2010, quan fou substituït per Miquel Vaquer.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 18. Palma: Promomallorca, p. 133. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ Diario de Mallorca, 05-02-2005 PDF
* ↑ «Decreto 71/2007, de 12 de julio, por el que se dispone el cese de altos cargos de la Administración de la Comunidad Autónoma de las Illes Balears». Arxivat de l'original el 2010-02-09. [Consulta: 13 agost 2009].
* ↑ «Tomeu Vidal elegido nuevo presidente del Mallorca» (en castellà). Diario de Mallorca, 14-08-2009. Arxivat de l'original el 29 de juliol 2012. [Consulta: 13 abril 2014].