OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Toshio Usami

Toshio Usami (japonès: 宇佐美敏夫) (prefectura d'Aichi, 22 de febrer de 1908 - 1 de juny de 1991) va ser un jugador d'hoquei sobre herba japonès que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla de plata com a membre de l'equip japonès en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Toshio Usami Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 15 juliol 2018].
# Trine Haltvik

Trine Haltvik (Trondheim, 23 de març de 1965) és una exjugadora d'handbol noruega que va competir entre les dècades de 1980 i 2000.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics. El 1988, als Jocs de Seül, guanyà la medalla de plata. El 1996, als Jocs d'Atlanta, finalitzà en quarta posició, mentre el 2000, als jocs de Sydney guanyà la medalla de bronze. En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or, una de plata i una de bronze al campionat del món d'handbol i una d'or i una de plata al Campionat d'Europa d'handbol. Entre 1984 i el 2000 jugà un total de 241 partits i marcà 834 gols amb la selecció nacional.
A nivell de clubs jugà pràcticament tota la seva carrera al Byåsen IL (1981 a 2006), a excepció de la temporada 1999-2000 que la jugà al Remudas Gran Canaria de la lliga espanyola. Guanyà cinc lligues i tres copes noruegues. El 1998 fou escollida millor jugadora de l'any de l'IHF.

## Referències

* ↑ «Trine Haltvik Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 12 desembre 2019].
* ↑ «Trine Haltvik» (en noruec). www.handball.no. [Consulta: 12 desembre 2019].
* ↑ «1998 World handball players of the year: Trine Haltvik (NOR) and Daniel Stephan (GER)» (en anglès). [Consulta: 30 gener 2018].
# Trudi Meyer

Gertrud Meyer, més coneguda com a Trudi Meyer (Hannover, 13 de juliol de 1914 - Hannover, 23 d'octubre de 1999) va ser una gimnasta artística alemanya que va competir durant la dècada de 1930. Es va casar amb el waterpolista Bernhard Baier.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla d'or en la competició del concurs complet per equips del programa de gimnàstica.

## Referències

* 1 2 «Trudi Meyer Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 8 gener 2019].
# Trygve Brodahl

Trygve Brodahl (Hønefoss, 20 d'agost de 1905 - Hønefoss, 11 d'abril de 1996) fou un esquiador de fons noruec que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Garmisch-Partenkirchen, on fou onzè en la cursa dels 50 quilòmetres del programa d'esquí de fons.
En el seu palmarès destaquen dues medalles de plata i una de bronze al Campionat del Món d'esquí nòrdic, el 1930 i 1935. El 1939 va guanyar la prova d'esquí de fons de 18 quilòmetres al festival d'esquí Holmenkollen. Gràcies als seus èxits va rebre la medalla Holmenkollen aquell mateix 1939, medalla que compartí amb Sven Selånger i Lars Bergendahl.

## Referències

* 1 2 «Trygve Brodahl Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 7 gener 2020].
* ↑ Trygve Brodahl a Federació Internacional d'esquí
# Tsutomu Ōyokota

Tsutomu Ōyokota (japonès: 大横田勉) (Hiroshima, 20 d'abril de 1913 - 9 d'octubre de 1994) va ser un nedador japonès que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
Mentre estudià a la Universitat de Meiji va establir el rècord nacional dels 200 (2'14.6") i 400 metres (4'50.4"). El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla de bronze en els 400 metres lliures del programa de natació.

## Referències

* ↑ 日外アソシエーツWhoplus 「大横田 勉（オオヨコタ ツトム，水泳選手）」の項
* ↑ «Tsutomu Oyokota Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 13 juny 2019].
# Ute Steindorf

Ute Steindorf (Wolfen, 26 d'agost de 1957) és una remadora alemanya, ja retirada, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou on, formant parella amb Cornelia Klier, guanyà la medalla d'or en la prova del dos sense timoner del programa de rem. En el seu palmarès també destaquen tres medalla d'or i una de bronze al Campionat del món de rem.

## Referències

* ↑ Ute Steindorf a Sports Reference (arxivat)
* ↑ Fitxa a worldrowing.com Arxivat 2021-01-08 a Wayback Machine. FISA
# Valentina Txumitxeva

Valentina Txumitxeva (Moscou, 10 d'agost de 1931 - Moscou, 3 de gener de 2021), de casada Valentina Dedova, és una saltadora soviètica, ja retirada, que va competir durant la dècada de 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on fou desena en la prova del trampolí de 3 metres del programa de salts. Quatre anys més tard, als Jocs de Melbourne, fou cinquena en la mateixa prova.
En el seu palmarès destaca una medalla d'or i una de bronze en el salt de trampolí de 3 metres de Campionat d'Europa de natació de 1954 i 1958 respecitvament i tres campionats nacionals de trampolí (1952, 1956 i 1958).

## Referències

* ↑ Valentina Txumitxeva a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 28 juliol 2020].
* ↑ «ДЕДОВА (ЧУМИЧЕВА) Валентина Николаевна» (en rus). [Consulta: 20 agost 2020].
# Vera Krépkina

Vera Krépkina (rus: Вера Самуиловна Крепкина) (Kotélnitx, 16 d'abril de 1933 - Kíiv, 25 d'abril de 2023), posteriorment de casada Kalàixnikova, fou una atleta russa, especialista en curses de velocitat i salt de llargada que va competir sota bandera soviètica durant les dècades de 1950 i 1960.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 1952, 1956 i 1960. En les tres ocasions fou quarta en la prova dels 4x100 metres relleus i quedà eliminada en semifinals en els 100 metres. El 1960, a Roma, va donar la sorpresa en la prova del salt de llargada, una especialitat que havia començat a practicar poc temps abans dels Jocs, i en què guanyà la medalla d'or amb un millor salt de 6,37 metres per davant de la defensora del títol olímpic, Elżbieta Krzesińska, i l'aleshores posseïdora del rècord del món, Hildrun Claus. El 1960 va ser guardonada amb l'Orde de Lenin.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or en els 4x100 metres al Campionat d'Europa d'atletisme de 1954 i 1958, i una de plata en els 100 metres el 1958. Fou membre de l'equip soviètic que el 1956 va establir el rècord del món en els 4x100 metres relleus i el 1958 igualà el rècord del món dels 100 metres. Durant la seva carrera guanyà vuit títols soviètics, tres en els 100 metres (1952, 1957 i 1958), un en els 200 metres (1952); tres en els 4x100 metres (1952, 1960 i 1965) i un en els 4x200 metres (1952). Un cop retirada va exercir d'entrenadora de nens a Ucraïna.

## Millors marques

* 100 metres. 11.3" (1958)
* 200 metres. 23.9" (1956)
* Salt de llargada. 6,37 metres (1960)

## Referències

* 1 2 Vera Krépkina a Sports Reference (arxivat)
* 1 2 Paul Taylor. Jews and the Olympic Games: The Clash Between Sport and Politics : with a Complete Review of Jewish Olympic Medallists. Sussex Academic Press, 2004, p. 234–. ISBN 978-1-903900-87-1.
* ↑ «КРЕПКИНА Вера Самойловна | Российские спортсмены и специалисты | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 18 agost 2020].
* ↑ «Berlin 2018 Statistics Handbook». european-athletics.org, p. 471 [Consulta: 20 juny 2020].
* ↑ «European Championships (Women)». [Consulta: 18 agost 2020].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 18 agost 2020].
# Viljo Heino

Viljo Heino (Iitti, 1 de març de 1914 - Tampere, 15 de setembre de 1998) va ser un atleta finlandès, especialista en curses de fons, que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on disputà dues proves del programa d'atletisme. Fou onzè en la marató, mentre en els 10.000 metres abandonà.
En el seu palmarès destaca una medalla d'or en els 10.000 metres del Campionat d'Europa d'atletisme de 1946, a Oslo, per davant Helge Perälä i András Csaplár. També guanyà onze campionats nacionals, quatre dels 5.000 metres (1943 a 1946), tres dels 10.000 metres i quatre de cros (1944, 1945, 1947 i 1948). Durant la seva carrera també aconseguí diversos rècords mundials, entre els quals destaca el dels 10.000 metres.

## Millors marques

* 5.000 metres. 14' 09.6" (1944)
* 10.000 metres. 29' 27.2" (1949)
* Marató. 2h 41' 22" (1948)

## Referències

* 1 2 3 «Viljo Heino Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 19 de maig 2011. [Consulta: 4 maig 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «National Outdoor 5000m Championships for Finland». [Consulta: 4 maig 2020].
* ↑ «National Outdoor 10,000m Championships for Finland». [Consulta: 4 maig 2020].
* ↑ «National Crosscountry Champions for Finland». [Consulta: 4 maig 2020].
* ↑ Progression of IAAF World Records. 2015 Edition. IAAF, 2015, p. 91, 93, 99, 101, 103.
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Lovelock

Lovelock és una població dels Estats Units a l'estat de Nevada. Segons el cens del 2000 tenia 2.003 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lovelock tenia 2.003 habitants, 778 habitatges, i 493 famílies La densitat de població era de 892,51 habitants per km².
Dels 778 habitatges en un 33,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,8% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 36,6% no eren unitats familiars. En el 31,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,2% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 64 i un 13,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33,7 anys. Per cada 100 dones hi havia 107,78 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 105,21 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.563 $ i la renda mediana per família de 40.885 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.658 $ mentre que les dones 27.371 $. La renda per capita de la població era de 17.233 $. Aproximadament el 9,6% de les famílies i el 14,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lovelock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 19 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Lovelock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# Istarawshan

Istaravshan (en tadjik Истаравшан) és una ciutat i districte (jamoat) de la província de Sughd, al sud del Tadjikistan, a 78 km al sud-oest de Khodjend i del riu Sirdarià. La seva població estimada el 2000 era de 52.200 habitants. El seu nom Ura Tube (Ura-Tube, Ura-Tyube o Ura-Teppa) fou canviat oficialment aquest any 2000 sent reanomenada Istaravshan. Està situada al nord de les faldilles de les muntanyes Turkestan.
El districte limita amb Uzbekistan al nord i oest, i amb Kirguizstan a l'est, tenint al sud territori de Tadjiskistan. La superfície és de 1.830 km² i la població estimada és d'uns 200.000 habitants la major part a les regions rurals.

## Història

Per la història antiga vegeu Ushrusana.
Va ser part dels dominis dels samànides, karakhànides, seljúcides, Coràsmia, Imperi Mongol, kanat de Txagatai, Kanat de Mogulistan i kanat Uzbek (xibànides) després anomenat de Bukhara, del que es va independitzar a la segona meitat del segle xviii. Va formar un kanat independent fins que fou incorporat al kanat de Kokand vers 1815.
Vegeu: Ura Tepe.
El 1866 fou ocupada per Rússia, i va ser part del govern general del Turquestan. Després de la revolució de 1917 formà part de la República Socialista Soviètica del Turquestan fins que el 1924, junt amb Bukharà i Khivà, l'Àsia central es va dividir en repúbliques de base ètnica dins la Unió Soviètica, quedant dins el Tadjikistan, que va assolir la independència el 1991. El govern tadjik va decidir canviar el seu nom tradicional per Istaravshan l'any 2000.

## Galeria d'imatges

* Vista general
* Madrassa d'Abdullatif
* portal d'Abd al-Latif (Abdullatif)

## Referències

* Portal oficial
* Istaravshan RISOL Internet Learning Center Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine.
* Istaravshan IREX Arxivat 2007-09-26 a Wayback Machine.
* OpenStreetMap
# Genoveva Añonma

Genoveva Añonma és una davantera de futbol internacional amb Guinea Equatorial.
En 2011 va jugar el Mundial d'Alemanya, on va marcar els dos gols de Guinea Equatorial. Al 2012, després de guanyar la Copa d'Àfrica amb la selecció i la Bundeslliga amb el Turbine Potsdam siguent la màxima golejadora de tots dues competicions i arribar a les semifinals de la Lliga de Campions, va ser nominada millor jugadora africana del any.
Ha jugat a sis lligues i quatre continents diferents. Actualment juga al Atlético Madrid, a la Primera Divisió espanyola.

## Trajectòria

| Temporades | Lliga | Club | P | G | Actualitzat |
| 2002 - 2005 | D1 | Águilas Verdes de Malabo |
| 2006 - 2007 | D1 | Mamelodi Sundowns |
| 09/10 - 10/11 | D1 | USV Jena | 50 | 37 |
| 11/12 - 14/15 | D1 | Turbine Potsdam | 79 | 60 |
| 2015 | Prof. | Portland Thorns | 12 | 01 |
| 2016 | D1 | Suwon FMC |
| 16/17 - act. | D1 | Atlético Madrid |
| 2002 - 2016 | Selecció absoluta | Selecció absoluta | 32 | 18 | 12/11/2016 |

### Palmarès

Títols — Seleccions nacionals :
| 000 2 Copes d'Àfrica | 2008 |
| Títols — Clubs ||||||||||||||||||||
| 1 Lliga | 11/12 |
| Reconeixements — Premis ||||||||||||||||||||
| 000 Millor jugadora d'Àfrica | 2012 |
| Màxima golejadora de la Lliga | 11/12 |
| Reconeixements — Seleccions de jugadores ||||||||||||||||||||
| Equip ideal del Mundial | 2011 |

## Referències

* ↑ «FIFA». Arxivat de l'original el 2016-08-19. [Consulta: 19 juliol 2016].
* ↑ Soccerway
* ↑ Weltfussball
* ↑ Atlético Madrid
# George Trenholm

George Alfred Trenholm (25 de febrer de 1807 † 9 de desembre de 1876) fou un destacat polític en els Estats Confederats d'Amèrica.

## Biografia

George Alfred Trenholm va néixer a Charleston (Carolina del Sud). A l'edat de setze anys va deixar l'escola i va anar a treballar per a una de les cotoneres més importants, John Fraser & Co a Charleston. El 1853 va ser ascendit a gerent de l'empresa. Del 1852 al 1856 Trenholm fou membre del parlament de Carolina del Sud i amb el partit demòcrata, i va donar suport a la secessió.
Durant la Guerra Civil, John Fraser & Co es va convertir en banc a l'estranger al servei del govern confederat i va finançar la seva pròpia flota pel bloqueig. com el Georgiana SS fou enfonsat en combat naval prop de Charleston, al març de 1863. Trenholm va ser nomenat Secretari de la Confederació del Tresor el 18 de juliol de 1864. Va fugir a Richmond (Virgínia) amb la resta del govern l'abril de 1865. A causa d'una malaltia va renunciar el 27 d'abril de 1865, poc abans d'acabar la guerra. Més tard va ser breument empresonat a Fort Pulaski prop de Savannah (Geòrgia).
Després de la guerra va tornar al seu negoci a Charleston, El 1867 va fer fallida, i poc després va construir el seu negoci de corretatge de cotó i va guanyar una fortuna. El 1874 va ser elegit per al Partit Demòcrata com a membre del parlament de Carolina del Sud. Va morir el 10 de desembre 1876 a Charleston (Carolina del Sud), on va ser enterrat al cementiri de la Magnolia.

## Referències

* ↑ Patrick 1944, pp. 236–237.
* ↑ Patrick 1944, p. 242.
* ↑ Allen, Felicity. Jefferson Davis, Unconquerable Heart. il·lustrat. University of Missouri, 1999, p. 6. ISBN 0826212190 [Consulta: 3 març 2009].
* Spencer, Warren F. The Confederate Navy In Europe. University, Alabama: Universitat d'Alabama, editorial, 1983. ISBN 0-8173-0861-X.
# Glacera Morteratsch

La glacera Morteratsch (en romànic: Vadret da Morteratsch) és la glacera més gran de la serralada del Bernina. Es troba al cantó dels Grisons a l'alta Engiadina.
Té una longitud màxima de 7 km amb un desnivell de 2.000 m i acaba al punt més alt a la Punta Perrucchetti a 4.020 m. Cobreix amb la glacera Pers uns 16 km².
Entre 1878 i 1998, la glacera ha retrocedit 1,8 km amb una mitjana anual d'aproximadament 17,2 metres. El retrocés s'ha accelerat aquests últims anys (1999-2005) amb una mitjana de 30 metres per any.
A la confluència amb la glacera Pers, la glacera Morteratsch es comporta com un embassament natural bloquejant les aigües d'escorrentia i a l'origen d'un petit llac.

## Turisme

Als seu marge occidental hi ha el refugi Bovalhütte, a 2.495 m.
El ferrocarril del Bernina (amb l'estació de Morteratsch) porta els turistes als peus de la glacera.

## Llegendes

La glacera del Morteratsch ha inspirat una acolorida llegenda, que fa derivar el nom de la glacera de la mort del pastor Erattsch i del seu infeliç amor.

## Galeria d'imatges

* Imatges històriques
* 1788
* 1867
* 1890
* 1919
* 1939
* 1954

## Referències

* ↑ «Swiss Confederation». [Consulta: 23 setembre 2020].
* ↑ «SwissEduc - Glaciers online - Morteratsch». [Consulta: 23 setembre 2020].
* ↑ Coghlan, Andy. «Plan to regrow receding Swiss glacier by blowing artificial snow. Reference to Morteratsch» (en anglès). [Consulta: 23 setembre 2020].
* ↑ «llegenda Morteratsch». Bernina express.com. Arxivat de l'original el 2020-10-01. [Consulta: 23 setembre 2020].
# Glacera Klutlan

La glacera Klutlan és una gran glacera de 64 quilòmetres de llarg que es troba dins el Pac Nacional Wrangell-Sant Elias, a la frontera entre l'estat d'Alaska, als Estats Units, i el territori del Yukon, Canadà. Es forma entre el mont Churchill i el mont Bona i discorre cap a l'est vers el mont Natazhat, tot creuant la frontera amb el Canadà, i posteriorment gira cap al nord per formar la capçalera del riu Klutlan. El nom natiu li fou donat el 1891 per C. W. Hayes del Servei Geològic dels Estats Units.

## Referències

* ↑ Orth, Donald. "Klutlan Glacier" a Dictionary of Alaska Place Names. Geological Survey Professional Paper number 567. US GPO, 1967.
* ↑ 1404841 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Glacera Klutlan (en anglès)
# Giulio Cesare Aranzi

Giulio Cesare Aranzi (Bolonya, 1530 — 1589), també conegut com a Giulio Cesare Aranzio, Arantius, va ser un metge i anatomista italià. Va exercir de professor a Bolonya i Pàdua i va ser el metge personal del papa Juli III.
Va ser una figura molt rellevant en el camp de l'anatomia i va descriure per primer cop un gran nombre de peculiaritats anatòmiques dels fetus, particularment el conducte d'Aranzi que uneix la vena umbilical i la cava inferior. És pioner en les descripcions anatòmiques en relació a processos patològics.

## Referències

* ↑ «Giulio Cesare Aranzi». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Giulio Cesare Cortese

Giulio Cesare Cortese (Nàpols, 1570 - Nàpols, 1622) va ser un poeta italià.

## Biografia

Nascut en el si d'una família acomodada, poc es coneix dels primers anys de Cortese, tot i que es creu que va ser company d'escola de Giambattista Basile. Llicenciat en Dret, va triar ser cortesà a Espanya i a Florència, sense massa èxit. En canvi, aparentment va tindre certa fortuna en la cort dels Medici, i el 1599 és enviat a Espanya com a delegat de la nissaga en les noces de Felip III d'Espanya amb Margarida d'Àustria.
En les seus ritmes toscanes, hi ha un intent per captar l'atenció dels Comtes de Lemos, representatius de la corona espanyola a Nàpols. Va ser amic de Luigi Caponaro, a qui cita freqüentment en els seus treballs. La rellevància del seu treball descansa en la literatura dialectal i barroca italiana, ates que, amb Basile, va posar els fonaments per dignificar literàriament i artística el napolità, en oposició al toscà, en el qual Cortese havia produït també un bon nombre de laudatoris.

## Obres destacades

* La Vaiasseide: una comèdia heroica en cinc cants protagonitzada per un grup de vaiasse, dones napolitanes comuns que s'expressen en el seu dialecte. D'un estil còmic i transgressor, dona importància a la participació del cor plebeu.
* Viatge en el Parnàs: un diagnòstic de la condició de la literatura i de les gents de lletres, amb al·lusions autobiogràfiques, farcides d'amargor i pessimisme.

## Referències

* ↑ Palmisciano, Vincenzo «CORRIGENDA PER LA BIOGRAFIA DI GIULIO CESARE CORTESE ESTRATTO da STUDI SECENTESCHI VOL. LX (2019) Diretta da Davide Conrieri» (en anglès). Studi secenteschi LX.

## Enllaços externs

* «Giulio Cesare Cortese». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Gai Visel·li Varró (edil curul)

Gai Visel·li Varró (en llatí Caius Visellius Varro) va ser un magistrat romà.
Era fill del jurista Gai Visel·li Var Aculeu, marit d'Hèlvia, la tia de Ciceró (per part de mare). Gai era, per tant cosí de Ciceró. El seu pare el va educar en el coneixement de les lleis.
Va servir com a tribú militar a Àsia l'any 79 aC. Quan Ciceró va ser desterrat el 58 aC va redactar una rogatio perquè tornés de l'exili, rogatio que va presentar el tribú de la plebs Tit Fadi Gal. Va ser també edil curul i va morir just després d'exercir aquest càrrec.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1228.
# Gai Visel·li Varró

Gai Visel·li Varró és el nom dels següents personatges:
* Gai Visel·li Varrón (edil curul), edil curul
* Gai Visel·li Varró (cònsol sufecte), cònsol sufecte l'any 12
# Glengarry

El glengarry (glengarry bonnet en anglès) és un casquet de caserna típicament escocès de disseny característic, fet de llana, negre o blau marí, i ornat amb una borla (toorie) -generalment roig– a la part superior i amb dues cintes penjant darrere; sovint duu una banda escacada ornamentant les orelleres.
Segons la tradició, el glengarry es formà per plegatge de la boina balmoral. També podria ser una adaptació del casquet de caserna continental a l'estil escocès de les Highlands. En tot cas, el resultat és un casquet de caserna de l'estil més modern, amb els extrems arrodonits.
El glengarry sorgí el 1794 com a lligadura de la milícia territorial de Glengarry (Glengarry Fencibles), que li donà nom. A partir de llavors es popularitzà entre la majoria de regiments escocesos, incloent-ne els de l'exèrcit regular, com a lligadura de diari i campanya, mentre que el balmoral s'usava per a passeig i gala. El 1868 el glengarry substituí el casquet circular com a lligadura de caserna de la totalitat de l'exèrcit britànic, fins que el 1894 l'hi reemplaçà un casquet de caserna de tipus internacional, basat en el model coetani de la cavalleria austro-hongaresa. Les tropes escoceses, però, foren exceptuades del canvi, i han continuat amb l'ús del glengarry fins avui, ja com a lligadura de passeig i gala; en diari i campanya el substitueix la boina anomenada tam o' shanter.
A Escòcia, des del segle xix el glengarry també és popular com a lligadura civil, bàsicament masculina, sobretot en combinació amb kilt, i ha atès caràcter de lligadura nacional conjuntament amb la boina balmoral.

## Bibliografia

* Barthorp, Michael. British infantry uniforms since 1660. Colour illustrations by Pierre Turner. Poole; Dorset: New Orchard, [1982 o post.] ISBN 1-85079-009-4
* Carman, W. Y. A dictionary of military uniform. London: B.T. Batsford, 1977. ISBN 0-7134-0191-5
* Chappell, Mike. The British soldier in the 20th century. 2, Field service head dress: 1902 to the present day. Deal, Kent: Wessex Military, 1987. ISBN 1-870498-01-1

## Vegeu també

* Casquet de caserna
* Tam o' shanter