OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Meridià 137 a l'oest

El meridià 137 a l'oest de Greenwich és una línia de longitud que s'estén des del pol Nord travessant l'oceà Àrtic, Amèrica del Nord, l'oceà Pacífic, l'oceà Antàrtic, i l'Antàrtida fins al pol Sud.
El meridià 137 a l'oest forma un cercle màxim amb el meridià 43 a l'est. Com tots els altres meridians, la seva longitud correspon a una semicircumferència terrestre, uns 20.003,932 km. Al nivell de l'Equador, és a una distància del meridià de Greenwich de 15.251 km.

## De Pol a Pol

Començant en el pol Nord i dirigint-se cap al pol Sud, aquest meridià travessa:
    Coordenades País, territori o mar Notes 90° 0′ N, 137° 0′ O﻿ / ﻿90.000°N,137.000°O﻿ / 90.000; -137.000﻿ (Oceà Àrtic) Oceà Àrtic 74° 15′ N, 137° 0′ O﻿ / ﻿74.250°N,137.000°O﻿ / 74.250; -137.000﻿ (Mar de Beaufort) Mar de Beaufort 68° 55′ N, 137° 0′ O﻿ / ﻿68.917°N,137.000°O﻿ / 68.917; -137.000﻿ (Canadà) Canadà Yukon Colúmbia Britànica — des de 60° 0′ N, 137° 0′ O﻿ / ﻿60.000°N,137.000°O﻿ / 60.000; -137.000﻿ (Colúmbia Britànica) 59° 5′ N, 137° 0′ O﻿ / ﻿59.083°N,137.000°O﻿ / 59.083; -137.000﻿ (Estats Units) Estats Units Alaska 58° 25′ N, 137° 0′ O﻿ / ﻿58.417°N,137.000°O﻿ / 58.417; -137.000﻿ (Oceà Pacífic) Oceà Pacífic 18° 18′ S, 137° 0′ O﻿ / ﻿18.300°S,137.000°O﻿ / -18.300; -137.000﻿ (Polinèsia Francesa) Polinèsia Francesa Atol de Pukarua 18° 22′ S, 137° 0′ O﻿ / ﻿18.367°S,137.000°O﻿ / -18.367; -137.000﻿ (Oceà Pacífic) Oceà Pacífic Passa a l'oest de l'atol Tenararo, Polinèsia Francesa (a 21° 18′ S, 136° 45′ O﻿ / ﻿21.300°S,136.750°O﻿ / -21.300; -136.750﻿ (Tenararo)) Passa a l'est de l'atol Morane, Polinèsia Francesa (a 23° 9′ S, 137° 6′ O﻿ / ﻿23.150°S,137.100°O﻿ / -23.150; -137.100﻿ (Morane)) 60° 0′ S, 137° 0′ O﻿ / ﻿60.000°S,137.000°O﻿ / -60.000; -137.000﻿ (Oceà Antàrtic) Oceà Antàrtic 74° 43′ S, 137° 0′ O﻿ / ﻿74.717°S,137.000°O﻿ / -74.717; -137.000﻿ (Antàrtida) Antàrtida Territori no reclamat

## Referències

* ↑ T. Vincenty «Direct and Inverse Solutions of Geodesics on the Ellipsoid with application of nested equation». Survey Review, 4-1975.
* ↑ «Vincenty formula for distance between two Latitude/Longitude points».

## Vegeu també

* Meridià 136 a l'oest
* Meridià 138 a l'oest
# Romolo Catasta

Romolo Catasta (Roma, 26 de març de 1923 - 26 de març de 1985) fou un remer italià que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de bronze en la prova de scull individual del programa de rem. En el seu palmarès també destaca un campionat nacional.

## Referències

* ↑ «Romolo Catasta Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 27 de gener 2012. [Consulta: 29 juliol 2019].
* ↑ «Un circolo che unisce» p. 114. ccaniene.com, 02-02-2012.
# Clara Schroth

Clara Schroth (Filadèlfia, 5 d'octubre de 1920 - Carlisle, 7 de juny de 2014) va ser una gimnasta artística estatunidenca que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de bronze en la competició del concurs complet per equips del programa de gimnàstica. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, disputà les set proves del programa de gimnàstica que es programaren en aquella edició. La millor de les classificacions fou la quinzena en el concurs complet per equips.
A nivell nacional guanyà 39 títols de l'Amateur Athletic Union, destacant les 11 victòries consecutives en la barra d'equilibri. El 1974 fou incorporada a l'USA Gymnastics Hall of Fame.
El 1951 es casà amb Wendell Lomady.

## Referències

* 1 2 3 «Clara Schroth-Lomady Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 11 gener 2019].
* ↑ Fredrick, A. Bruce. «LOMADY, Clara Schroth». Biography. USA Gymnastics, 2010. [Consulta: 2 febrer 2012].
# Salvatore Allegra

Salvatore Allegra (Palerm, 13 de juliol de 1898 — Florència, 9 de desembre de 1993), va ser un compositor italià. Va compondre diverses operetes durant la dècada de 1920, com ara, Il gatto in cantina (1930), i també algunes òperes, com el drama verista Ave Maria, que va ser estrenada a La Scala de Milà el 1934, seguida de I Viandanti (1936), Il Medico suo malgrado (1938) i Romulus (1952). Va completar i editar algunes de les últimes obres del compositor Ruggero Leoncavallo, com ara, l'òpera en un acte Edipo Re (1920) i l'opereta Le maschere nude (1925).
A més, va compondre partitures musicals per a pel·lícules, com per exemple, Amori e veleni (1950) amb Amedeo Nazzari i dirigida per Giorgio Simonelli. Altres pel·lícules en les quals va participar com a compositor són: Lohengrin (1936), Marcella (1937), Abandonment (1940), The Actor Who Disappeared (1941), A Little Wife (1943), Love and Poison (1950), Nobody's Children (1951), Who is Without Sin (1952), Lieutenant Giorgio (1952) i Final Pardon (1952), entre d'altres.

## Referències

* ↑ Final rehearsal by the cast of the Italo-Australian Theatre Company for the production Il Gatto in Cantina, 1961, retrieved 11 September 2021
* ↑ "CONDUCTORIS ENGINEER". News. Vol. XXVIII, no. 4, 226. South Australia. 6 February 1937. p. 2. Retrieved 11 September 2021 – via National Library of Australia. "...It was written by a friend. Salvatore Allegra, a young composer, and it has not been heard outside Italy. The title is "Ave Maria" and it is a modern love story..."
* ↑ "Romulus 1953-54 | Archivio Storico del Teatro dell'Opera di Roma".
# Savino Guglielmetti

Savino Guglielmetti (Milà, 26 de novembre de 1911 - Milà, 23 de gener de 2006) va ser un gimnasta artístic italià que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on disputà sis proves del programa de gimnàstica. Guanyà la medalla d'or en les competicions del concurs complet per equips i salt sobre cavall. En les altre proves destaca la cinquena posició en el concurs individual i la desena en les barres paral·leles.
Quatre anys més tard, als Jocs de Berlín, disputà les vuit proves del programa de gimnàstica masculina. Fou cinquè en el concurs complet per equips i novè en les barres paral·leles, com a resultats més destacats.
La seva tercera i darrera participació en uns Jocs fou el 1948, a Londres, on disputà les vuit proves del programa de gimnàstica masculina. La cinquena posició en el concurs complet per equips fou la millor i única entre els deu primers classificats.
En el seu palmarès també destaquen els campionats nacionals del concurs complet de 1934, 1935, 1937, 1938 i 1939. En retirar-se continuà vinculat a la Federació Italiana de Gimnàstica. El 1998 fou incorporat a l'International Gymnastics Hall of Fame.

## Referències

* 1 2 3 4 «Savino Guglielmetti Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 20 febrer 2019].
# Meridià 140 a l'oest

El meridià 140 a l'oest de Greenwich és una línia de longitud que s'estén des del pol Nord travessant l'oceà Àrtic, Amèrica del Nord, l'oceà Pacífic, l'oceà Antàrtic, i l'Antàrtida fins al pol Sud.
El meridià 140 a l'oest forma un cercle màxim amb el meridià 40 a l'est. Com tots els altres meridians, la seva longitud correspon a una semicircumferència terrestre, uns 20.003,932 km. Al nivell de l'Equador, és a una distància del meridià de Greenwich de 15.585 km.

## De Pol a Pol

Començant en el pol Nord i dirigint-se cap al pol Sud, aquest meridià travessa:
    Coordenades País, territori o mar Notes 90° 0′ N, 140° 0′ O﻿ / ﻿90.000°N,140.000°O﻿ / 90.000; -140.000﻿ (Oceà Àrtic) Oceà Àrtic 73° 48′ N, 140° 0′ O﻿ / ﻿73.800°N,140.000°O﻿ / 73.800; -140.000﻿ (Mar de Beaufort) Mar de Beaufort 69° 37′ N, 140° 0′ O﻿ / ﻿69.617°N,140.000°O﻿ / 69.617; -140.000﻿ (Canadà) Canadà Yukon 60° 11′ N, 140° 0′ O﻿ / ﻿60.183°N,140.000°O﻿ / 60.183; -140.000﻿ (Estats Units) Estats Units Alaska 59° 46′ N, 140° 0′ O﻿ / ﻿59.767°N,140.000°O﻿ / 59.767; -140.000﻿ (Oceà Pacífic) Oceà Pacífic 8° 49′ S, 140° 0′ O﻿ / ﻿8.817°S,140.000°O﻿ / -8.817; -140.000﻿ (Polinèsia Francesa) Polinèsia Francesa Illa de Nuku Hiva 8° 57′ S, 140° 0′ O﻿ / ﻿8.950°S,140.000°O﻿ / -8.950; -140.000﻿ (Oceà Pacífic) Oceà Pacífic Passa a l'est de l'illa Ua Pou, Polinèsia Francesa (a 9° 22′ S, 140° 1′ O﻿ / ﻿9.367°S,140.017°O﻿ / -9.367; -140.017﻿ (Ua Pu)) Passa a l'est de l'atol Fakahina, Polinèsia Francesa (a 15° 58′ S, 140° 5′ O﻿ / ﻿15.967°S,140.083°O﻿ / -15.967; -140.083﻿ (Fakahina)) 60° 0′ S, 140° 0′ O﻿ / ﻿60.000°S,140.000°O﻿ / -60.000; -140.000﻿ (Oceà Antàrtic) Oceà Antàrtic 75° 13′ S, 140° 0′ O﻿ / ﻿75.217°S,140.000°O﻿ / -75.217; -140.000﻿ (Antàrtida) Antàrtida Territori no reclamat

## Referències

* ↑ T. Vincenty «Direct and Inverse Solutions of Geodesics on the Ellipsoid with application of nested equation». Survey Review, 4-1975.
* ↑ «Vincenty formula for distance between two Latitude/Longitude points».

## Vegeu també

* Meridià 139 a l'oest
* Meridià 141 a l'oest
# Rudi Schumann

Rudi Schumann (Großdeuben, 15 de febrer de 1947) és un ex-jugador de voleibol alemany que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics de Ciutat de Mèxic, on fou quart en la competició de voleibol. Quatre anys més tard, als Jocs de Múnic, guanyà la medalla de plata en la mateixa competició. En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al Campionat del Món de voleibol de 1970 i a la Copa del Món de voleibol de 1969. A nivell de clubs jugà al SC Rotation Leipzig i al SC Leipzig, guanyant un total de tretze lligues de la RDA.

## Referències

* ↑ «Rudi Schumann Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 22 de juny 2019. [Consulta: 3 octubre 2019].
* ↑ «Men Volleyball VII World Championship 1970 Sofia (BUL) - 20.09-02.10 - Winner East Germany». todor66.com. [Consulta: 1r octubre 2019].
* ↑ Volker Kluge. Lexikon Sportler in der DDR. Neues Leben, Berlin 2009, ISBN 978-3-355-01759-6, pàg. 423
# Clarence Newton

Clarence Henry "Chris" Newton (Toronto, 3 de febrer de 1899 - Toronto, 23 d'octubre de 1979) va ser un boxejador canadenc que va competir en els anys posteriors a la Primera Guerra Mundial.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla de bronze de la categoria del pes lleuger, del programa de boxa.

## Referències

* ↑ «Chris Newton Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de novembre 2012. [Consulta: 10 setembre 2017].
# Serguei Lobastov

Serguei Lobastov (Ufà, 5 d'abril de 1926 - Moscou, 1999) fou un atleta rus, especialista en marxa atlètica, que va competir sota bandera de la Unió Soviètica durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on fou cinquè en la cursa dels 50 quilòmetres marxa de programa d'atletisme.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en els 10 quilòmetres marxa del Campionat d'Europa d'atletisme de 1954, rere Josef Doležal i Anatoliy Yegorov, i el campionat soviètic dels 50 quilòmetres marxa de 1950 i 1951. El 1958 va establir el rècord del món de les 30 milles i els 50 quilòmetres marxa.
Un cop retirat exercí d'entrenador.

## Millors marques

* 50 quilòmetres marxa. 4h 16' 08.6" (1958)

## Referències

* 1 2 3 «Лобастов Сергей Андрианович | Спорт-страна.ру» (en rus). [Consulta: 14 juny 2020].
* 1 2 Serguei Lobastov a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 26 abril 2020].
* ↑ Progression of IAAF World Records. 2015 Edition. IAAF, 2015, p. 395, 407.
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 14 juny 2020].
# Meridià 141 a l'oest

El meridià 141 a l'oest de Greenwich és una línia de longitud que s'estén des del pol Nord travessant l'oceà Àrtic, Amèrica del Nord, l'oceà Pacífic, l'oceà Antàrtic, i l'Antàrtida fins al pol Sud.
El meridià 141 a l'oest forma un cercle màxim amb el meridià 39 a l'est. Com tots els altres meridians, la seva longitud correspon a una semicircumferència terrestre, uns 20.003,932 km. Al nivell de l'Equador, és a una distància del meridià de Greenwich de 15.696 km.
Part de la frontera entre els Estats Units (Alaska) i Canadà (Yukon) és definida pel meridià.

## De Pol a Pol

Començant en el pol Nord i dirigint-se cap al pol Sud, aquest meridià travessa:
    Coordenades País, territori o mar Notes 90° 0′ N, 141° 0′ O﻿ / ﻿90.000°N,141.000°O﻿ / 90.000; -141.000﻿ (Oceà Àrtic) Oceà Àrtic 73° 40′ N, 141° 0′ O﻿ / ﻿73.667°N,141.000°O﻿ / 73.667; -141.000﻿ (Mar de Beaufort) Mar de Beaufort 69° 39′ N, 141° 0′ O﻿ / ﻿69.650°N,141.000°O﻿ / 69.650; -141.000﻿ (Frontera Estats Units / Canada) Frontera Estats Units / Canadà Alaska / Yukon 60° 19′ N, 141° 0′ O﻿ / ﻿60.317°N,141.000°O﻿ / 60.317; -141.000﻿ (Estats Units) Estats Units Alaska (Yakutat) 59° 46′ N, 141° 0′ O﻿ / ﻿59.767°N,141.000°O﻿ / 59.767; -141.000﻿ (Oceà Pacífic) Oceà Pacífic Passa a l'oest de l'illa Eiao, Polinèsia Francesa (a 8° 0′ S, 140° 43′ O﻿ / ﻿8.000°S,140.717°O﻿ / -8.000; -140.717﻿ (Eiao)) Passa a l'est de l'atol Napuka, Polinèsia Francesa (a 14° 11′ S, 141° 10′ O﻿ / ﻿14.183°S,141.167°O﻿ / -14.183; -141.167﻿ (Napuka)) Passa a l'oest de l'atol Fangatau, Polinèsia Francesa (a 15° 49′ S, 140° 53′ O﻿ / ﻿15.817°S,140.883°O﻿ / -15.817; -140.883﻿ (Fangatau)) Passa a l'oest de l'atol Amanu, Polinèsia Francesa (a 17° 51′ S, 140° 50′ O﻿ / ﻿17.850°S,140.833°O﻿ / -17.850; -140.833﻿ (Amanu)) 18° 4′ S, 141° 0′ O﻿ / ﻿18.067°S,141.000°O﻿ / -18.067; -141.000﻿ (Polinèsia Francesa) Polinèsia Francesa Atol Hao 18° 11′ S, 141° 0′ O﻿ / ﻿18.183°S,141.000°O﻿ / -18.183; -141.000﻿ (Oceà Pacífic) Oceà Pacífic Passa a l'oest de l'atol Paraoa, Polinèsia Francesa (a 19° 7′ S, 140° 43′ O﻿ / ﻿19.117°S,140.717°O﻿ / -19.117; -140.717﻿ (Paraoa)) Passa a l'est de l'atol Manuhangi, Polinèsia Francesa (a 19° 12′ S, 141° 13′ O﻿ / ﻿19.200°S,141.217°O﻿ / -19.200; -141.217﻿ (Manuhangi)) 60° 0′ S, 141° 0′ O﻿ / ﻿60.000°S,141.000°O﻿ / -60.000; -141.000﻿ (Oceà Antàrtic) Oceà Antàrtic 75° 35′ S, 141° 0′ O﻿ / ﻿75.583°S,141.000°O﻿ / -75.583; -141.000﻿ (Antàrtida) Antàrtida Territori no reclamat

## Referències

* ↑ T. Vincenty «Direct and Inverse Solutions of Geodesics on the Ellipsoid with application of nested equation». Survey Review, 4-1975.
* ↑ «Vincenty formula for distance between two Latitude/Longitude points».
* ↑ On the trail of the monuments men: Border crews cut 20-foot swath on Alaska-Yukon line

## Vegeu també

* Meridià 140 a l'oest
* Meridià 142 a l'oest
# Ruth Osburn

Ruth Osburn (Missouri, 24 d'abril de 1912 - Tucson, 8 de gener de 1994) va ser una atleta estatunidenca, especialista en el llançament de disc, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla de plata en la prova del llançament de disc del programa d'atletisme.
Guanyà els títols de l'AAU de 1932 i 1933. En deixar l'atletisme jugà al bàsquet professionalment.

## Millors marques

* Llançament de disc. 40.56 metres (1932)

## Referències

* 1 2 3 «Ruth Osburn Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 29 d’agost 2011. [Consulta: 7 febrer 2019].
* ↑ Ruth Osborn a trackfield.brinkster.net
# Claudia Wunderlich

Claudia Wunderlich (Halberstadt, 16 de febrer de 1956) fou una jugadora d'handbol alemanya que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1978 va guanyar el Campionat del món d'handbol que es va disputar a Txecoslovàquia. Dos anys més tard va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'handbol.
A nivell de clubs jugà al SC Magdeburg.

## Referències

* ↑ Women Handball World Championship 1978 in Czechoslovakia 30.11-10.12 Champion East Germany a todor66.com
* 1 2 «Claudia Wunderlich Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 2 novembre 2019].
# Dervix Ali

Dervix Ali fou kan d'Astracan posat al tron pels nogais el 1537. Se suposa que era fill de Shaykh Haydar fill de Shaykh Ahmad el darrer kan de l'Horda d'Or.
Va governar un dos anys recuperant llavors el tron (vers 1539) Abdul Rahman Khan el que sembla indicar una lluita pel poder entre dues branques familiars. Durant uns anys va viure com a nòmada fins que el 1551 va anar a viure a Rússia i va rebre Zwenigorod com a feu. Va tornar al tron el 1554 quan el tsar, després de deposar a Yamgurchi per la seva actitud hostil, el va restaurar a petició de diversos mirzes nogais.
Yamgurchi, amb el suport dels fills de Yusuf Nogai va intentar recuperar Astracan però fou derrotat pels cosacs de guarnició a la ciutat. Però al cap d'un cert temps Derwish Ali estava cansat del jou rus i va entrar en correspondència amb Devlet I Giray de Crimea nomenant Kasbulat, un príncep de Crimea, com el seu kalga; també va permetre als fills de Yusuf enemics de Rússia, creuar el Volga on van derrotar a Ismail i Kasai, mirzes favorables a Rússia; quan van arribar els strelitz russos es van refugiar a Astracan i el kan els va donar assistència d'artilleria i infanteria; el rus Katiref va restaurar l'orde i el kan va prometre que ajudaria al tsar però va seguir amb les seves intrigues amb Crimea i amb Yusuf Nogai contra Ismail, i finalment va esclatar la revolta; el kan va fer matar tots els mirzes que donaven suport a Rússia i es va retirar amb 500 homes a una petita vila prop del Volga on fou atacat pels russos, i finalment es va retirar a Kazan; el tsar va enviar a Ivan Cheremisinof amb els strelitz que van ocupar Astracan. Derwish refusava fer la pau amb Rússia però els nogais, ara unificats, el van atacar i li van capturar l'artilleria que li havia facilitat el kan de Crimea; Derwish va fugir a Azov i d'allí a la Meca.
Ivan Txeremisinof fou nomenat governador, i es va guanyar als habitants per la seva generositat i justícia, retornant les terres de cultiu i les illes del delta i limitant-se a cobrar un petit tribut. Abdulla i Isak, prínceps d'Astracan, van entrar al servei de Rússia i altres prínceps van conservar la nissaga. El 1715 els tàtars a Astracan eren encara 12.000 però el 1774 ja eren menys de dos mil.

## Notes

* ↑ des de 1548 amb els nogais

## Referències

Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II, division I. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Shannon Crawford

Shannon Crawford (Guelph, 12 de setembre de 1963) és una exremadora canadenca que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1992 va prendre part en els Jocs Olímpics de Barcelona, on guanyà la medalla d'or en la prova del vuit amb timoner del programa de rem. En el seu palmarès també destaquen una medalla de bronze al Campionat del món de rem i una d'or i una altra de plata als Jocs Panamericans.

## Referències

* 1 2 «Shannon Crawford Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 25 octubre 2019].
* ↑ Fitxa a worldrowing.com - FISA
# Meridià 174 a l'oest

El meridià 174 a l'oest de Greenwich és una línia de longitud que s'estén des del pol Nord travessant l'oceà Àrtic, Amèrica del Nord, l'oceà Pacífic, Oceania, l'oceà Antàrtic, i l'Antàrtida fins al pol Sud.
El meridià 174 a l'oest forma un cercle màxim amb el meridià 6 a l'est. Com tots els altres meridians, la seva longitud correspon a una semicircumferència terrestre, uns 20.003,932 km. Al nivell de l'Equador, és a una distància del meridià de Greenwich de 19.370 km.

## De Pol a Pol

Començant en el pol Nord i dirigint-se cap al pol Sud, aquest meridià travessa:
    Coordenades País, territori o mar Notes 90° 0′ N, 174° 0′ O﻿ / ﻿90.000°N,174.000°O﻿ / 90.000; -174.000﻿ (Oceà Àrtic) Oceà Àrtic 71° 47′ N, 174° 0′ O﻿ / ﻿71.783°N,174.000°O﻿ / 71.783; -174.000﻿ (Mar dels Txuktxis) Mar dels Txuktxis 67° 5′ N, 174° 0′ O﻿ / ﻿67.083°N,174.000°O﻿ / 67.083; -174.000﻿ (Rússia) Rússia Districte autònom de Txukotka — Península de Txukotka 66° 53′ N, 174° 0′ O﻿ / ﻿66.883°N,174.000°O﻿ / 66.883; -174.000﻿ (Badia de Koliutxin) Badia de Koliutxin 66° 38′ N, 174° 0′ O﻿ / ﻿66.633°N,174.000°O﻿ / 66.633; -174.000﻿ (Rússia) Rússia Districte autònom de Txukotka — Península de Txukotka 64° 27′ N, 174° 0′ O﻿ / ﻿64.450°N,174.000°O﻿ / 64.450; -174.000﻿ (Mar de Bering) Mar de Bering 52° 21′ N, 174° 0′ O﻿ / ﻿52.350°N,174.000°O﻿ / 52.350; -174.000﻿ (Estats Units) Estats Units Alaska — Illes Atka i Amlia 52° 6′ N, 174° 0′ O﻿ / ﻿52.100°N,174.000°O﻿ / 52.100; -174.000﻿ (Oceà Pacífic) Oceà Pacífic Passa a l'oest de l'illa Lisianski, Hawaii, Estats Units (a 26° 4′ N, 173° 58′ O﻿ / ﻿26.067°N,173.967°O﻿ / 26.067; -173.967﻿ (Lisianski)) Passa a l'oest de l'illa de Niuatoputapu, Tonga (a 15° 58′ S, 173° 46′ O﻿ / ﻿15.967°S,173.767°O﻿ / -15.967; -173.767﻿ (Niuatoputapu)) Passa a l'est de l'illa Tokū, Tonga (a 18° 9′ S, 174° 10′ O﻿ / ﻿18.150°S,174.167°O﻿ / -18.150; -174.167﻿ (Toku)) 18° 34′ S, 174° 0′ O﻿ / ﻿18.567°S,174.000°O﻿ / -18.567; -174.000﻿ (Tonga) Tonga Illes de Vavaʻu 18° 42′ S, 174° 0′ O﻿ / ﻿18.700°S,174.000°O﻿ / -18.700; -174.000﻿ (Oceà Pacífic) Oceà Pacífic 60° 0′ S, 174° 0′ O﻿ / ﻿60.000°S,174.000°O﻿ / -60.000; -174.000﻿ (Oceà Antàrtic) Oceà Antàrtic 78° 26′ S, 174° 0′ O﻿ / ﻿78.433°S,174.000°O﻿ / -78.433; -174.000﻿ (Antàrtida) Antàrtida Dependència de Ross, reclamat per Nova Zelanda

## Referències

* ↑ T. Vincenty «Direct and Inverse Solutions of Geodesics on the Ellipsoid with application of nested equation». Survey Review, 4-1975.
* ↑ «Vincenty formula for distance between two Latitude/Longitude points».

## Vegeu també

* Meridià 173 a l'oest
* Meridià 175 a l'oest
# Mòdul de distància

El mòdul de distància és una manera d'expressar distàncies que s'utilitza sovint en astronomia. Descriu distàncies a escala logarítmica basada en el sistema de magnituds astronòmiques.
És la diferència (m-M) entre la magnitud aparent i l'absoluta, d'una font. Està relacionada amb la seva distància d (expressada en parsec) segons la relació: m = M + 5·log(d/10).

## Referències

* ↑ Ridpath, 2018, «distance modulus».

## Bibliografia

* Ridpath, I. A Dictionary of Astronomy (en anglès). 3a edició. Oxford University Press, 2018. ISBN 9780192542618.
# Sabine Paetz

Sabine Paetz (Döbeln, 16 d'octubre de 1957), també anomenada Sabine John o Sabine Möbius-John, és una atleta alemanya retirada, especialitzada en la prova d'heptatló en la qual va arribar a ser subcampiona mundial el 1983.

## Carrera esportiva

Al Mundial de Hèlsinki 1983 va guanyar la medalla de plata en la competició d'heptatló, amb un total de 6662 punts, quedant per darrere de la seva compatriota Ramona Neubert i per davant d'una altra alemanya, Anke Vater.
Cinc anys després, en els JJ. OO. de Seül 1988 va tornar a guanyar la plata en heptatló, en aquesta ocasió després de la nord-americana Jackie Joyner-Kersee que amb 7291 punts va batre el rècord del món, i per davant de la seva compatriota Anke Behmer.

## Referències

* ↑ «Sabine Paetz». [Consulta: 1r desembre 2017].
* ↑ Sabine Paetz a Sports Reference (arxivat)
# Conrad Olsen

Conrad Olsen (Bergen, Hordaland, 6 de juliol de 1891 - Bærum, Akershus, 19 d'octubre de 1970) va ser un remer noruec que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla de bronze en la competició del vuit amb timoner del programa de rem.

## Referències

* ↑ «Conrad Olsen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 8 octubre 2017].