OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Softbol als Jocs Olímpics d'estiu de 1996

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 celebrats a la ciutat d'Atlanta (Estats Units d'Amèrica) es disputà una competició de softbol en categoria femenina, sent la primera vegada que aquest esport formà part del programa olímpic. La competició es desenvolupà entre els dies 21 i 30 de juliol de 1996 al Golden Park de la ciutat de Columbus.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 120 jugadores de 8 comitès nacionals diferents.
| Austràlia Canadà Estats Units  Japó | Països Baixos Puerto Rico R.P. de la Xina Xina-Taipei |

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Softbal | Estats UnitsLaura Berg Gillian Boxx Sheila Cornell Lisa Fernandez Michelle Granger Lori Harrigan Dionna Harris Kim Maher Leah O'Brien Dot Richardson Julie Smith Michele Smith Shelly Stokes Danielle Tyler Christa Lee Williams | R.P. de la XinaAn Zhongxin Chen Hong He Liping Lei Li Sarah Ford Liu Yaju Ma Ying Ou Jingbai Tao Hua Wang Lihong Wang Ying Wei Qiang Xu Jian Yan Fang Zhang Chunfang | AustràliaJoanne Brown Kim Cooper Carolyn Cudgington Kerry Dienelt Peta Edebone Tanya Harding Jennifer Holliday Jocelyn Lester Sally McDermid Francine McRae Haylea Petrie Nicole Richardson Melanie Roche Natalie Ward Brooke Wilkins |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Estats Units | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 2 | R.P. de la Xina | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 | Austràlia | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Nancy Mackay

Nancy Mackay (Smethwick, 16 de maig de 1922 - 4 de gener de 2024) va ser una atleta canadenca, especialista en curses de velocitat, que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
Nascuda a Anglaterra, emigrà al Canadà amb tan sols quatre anys. Entre 1936 i 1941 va guanyar sis Campionats canadencs i va ser seleccionada per representar el Canadà als Jocs Olímpics d'Estiu de 1940. Entre 1944 i 1947 va guanyar tres títols de l'AAU als Estats Units i el 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla de bronze en la prova del 4x100 metres del programa d'atletisme. Formà equip amb Viola Myers, Diane Foster i Patricia Jones.

## Millors marques

* 100 metres. 12,6" (1948)

## Referències

* 1 2 «Nancy Mackay Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 21 de setembre 2018. [Consulta: 14 novembre 2019].
# Mononykus olecranus

Mononykus olecranus és una espècie de dinosaure teròpode que va viure al Cretaci superior. Les seves restes fòssils s'han trobat a Mongòlia (Formació Nemegt, de fa uns 70 milions d'anys). Es movia sobre dues cames, era molt àgil i probablement corria a grans velocitats, cosa que hauria sigut molt útil en les planes desèrtiques en les que vivia. Tenia un crani petit i les seves dents eren petites i punxegudes, suggerint que menjava insectes i petits animals, com llangardaixos i mamífers. Els gran ulls li haurien permès caçar a la nit, quan referescava i hi havia menys predadors.
# Patinatge artístic als Jocs Olímpics d'hivern de 1992 - Dansa

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1992 celebrats a la ciutat d'Albertville (França) es disputà una prova de patinatge artístic sobre gel en categoria mixta en la modalitat de dansa que formà part del programa oficial dels Jocs.
La competició se celebrà entre els dies 14 i 17 de febrer de 1992 a les instal·lacions del Halle Olympique, situat al costat del Théâtre des Cérémonies.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 38 patindors de 12 comitès nacionals diferents.
| Canadà (2) Corea del Nord (2) Equip Unificat (6) Estats Units (4) Finlàndia (2) França (6) | Hongria (4) Itàlia (4) Lituània (2) Regne Unit (2) Txecoslovàquia (2) R.P. de la Xina (2) |

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Equip Unificat Marina Klímova Serguei Ponomarenko | França Isabelle Duchesnay Paul Duchesnay | Equip Unificat Maia Ússova Aleksandr Julin |

## Resultats

| Posició | Nom | CON | PC | PL | Pts. |
| 1 | Marina Klimova / Sergei Ponomarenko | Equip Unificat | 1 | 1 | 1 | 1 | 2.0 |
| 2 | Isabelle Duchesnay / Paul Duchesnay | França | 3 | 3 | 2 | 2 | 4.4 |
| 3 | Maya Usova / Alexander Zhulin | Equip Unificat | 2 | 2 | 3 | 3 | 5.6 |
| 4 | Pasha Grishuk / Evgeni Platov | Equip Unificat | 4 | 4 | 4 | 4 | 8.0 |
| 5 | Stefania Calegari / Pasquale Camerlengo | Itàlia | 5 | 5 | 5 | 5 | 10.0 |
| 6 | Susanna Rahkamo / Petri Kokko | Finlàndia | 7 | 7 | 6 | 6 | 12.4 |
| 7 | Klára Engi / Attila Tóth | Hongria | 6 | 6 | 7 | 7 | 13.6 |
| 8 | Dominique Yvon / Frédéric Palluel | França | 8 | 8 | 9 | 8 | 16.6 |
| 9 | Sophie Moniotte / Pascal Lavanchy | França | 9 | 9 | 8 | 9 | 17.4 |
| 10 | Katerina Mrazova / Martin Simecek | Txecoslovàquia | 12 | 11 | 10 | 10 | 20.6 |
| 11 | April Sargent-Thomas / Russ Witherby | Estats Units | 10 | 10 | 11 | 11 | 21.6 |
| 12 | Jacqueline Petr / Mark Janoschak | Canadà | 11 | 12 | 12 | 13 | 24.8 |
| 13 | Anna Croci / Luca Mantovani | Itàlia | 13 | 13 | 13 | 12 | 25.0 |
| 14 | Regina Woodward / Csaba Szentpetery | Hongria | 13 | 15 | 15 | 14 | 29.0 |
| 15 | Rachel Mayer / Peter Breen | Estats Units | 14 | 14 | 14 | 15 | 29.0 |
| 16 | Margarita Drobiazko / Povilas Vanagas | Lituània | 17 | 17 | 17 | 16 | 33.0 |
| 17 | Melanie Bruce / Andrew Place | Regne Unit | 16 | 16 | 16 | 17 | 33.0 |
| 18 | Bing Han / Hui Yang | R.P. de la Xina | 18 | 18 | 18 | 18 | 36.0 |
| 19 | Gwang Ho Ryu / Un Sil Pak | Corea del Nord | 19 | 19 | 19 | 19 | 38.0 |
# Fallada estructural

La fallada estructural és la pèrdua de la capacitat de sostenir o transmetre la càrrega relativament a un component o un membre de l'interior d'una estructura o l'estructura mateixa.
La fallada estructural comença quan el material és dut al límit de la seva capacitat, i això provoca fractures i deformacions excessives.
El límit de l'esforç a la ruptura del material, el component o el sistema representa el valor màxim de la seva capacitat portadora.
Quan s'assoleix aquest límit, es provoquen danys al material, i la seva capacitat portadora queda reduïda permanentment, significativa i ràpida.
En un sistema ben projectat, uns danys localitzats no haurien de causar un esfondrament immediat ni progressiu de l'estructura sencera. El límit de ruptura del material és una de les condicions que cal tenir en compte durant el disseny i el projecte estructural.

## Bibliografia

* Feld, Jacob; Carper, Kenneth L. (1997). Construction Failure. John Wiley & Sons. ISBN 0-471-57477-5.
* Lewis, Peter R. (2007). Disaster on the Dee. Tempus.
* Petroski, Henry (1994). Design Paradigms: Case Histories of Error and Judgment in Engineering. Cambridge University Press. ISBN 0-521-46649-0.
* Scott, Richard (2001). In the Wake of Tacoma: Suspension Bridges and the Quest for Aerodynamic Stability. ASCE Publications. ISBN 0-7844-0542-5.
# Pampa (ocell)

Pampa és un gènere d'ocells de la subfamília dels troquilins (Trochilinae) dins la família dels troquílids (Trochilidae), endèmic de la zona d'Amèrica Central.

## Taxonomia

Les espècies d'aquest gènere eren antany assignades al gènere Chlorostilbon. Un estudi filogenètic molecular publicat el 2014 demostrà que Chlorostilbon era un tàxon polifilètic. Al revisar la classificació es van traslladar varies espècies des de Chlorostilbon fins al recuperat gènere Pampa que havia estat introduït el 1854 per l'ornitòleg alemany Ludwig Reichenbach. Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional, versió 14.1, 2024 aquest gènere està format per tres espècies:
* Pampa curvipennis - colibrí de capell blau.
* Pampa pampa - colibrí cuafalcat.
* Pampa rufa - colibrí roig de Mèxic.

## Referències

* ↑ McGuire, Jimmy A; Witt, Christopher C; Altshuler, , Douglas L; Remsen, J V «Phylogenetic Systematics and Biogeography of Hummingbirds: Bayesian and Maximum Likelihood Analyses of Partitioned Data and Selection of an Appropriate Partitioning Strategy» (en anglès). Systematic Biology, 56, 5, 10 2007, pàg. 837–856. DOI: https://doi.org/10.1080/10635150701656360 [Consulta: 13 octubre 2024].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Hummingbirds» (en anglès). IOC World Bird List Version 14.1. [Consulta: 13 octubre 2024].
# Jirga

Una jirga (paixtu: جرګه), de vegades jarga o jargah, és una assemblea tradicional de caps tribals o membres influents de les comunitats locals que prenen decisions per consens i d'acord amb els ensenyaments del Paixtuwali, codi ètic no escrit que practica el poble paixtu, que té com a propòsit principal prevenir guerres tribals. És anterior a les lleis contemporànies escrites i es realitza per resoldre disputes entre els paixtus i, en grau més baix, entre altres grups com els afganesos. La majoria de les jirgues se celebren a l'Afganistan però també entre les tribus paixtus del Pakistan, especialment en les Àrees Tribals Administrades Federalment (FATA) i el Khyber Pakhtunkhwa. El 2017, el govern pakistanès va intentar integrar les jirgues en el sistema judicial formal.

## Referències

* ↑ «Ethnic Groups». Library of Congress Country Studies, 1997.
* ↑ «The People - The Pashtuns». Center for Applied Linguistics (CAL), 30-06-2002. Arxivat de l'original el 2010-01-27. [Consulta: 29 octubre 2010].
* ↑ «Pakistan is “mainstreaming” misogynist tribal justice». The Economist, 13-10-2017.
# Katrín Jakobsdóttir

    En aquest nom islandès, el darrer nom és un patronímic, no pas un cognom. La manera de referir-se a aquesta persona és pel nom de pila.
Katrín Jakobsdóttir (Reykjavík, 1 de febrer de 1976) és una política islandesa, primera ministra d'Islàndia entre 2017 i 2024

## Biografia

Membre del partit Moviment d'Esquerra-Verd des de 2003 i membre de l'Althingi des del 2007. Fou ministra d'educació, ciència i cultura i també ministra de cooperació nòrdica entre 2009 i 2013, durant el govern de coalició entre l'Aliança Socialdemòcrata i el Moviment d'Esquerra-Verd. El 2013, poc abans d'acabar la legislatura, esdevingué líder del seu partit.

### Primera ministra

El novembre de 2017 fou escollida primera ministra d'Islàndia en les eleccions legislatives islandeses de 2017, gràcies a una coalició realitzada entre el Moviment d'Esquerra verd, el Partit de la Independència i el Partit Progressista. Poc abans d'esdevenir primera ministra, les enquestes la situaven com la personalitat política més ben valorada d'Islàndia.
L'abril de 2024 va anunciar la seva renúncia per presentar-se a la presidència.

## Educació i vida professional

Jakobsdóttir es va llicenciar en filologia islandesa i filologia francesa a la Universitat d'Islàndia l'any 1999. El 2004 va cursar un master sobre literatura islandesa a la mateixa universitat, fent la tesina sobre l'autor de novel·la policíaca islandesa Arnaldur Indriðason. Abans de dedicar-se professionalment a la política, havia treballat d'assessora lingüística a la televisió estatal RUV, de periodista "freelance" i de docent a la Universitat d'Islàndia.

## Vida personal

Katrín Jakobsdottír prové d'una familia de poetes, acadèmics i polítics. És la germana petita dels germans Ármann Jakobsson i Sverrir Jakobsson, professors d'humanitats a la Universitat d'Islàndia. Està casada amb Gunnar Örn Sigvaldason i tenen tres criatures.

## Referències

* ↑ «Katrín Jakobsdóttir». CIDOB. Centre for International Affairs, 05-12-2017. [Consulta: 8 desembre 2020].
* 1 2 3 «Meet Iceland's new prime minister». Iceland Monitor, 30-11-2017.(anglès)
* 1 2 «Katrín Jakobsdóttir». Althingi, 30-11-2017.(anglès)
* 1 2 «Iceland seeks return to political stability with new prime minister». The Guardian, 30-11-2017.(anglès)
* ↑ «La líder ecologista Katrin Jakobsdottir se convertirá en la primera ministra de Islandia». Europa Press, 29-11-2017.(castellà)
* ↑ «Katrín Jakobsdóttir of Left Green Movement most trusted Icelandic politician». Icelandic Monitor, 06-04-2016.
* 1 2 3 «Katrin Jakobsdóttir, popular líder de izquierda y experta en novela policíaca». La Vanguardia, 25-10-2017.(castellà)
* ↑ «Iceland’s PM calls November snap election as coalition collapses». Teh Guardian, 13-10-2024. [Consulta: 13 octubre 2024].
* 1 2 «An environmentalist is Iceland's new prime minister». New York Times, 30-11-2017.
# Bosquerola emmascarada comuna

La bosquerola emmascarada comuna o bosquerola gola-groga (Geothlypis trichas) és un ocell de la família dels parúlids (Parulidae).

## Hàbitat i distribució

Habita aiguamolls, matolls a prop de l'aigua, pastures i conreus, amb una ampla distribució a tot l'ample de Nord-amèrica , old fields

## Referències

* ↑ «Bosquerola emmascarada comuna». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
* ↑ Svensson, Lars; Mullarney, Killian; Settreström, Dan; Grant, Peter J. Guia d'ocells Europa i regió mediterrània (en català). Traducció: Jordi Font. Ediciones Omega, 2018, p. 417. ISBN 978-84-282-1534-3.
# Eugenes (ocell)

Eugenes és un gènere d'ocells de la subfamília dels troquilins (Trochilinae) dins la família dels troquílids (Trochilidae) que era considerat monoespecífic.

## Taxonomia

El gènere Eugenes va ser introduït per John Gould en 1856. Fins fa poc s'incloïa únicament una espècie (Eugenes fulgens). Més recentment, la població meridional ha estat considerada una espècie diferent:
* colibrí magnífic (Eugenes fulgens).
* colibrí de Talamanca (Eugenes spectabilis).

## Referències

* ↑ Gould, John. A monograph of the Trochilidae, or family of humming-birds. (en anglès). 2, 1852-1854, p. 59.
* ↑ Zamudio-Beltrán, Luz E.; Hernández-Baños, Blanca E «A multilocus analysis provides evidence for more than one species within Eugenes fulgens (Aves: Trochilidae)» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 90, Setembre 2015, pàg. 80-84. DOI: https://doi.org/10.1016/j.ympev.2015.04.024 [Consulta: 13 octubre 2024].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Hummingbirds» (en anglès). IOC World Bird List Version 14.1. [Consulta: 13 octubre 2024].
# Zhu Zhixiang

Zhu Zhixiang (xinès simplificat: 诸志祥, pinyin: Zhū Zhìxiáng; Shaoxing, Zhejiang, 1941 - Shanghai, 8 de setembre de 2015), també conegut pel pseudònim Haogu, fou un escriptor xinés, conegut pel personatge Heimao Jingzhang, que tingué una reeixida adaptació al cinema d'animació durant la dècada del 1980. Va ser el primer autor xinés en ser guardonat amb el premi nacional a l'excel·lència en la literatura infantil.

## Biografia

Comença a publicar a finals de la dècada del 1960, com editor i reporter a Hong Xiaobing Bao. Els llibres de Heimao Jingzhang sorgeixen a partir del 1982, aconseguint tirades superiors al mig milió d'exemplars, i unes vendes totals que excedien els nou milions per exemplar. Algunes editorials publicaven els seus llibres sense llicència, motiu pel qual va pleitejar durant anys.
Un any després de la seua publicació, Shanghai Animation Film Studio comença a treballar en Black Cat Detective, adaptació cinematogràfica del personatge, i als crèdits de les pel·lícules apareixia el seu nom com a creador, i rebia royalties de l'estudi. Tanmateix, quan la sèrie de pel·lícules s'emet a la televisió, les mencions a l'autor original havien desaparegut.
El juny de 1987, Zhu Zhixiang va portar el director Dai Tielang als jutjats, demandant-lo per infringir els drets d'autor de Black Cat Detective. Després de la mediació del tribunal, Dai Tielang va compensar-lo econòmicament, i Zhu Zhixiang va retirar la demanda.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «'Black Cat Detective' creator dies at 74». China.org.cn. [Consulta: 1r novembre 2022].
* 1 2 «《黑猫警长》之父诸志祥去世 当年前为何选猫当警长». Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 10 setembre 2015].
* 1 2 «逝者 | 诸志祥 黑猫警长埋下的种子». nfpeople, 03-01-2018.
* 1 2 3 4 DayDayNews. «“Black Cat Sheriff“ is so classic, why did it stop broadcasting after five episodes? The reason behind is full of helplessness», 26-11-2020. [Consulta: 22 març 2021].
# Escola Nausica

L'Escola Nausica és un centre educatiu que es troba al carrer de Muntaner, 309-313, al barri de Sant Gervasi-Galvany de Barcelona, en un edifici catalogat com a bé amb elements d'interès (categoria C).

## Història

La casa va ser projectada el 1923 per l'arquitecte Ferran Tarragó i Nogué (Barcelona, 1881- Tordera, 1963) per a Joan Freixas.
Des del 1969 allotja l'Escola Nausica, que el 2012 va rebre la Medalla d'Honor de Barcelona, coincidint amb el 70è aniversari de la seva fundació.

## Edifici

S'inspira en la masia catalana, amb espais amplis a la planta baixa per a la vida diària i social, centrats per l'escala i el vestíbul; al pis hi havia els dormitoris de la família, a les golfes, les dependències del servei, i al semisoterrani, el garatge i els serveis. La coberta és de teules, amb ràfec recolzat sobre mènsules, i una façana posterior amb porxo de columnes i terrassa amb balustres. A la façana que dona al pati hi destaca una tribuna semicircular, així com un rellotge de sol amb la data de 1924.
A l'interior, malgrat l'adaptació a l'escola, es mantenen gairebé tots els espais originals i les cornises motllurades de guix, fusteria i paviments.

## Vegeu també

* Casa Maria Assumpció Parellada i Santaló

## Referències

* 1 2 3 4 «Escola Nausica». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 3 4 5 «Escola Nausica». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* ↑ «Joan Freixas. Muntaner (309-313). Construir una casa de soterranis, baixos, pis i golfes i paret de tanca, en un solar». Q127 Foment 1990/1923. AMCB, 01-05-1923.
* ↑ «Els doctors Elena Barraquer i Josep Baselga reben la Medalla d'Honor de Barcelona». Ara, 27-11-2012. Arxivat de l'original el 24-01-2023.

## Enllaços externs

* Escola Nausica - Lloc web oficial
* «Escola Nausica». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Quick 1888

El Quick 1888 (també conegut com a Quick Nijmegen) és un club esportiu amateur de Nimega, Països Baixos. Va ser fundat l'any 1888 com a club de cricket i actualment juga a futbol en el tercer nivell amateur.
Com a club de futbol, el Quick va assolir el seu moment de fama l'any 1949 quan va guanyar la Copa neerlandesa de la qual s'exposa una rèplica a la seu del club. Després el club va perdre la final de la Supercopa d'Holanda de 1949 contra el Schiedamse Voetbal Vereniging. El club també té seccions de bàdminton, atletisme i hoquei herba.

## Palmarès

* Copa neerlandesa de futbol:
** 1948-49

## Jugadors destacats

Jugadors de futbol internacionals amb els Països Baixos:
* Felix von Heijden 1
* Henk Steeman 1
* Piet Velthuizen 1

## Cricket

Com a club de cricket, el Quick ha produït una sèrie de representants nacionals tant en cricket masculí com femení. Recentment, dos membres van representar l'equip nacional de cricket femení dels Països Baixos a la qualificació de la Copa del Món de Cricket Femení de 2008. El club està afiliat al Koninklijke Nederlandse Cricket Bond. Actualment compta amb tres equips, dos de sèniors masculins i un de veterans, cosa que el converteix en un dels clubs de cricket més grans de l'est dels Països Baixos.

## Referències

* ↑ «Netherlands - Cup finals». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial del club
# Eduard Voltas i Poll

Eduard Voltas i Poll (Barcelona, 1970) és un periodista i editor català, actual conseller delegat de la revista de lleure Time Out a Espanya.
Llicenciat en Ciències de la Informació per la Universitat Autònoma de Barcelona, va ser redactor i posteriorment cap de redacció d'El Temps entre 1990 i 1996. Llavors, va dirigir i editar les revistes Descobrir Catalunya (1996-2000) i Sàpiens (novembre de 2002 - octubre de 2003) i va participar en el llançament d'altres productes del Grup Cultura 03, com la revista Cuina, Nat o Altaïr.
Va ser un dels impulsors del Baròmetre de la Comunicació i la Cultura, un instrument de mesurament d'audiències i consums culturals dels territoris de parla catalana, i entre 2005 i 2006 va ser president de la Fundació Escacc i vicepresident segon d'Òmnium Cultural. De 2007 a 2010 fou secretari de Cultura del Govern de la Generalitat de Catalunya. Actualment és professor de periodisme a la Facultat de Comunicació Blanquerna (Universitat Ramon Llull).
El 1996 va publicar La guerra de la llengua (Empúries), reportatge d'investigació sobre el conflicte lingüístic a Catalunya. El 2014 va publicar Carta a un indecís (Ara Llibres), també en castellà, en què argumenta el «sí» a la consulta sobre la independència de Catalunya.

## Referències

* 1 2 3 «Acords de Govern: 19 de desembre de 2006» p. 66. Generalitat de Catalunya.
* ↑ https://www.linkedin.com/in/eduard-voltas-poll-3ab665114/?ppe=1
* 1 2 3 «Eduard Voltas: 'Les claus de la recuperació estan totes al voltant dels continguts'». Fundació Escacc, 16-01-2013. [Consulta: 22 juny 2013].
* ↑ «Eduard Voltas, secretari de la Conselleria de Cultura». El matí de Catalunya Ràdio, 11-12-2009.
# Fort Dauphin

La colònia de Fort-Dauphin (Fort Dofí o Fort Dauphin) és una colònia fundada per França el 1642 a la punta sud de l'illa de Madagascar en un lloc acollidor avui anomenat Tôlanaro, però encara coneguda alternativament com a Fort-Dauphin.

## Història

La colònia fou fundada el 24 de setembre de 1642 per Jacques de Pronis. Administrada per aventurers com Jacques Pronis i Étienne de Flacourt (que va construir el fort), va servir de punt de sortida a la exploració francesa a la zona i fou sobretot a l'origen de diverses preses de possessió de l'illa Borbo (Reunió) en nom del rei en honor del qual fou rebatejada Illa Borbó.
La colònia de Fort-Dauphin va conèixer nombroses dissensions internes a causa que algun colons, com Antoine Couillard, es van aliar als indígenes. Del 1667 al 1671 fou una seu de la Compagnie des Indes Orientales. L'experiència va acabar amb una massacre perpetrada per sorpresa per aquests últims, anomenada massacre de Fort-Dauphin, el 27 d'agost de 1674. Els sobrevivents van abandonar la colònia i, després d'un llarg periple, es van instal·lar a l'illa Borbó (avui l'illa del Reunió) i van constituir una aportació essencial al poblament d'aquesta, que era encara molt limitat a l'època.
Del 1768 al 1771 es va intentar restaurar la colònia però després de tres anys no va reeixir i fou abandonada.

## Governadors

* 1642 - 1648 Jacques de Pronis
* 1648 - 1655 Étienne de Flacourt
* 1655 Jacques de Pronis (segona vegada, interí)
* 1655 Jean des Perriers
* 1655 - 1656 Martin Gueston (interí)
* 1656 - 1657 Luc de Champmargou (interí)
* 1657 - 1661 Pierre de Rivau
* 1661 - 1665 Luc de Champmargou (segona vegada)
* 1665 Pierre de Beausse
* 1665 - 1666 Gilles Mountauban
* 1666 - 1667 Luc de Champmargou (tercera vegada)
* 1667 - 1670 François de Lopès, marquis de Montdevergues
* 1670 - 1671 Jacob Blanquet de La Haye
* 1671 - 1672 Luc de Champmargou (quarta vegada, interí)
* 1672 - 1674 Jean de la Bretesche
* 1674 - 1768 Abandonada
* 1768 - 1771 Louis Laurent de Féderbe, comte de Modave

## Vegeu també

* Història de Madagascar.
* Tôlanaro

## Referències

* Traducció de l'article en francès.
* Worldstatesmen per Ben Cahoon
# 695

El 695 (DCXCV) fou un any comú començat en divendres del calendari julià. L'ús del nom «695» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini esdevingué el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments

* Khildebert III succeeix al seu germà Clodoveu IV com a rei dels francs.

## Referències

* ↑ «Childebert IV (Childebert III), King of the Franks» (en anglès). Museu Britànic. [Consulta: 4 setembre 2021].