OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Esquí alpí als Jocs Olímpics d'hivern de 2010 - Descens femení

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 celebrats a la ciutat de Vancouver (Canadà) es disputà una prova de descens femení d'esquí alpí, que unida a la resta de proves conformà el programa oficial dels Jocs.
La prova es disputà el 17 de febrer de 2010 a les instal·lacions de Whistler Blackcomb. Hi participaren un total de 45 esquiadores de 22 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Lindsey Vonn | Julia Mancuso | Elisabeth Görgl |

## Resultats

| Pos. | Dorsal | Nom | CON | Temps | Dif. |
| 1 | 16 | Lindsey Vonn | Estats Units | 1:44.19 | |
| 2 | 10 | Julia Mancuso | Estats Units | 1:44.75 | +0.56 |
| 3 | 5 | Elisabeth Görgl | Àustria | 1:45.65 | +1.46 |
| 4 | 14 | Andrea Fischbacher | Àustria | 1:45.68 | +1.49 |
| 5 | 18 | Fabienne Suter | Suïssa | 1:46.17 | +1.98 |
| 6 | 6 | Britt Janyk | Canadà | 1:46.21 | +2.02 |
| 7 | 15 | Marie Marchand-Arvier | França | 1:46.22 | +2.03 |
| 8 | 22 | Maria Riesch | Alemanya | 1:46.26 | +2.07 |
| 9 | 7 | Lucia Recchia | Itàlia | 1:46.50 | +2.31 |
| 10 | 27 | Gina Stechert | Alemanya | 1:46.93 | +2.74 |
| 11 | 4 | Stacey Cook | Estats Units | 1:46.98 | +2.79 |
| 12 | 12 | Nadia Styger | Suïssa | 1:47.22 | +3.03 |
| 13 | 2 | Chemmy Alcott | Regne Unit | 1:47.31 | +3.12 |
| 14 | 28 | Regina Mader | Àustria | 1:47.53 | +3.34 |
| 15 | 3 | Carolina Ruiz Castillo | Espanya | 1:47.62 | +3.43 |
| 16 | 17 | Emily Brydon | Canadà | 1:47.88 | +3.69 |
| 17 | 8 | Aurélie Revillet | França | 1:47.92 | +3.73 |
| 18 | 24 | Tina Maze | Eslovènia | 1:47.94 | +3.75 |
| 19 | 9 | Nadja Kamer | Suïssa | 1:48.14 | +3.95 |
| 20 | 36 | Maruša Ferk | Eslovènia | 1:48.24 | +4.05 |
| 21 | 37 | Shona Rubens | Canadà | 1:48.53 | +4.34 |
| 22 | 26 | Johanna Schnarf | Itàlia | 1:48.77 | +4.58 |
| 23 | 19 | Ingrid Jacquemod | França | 1:48.85 | +4.66 |
| 24 | 32 | Alexandra Coletti | Mònaco | 1:48.92 | +4.73 |
| 25 | 29 | Anna Fenninger | Àustria | 1:49.95 | +5.76 |
| 26 | 34 | Elena Prosteva | Rússia | 1:50.07 | +5.88 |
| 27 | 31 | Šárka Záhrobská | Txèquia | 1:50.68 | +6.49 |
| 28 | 39 | Mireia Gutiérrez | Andorra | 1:52.67 | +8.68 |
| 29 | 42 | María Belén Simari | Argentina | 1:53.62 | +9.43 |
| 30 | 25 | Jessica Lindell-Vikarby | Suècia | 1:53.76 | +9.57 |
| 31 | 38 | Macarena Simari | Argentina | 1:54.25 | +10.06 |
| 32 | 40 | Agnieszka Gasienica Daniel | Polònia | 1:55.10 | +10.91 |
| 33 | 45 | Maria Kirkova | Bulgària | 1:56.80 | +12.61 |
| 34 | 41 | Noelle Barahona | Xile | 1:57.47 | +13.28 |
| 35 | 43 | Anna Berecz | Hongria | 1:57.86 | +13.67 |
| 36 | 44 | Lyudmila Fedotova | Kazakhstan | 2:01.58 | +17.39 |
| 37 | 1 | Klára Křížová | Txèquia | 2:09.27 | +25.08 |
| — | 33 | Georgia Simmerling | Canadà | no finalitzà | - |
| — | 11 | Dominique Gisin | Suïssa | no finalitzà | - |
| — | 13 | Daniela Merighetti | Itàlia | no finalitzà | - |
| — | 20 | Marion Rolland | França | no finalitzà | - |
| — | 21 | Anja Pärson | Suècia | no finalitzà | - |
| — | 30 | Elena Fanchini | Itàlia | no finalitzà | - |
| — | 35 | Edith Miklos | Romania | no finalitzà | - |
| — | 23 | Alice McKennis | Estats Units | desqualificada | - |
# Martha Laurijsen

Martha Laurijsen (Utrecht, 15 d'abril de 1954) és una ex-remadora neerlandesa que va competir durant la dècada de 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on disputà dues proves del programa de rem. Guanyà la medalla de bronze en la competició del vuit amb timoner, mentre en el quatre amb timoner fou cinquena.

## Referències

* ↑ «Martha Laurijsen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 7 de novembre 2012. [Consulta: 6 octubre 2019].
* ↑ Fitxa a worldrowing.com
# Gustav Goßler

Gustav-Ludwig Goßler (Hamburg, 4 d'abril de 1879 – 4 d'abril de 1940) va ser un remer alemany que va competir cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà una medalla d'or en la prova de quatre amb timoner com a membre de l'equip Germania Ruder Club, Hamburg. En la prova del vuit amb timoner acabà en la quarta posició final.
Era germà dels també ramers olímpics Carl Goßler i Oskar Goßler.

## Referències

* 1 2 «Gustav Goßler Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de novembre 2012. [Consulta: 18 setembre 2015].
# Papir 69

El Papir 69 (${\mathfrak {P}}$$^{69}$) és un petit fragment de l'Evangeli segons Lluc escrit en grec i datat en el segle iii. Pertany a la col·lecció de papirs descoberts a la ciutat egípcia d'Oxirrinc l'any 1897 pels arqueòlegs britànics Bernard Grenfell i Arthur Hunt.
Aquest papir destaca pel fet que en l'episodi de l'agonia de Jesús a Getsemaní, el fragment omet el contingut de l'oració de Jesús (Lluc 22:42-45), i en Lluc 22:61 és Pere, no Jesús, qui mira.
Segons Claire Clivaz aquest papir és "un testimoni" marcionita de l'Evangeli de Lluc ".

## Text original

[recto]
    [εις πειρασ]μ[ον] $^{[41]}$ κ̣[αι αυτος απεσ]
    [πασθη απ αυτων ωσ]ε̣ι λιθου β̣ο̣λ̣[ην]
    [και θεις τα γονατα προσ]η̣υ̣χ̣ε̣τ̣ο̣
    $^{[45]}$ [ελθων προς τους μ̣αθ]ητ[ας ευ]
    [ρεν αυτους καθευ]δοντας κοι
    [μωμενους αυτους απο τη]ς̣ λυπης $^{[46]}$ [κ]α̣ι̣
    [ειπεν αυτοις] τ̣ι κ̣α̣θευδ̣ε
    [τε ανασταντες πρ]ο̣σ̣ευχεσ̣θ̣ε
    [ινα μη εισελθητε εις πει]ρ̣ασμ̣ο̣ν̣
    $^{[47]}$ [ετι δε αυτου λαλουντος ι]δου̣
    [οχλος και ο λεγομενος ιου]δ̣ας
    [εις των ι̅β̅ προηρχετο α]υ̣[τ]ους
    [και εγγισας εφιλησε]ν̣ τ̣ον ι̣̅η̅ν̅
    $^{[48]}$ [ι̅η̅ς̅ δε ειπεν αυτω ιουδα φι]λ̣η̣[ματι
[verso]
    $^{[58]}$ – [ιδων] α̣υ̣[τ]ω̣ ε̣[φη και συ εξ αυτων ει]
    ο̣ δ̣ε ειπεν [α̅ν̅ε̅ ουκ ειμι $^{[59]}$ και δι]
    α̣σ̣τασης ωσ̣[ει ωρας α̅ αλλος τις ισχυ]
    ριζ̣ετο λεγω[ν επ αληθειας και]
    ου̣τ̣ο̣ς ην μ[ετ αυτου και γαρ γα]
    λ̣[ι]λ̣α̣ιος εστ̣[ιν] $^{[60]}$ [ειπεν δε ο πετρος]
    α̣ν̣̅ε ουκ οι[δα ο λεγεις και ετι]
    αυτου λαλου̣[ντος παραχρημα]
    ε̣φωνησεν̣ [αλεκτωρ] $^{[61]}$ [και στρα]
    φεις ο πε̣τ̣ρ̣[ος ενεβλεψεν αυ]
    τω τοτε [υπεμνησθη ο πετρος]
    τ̣ου ρημ[ατος του κ̅υ̅ ως ειπεν]
    αυ̣τω π[ριν αλεκτορα φωνησαι ση]
    μ̣[ερον απαρνηση με τρις] $^{[62]}$ [και]

## Referències

* ↑ Nou Testament Transcripcions Prototype
* ↑ Clivaz, C.,The Angel and the Sweat Like 'Drops of Blood» (Lc 22:43-44): P69 i F13, HTR 98, 2005), p. 420

## Vegeu també

* Manuscrit bíblic
* Crítica textual
* Papirs del Nou Testament
# Patinatge de velocitat als Jocs Olímpics d'hivern de 2010 - 1.000 metres femenins

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 celebrats a la ciutat de Vancouver (Canadà) es disputà una prova de patinatge de velocitat sobre gel sobre una distància de 1.000 metres en categoria femenina que formà part del programa oficial dels Jocs.
La prova es disputà el dia 18 de febrer de 2010 a les instal·lacions del Richmond Olympic Oval de la ciutat de Vancouver. Hi participaren un total de 36 patinadores de velocitat de 15 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Christine Nesbitt | Annette Gerritsen | Laurine van Riessen |

## Resultats

| i: pista interior | e: pista exterior |
| Pos. | Dorsal | P. | Nom | CON | Temps | Dif. |
| 1 | 17 | i | Christine Nesbitt | Canadà | 1:16.56 | |
| 2 | 16 | e | Annette Gerritsen | Països Baixos | 1:16.58 | +0.02 |
| 3 | 13 | e | Laurine van Riessen | Països Baixos | 1:16.72 | +0.16 |
| 4 | 18 | i | Kristina Groves | Canadà | 1:16.78 | +0.22 |
| 5 | 15 | i | Nao Kodaira | Japó | 1:16.80 | +0.24 |
| 6 | 18 | e | Margot Boer | Països Baixos | 1:16.94 | +0.38 |
| 7 | 11 | i | Jennifer Rodriguez | Estats Units | 1:17.08 | +0.52 |
| 8 | 12 | e | Ireen Wüst | Països Baixos | 1:17.28 | +0.72 |
| 9 | 12 | i | Heather Richardson | Estats Units | 1:17.37 | +0.81 |
| 10 | 2 | e | Hege Bøkko | Noruega | 1:17.43 | +0.87 |
| 11 | 7 | i | Yekaterina Shikhova | Rússia | 1:17.46 | +0.90 |
| 12 | 3 | e | Karolína Erbanová | Txèquia | 1:17.53 | +0.97 |
| 13 | 2 | i | Ko Hyon-Suk | Corea del Nord | 1:17.63 | +1.07 |
| 14 | 11 | e | Anni Friesinger | Alemanya | 1:17.71 | +1.15 |
| 15 | 16 | i | Sayuri Yoshii | Japó | 1:17.81 | +1.25 |
| 16 | 1 | e | Yekaterina Aydova | Kazakhstan | 1:17.85 | +1.29 |
| 17 | 3 | i | Jenny Wolf | Alemanya | 1:17.91 | +1.35 |
| 18 | 9 | e | Jin Peiyu | R.P. de la Xina | 1:17.97 | +1.41 |
| 19 | 4 | e | Chiara Simionato | Itàlia | 1:18.02 | +1.46 |
| 20 | 13 | i | Olga Fatkulina | Rússia | 1:18.13 | +1.57 |
| 21 | 6 | i | Shannon Rempel | Canadà | 1:18.174 | +1.61 |
| 22 | 17 | e | Monique Angermüller | Alemanya | 1:18.179 | +1.61 |
| 23 | 10 | e | Lee Sang-Hwa | Corea del Sud | 1:18.24 | +1.68 |
| 24 | 15 | e | Wang Beixing | R.P. de la Xina | 1:18.30 | +1.74 |
| 25 | 14 | i | Brittany Schussler | Canadà | 1:18.31 | +1.75 |
| 26 | 14 | e | Elli Ochowicz | Estats Units | 1:18.33 | +1.77 |
| 27 | 8 | i | Yekaterina Malysheva | Rússia | 1:18.56 | +2.00 |
| 28 | 9 | i | Yekaterina Lobysheva | Rússia | 1:18.785 | +2.22 |
| 29 | 1 | i | Rebekah Bradford | Estats Units | 1:18.788 | +2.22 |
| 30 | 4 | i | Sophie Muir | Austràlia | 1:18.79 | +2.23 |
| 31 | 10 | i | Katarzyna Bachleda | Polònia | 1:19.00 | +2.44 |
| 32 | 7 | e | Yu Jing | R.P. de la Xina | 1:19.13 | +2.57 |
| 33 | 8 | e | Ren Hui | R.P. de la Xina | 1:19.18 | +2.62 |
| 34 | 5 | e | Tomomi Okazaki | Japó | 1:19.41 | +2.85 |
| 35 | 6 | e | Miho Takagi | Japó | 1:19.53 | +2.97 |
| — | 5 | i | Kim Yu-Rim | Corea del Sud | NF | - |
    NF: no finalitzà

## Enllaços externs

* (anglès) www.vancouver2010.com - 1.000 m. femenins
# Temporada 1971-72 de l'NBA

La temporada 1971-72 de l'NBA fou la 26a en la història de l'NBA. Los Angeles Lakers fou el campió després de guanyar a New York Knicks per 4-1.

## Classificacions
### Conferència Est

Divisió Atlàntica :
| Equip | V | D | %V | P |
| Boston Celtics | 56 | 26 | ,683 | - |
| New York Knicks | 48 | 34 | ,585 | 8 |
| Philadelphia 76ers | 30 | 52 | ,366 | 26 |
| Buffalo Braves | 22 | 60 | ,268 | 34 |
Divisió Central :
| Equip | V | D | %V | P |
| Baltimore Bullets | 38 | 44 | ,463 | - |
| Atlanta Hawks | 36 | 46 | ,439 | 2 |
| Cincinnati Royals | 30 | 52 | ,366 | 8 |
| Cleveland Cavaliers | 23 | 59 | ,280 | 15 |

### Conferència Oest

Divisió de l'Oest Mitjà :
| Equip | V | D | %V | P |
| Milwaukee Bucks | 63 | 19 | ,768 | - |
| Chicago Bulls | 57 | 25 | ,695 | 6 |
| Phoenix Suns | 49 | 33 | ,598 | 14 |
| Detroit Pistons | 26 | 56 | ,317 | 37 |
Divisió Pacífic :
| Equip | V | D | %V | P |
| Los Angeles Lakers C | 69 | 13 | ,841 | - |
| Golden State Warriors | 51 | 31 | ,622 | 18 |
| Seattle SuperSonics | 47 | 35 | ,573 | 22 |
| Houston Rockets | 34 | 48 | ,415 | 35 |
| Portland Trail Blazers | 18 | 64 | ,220 | 51 |
* V: Victòries * D: Derrotes * %V: Percentatge de victòries * P: Diferència de partits respecte al primer lloc
* C: Campió

## Estadístiques

| Categoria | Jugador | Equip | Mitjana/% |
| Punts per partit | Kareem Abdul-Jabbar | Milwaukee Bucks | 34,8 |
| Rebots per partit | Wilt Chamberlain | Los Angeles Lakers | 19,2 |
| Assistències per partit | Jerry West | Los Angeles Lakers | 9,7 |
| Percentatge de tirs de camp | Wilt Chamberlain | Los Angeles Lakers | 64,9 |
| Percentatge de tirs lliures | Jack Marin | Baltimore Bullets | 89,4 |

## Premis

* MVP de la temporada
** Kareem Abdul-Jabbar (Milwaukee Bucks)
* Rookie de l'any
** Sidney Wicks (Portland Trail Blazers)
* Entrenador de l'any
** Bill Sharman (Los Angeles Lakers)
* Primer quintet de la temporada
** Kareem Abdul-Jabbar, Milwaukee Bucks
** Spencer Haywood, Seattle SuperSonics
** John Havlicek, Boston Celtics
** Jerry West, Los Angeles Lakers
** Walt Frazier, New York Knicks
* Segon quintet de la temporada
** Billy Cunningham, Philadelphia 76ers
** Bob Love, Chicago Bulls
** Wilt Chamberlain, Los Angeles Lakers
** Nate Archibald, Cincinnati Royals
** Archie Clark, Philadelphia 76ers/Baltimore Bullets
* Millor quintet de rookies
** Sidney Wicks, Portland Trail Blazers
** Clifford Ray, Chicago Bulls
** Austin Carr, Cleveland Cavaliers
** Elmore Smith, Buffalo Braves
** Phil Chenier, Baltimore Bullets
* Primer quintet defensiu
** Dave DeBusschere, New York Knicks
** John Havlicek, Boston Celtics
** Wilt Chamberlain, Los Angeles Lakers
** Jerry West, Los Angeles Lakers
** Walt Frazier, New York Knicks (empate)
** Jerry Sloan, Chicago Bulls (empate)
* Segon quintet defensiu
** Paul Silas, Phoenix Suns
** Nate Thurmond, Golden State Warriors
** Don Chaney, Boston Celtics
** Norm Van Lier, Chicago Bulls
** Bob Love, Chicago Bulls

## Vegeu també

* Draft de l'NBA del 1972
* Playoffs de l'NBA del 1972
# Ayah Moaataz

Ayah Moaataz (1997) és una jugadora d'escacs egípcia que té el títol de Mestre Internacional Femení des del 2013.
A la llista d'Elo de la FIDE del gener de 2016, hi tenia un Elo de 2028 punts, cosa que en feia la jugadora número 4 i número 238 absolut (en actiu) d'Egipte. El seu màxim Elo va ser de 2022 punts, a la llista del novembre de 2014.

## Resultats destacats en competició

El 2013 fou subcampiona del Campionat d'escacs de l'Àfrica per darrere de Shrook Wafa i que li significà poder participar en el Campionat del món femení de 2015 a Sotxi, on fou eliminada a la primera ronda per la GM Humpy Koneru. El febrer de 2014 fou campiona d'Egipte al Caire amb 8½ ounts de 9.
Moaataz ha participat, representant Egípcia, en l'Olimpíada d'escacs de 2014, amb un resultat de (+5 =3 –3), per un 59,1% de la puntuació i amb una performance de 2023.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica d'Ayah Moaataz» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 1r gener 2016].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Egipte"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 30 desembre 2020].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Ayah Moaataz «benoni.de» (en alemany). [Consulta: 1r gener 2016].
* ↑ «African Individual Women Chess Championship 2013». chess-results.com. [Consulta: 1r gener 2016].
* ↑ «Participants campionat del món femení 2015». fide.com. [Consulta: 1r gener 2016].
* ↑ «Egyptian Championship For Women 2014». fide.com. [Consulta: 1r gener 2016]. (anglès)
* ↑ La notació (+x -y =z) vol dir que el primer jugador va guanyar x partides, en va perdre y, i va fer taules en z.
# Martin Lundén

Martin Lundén (By parish, 1 de gener de 1925 - Sollentuna parish, 14 de febrer de 2011) fou un nedador suec que va competir durant la dècada de 1940. Era el pare del waterpolista Hans Lundén.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on va disputar tres proves del programa de natació. Fou quart en els 4x200 metres lliures, mentre en els 100 metres lliures i 100 metres esquena quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès destaca una medalla d'or al Campionat d'Europa de natació de 1947, i dos campionats nacionals.

## Referències

* 1 2 Martin Lundén a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 2 agost 2020].
* ↑ «Swedish Medalists». Arxivat de l'original el 2020-07-22. [Consulta: 2 agost 2020].
# Guy de Luget

Guy de Luget (La Rochelle, 2 de febrer de 1884 - Montigny-lès-Metz, 22 de setembre de 1961) va ser un tirador d'esgrima, especialista en floret, francès que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla d'or en la prova del floret per equips del programa d'esgrima.

## Referències

* ↑ «Guy de Luget Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 22 gener 2018].
# Papir Oxirrinc L 3525

Papir Oxirrinc L 3525 és una còpia antiga del llibre apòcrif de l'Evangeli de Maria escrit en grec. Es tracta d'un papir manuscrit en formar de rotlle que segons la paleografia ha estat datat pels volts del segle tercer. Forma part dels tres únics manuscrits que resten d'aquest evangeli i un dels dos manuscrits escrits en idioma grec. El Papir Oxirrinc L 3525 és més curt que el Papir Rylands 463.

## Descripció

Només van sobreviure petits fragments d'un sol full (probablement rotlle). El fragment es trenca per tot arreu. El text cobreix el material contingut en 9.1-10.10 del manuscrit copte. La reconstrucció de les parts que falten (sobretot s'inicia i acaba una de les línies) no és una tasca fàcil i depèn del text copte. Hi ha algunes diferències entre els papirs grecs i el fragment del text copte.
Va ser escrit en grec, amb 50 lletres per línia. Els Nomina sacra estan escrits en forma abreujada. El manuscrit va ser descobert a Oxirrinc. El text va ser editat per P. J. Parsons. El manuscrit es troba actualment en les Sales Papirologia de la Sackler de Biblioteques a Oxford amb el nombre plataforma P. Oxy. L 3525.

## Vegeu també

* Evangeli de Maria
* Papirs d'Oxirrinc
* Papir Rylands 463

## Referències

* ↑ Christopher Tuckett, L'Evangeli de Maria, Oxford 2007, p. 7.
* ↑ Christopher Tuckett, L'Evangeli de Maria, Oxford 2007, pp. 7-8.
* ↑ Christopher Tuckett, L'Evangeli de Maria, Oxford 2007, p. 10.
* ↑ P. J. Parsons, 3525: Evangeli de Maria(Londres: Egypt Exploration Society, 1983)

## Bibliografia

* P. J. Parsons, 3525: Gospel of Mary, in The Oxyrhynchus Papyri (London: Egypt Exploration Society, 1983).
* D. Lührmann, Die griechischen Fragmente des Mariaevangeliums POxy 3525 und PRyl 463, Novun Testamentum 30 (1988), 321-338.

## Enllaços externs

* Imatge del Papir Oxirrinc L 3525 Arxivat 2006-05-06 a Wayback Machine. (© Copyright the Egypt Exploration Society).
* P.Oxy.LXXII 3525 Arxivat 2011-07-03 a Wayback Machine. Papirologia a "Oxford Poxy: Oxirrinc en línia"
* P. Oxy. 50.3525 Arxivat 2006-02-10 a Wayback Machine. – transcripció.
* Christopher Tuckett, The Gospel of Mary, Oxford 2007.
# Patinatge de velocitat als Jocs Olímpics d'hivern de 2010 - 3.000 metres femenins

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 celebrats a la ciutat de Vancouver (Canadà) es disputà una prova de patinatge de velocitat sobre gel sobre una distància de 3.000 metres en categoria femenina que formà part del programa oficial dels Jocs.
La prova es disputà el dia 14 de febrer de 2010 a les instal·lacions del Richmond Olympic Oval de la ciutat de Vancouver. Hi participaren un total de 28 patinadores de velocitat de 13 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Martina Sáblíková | Stephanie Beckert | Kristina Groves |

## Resultats

| i: pista interior | e: pista exterior |
| Pos. | Dorsal | P. | Nom | CON | Temps | Dif. |
| 1 | 11 | e | Martina Sáblíková | Txèquia | 4:02.53 | |
| 2 | 13 | e | Stephanie Beckert | Alemanya | 4:04.62 | +2.09 |
| 3 | 13 | i | Kristina Groves | Canadà | 4:04.84 | +2.31 |
| 4 | 14 | e | Daniela Anschütz | Alemanya | 4:04.87 | +2.34 |
| 5 | 12 | e | Clara Hughes | Canadà | 4:06.01 | +3.48 |
| 6 | 11 | i | Masako Hozumi | Japó | 4:07.36 | +4.83 |
| 7 | 14 | i | Ireen Wüst | Països Baixos | 4:08.09 | +5.56 |
| 8 | 12 | i | Maren Haugli | Noruega | 4:10.01 | +7.48 |
| 9 | 8 | e | Nancy Swider | Estats Units | 4:11.16 | +8.63 |
| 10 | 8 | i | Renate Groenewold | Països Baixos | 4:11.25 | +8.72 |
| 11 | 4 | i | Diane Valkenburg | Països Baixos | 4:11.71 | +9.18 |
| 12 | 9 | i | Jilleanne Rookard | Estats Units | 4:13.05 | +10.52 |
| 13 | 9 | e | Katrin Mattscherodt | Alemanya | 4:13.72 | +11.19 |
| 14 | 10 | e | Cindy Klassen | Canadà | 4:15.53 | +13.00 |
| 15 | 7 | i | Shiho Ishizawa | Japó | 4:15.62 | +13.09 |
| 16 | 3 | e | Anna Rokita | Àustria | 4:16.42 | +13.89 |
| 17 | 10 | i | Catherine Raney | Estats Units | 4:16.59 | +14.06 |
| 18 | 3 | i | Svetlana Vysokova | Rússia | 4:16.91 | +14.38 |
| 19 | 2 | e | Noh Seon-Yeong | Corea del Sud | 4:17.36 | +14.83 |
| 20 | 2 | i | Galina Likhachova | Rússia | 4:17.63 | +15.10 |
| 21 | 4 | e | Eri Natori | Japó | 4:18.18 | +15.65 |
| 22 | 7 | e | Wang Fei | R.P. de la Xina | 4:18.42 | +15.89 |
| 23 | 5 | i | Lee Ju-Youn | Corea del Sud | 4:18.87 | +16.34 |
| 24 | 5 | e | Luiza Złotkowska | Polònia | 4:19.13 | +16.60 |
| 25 | 6 | e | Fu Chunyan | R.P. de la Xina | 4:20.62 | +18.09 |
| 26 | 1 | i | Park Do-Yeong | Corea del Sud | 4:20.92 | +18.39 |
| 27 | 6 | i | Cathrine Grage | Dinamarca | 4:20.93 | +18.40 |
| 28 | 1 | e | Katarzyna Woźniak | Polònia | 4:22.35 | +19.82 |

## Enllaços externs

* (anglès) www.vancouver2010.com - 3.000 m. femenins
# Torres Petronas

Les Torres Petronas, a Kuala Lumpur, capital de Malàisia, obra de l'arquitecte argentí César Pelli, van ser els edificis més alts del món entre 1998 i 2003, superats el 17 d'octubre de 2003 per l'edifici Taipei 101 a Taiwan. Aquestq gratacels tenen una altura de 452 metres. Les torres, amb 88 pisos de formigó armat i una façana feta d'acer i vidre, s'han convertit en el símbol de Kuala Lumpur i Malàisia.

## Història

Van ser dissenyades per l'arquitecte argentí César Pelli i acabades el 1998. Amb 88 pisos, d'estructura majoritàriament de formigó i vidre, evoquen motius tradicionals de l'art islàmic, fent honor a l'herència musulmana de Malàisia. Pelli va utilitzar un disseny geomètric islàmic molt tradicional. La construcció de les torres va començar el 1988, la superestructura es va iniciar l'1 d'abril de 1994 i els interiors es van acabar i moblar l'1 de gener de 1996. Les espires de les dues torres es van acabar dos mesos més tard, i els primers empleats de Petronas s'hi van traslladarel 1r de gener de 1997. No obstant això, les torres foren inaugurades oficialment l'1 d'agost de 1999.
En la construcció es van implicar treballadors de diferents nacions que van aportar el seu coneixement i treball. En la construcció de les dues torres es va dissenyar una estratègia que va permetre accelerar el treball. Es van crear dos equips, un format per treballadors coreans i l'altre per japonesos, cada un a càrrec d'una torre, de manera que hi va haver una gran competència per atènyer el millor i més ràpid treball.
Les torres es troben unides per una passarel·la entre els pisos 41 i 42, que forma un portal. El pont celeste (skybridge), com és anomenat, és el punt més alt accessible per als visitants i el pont de dos pisos més alt del món.
A l'interior de les torres hi ha oficines, entre les quals destaquen les de la companyia petroliera Petronas i la seu a Malàisia de l'empresa Microsoft.
Al peu de la torre hi ha el Kuala Lumpur Convention Center (KLCC) i el popular centre comercial Suria Kentuki.

## Imatges

* El centre comercial de les torres
* Complex comercial KLCC
* Les torres de nit
* El Pont
* La torre nord
* Les torres de dia

## Referències

* ↑ «Taiwan tops out tallest building». BBC News, 17-10-2003 [Consulta: 24 maig 2010].
* ↑ Sebestyén, Gyula. Construction: Craft to Industry. Londres: Taylor & Francis, 1998, p. 205. ISBN 978-0-419-20920-1.
* ↑ Frankham, Steve. Malaysia and Singapore. Bath: Footprint Travel Guides, 2008, p. 68. ISBN 978-1-906098-11-7.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de les Torres Petronas
* Petronas Towers a la base de dades Structurae