OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# María del Carmen Hernández Bento

María del Carmen Hernández Bento (Las Palmas de Gran Canaria, 7 de juliol de 1963) és una política espanyola, diputada pel Partit Popular al Congrés durant la XII legislatura i senadora durant la XI legislatura.

## Biografia

Llicenciada en Ciències Físiques, especialitat en Física de l'Aire i Geofísica, per la Universitat Complutense de Madrid, és funcionària de carrera del cos de professors d'ensenyament secundari. En l'àmbit polític, entre 2003 i 2005 va ser directora general de Serveis Socials del Govern de Canàries, entre 2005 i 2007 directora insular d'Assumptes Socials del Cabildo de Gran Canària, entre 2007 i 2009 viceconsellera de Turisme del Govern de Canàries i entre 2009 i 2010 directora general del Gabinet d'Estudis de la Vicepresidència del Govern de Canàries.
En 2011 va ser primera tinent d'alcalde de l'Ajuntament de Las Palmas de Gran Canària, portaveu i regidora d'Urbanisme. Entre 2011 i 2015 va ser delegada del govern a Canàries. Durant la XI legislatura, entre 2015 i 2016, va ser senadora i des de 2016 és diputada per Las Palmas al Congrés.

## Referències

* ↑ Congreso de los Diputados. «Hernández Bento, María del Carmen». [Consulta: 14 setembre 2017].
* ↑ Gobierno de España. «María del Carmen Hernández Bento». Arxivat de l'original el 2017-09-14. [Consulta: 14 setembre 2017].
* ↑ Grupo Parlamentario Popular. «Hernández Bento, María del Carmen». [Consulta: 14 setembre 2017].
* ↑ «María del Carmen Hernández Bento, nueva delegada del Gobierno en Canarias». , 30-12-2011 [Consulta: 14 setembre 2017].
* ↑ Senado de España. «Hernández Bento, María del Carmen». [Consulta: 14 setembre 2017].
# Maués

Maués és un municipi brasiler de l'estat de l'Amazones. Pertany a la mesoregió del centre amazonense, estant a l'est de la regió i a 356 quilòmetres per via fluvial de la capital. La seva població és de 65 040 habitants, sent la setena població més gran de l'Estat. (IBGE 2020). Possueix una superfície de 39,988.394 km².
El nom de la ciutat s'origina en llengua Tupí, que significa intel·ligent, o també significa Lloro Parlant per els locals.

## Història

La localitat, en el segle XVII estava ocupada per dues tribus indígenes Munduruku i Mawé, que vivien en conflicte a causa de les diferències culturals i la propietat de la terra, coneguda com a Mundurucânia. La localitat fou fundada en 1798 per Luiz Pereira da Cruz e José Rodrigues Preto amb el nóm de Lúsea, en 1833, fou es va promoure el poble amb el nom de Nostra Senyora de la Concepció. En 1853, fou convertida en ciutat, llamada São Marcos de Mundurucânia. i en 1896, és considerat com un municipi amb el nom de Maués.

## Referències

* ↑ «Maués (AM) | Cidades e Estados | IBGE». [Consulta: 7 novembre 2020].
* ↑ tempo, Em. «Maués: terra do guaraná e da longevidade completa 185 anos de história» (en portuguès brasiler), 25-06-2018. Arxivat de l'original el 2020-11-13. [Consulta: 7 novembre 2020].
* ↑ tempo, Em. «O Paraíso chamado Maués: a terra do Guaraná e das praias paradisíacas» (en portuguès brasiler), 15-06-2019. Arxivat de l'original el 2019-09-20. [Consulta: 7 novembre 2020].
# Mari Kiviniemi

Mari Johanna Kiviniemi (Seinäjoki, 27 de setembre de 1968) és una política finlandesa, actual líder del Partit del Centre, i fou Primera Ministra del seu país des del 22 de juny del 2010 fins al 22 de juny de 2011, i fou també, la primera dona de Finlàndia que ha accedit a aquest càrrec. Abans d'ésser nomenada primera ministra havia estat ministra de les carteres d'administració pública i de comerç exterior i desenvolupament. Des de 1995 és diputada al parlament finlandès. Milita en un partit d'ideologia centrista d'on van ser elegida presidenta. Té dos fills, Hanna i Antti. A més de finès parla suec, alemany i anglès.

## Referències

* ↑ «Mari Kiviniemi» (en finnish). www.marikiviniemi.net, 13-06-2010. Arxivat de l'original el 26 de juny 2010. [Consulta: 23 juny 2010].
# Mari Mercator

Mari Mercator - Marius Mercator (llatí) - fou un escriptor eclesiàstic que va viure al segle v, distingit per la seva oposició als pelagians i nestorians. Va començar a escriure sota el papa Zòsim I el 418, amb un discurs contra les opinions de Celesti, que va transmetre a Àfrica on va rebre una resposta a través d'una carta de rèplica de Agustí d'Hipona que encara existeix. Un temps després (uns deu anys) va anar a Constantinoble per oposar-se al desterrat Julià Eclanense i va presentar l'obra Commonitorium a Teodosi II. Després es va embolicar en una polèmica sobre l'Encarnació de Crist que li va ocupar la resta de la seva vida que es devia estendre fins a la meitat del segle v. Encara escrivia contra els monofisistes seguidors d'Eutiques, després del Concili de Calcedònia el 451. Mercator sembla haver estat un laic, però es desconeix qualsevol fet relacionat amb la seva vida personal.
Les seves obres es refereixen a les heretgies dels pelagians i nestorians, organitzades de tal manera que els seguidors ortodoxos tenien a mà les opinions dels heretges, en passatges extrets de les dues bandes i traduïdes del grec, espigolades entre els autors contemporanis. Les obres conegudes són:
* 1. Comnmonitorium super nomine Coelestii, escrita el 429 i que va aconseguir el seu objectiu doncs els seguidors de Julià i Celesti foren desterrats per un edicte imperial després del concili d'Efes el 431, amb la decisió de 275 bisbes.
* 2. Commonitorium adversus Haeresin Pelagii et Coelestii vel etiam Scripta Juliani, formada per fragments dels escrits de Julià Eclanense amb respostes de Mercator.
* 3. Refutatio Symmboli Theodori Mopsuestani, un comentari sobre la falsa doctrina de la naturalesa de Crist inclosa en un credo atribuït a Teodor de Mopsuèstia, amic de Julià.
* 4. Comparatio Dogmatum Pauli Samosateni et Nestorii
* 5. Sermones V. Nestorii adversus Dei Genitricem Mariam
* 6. Nestorii Epistola ad Cyrillum Alexandrinum
* 7. Cyrilli Alexandrini Epistola ad Nestorium
* 8. Cyrilli Alexandrini Epistola secunda ad Nestorium
* 9. Cyrilli Alexandrini Epistola ad Clericos suos, aquesta obra i les anteriors són epístoles de Ciril d'Alexandria.
* 10. Excerpta ex Codicibus Nestorii
* 11. Nestorii Sermones IV. adversus Haeresim Pelagianam
* 12. Nestorii Epistola ad Coelestium
* 13. Nestorii Blasphemiarum Capitula
* 14. Synodus Ephesiana adversus Nestorium
* 15. Cyrilli Alexandrini Apologeticus adversus Orientales
* 16. Cyrilli Alexandrini Apologeticus adversus Theodoretum
* 17. Fragmenta Theodoreti, Diodori et Ibae
* 18. Eutherii Tyanensis Fragmentum
* 19. Nestorii Epistola ad Papam Coelestinum
* 20. Epistola Synodica Cyrilli ad Nestorium
* 21. Cyrilli Scholia de Incarnatione Unigeniti.
Entre les obres perdudes el Libri contra Pelagianos, amb la carta d'Agustí d'Hipona.
Els antics escriptors, a excepció de la carta d'Agustí, no el van esmentar i no fou conegut fins al segle xvii quan algunes de les seves obres es van trobar al Vaticà.

## Referències

* ↑ Mercator, Marius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1045-1046
# Masia l'Hom

La Masia l'Hom és una obra de Rupit i Pruit (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular coberta a dues vessants i amb el carener perpendicular a la façana, orientada a llevant. Està assentada damunt la pedra. El portal és rectangular amb una llinda esculturada, la finestra del damunt té l'ampit motllurat. La llinda té un sobre arc al damunt. Les obertures de la façana es distribueixen simètricament. El mur de migdia és gairebé cec. A ponent s'hi adossa un cos cobert a una vessant que serveix de corral. La lliça és de pedra.
És construïda amb pedra sense polir, amb els elements de ressalt de pedra picada.

## Història

Antic mas registrat al fogatge de la parròquia i terme de Sant Andreu de Pruyt de l'any 1553. Aleshores habitava el mas un tal Lorens Hom. És una masoveria de les Viles de Pruit.
Com es pot observar per les dates constructives, el mas fou reformat i ampliat als segles XVII i XIX. Al portal de llevant s'hi pot llegir: AVE MA 1693 RIA / SIN PECADO CONCEBIDA / ME FESIS SAGISMUNDU HOM. A la finestra de tramuntana hi diu: JOAN HOM 1862. A la finestra de llevant hi ha escrit: 1880.
Aquest mas termeneja amb el municipi de Tavertet i està habitat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Masia l'Hom». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2017].
# Matteo Moschetti

Matteo Moschetti (Milà, 14 d'agost de 1996) és un ciclista italià, professional des del 2017. Actualment corre a l'equip Q36.5 Pro Cycling Team. Inicialment combinà el futbol amb el ciclisme, fins que amb 14 anys passà a centrar-se de manera exclusiva en el ciclisme. En categoria júnior fou campió d'Itàlia de persecució per equips i segon en persecució individual, rere Filippo Ganna. El 2017 guanyà el campionat italià de ciclisme en ruta sub-23, cosa que li va valdre per tenir un contracte temporal com a stagiaire amb l'equip Trek-Segafredo. El 2018 fitxà per l'equip continental Polartec-Kometa, amb el qual aconseguí nombroses victòries. La segona part de la temporada la va fer novament amb el Trek-Segafredo, primer com a stagiaire i a partir del 2019 com a ciclista de ple dret.
El 2020 aconseguí les primeres victòries en un equip UCI WorldTeam.

## Palmarès

* 2015
** 1r a la Coppa Comune di Livraga
* 2016
** 1r a la Targa Libero Ferrario
* 2017
** Campió d'Itàlia sub-23
** 1r a la Pistoia-Fiorano
** 1r a la Coppa d'Inverno
* 2018
** 1r al Gran Premi de Rodes
** 1r al ZLM Tour
** Vencedor de 2 etapes al Tour d'Antalya
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Rodes
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Normandia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Burgos
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Hongria
* 2020
** 1r al Trofeu de PalmTrofeu Platja de Palma-Palma
** 1r al Trofeu Ses Salines-Campos-Porreres-Felanitx
* 2021
** 1r a la Per sempre Alfredo
* 2022
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Comunitat Valenciana
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Grècia
* 2023
** 1r al Gran Premi d'Isbergues

### Giro d'Itàlia

* 2019. No surt (11a etapa)
* 2021. 141è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2020. Fora de control (7a etapa)

## Referències

* ↑ Farrand, Stephen. «New Q36.5 ProTeam reveals riders and ambitions for 2023». cyclingnews.com, 04-11-2022. Arxivat de l'original el 28 març 2024. [Consulta: 28 març 2024].
* ↑ «El Polartec Kometa de la Fundación Contador cierra el equipo con 11 ciclistas». Marca, 13-11-2017 [Consulta: 3 febrer 2020].
* ↑ Labarga, Nacho «Moschetti celebra su primer 'doblete' con Trek». Marca, 02-02-2020 [Consulta: 3 febrer 2020].

## Enllaços externs

* Matteo Moschetti a ProCyclingStats
# Matauku

Matauku (castellà Matauco) és un poble (concejo) de la Zona Rural Est de Vitòria, al territori històric d'Àlaba.

## Geografia

Situat a l'est del municipi, en una vall a 528 msnm, al marge esquerre del riu Dulantzi en la carretera N-104 cap a Vitòria.

## Demografia

Té una població de 33 habitants. L'any 2010 tenia 40 habitants.
Evolució demogràfica :
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 34 | 33 | 31 | 32 | 32 | 32 | 32 | 33 |

## Història

Pertanyia a la merindad d'Harhazua, tal com consta en la Reixa de San Millán. Un dels 43 llogarets que s'uniren a Vitòria en diferents temps i ocasions i que en segregar-se en 1840 la Quadrilla d'Añana va romandre en la Quadrilla de Vitoria. Durant l'Antic Règim pertanyia a la diòcesi de Calahorra, vicaria de Vitòria i arxiprestatge d'Armentia.

## Patrimoni Monumental

* Església parroquial catòlica de Sant Pere Apòstol, reconstruïda en el segle xvi, amb alta torre neoclàssica i òcul.
* Ermita sota l'advocación de Santa Caterina Verge i Màrtir, avui capella del cementiri.
* Ermita de San Martín, antigament església parroquial del despoblat d'Ania, avui propietat comuna dels pobles de Matauku, Arbulo, Matauku i Jungitu.

## Referències

* ↑ Wikimapia Coordenades: 42° 51′ 39″ N 2° 34′ 42″ W
* ↑ INE, Unidad Poblacional,004800 Matauco
* ↑ Sebastián Miñano, Diccionario geográfico y estadístico de España y Portugal (1826-1829), volumen 11.
# Matavaques (Castellar de la Ribera)

* Aquest article tracta sobre una de les accepcions de Matavaques. Vegeu-ne altres significats a «Matavaques (desambiguació)».
Matavaques és una muntanya de 806 metres que es troba al municipi de Castellar de la Ribera, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Matavaques (desambiguació)

«Matavaques» té aquests significats:
# Matvéievka

«Matvéievka» té aquests significats:

## Crimea

* Matviïvka (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea

## Rússia

* Matvéievka (Krasnoiarsk), localitat del krai de Krasnoiarsk, a Rússia
# Meltem Hocaoğlu

Meltem Hocaoğlu (Istanbul, 15 de gener de 1992) és una karateca turca, subcampiona d'Europa. Va rebre una medalla de plata al Campionat Europeu de Karate 2015 a Istanbul, Turquia en kumite, +68 kg. També va guanyar dues medalles de plata als Jocs Europeus de 2015 (Bakú) i als Jocs Europeus de 2019 (Minsk) i una medalla d'or en els XVII. Jocs Mediterranis a Mersin. Hocaoğlu va ser esportista del club esportiu Pendik Doğuş SK del districte istanbulita de Pendik i de l'İstanbul Büyükşehir Belediyespor.

## Referències

* ↑ https://www.turksporu.com.tr/sporcu-detay/meltem-hocaoglu-1347 Arxivat 2019-08-01 a Wayback Machine.
* ↑ http://ebilgi.karate.gov.tr/sonuc/sporcu.asp?sporcu_id=47
* ↑ http://www.milliyet.com.tr/karatecilerden-3-gumus-1-bronz-madalya-istanbul-yerelhaber-686600/
* ↑ https://www.insidethegames.biz/articles/1070327/turkey-on-top-at-wkf-karate-1-series-a-event-in-chile
* ↑ https://www.wkf.net/news-center-new/results-of-the-50th-ekf-senior-championships-in-istanbul-turkey/160/
* ↑ http://www.dogusspor.com/v2/index.php/component/content/article/103-haberr/son-haber/256-akdeniz-oyunlari-2013.html
* ↑ http://www.dogusspor.com/v2/index.php/component/content/article/93-haberr/224-2011-turkiye-samp.html
* ↑ https://www.yeniakit.com.tr/haber/istanbul-buyuksehir-belediyesporun-avrupa-oyunlari-gururu-821535.html

## Enllaços externs

* Meltem Hocaoğlu Arxivat 2015-06-16 a Wayback Machine. a Bakú 2015
# Marmosa graciosa

La marmosa graciosa (Marmosa lepida) és una espècie d'opòssum de Sud-amèrica. Viu a Bolívia, el Brasil, Colòmbia, l'Equador, la Guaiana, el Perú i Surinam.

## Referències

* ↑ Gardner, Alfred. Wilson, D. E. (ed.); Reeder, D. M. (ed.). Mammal Species of the World. 3a edició. Johns Hopkins University Press, 16 novembre 2005, p. 9. ISBN 0-801-88221-4.
Espècies vivents d'opòssums :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subfamília Caluromyinae :
Subfamília Didelphinae (continua més avall) :
Subfamília Didelphinae (continua més amunt) :
# Marmosa gràcil del Chaco

La marmosa gràcil del Chaco (Cryptonanus chacoensis) és una espècie de marsupial didelfimorf de la família Didelphidae, pròpia de la regió del Gran Chaco a l'Argentina, el Paraguai i l'Uruguai.
El seu estatus és dubtós; Wilson i Reeder consideren aquesta espècie sinònim de Gracilinanus agilis.

## Referències

* ↑ Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). 2005. Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (3rd ed).
Espècies vivents d'opòssums :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subfamília Caluromyinae :
Subfamília Didelphinae (continua més avall) :
Subfamília Didelphinae (continua més amunt) :
# Medicines and Healthcare products Regulatory Agency

La Medicines and Healthcare products Regulatory Agency (MHRA, traduïda com l'Agència reguladora de medicaments i productes sanitaris) és una agència executiva del Department of Health and Social Care (Departament de Salut i Assistència Social) del Regne Unit que s'encarrega de garantir que els medicaments i els dispositius mèdics funcionin i siguin acceptables.
La MHRA es va formar el 2003 amb la fusió de la Medicines Control Agency (MCA, Agència de control de medicaments) i la Medical Devices Agency (MDA, Agència de dispositius sanitaris). L'abril de 2013, es va fusionar amb la National Institute for Biological Standards and Control (NIBSC, Institut nacional d'estàndards i control biològics) i es va canviar de marca, amb la identitat MHRA utilitzada únicament per al centre regulador del grup. L'agència dona feina a més de 1.200 persones a Londres, York i South Mimms, Hertfordshire.

## Referències

* ↑ «About us». Medicines and Healthcare products Regulatory Agency. [Consulta: 20 novembre 2020].
# Temporada 1993-1994 de la Unió Esportiva Sant Andreu

Dades de la Temporada 1993-1994 de la UE Sant Andreu.

## Partits
### Lliga (Segona B)

* Segona divisió B, grup 3r: 7a posició.

#### Segona volta
## Referències
## Bibliografia

* Unió Esportiva Sant Andreu 1909-2009. Autors: Xavier Araguz, Joan Esteve, Àngel Domingo, Jordi Petit, Eduardo Quintana, Quim Terrè i Vicenç Martínez. Editorial: Ajuntament de Barcelona. ISBN 978-84-9850-175-9.
# Forrest Smithson

Forrest Custer Smithson (Portland, Oregon, 26 de setembre de 1884 – Comtat de Contra Costa, Califòrnia, 24 de novembre de 1962) va ser un atleta estatunidenc que va competir a principis del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla d'or en els 110 metres tanques del programa d'atletisme. En la final superà a John Garrels i Arthur Shaw i amb un temps de 15,0" establí un nou rècord del món.
Smithson estudià teologia a la Universitat Estatal d'Oregon. El 1907 i 1909 es proclamà campió de l'AAU en les 120 iardes tanques.

## Referències

* ↑ «Forrest Smithson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 24 d’octubre 2012. [Consulta: 20 novembre 2015].
# Tíkhoie (Primórie)

* Per a altres significats, vegeu «Tíkhoie».
Tíkhoie (en rus: Тихое) és un poble (un possiólok) del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 376 habitants.

## Referències

* ↑ Udugovo, Russia Page Plantilla:Ref-en
# Clodoaldo Tavares de Santana

Clodoaldo Tavares de Santana (25 de setembre de 1949) és un exfutbolista brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1970.

## Palmarès
### Santos FC

* Campionat paulista: 1967, 1968, 1969, 1973, 1978
* Campionat brasiler de futbol: 1968 (Torneio Roberto Gomes Pedrosa)

### Brasil

* Copa del Món de futbol: 1970
* Copa Roca: 1971

## Referències

* ↑ «A Celebration Of Brazil 1970: The Finest Football Team Of All Time». The Beautiful Team. Arxivat de l'original el 22 juliol 2013. [Consulta: 25 agost 2012].
* ↑ Clodoaldo Tavares de Santana a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Todos os brasileiros - 1970» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Grup de la blödita

El grup de la blödita és un grup de minerals de la classe dels sulfats que cristal·litzen en el sistema monoclínic. El grup està format per cinc espècies minerals: blödita, changoïta, cobaltoblödita, manganoblödita i niquelblödita. Aquests minerals són sulfats tetrahidratats amb sodi i un metall, de fórmula general Na₂M (SO₄)₂ · 4H₂O, on M pot ser magnesi (Mg), manganès (Mn), cobalt (Co), níquel (Ni) o zinc (Zn). Es coneixen alguns compostos artificials quan el metall (M) és ferro.
| Espècie | Fórmula |
| Blödita | Na₂Mg(SO₄)₂·4H₂O |
| Changoïta | Na₂Zn(SO₄)₂·4H₂O |
| Cobaltoblödita | Na₂Co(SO₄)₂·4H₂O |
| Manganoblödita | Na₂MnSO₄)₂·4H₂O |
| Niquelblödita | Na₂(Ni,Mg)(SO₄)₂·4H₂O |
Segons la classificació de Nickel-Strunz els minerals d'aquest grup pertanyen a "07.C - Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana i grans» juntament amb els següents minerals: krausita, tamarugita, kalinita, mendozita, lonecreekita, alum-(K), alum-(Na), tschermigita, lanmuchangita, voltaïta, zincovoltaïta, pertlikita, amoniomagnesiovoltaïta, kröhnkita, ferrinatrita, goldichita, löweïta, leonita, mereiterita, boussingaultita, cianocroïta, mohrita, niquelboussingaultita, picromerita, polihalita, leightonita, amarillita, konyaïta i wattevil·lita.

## Referències

* ↑ «Blödite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 febrer 2022].
# Tíkhonivka

Tíkhonivka (en (ucraïnès): Тихонівка, en rus: Тихоновка) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2014 tenia 201 habitants. Pertany al districte rural de Pervomàiske.

## Referències

* ↑ «Телефонные коды городов Крыма после присоединения». Предложения по отдыху в Крыму. Arxivat de l'original el 2016-06-05. [Consulta: 21 juny 2016].
* ↑ Приказ Россвязи от 31.03.2014 № 61 «О присвоении почтовых индексов объектам почтовой связи»
# De Aragoniae Regibus et eorum rebus gestis libri V

De Aragoniae Regibus et eorum rebus gestis libri V (Saragossa, 1509) és una crònica renaixentista dels reis d'Aragó escrita escrita en 5 llibres per Lucio Marineo Sículo. La crònica fou escrita en llatí i posteriorment va ser traduïda al castellà per Juan de Molina, sent editada a València l'any 1524 amb el títol de Crónica d'Aragón.

## Transcendència de l'edició llatina

La transcendència de l'edició llatina de Lucio Marineo Sículo radica en la seva portada, on apareix per primer cop la disposició actual de l'Escut d'Aragó. En el context de la transició democràtica i la creació de l'estat de les autonomies, sorgí la necessitat de dotar als nous òrgans d'autogovern de símbols; l'adopció per part de l'Aragó d'un escut propi endegà un procés de recerca històrica per tal de definir quin havia de ser. En certes propostes es prioritzava la disposició de la Senyera Reial al primer quarter per ser el més important, mentre que la decisió que finalment adoptà el govern de l'Aragó fou la d'adoptar l'escut tal com apareixia en la Crónica de Aragón de Gualberto Fabricio de Vagad i que posteriorment refrendà Lucio Marineo Sículo a la portaada de De Aragoniae Regibus et eorum rebus gestis libri V i en justificava cada quarter explicant l'origen de cadascun dels escuts que en formen part, fent retrocedir els seus orígens als antics reis d'Aragó.
* Escut de l'Aragó
* Arbre de Sobrarbe
* Creu d'Ènnec Aritza
* Creu d'Alcoraz
* Escut dels Comtes de Barcelona
* Senyera Reial dels Reis d'Aragó
* Senyera Reial dels Reis d'Aragó
* Senyera Reial dels Reis d'Aragó

## Referències

* ↑ (castellà) Gobierno de Aragón: Los símbolos de Aragón, el escudo Arxivat 2009-12-13 a Wayback Machine.
* ↑ Guillermo Fatás: "Blasón de Aragón: el escudo y la bandera", pàg. 13

## Vegeu també

* Lucio Marineo Sículo
* Crónica d'Aragón
* Crónica de Aragón

## Bibliografia

* (castellà) Gran Enciclopedia Aragonesa: Marineo Sículo, Lucio Arxivat 2012-03-05 a Wayback Machine.
* (castellà) Fatás Cabeza, Guillermo; Redondo Veintemillas, Guillermo. "Blasón de Aragón: el escudo y la bandera". Ed. Guara (Colección Básica Aragonesa, 3), 1978.

## Enllaços externs

* (llatí) Ministerio de Cultura: Pandit Aragoniae veterum primordia regum hoc opus et forti praelia gesta manu