OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tectita

Les tectites (del grec tektos, 'fos'; de vegades escrit tectita) són objectes de vidre natural d'uns quants centímetres de mida (si són mil·limètriques s'anomenen microtectites) que, segons la majoria de científics, es formaren per l'impacte de grans meteorits contra la superfície de la Terra. Les tectites són el mineral més sec conegut, amb un contingut mitjà d'aigua del 0,005%. Això és molt estrany, car la majoria dels cràters on es pogueren formar les tectites es trobaven sota l'aigua abans de l'impacte. També s'ha descobert zirconi parcialment fos sota algunes tectites. Això, juntament amb el seu minúscul contingut d'aigua, suggereix que les tectites es formen en unes condicions de temperatura i pressió excepcionals. Van ser anomenades així per Franz Eduard Suess, fill d'Eduard Suess.

## Referències

* ↑ 1920-2013., McCall, G. J. H. (Gerald Joseph Home),. Tektites in the geological record : showers of glass from the sky. Londres: Geological Society, 2001. ISBN 1862390851.
* ↑ Alessandro., Montanari,. Impact stratigraphy : the Italian record. Berlín: Springer, 2000. ISBN 3540663681.
* ↑ D., Schmadel, Lutz. Dictionary of minor planet names. 5th rev. & enl. ed. Berlín: Springer, 2003. ISBN 9783540299257.
# Tectologia

La tectologia és un enfocament científic dels sistemes, amb pretensió universalista, el projecte del qual troba la seva primera formulació en l'obra del científic i filòsof marxista Aleksandr Bogdànov, que en forja el terme i publica el 1913 un llibre de títol epònim, La tectologia, rus: Tектология. ·) Es basa en la tesi monista segons la qual les mateixes lleis s'exerceixen a tots els nivells de la realitat i segons la idea d'una semblança estructural de les diferents esferes de la realitat. També proposa la noció d' « equilibri dinàmic » i de « mecanisme de regulació », que correspon a l'estat òptim d'un sistema. ·
Tot i que inicialment integrada en el corpus ideològic marxista de Bogdànov, la tectologia ha conegut com a ciència de l'organització un desenvolupament posterior concret, sobretot en la teoria dels sistemes socials de Talcott Parsons, en la teoria dels sistemes polítics de David Easton i de Gabriel Almond, en la teoria de l'acció formulada per Michel Crozier i Erhard Friedberg, en la teoria de l'organització del treball i la gestió de la producció pensada i aplicada per Taylor i Henry Ford, així com en la teoria de la gestió.Alguns dels seus aspectes es van desenvolupar en relació amb la teoria general dels sistemes de Bertalanffy, així com amb la cibernètica les teories basades en el concepte de sinergia (en particular la teoria sinèrgica de l'evolució).

## Notes i referències

* 1 2 3 4 (francès) E. L. Petrenko, « Tectologie », a F. Lesourd (dir.), Dictionnaire de la philosophie russe (1995), Lausana, L'Âge d'Homme, 2007, p. 860-861
* 1 2 (francès) « Alexandre Bogdanov », a J.-F. Mattéi (dir.), Encyclopédie philosophique universelle – Les œuvres philosophiques. Dictionnaire, vol. 2, París, PUF, 1992, p. 2269

## Vegeu també

* Aleksandr Bogdànov
* Empiriomonisme
* Cibernètica
* Sistèmica
* Teoria dels sistemes dinàmics
# Lockerbie

Lockerbie (en gaèlic escocès Locarbaidh) és una ciutat de l'àrea Dumfries i Galloway, de l'Escòcia occidental. Es troba aproximadament a 121 km de Glasgow i a 32 km de la frontera anglesa. Segons el cens de 2001 tenia 4.009. La ciutat va rebre l'atenció internacional quan les restes del vol 103 de Pan Am van estavellar-se en aquesta localitat fruit de l'explosió d'un artefacte bomba en ple vol el desembre de 1988.

## Arquitectura

Gran part dels edificis de Lockerbie són de gres vermell. Hi ha diversos edificis imponents prop del centre com l'Ajuntament, acabat l 1880, i que té una torre del rellotge.
Una mica més al nord del centre hi ha l'església parroquial Dryfesdale. El nom Dryfesdale prové del riu local Dryfe Water que s'uneix amb el riu Annan una mica més enllà de la zona oest de la ciutat. A uns 15 milles (24 km) quilòmetres al sud de Lockerbie per la carretera C92 a Dalton hi ha una capella ucraïnesa a l'antic camp de presoners de guerra Hallmuir, del qual només hi queden restes. El camp va estar actiu durant la Segona Guerra Mundial i va albergar soldats ucraïnesos de la 14a Divisió Waffen SS de Granaders. Els presoners van construir la capella en una barra de l'exèrcit. Aquest edifici va ser protegit com un edifici de Categoria B el 2003. La capella encara es manté en ús avui dia i s'oficien servicis ucraïnesos el primer diumenge en mesos alterns.

## Referències

* ↑ Ainmean-Àite na h-Alba Arxivat 2017-03-26 a Wayback Machine. Arxivat 2017-03-26 a Wayback Machine.
* ↑ «Description of Hallmuir POW camp». Allaboutlockerbie.com. [Consulta: 16 maig 2011].
* ↑ Historic Scotland 49592
# Teresa de Portugal i de Savoia

Teresa de Portugal (?, 1151-Veurne, Flandes, 1218). Infanta de Portugal, filla d'Alfons I Enríquez i de la seva esposa Mafalda de Savoia.)
En 1184 Teresa es va casar amb Felip d'Alsàcia, comte de Flandes, sent comtessa de Flandes. A causa de la dificultat de pronunciar el seu nom, Teresa ho va canviar a Matilde (Matilda o Mahaut).
Les noces va ser celebrades en la Catedral de Notre-Dame de Tournai, en Bruges, després de la mort d'Isabel de Vermandois, la primera esposa de Felip, que no va tenir descendència. Aquestes noces van ser fruit de la necessitat que tenia Felip de tenir un descendent perquè el comtat no caigués en mans dels francesos. Per la seva banda, Portugal, un país nounat, volia assegurar una important aliança amb Flandes i el reconeixement europeu. Teresa va portar un considerable dot, cosa que va ajudar a Felip a manipular la guerra contra França que es va perllongar un parell d'anys més, fent les paus en 1186. Un nombre raonable d'immigrants portuguesos (principalment comerciants) també van ser a Flandes amb la Infanta.
Teresa va viure en una de les corts reals més luxoses d'Europa, on Felip va patrocinar a Chrétien de Troyes, autor d'un famós cicle del Rei Artús i pare del tema del Grial en la literatura.
No obstant, com Isabel de Vermandois, Teresa mai va donar a llum, i després de la mort de Felip, el comtat va passar a la seva germana Margarida I, comtessa de Flandes.
Després de la mort de Felip a l'agost de 1191, Teresa es va casar per segona vegada en 1194 amb el seu cosí, el duc Eudes III de Borgonya. Teresa va intercedir favorablement davant el Rei de França perquè el seu nebot, l'infant Ferran de Portugal es casés amb Joana de Constantinoble, comtessa de Flandes, neboda de Maria de França, filla del rei Felip August (Felip II de França). Del seu segon matrimoni no va tenir cap fill i el matrimoni va ser anul·lat en 1195 per raons de consanguinitat. El duc va tornar a contreure matrimoni amb Alicia de Vergy.
Teresa va ser la filla favorita d'Alfons I. Maria Roma, historiadora portuguesa, la descriu com una dona bella i “plena d'orgull amb una energia viril” de la fibra de la seva àvia Teresa, comtessa de Portugal.
El 6 de maig de 1218, va trobar la mort a amb seqüència d'una caiguda de la seva carrossa en un pantà a prop de Furnes, a Bèlgica.

## Referències

* ↑ Mattoso, 2014, p. 226.
* 1 2 Rodrigues Oliveira, 2010, p. 80.
* ↑ Rodrigues Oliveira, 2010, p. 79.
# Teresa de Portugal

Teresa de Portugal és el nom dels següents personatges:
* Teresa de Portugal, o Teresa de Lleó i Núñez (~1095-1113), infanta de Lleó i comtessa de Portugal
* Teresa de Portugal i de Barcelona (1181-1250), infanta de Portugal i reina consort de Lleó; monja cistercenca i beata
* Maria Teresa de Portugal (infanta d'Espanya) (1793 - 1874)
* Maria Teresa de Portugal (arxiduquessa d'Àustria) (1855 - 1944)
* Maria Teresa de Portugal (princesa de Thurn und Taxis) (1881 - 1945)
# Lockhart (Alabama)

Lockhart és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 548 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lockhart tenia 548 habitants, 229 habitatges, i 147 famílies. La densitat de població era de 194,1 habitants/km².
Dels 229 habitatges en un 30,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,5% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 35,4% no eren unitats familiars. En el 33,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 25,4% de 45 a 60 i un 16,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones hi havia 92,3 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.281 $ i la renda mediana per família de 29.688 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.625 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 14.338 $. Aproximadament el 17,5% de les famílies i el 25,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Tiranet frontbrú

El tiranet frontbrú (Pseudotriccus simplex) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos dels Andes del sud-est del Perú i oest de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Tiranet frontbrú». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2021(català)
# Lovelace (cràter)

Lovelace és un cràter d'impacte que es troba en la cara oculta de la Lluna, just darrere del terminador nord, al sud-sud-oest del cràter Hermite, i just al nord de Froelich, lleugerament més petit. A l'est es troba Sylvester.
La paret externa d'aquest cràter és gairebé circular, amb una vora ben delineada que no s'ha desgastada significativament. En canvi, la paret interior sí que presenta un cert deteriorament, amb un perfil suavitzat i arrodonit, però no hi és marcada per cap petit cràter d'importància. És més estreta en la vora nord que en altres parts. El sòl interior és anivellat, amb un pic central que està situat just al sud del punt central.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més proper a Lovelace.
| Cràters satèl·lit | Lovelace Coordenades Diàmetre E 82° 06′ N, 93° 18′ O﻿ / ﻿82.1°N,93.3°O﻿ / 82.1; -93.3﻿ (Lovelace E) 23 km |

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Lovelace (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 29 juny 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 29 juny 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Lovelace» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-05-31. [Consulta: 29 juny 2018].
# Mai Aizawa (futbolista)

Mai Aizawa (相澤 舞衣, 10 de setembre de 1980) és una exfutbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 1999. Va disputar 5 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 1999 | 3 | 4 |
| 2000 | 0 | 0 |
| 2001 | 0 | 0 |
| 2002 | 2 | 0 |
| Total | 5 | 4 |

## Referències

* ↑ Japan Football Association(japonès)
# Tetsuo Hara

Tetsuo Hara (japonès: 原哲夫) (Shibuya, 2 de setembre de 1961) és un mangaka famós per dibuixar el manga Hokuto no Ken (sovint conegut com El puny de l'estel del nord), escrit per Buronson. També va fer els dissenys de personatges per al videojoc de Capcom Saturday Night Slam Masters.
Abans de publicar Hokuto no Ken, el seu manga més cèlebre, havia treballat en una sèrie anomenada Tetsu no Don Kihote (鉄のドンキホーテ), sobre motocròs, que no va tenir èxit i fou aviat clausurada. Malgrat tot, l'autor va aprofitar el disseny dels personatges per a il·lustrar Hokuto no Ken. Per a Kenshirō, el protagonista de l'obra, l'autor es va inspirar en el protagonista de pel·lícules com Fúria oriental i Enter the Dragon, a més de Sylvester Stallone.

## Obres

* Mad Fighter.
* Tetsu no Don Quixote (1983, 2 volums)
* Hokuto no Ken (de 1983 a 1988, 27 volums, escrit per Buronson)
* Cyber Blue (1988, 4 volums, escrit per Ryuichi Mitsui)
* Hana no Keiji (1990, 18 volums, escrit per Keichiro Ryu)
* Kagemusha Tokugawa Ieyasu (1994, 6 volums, escrit per Sho Aikawa).
* Takaki Ryūsei (1995, 1 volum)
* Sakon (1997, 6 volums, escrit per Keiichiro Ryu i Shingo Nihashi).
* Hydra.
* Nakabō Rintarō.
* Aterui II.
* Sōten no Ken (de 2001 fins ara, 14 volums (en producció), escrit per Buronson).
* Bonolon.

## Referències

* 1 2 3 Estrada, Oriol; Bernabé, Marc. 501 mangas que leer en español (en castellà). Barcelona: Norma Editorial, 2019, p. 181. ISBN 978-8467939408.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Tetsuo Hara (japonès)
# Thaton

    Per l'estat xan anomenat en birmà Thaton, vegeu Hsatung
    Pel regne de Thaton o Ramannadesa, vegeu Districte de Thaton
Thaton (birmà သဓို သထုံမြို့, Tha-Hton) és una ciutat de l'estat mon a Birmània, capital del districte de Thaton i del township de Thaton. En nom Thaton ve del món Sadhuim, derivació del pali Sudhammapura (de Sudharma la llei de Déu, segurament com a depositària de les escriptures budistes). Està situada a 16° 55′ N, 97° 22′ E﻿ / ﻿16.917°N,97.367°E﻿ / 16.917; 97.367, a les muntanyes de Martaban a uns 15 km del Golf de Martaban, que avui dia en són uns 30 km a causa de l'arena que està allunyant la costa. Als escrits budistes s'esmenta el país de Suvanna Bhumi, tradicionalment identificat amb Tahton, però avui dia posat en dubte. Sir Arthur Phayre identifica Thaton amb la Xeythoma visitada per Nicolo de' Conti vers 1430, però sobre això hi ha seriosos dubtes i probablement es tractaria de Sittang.
La població al cens de 1983 era de 61.790 habitants i l'estimació el 2007 era de 130.000 habitants. El 1853 tenia només 30 o 40 cases (200 o 300 habitants) però escollida capital de districte el 1895, el 1901 ja eren 14.342 habitants. El comitè municipal es va establir el 1887.

## Història

Vegeu Districte de Thaton

## Pagodes

* Shwesayan.
* Thagya o Muleik

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* Thaton Arxivat 2005-05-07 a Wayback Machine.
# Manuel Prieto Honorato

Manuel Ignacio Prieto Honorato (Castillejo de Martín Viejo, província de Salamanca, 15 de febrer de 1949) és un polític valencià, diputat a les Corts Valencianes en la IV i V Legislatures.
Llicenciat en enginyeria agrònoma, treballà com a funcionari del Ministeri d'Agricultura d'Espanya. Inicialment milità en el Centro Democrático y Social, amb el que fou candidat a les eleccions al Parlament Europeu de 1989 i a l'alcaldia de Castelló de la Plana a les eleccions municipals espanyoles de 1991. Després va ingressar en el Partido Popular, amb el que fou elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 1995 i 1999. Ha estat president de la Comissió de Medi Ambient de les Corts Valencianes. Després va treballar en la Conselleria de Medi Ambient fins al a 2007.

## Referències

* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2015-07-21. [Consulta: 17 juliol 2015].
* ↑ Medio Ambiente eliminó la prohibición en un coto para que cazaran sus técnicos, El País, 21 d'abril de 2013
# The Hammocks

The Hammocks és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 47.379 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, The Hammocks tenia 47.379 habitants, 15.203 habitatges, i 12.055 famílies. La densitat de població era de 2.327,4 habitants/km².
Dels 15.203 habitatges en un 46,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,4% hi vivien parelles casades, en un 16,1% dones solteres, i en un 20,7% no eren unitats familiars. En el 15,1% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,1 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,47.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,3% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 36,2% entre 25 i 44, un 18,9% de 45 a 60 i un 6,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.909 $ i la renda mediana per família de 54.444 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.159 $ mentre que les dones 30.178 $. La renda per capita de la població era de 18.962 $. Entorn del 7% de les famílies i el 8,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- The Hammocks». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- The Hammocks». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Majestic Pictures

Majestic Pictures va ser una empresa de producció i distribució cinematogràfica estatunidenca activa durant la dècada de 1930. Sota el control de Larry Darmour, la companyia es va especialitzar en produccions de baix pressupost i va ser un de les companyies de Poverty Row més estables durant el període. També es va guanyar una reputació de produir pel·lícules de major qualitat que la habitual entre estudis similars, possiblement a causa d'un acord comercial que la companyia tenia amb el principal estudi MGM.

## Història

La primera pel·lícula estrenada per Majestic va ser el drama de 1930 Today. El 1935, juntament amb altres estudis com Monogram i Chesterfield, Majestic va ser absorbit per Republic Pictures. La combinació més gran dirigida per Herbert J. Yates tenia com a objectiu dominar el camp de baix pressupost. Darmour es va sentir descontent amb l'acord i aviat va marxar per reprendre la producció per la seva banda.

## Filmografia

* Today (1930)
* The Crusader (1932)
* Law and Lawless (1932)
* The Phantom Express (1932)
* Hearts of Humanity (1932)
* The Unwritten Law (1932)
* Gold (1932)
* Outlaw Justice (1932)
* The Crusader (1932)
* The Vampire Bat (1933)
* The World Gone Mad (1933)
* The Sin of Nora Moran (1933)
* Curtain at Eight (1933)
* Sing Sinner Sing (1933)
* Via Pony Express (1933)
* Cheating Blondes (1933)
* Gigolettes of Paris (1933)
* Trouble Busters (1933)
* Gun Law (1933)
* What Price Decency (1933)
* High Gear (1933)
* She Had to Choose (1934)
* Cheaters (1934)
* Night Alarm (1934)
* The Fighting Trooper (1934)
* Enlighten Thy Daughter (1934)
* Riding Speed (1934)
* Unknown Blonde (1934)
* The Scarlet Letter (1934)
* Fighting Lady (1935)
* Convention Girl (1935)
* What Price Crime (1935)
* Dizzy Dames (1935)
* Shadows of the Orient (1935)
* Reckless Roads (1935)
* Motive for Revenge (1935)
* Mutiny Ahead (1935)
* The Perfect Clue (1935)

## Referències

* 1 2 Pitts p.223

## Bibliografia

* Balio Tino. Grand Design: Hollywood as a Modern Business Entertprise 1930-1939. University of California Press, 1995.
* Pitts, Michael R. Poverty Row Studios, 1929–1940: An Illustrated History of 55 Independent Film Companies, with a Filmography for Each. McFarland & Company, 2005.
# Mare de Déu de Lurdes dels Banys de Toès

La Mare de Déu de Lurdes dels Banys de Toès és una capella dels jardins del balneari dels Banys de Toès, del terme comunal de Nyer, de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
Està situada en els jardins del balneari dels Banys de Toès.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «101 - Nyer». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Conf 153. La Mare de Déu de Lurdes dels Banys de Toès». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Nyer i Toès i Entrevalls». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ [ La Mare de Déu de Lurdes dels Banys de Toès en els ortofotomapes de l'IGN]
# Therèse (pel·lícula)

Therèse és una pel·lícula muda en blanc i negre sueca del 1916 dirigida per Victor Sjöström.

## Argument

Una noia jove anomenada Therese s'ha casat per conveniència amb un home ric més gran que ella per tal de portar una vida benestant.

## Repartiment

* Lili Bech - Teresa
* Lars Hanson - Gerhard, estudiant
* Albin Lavén - Rell, cap de districte
* Mathias Taube - Kembell, advocat
* Robert Sterling Ramb, avaluador de justícia penal
* Albert Ståhl - Dona
* Josua Bengtson - Detectiu
* Jenny Tschernichen-Larsson - Mare de Teresa

## Producció

La pel·lícula es va estrenar el 2 d'octubre de 1916 al Cosmorama de Göteborg. Com a guió de la pel·lícula, tenen dos guions dels autors Johanne Skram Knudsen i Poul Knudsen. La pel·lícula es pot veure com l'últim acte de la pel·lícula Gatans barn del 1914, al començament de la pel·lícula se sent un fort ressò de com va acabar, la mare que ha de deixar el seu fill petit i té prohibit tornar-lo a veure mai més, però els noms, les persones i els entorns són completament nous. El rodatge va tenir lloc a l'estudi del Swedish Biografteatern a Estocolm amb algunes escenes filmades al vestíbul de Röda Kvarn per Henrik Jaenzon. El guionista E.V. Juhlström és un pseudònim per Ester Julin i Victor Sjöström. La pel·lícula es va exportar a diversos països com Argentina, Xile i França

## Referències

* ↑ «Progressive Silent Film List: Therèse». Silent Era. [Consulta: 23 abril 2009].

## Enllaços externs

* Therèse al Svensk Filmdatabas
# Mare de Déu de Medjugorje

La Mare de Déu de Medjugorje és una advocació mariana nascuda l'any 1981 a Medjugorje (Antiga Iugoslàvia) després de l'inici d'unes suposades aparicions de Maria de Natzaret a sis nens del poble. És especialment coneguda amb el títol de Reina de la Pau.

## Referències

* ↑ Susac, Franjo. MEDJUGORJE. Monografía para los peregrinos. (en castellà). Sarajevo: DOBRA KNJIGA, 2014. ISBN 978-9958-36-135-7.