OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Castell de la Cardosa

El Castell de la Cardosa és un edifici situat al nucli urbà del poble de la Cardosa, dins del terme municipal de Cervera, a la comarca de la Segarra. És una obra declarada Bé Cultural d'Interès Nacional.

## Descripció

Edifici de grans dimensions de planta quadrangular amb teulada a doble vessant i el carener paral·lel a la façana principal. Consta de planta baixa, dos pisos i golfes. La porta principal és d'arc de mig punt adovellat, està precedida per tres esglaons i queda flanquejada per dos contraforts atalussats que hi ha només a nivell de planta baixa. Als tres pisos superiors s'obren finestres allindades de diferents dimensions.
A la façana lateral s'obren dues grans finestres a la part superior d'arc rebaixat i a nivell del primer pis s'obre una finestra de grans dimensions amb la llinda i els brancals motllurats.
Hi ha altres edificacions secundàries als costat de la casa i per la part de darrere hi ha un pati.

## Història

Es té notícies del lloc de la Cardosa des del segle xi, època en què formava una quadra sota el domini de diversos cavallers. L'any 1398, la Cardosa es va convertir en carrer de Cervera, fins al 1452 quan Guillem de Tàrrega va comprar la senyoria del lloc. Els últims senyors del lloc, a principis del segle xix, van ser els Montull i Tello.
L'antiga casa senyorial de la Cardosa es va convertir en una masoveria fins que el va comprar l'artista Montse Gomis que el va restaurar i el va convertir en la seva residència i en un espai per l'art i la cultura: fa cursos, exposicions, trobades d'artistes....

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Castell de Cardosa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Cavour

«Cavour» té aquests significats:
* Topònims:
** Cavour (Torí), municipi de la ciutat metropolitana de Torí
** Grinzane Cavour, municipi de la província de Cuneo
** Sogliano Cavour, municipi de la província de Lecce
** Piazza Cavour (Roma),
** Via Cavour, Roma
* Biografies: Camillo Benso di Cavour, estadista italià i artífex de la unitat italiana
* Naus:
** cuirassat Conte di Cavour, cuirassat de la classe Conte di Cavour, avarat el 1911 reconstruïda entre el 1933 i el 1937, desballestada el 1947
** Cavour (550), portaavions avarat el 2004
# Castellers del Prat de Llobregat

Els Castellers del Prat de Llobregat són una colla castellera del Prat de Llobregat, al Baix Llobregat, que va començar a actuar a plaça l'any 2014.

## Història

El març del 2014 sorgeix una crida per crear una colla castellera a la ciutat, que obté la resposta d'un grup de persones i entitats que es decideixen a fer-ho possible organitzant diverses reunions i actes promocionals per tal de donar a conèixer la iniciativa a la resta de la població. El 21 de juny del mateix any se celebra l'assemblea constituent de la colla de Castellers del Prat de Llobregat. La junta de la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya (CCCC), en la reunió del dia 8 de setembre del 2014, va admetre els Castellers del Prat com a «colla en formació» amb els Castellers de Cornellà i els Castellers de Barcelona com a padrins.
El bateig de la colla fou el 27 de juny del 2015 a la plaça de la Vila del Prat de Llobregat acompanyats d'una de les seves colles padrines, els Castellers de Cornellà i la colla dels Laietans de Gramenet. El 19 d'octubre del 2015 són admesos com a membres de ple dret de la Coordinadora.
L'any 2018, en ocasió de la seva diada, van descarregar el primer castell de set del seu historial, el 3 de 7. El segon castell de set arribaria una mica més tard aquell mateix any en forma de 4 de 7 per la Festa Major del Prat al setembre.

## Referències

* ↑ «Quins noms té el pollastre de raça del Prat?». Termcat. [Consulta: 3 maig 2016].
* ↑ «Al Prat ja tenen escut oficial». La Vanguardia, 30-07-2014 [Consulta: 17 novembre 2015].
* 1 2 «El Prat de Llobregat celebra el bateig de la seva colla castellera». Ara, 28-06-2015 [Consulta: 21 novembre 2015].
* ↑ «El Prat de Llobregat també vol una colla castellera». DiariCasteller.cat, 29-04-2014 [Consulta: 21 novembre 2015].
* ↑ «S'està formant una colla castellera al Prat». Amics d'El Prat, 12-06-2014.
* ↑ «Esperxats i Llunàtics, colles de ple dret de la CCCC». DiariCasteller.cat, 10-09-2014 [Consulta: 21 novembre 2015].
* ↑ «Els Castellers del Prat ja són colla de ple dret». Ajuntament del Prat de Llobregat, 21-10-2015. Arxivat de l'original el 10 d'abril 2016. [Consulta: 21 novembre 2015].
* ↑ «La CCCC nomena dues noves colles de ple dret i una en formació». DiariCasteller.cat, 21-10-2015 [Consulta: 21 novembre 2015].
* ↑ «Els Castellers del Prat descarreguen el seu primer castell de 7». [Consulta: 15 novembre 2023].
* ↑ «Aquesta Festa Major hem fet un nou castell de 7!», 02-10-2018. [Consulta: 15 novembre 2023].

## Vegeu també

* Trobada de colles castelleres del Baix Llobregat

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Castellers del Prat de Llobregat
* Castellers del Prat de Llobregat a YouTube
Colles castelleres actuals (llista) :
Colles de vuit :
Colles de set :
Colles de sis :
Notes: Que han carregat (en cursiva) o descarregat almenys un castell de la gamma. Les estructures de 3 i de 4 es consideren de gamma bàsica, i la resta, de gamma alta. :
# Chester (Texas)

Chester és un poble al Comtat de Tyler a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 265 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chester tenia 265 habitants, 101 habitatges, i 75 famílies. La densitat de població era de 63,9 habitants/km².
Dels 101 habitatges en un 32,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,4% hi vivien parelles casades, en un 6,9% dones solteres, i en un 25,7% no eren unitats familiars. En el 20,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23% tenia menys de 18 anys, un 12,1% entre 18 i 24, un 29,8% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 13,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.313 $ i la renda mediana per família de 46.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.536 $ mentre que les dones 14.750 $. La renda per capita de la població era de 14.659 $. Aproximadament el 3,8% de les famílies i el 5,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Notes

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chester». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chester». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].

## Enllaços externs

* http://www.city-data.com/city/Chester-Texas.html
# Chester (desambiguació)

«Chester» té aquests significats:
* Toponímia:
** Chester, capital del comtat de Cheshire al nord-oest d'Anglaterra.
** Chester (Califòrnia)
** Chester (Carolina del Sud)
** Chester (Comtat d'Orange)
** Chester (Connecticut)
** Chester (Geòrgia)
** Chester (Illinois)
** Chester (Iowa)
** Chester (Maine)
** Chester (Maryland)
** Chester (Massachusetts)
** Chester (Montana)
** Chester (Nebraska)
** Chester (Nova Hampshire)
** Chester (Nova Jersey)
** Chester (Texas)
** Chester (Vermont)
** Chester (Virgínia de l'Oest)
** Chester Hill, població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània.
** Olde West Chester, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Ohio.
** Port Chester, població dels Estats Units a l'estat de Nova York.
** West Chester (Iowa), població dels Estats Units a l'estat d'Iowa.
* Biografies:
** Chester Alan Arthur (Fairfield, Vermont, 1829 – Nova York, 1886), polític estatunidenc, 21è president dels Estats Units.
** Chester Bennington, cantant de rock estatunidenc.
** Chester Brown (Montreal, 1960), dibuixant canadenc.
** Chester Edward Ide (Springfield, 1878 — 1944), compositor estatunidenc.
** Chester Himes (Jefferson City, Missouri, 1909 – Moraira, Teulada, 1984), escriptor estatunidenc
** Chester Nimitz (1885 - 1966), almirall de la Flota estatunidenca.
* Miscel·lània:
** Papir mèdic Chester Beatty, papir egipci sobre medicina.
** Chester Beatty Papyri, col·lecció de papirs manuscrits de textos bíblics.
# Celler d'Espiells

El Celler d'Espiells és una obra de Sant Sadurní d'Anoia (Alt Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

El conjunt, format per quatre edificis (el celler, les oficines, el magatzem i la torre), es distribueix formant una plaça que tanca un dels costats amb una paret vegetal que dona pas a les vinyes.
El celler és un edifici de 7 metres d'alçada i coberta a dues aigües, que s'alça sobre arcades cada 6.5 metres. S'obre a la plaça a través d'una porxada amb portes correderes transparents que contrasta amb la manca d'obertures de la façana contrària.
L'edifici d'oficines té planta quadrada amb coberta a dues aigües. L'estructura s'aixeca sobre pilars de formigó. Dues de les façanes, tancades amb vidrieres, estan reculades respecte a la coberta formant una porxada.
L'estructura de l'edifici d'expedicions i magatzem s'aixeca sobre grans arcades de 18 metres de llum arriostrades per dues parets arquejades i paral·leles que formen el passadís de distribució. La façana que dona a la plaça és una successió d'obertures i contraforts.

## Història

A finals del segle xx, la indústria del cava viu un moment d'expansió. Apareixen nous productors que juntament amb petits elaboradors tradicionals es fan un lloc al mercat i consoliden les seves posicions.
La família Juvé participa d'aquest procés endegant la construcció d'unes noves caves i un celler a la finca d'Espiells, a peu de les vinyes.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Celler d'Espiells». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 octubre 2017].
# Chiloglanis lufirae

Chiloglanis lufirae és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.
Els mascles poden assolir els 10 cm de llargària total.
Es troba a Àfrica: República Democràtica del Congo.

## Referències

* 1 2 «Chiloglanis lufirae» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Centre de Planificació Familiar (Girona)

L'històric Centre de Planificació Familiar, actualment Centre Jove de Salut Integral, és un edifici del municipi de Girona que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

Fins al maig del 2005, va estar funcionant com a Centre de Planificació Familiar. En aquell moment, els Centres d'Atenció Primària van assumir els serveis que es prestaven a l'edifici. Per decisió de l'Ajuntament de Girona, i amb el suport del Departament de Salut, l'equipament es va reconvertir en el seu ús actual, i es va decidir adreçar-lo als joves. Des del juny del 2005 l'edifici acull el Centre Jove de Salut Integral, el qual ofereix una atenció «integral i confidencial».

## Descripció

És un edifici de planta rectangular, teulat a dues aigües i carener paral·lel a la façana. La façana és un porxo de 4 arcs de punt rodó de pedra polida. Es clou amb un ràfec treballat de motllures i de pedra polida. El segon arc per la dreta insinua la porta d'entrada a l'edifici, per dins el porxo, mercès a un escut borbònic a la clau de l'arc. Dins el porxo, remolinat, hi ha quatre obertures, coincidents amb els arcs. Són d'arc rebaixat i s'hi barregen finestres i portes. Fou restaurat sobre 1960-1970.

## Referències

* 1 2 3 4 «Centre de Planificació Familiar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].
# Chinoperla spinata

Chinoperla spinata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids. Es troba a Àsia: Tailàndia.
Els adults presenten el cap marró fosc, les antenes i els palps uniformement marró, el pronot marró clar amb rugositats més fosques i les potes marró. Les ales anteriors dels mascles fan 5 mm de llargària i les de les femelles 11. Els ous tenen forma de llàgrima.

## Referències

* ↑ Sivec & Stark, 2010. Illiesia 6(8):68.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 Sivec, I. & B.P. Stark, 2010. Five new species of Chinoperla Zwick (Plecoptera: Perlidae) from Vietnam and Thailand. Illiesia, 6(08):62-74. «PDF».
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 23 octubre 2011].
# Chinoperla reducta

Chinoperla reducta és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids. Es troba a Malèsia: Sumatra.

## Referències

* ↑ Geijskes, 1952. Arch.Hydrobiol. 21:294.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:276.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 1982. Aquatic Insects 4(3):170.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 23 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Clarence Center

Clarence Center és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.747 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clarence Center tenia 1.747 habitants, 622 habitatges, i 508 famílies. La densitat de població era de 318,2 habitants per km².
Dels 622 habitatges en un 41% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,9% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 18,2% no eren unitats familiars. En el 14,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,81 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,6% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 29,8% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 13,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 66.311 $ i la renda mediana per família de 70.179 $. Els homes tenien una renda mediana de 53.542 $ mentre que les dones 27.266 $. La renda per capita de la població era de 25.363 $. Entorn de l'1,7% de les famílies i l'1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clarence Center». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clarence Center». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Centre de proves de Semipalàtinsk

El Centre de proves de Semipalàtinsk va ser la principal instal·lació de proves nuclears de l'antiga Unió Soviètica. En 1949, la Unió Soviètica va realitzar el seu primer assaig nuclear, la RDS-1, en aquestes instal·lacions. Està situada a l'estepa al nord-est del Kazakhstan, al sud del vall del riu Irtix. Els edificis científics es troben a 150 km a l'oest de la ciutat de Semipalàtinsk (rebatejada Semei després la independència del Kazakhstan), a prop de la frontera oriental de la província del Kazakhstan Oriental i la província de Pavlodar.
La instal·lació va ser clausurada de manera oficial el 29 d'agost de 1991, després de la devolució de l'armament nuclear soviètic del Kazakhstan a Rússia. Posteriorment abandonada, el desmantellament dels últims edificis científics va concloure el juny de 2000.

## Divisions i instal·lacions

* P-1: Es va utilitzar per a les primeres proves nuclears, fins a 1953. Després de la prova de RDS-6s el 12 d'agost de 1953 es va produir un gran cràter amb una forta contaminació radioactiva, que va impossibilitar seguir usant gran part de la zona.
* P-2: Es va utilitzar per a les explosions en terra
* P-3: Utilitzada per a bombardejos de bombes menudes i mitjanes.
* P-5: Utilitzada per a bombardejos de bombes d'alta potència.
Tots els llocs es trobaven en un radi de 10 km de P-1.

## Referències

* ↑ «Kazakhstan». NTI, gener 2014.
# Cicadomorfs

Els cicadomorfs (Cicadomorpha, gr. "amb forma de cigala") són un infraordre d'hemípters auquenorincs que conté les cigales (cicadidae) i altres grups afins. N'hi ha unes 5.000 espècies descrites a tot el món. Els cicadomorfs s'inclouen dins el subordre Auchenorrhyncha; alguns especialistes fan servir el nom de Clypeorrhyncha substituint el de Cicadomorpha.
Molts cicadomorfs produeixen sons audibles com a forma de comunicació. La majoria tenen una cambra filtradora que els ajuda a treure l'excés d'aigua de la sava del xilema i del floema del qual s'alimenten.

## Referències

* ↑ C. H. Dietrich in Resh, V. H. & Carde, R. T. (Eds.) 2003 Encyclopedia of Insects. Academic Press.
# Cicadins

Els cicadins (Cicadinae) són una subfamília d'insectes hemípters de la família dels cicàdids (Cicadidae).

## Tribus

Inclosos gèneres notables.
* Burbungini
* Cicadatrini (de vegades inclos a Cicadini)
** Cicadatra
** Psalmocharias
* Cicadini
** Cicada
** Euterpnosia
** Illyria
** Leptosemia
** Neocicada
** Terpnosia
* Cyclochilini
** Cyclochila
** Psaltoda
* Dundubiini
** Aceropyga
** Calcagninus
** Cosmopsaltria
** Diceropyga
** Dundubia
** Macrosemia
** Maua
** Meimuna
** Nabalua
** Orientopsaltria
** Platylomia
** Purana
** Tanna
* Fidicinini
** Dorisiana
** Fidicina
** Fidicinoides
** Ollanta
** Proarna
* Gaeanini
* Hyantiini
** Hyantia
** Mura
** Quesada
* Jassopsaltriini
* Tibiceninae / Lyristini
** Tibicen / Lyristes
* Moganniini
** Mogannia
* Oncotympanini (disputat)
** Oncotympana
* Platypleurini
** Platypleura
** Pycna
** Ugada
* Pomponiini
** Megapomponia
** Pomponia
* Tacuini
** Tacua
* Talcopsaltriini (disputat)
* Tamasini
* Thophini
** Thopha
** Arunta

## Referències

* ↑ Lee, Young June; Hill, Kathy B. R. «Systematic revision of the genus Psithyristria Stål (Hemiptera: Cicadidae) with seven new species and a molecular phylogeny of the genus and higher taxa». Systematic Entomology, 35, 2, 2010, pàg. 277–305. doi:10.1111/j.1365-3113.2009.00509.x.
* ↑ Lee, Young June (2012). "Descriptions of two new genera and species of Cicadidae (Hemiptera) from India with some notes on tribal classification". Deutsche Entomologische Zeitschrift 59 (2): 225–231. doi:10.1002/mmnd.201200018
# Cibotium barometz

* Si cerqueu altres usos, vegeu Corder vegetal de Tartària.
Cibotium barometz és una espècie de falguera de la família Dicksoniaceae. És una planta nativa de la Xina i de la part occidental de la península de Malaca.

## Descripció

Aquesta planta fa com a màxim 1 m quan creix erecta però sovint creix prostrada. Les seves fulles fan fins a 3 m de llargada.

## Propietats

Aquesta falguera es considera com medicinal dins la medicina tradicional i per aquest motiu ha estat molt recollida fins a fer-la menys abundant. Es creu que es tracta del corder vegetal de Tartària dins una llegenda medieval per la seva similitud dels seu rizoma amb la llana dels corders.
La seva arrel s'ha usat com hemostàtic.

## Sinònims

* Aspidium barometz (L.) Willd.
* Dicksonia barometz (L.) Link
* Nephrodium baromez (L.) Sweet
* Polypodium barometz L.

## Referències

* ↑ Large, Mark F.; John E. Braggins. Tree Ferns [ILLUSTRATED]. Portland, Oregon: Timber Press, Incorporated, 2004, p. 360. ISBN 978-0881926309.
* ↑ «Cibotium barometz». Plantas útiles: Linneo. Arxivat de l'original el 2009-12-01. [Consulta: 15 desembre 2009].
* ↑ «Cibotium barometz». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 15 desembre 2009].
# Chaetodipus baileyi

Chaetodipus baileyi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels heteròmids. Viu a Mèxic i els Estats Units. Es tracta d'un animal nocturn i solitari que s'alimenta principalment de llavors. El seu hàbitat natural són els deserts, on viu a prop de matolls o arbres petits a la interfície entre planes sorrenques i pendents rocosos. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
Aquest tàxon fou anomenat en honor del naturalista i etnòleg estatunidenc Vernon Orlando Bailey.

## Referències

* ↑ Linzey, A. V.; Timm, R.; Álvarez-Castañeda, S. T.; Castro-Arellano, I.; Lacher, T. Chaetodipus baileyi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 11 agost 2015.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 25. ISBN 978-0801893049.
# Clitos el Blanc

Clitos (en grec antic: Κλεῖτος, llatí: Cleitus) fou un general macedoni del segle iv aC. És anomenat habitualment el Blanc (Λευκός, Leukós) per distingir-lo de Clitos el Negre, contemporani seu.
Probablement va ser un dels veterans enviats al regne de Macedònia amb Cràter el 324 aC per reprimir les revoltes d'algunes ciutats gregues, i va dirigir la flota d'Antípatre a la guerra de Làmia l'any 323 aC, derrotant l'almirall atenès Eveció en dues batalles prop de les Equínades.
Al repartiment de les províncies a Triparadisos el 321 aC, va obtenir de mans d'Antípatre la satrapia de Lídia. Després de la mort d'Antípatre, Antígon el borni el va atacar, i Clitos va deixar guarnicions a les principals ciutats i va anar amb vaixell cap a Macedònia per informar a Polipercont. El 318 aC, després que Polipercont no aconseguís ocupar Megalòpolis, el va enviar amb una flota a la costa de Tràcia per impedir a les forces d'Antígon de passar a Europa i unir-se a Filip III Arrideu, que dominava a la ciutat de Cios. Cassandre va enviar contra ell Nicànor de Macedònia, i es va lliurar una batalla prop de Bizanci en la qual Clitos va obtenir una victòria decisiva. Però, Clitos, confiat, va permetre a les tropes desembarcar i acampar, i va ser sorprès per forces de Nicànor i d'Antígon, que van destruir tots els vaixells menys un, amb el qual va poder escapar, tornant cap a Macedònia. Pel camí, uns homes de Lisímac de Tràcia el van aturar i el van matar, segons diu Diodor de Sicília.
Es va caracteritzar per la seva pompa i luxúria, segons diuen Flavi Arrià i Ateneu de Nàucratis.

## Referències

* ↑ «Clitos el Blanc». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ 3. Cleitus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 785
* ↑ 4. Cleitus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 785-786