OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vologès I d'Armènia

Vologès I d'Armènia (llatí Vologeses, armeni Valarsh, persa part Valagash) fou un rei arsàcida d' Armènia que va regnar de vers el 116 a aproximadament el 138.

## Biografia

Vologès era el fill de Sanatruk I (o Sanastrocès) i doncs un príncep que no era el fill gran del seu pare dins la família arsàcida. El seu pare Sanatruk era probablement el mateix que el rei Sanatruk I o Sanadrug o Sanatrocès que hi hauria regnat sobre Armènia vers el 75 a 100.
Vologès, amb el suport dels Parts, va agafar vers el 116 la direcció de la revolta dels armenis contra Roma que l'any 114, sota l'emperador Trajà, havia transformat Armènia en província romana.
Quan Hadrià, el successor de Trajà va concloure un acord amb els Parts, fixant les fronteres dels dos imperis en l'Eufrates el que implicava l'abandonament de les tres províncies creades pel seu predecessor (Armènia, Assíria i Mésopotàmia), Vologès fou definitivament reconegut per Roma com a rei vassall d'Armènia i de Sofene vers el 118.
En la historiografia armènia tradicional, Vologès I va deixar la reputació d'un gran constructor. Seria el fundador prop de Artaxata a Dyrarat d'una nova capital, Valarshapat (fundada per Valarsh). Seria igualment a l'origen de Valarshavan al Basean (la Fasiane clàssica), i se suposa que fou també el creador de Valarshakert (Vologesocerta) al Bagrevand.
S'ignoren les relacions mantingudes pel rei d'Armènia amb els dos sobirans contemporanis, Osroes I i Vologès III, que en aquesta època es disputaven l'Imperi part. Tampoc es coneix l'actitud de Vologès I cap als romans que havia combatut abans d'acceptar la seva tutela.
Vers el 136, Vologès va enviar una ambaixada a Roma per queixar-se de la inacció còmplice del rei Pharsman II d'Ibèria envers els alans que multiplicaven les seves devastacions al sud del Caucas, a Armènia i la Mèdia, i fins i tot a Capadòcia. Vologès va haver d'acceptar el pagament d'un tribut per obtenir la retiratada dels invasors.
El regnat de Vologès d'Armènia va acabar poc temps després de l'adveniment de l'emperador Antoní Pius l'any 138.

## Posteritat

Cyril Toumanoff li atribueix una filla anomenada Ghadana, esposa del rei Pharsman II d'Ibèria i regent pel compte del seu net.
Més recentment, un descobriment épigrafic del segle ii evoca «la reina Drakontis filla del rei Vologeses d'Armènia esposa del rei d'Ibèria Amazaspos (Hamazasp II d'Ibèria)».

## Notes i referències

* ↑ Dion Cassius, Histoire Romaine, Livre LXIX, chapitre 15, § 2.
* ↑ Cyrille Toumanoff, Les dynasties de la Caucasie chrétienne de l'Antiquité jusqu'au XIX$^e$ siècle : Tables généalogiques et chronologiques, Rome, 1990, p. 97-98.
* ↑ D.Braund (2002) cité par Christian Settipani, Continuité des élites à Byzance durant les siècles obscurs.

### Bibliografia

* Marie-Louise Chaumont, « L'Arménie entre Rome et l'Iran : I de l'avènement d'Auguste à l'avènement de Dioclétien », dans Aufstieg und Niedergang der römischen Welt, II, 9.1, 1976, p. 144-146.
# Víctor Seix i Perearnau

Víctor Seix i Perearnau (Barcelona, 1 de juliol de 1923 - Frankfurt del Main, 21 d'octubre de 1967) va ser un editor i empresari català, vinculat a l'editorial Seix Barral. Estudià a l'escola Blanquerna i a l'Institut Escola de Barcelona, i posteriorment feu la carrera de Filosofia i Lletres a la Universitat de Barcelona. L'any 1944 (o 1945) entrà a Seix Barral, on modernitzà tota la maquinària de la impremta. El 22 de febrer de 1949 es va casar amb Montserrat Salvat i Pons. L'any 1950, en entrar a l'empresa Carlos Barral, l'editorial prengué un nou gir. Poc després, amb Jacobo Muchnik i Joana Mercé Varela, fundaren l'editorial Difusora Internacional (DISA). Foren els primers a editar els Anuaris, any rere any, i comercialitzar-los a través de la xarxa de venda directa. Formà part del Sindicato del Papel y Artes Gráficas espanyol. A partir dels anys cinquanta, amb un grup de joves universitaris, promogué el moviment internacional de la pau "Pax Christi". En ocasió de la Fira del Llibre de Frankfurt, sofrí en aquesta ciutat un accident de tramvia, i morí pocs dies després, el 21 d'octubre de 1967.

## Obres

* El bandolerismo catalán en la literatura española.

## Referències

* ↑ Llull, Antonio «Entierro del editor Don Víctor Seix Perearnau» (pdf) (en castellà). ABC. ABC [Madrid], 27-10-2012 [Consulta: 5 desembre 2012].
* 1 2 Fallecimiento de don Víctor Seix Perearnau en Francfort La Vanguardia, 22 octubre 1967, pàgina 34
* ↑ «Mario Muchnik desiste en el intento de recuperar su antigua editoria» (pdf) (en castellà). La Vanguardia. La Vanguardia [Barcelona], 05-09-1990 [Consulta: 5 desembre 2012].
* ↑ «Han sido designadas las ternas de los sindicatos» (pdf) (en castellà). La Vanguardia. La Vanguardia [Barcelona], 27-09-1967 [Consulta: 5 desembre 2012].
# Parells o senars

Parells o senars (o parells i senars) és un joc de mans, en el qual la probabilitat és un factor important. S'hi juga amb dos participants que empren la seva mà més àgil per a mostrar el seu dit índex i el seu dit del mig; això significa que el compte total dels dits serà 2, 3 o 4 (1+1=2, 1+2=3, 2+1=3 o 2+2=4), o sigui que el resultat de la suma dels dits de tots dos participants té la mateixa probabilitat que surti un nombre parell que imparell (o senar).
Abans de jugar, els participants es posen d'acord de qui intentarà pronosticar el resultat final; aquest compta fins a tres i exclama el seu pronòstic, de manera que després del «compte enrere», aquest exclama «parells!» o «senars!» simultàniament quan els jugadors mostren el seu(s) dit(s); és important que el resultat pronosticat no s'exclami després que els dits s'hagin mostrat.
El joc de parells o senars pot ser utilitzat per fer una decisió. En aquest cas, hom en diu "fer a parells i senars".

## Variant

Una variant del joc consisteix a què un dels jugadors triï "parells" i l'altre "senars". A continuació, tots dos jugadors mostren alhora (a la veu d'"Una, dues, tres!") la seva mà amb cap, un o diversos dits estesos. Si la suma de tots dos és parell, guanyarà el jugador que va triar parells, i viceversa. Pot jugar-s'hi a una vegada o "al millor de tres", "el millor de cinc", etc.
Aquesta variant té un component estratègic en tractar de preveure si el contrincant traurà parell o senar, i tractar de mostrar el complement que et faci guanyador, tenint en compte que:
* Parell + Parell = Parell
* Parell + Imparell = Imparell
* Imparell + Imparell = Parell
* Imparell + Parell = Imparell
Convé acordar a priori si valor de treure zero, ja que solen sorgir discussions sobre aquest tema. Comunament s'hi juga amb només una mà.

## Vegeu també

* Morra
* Pedra, paper, tisores

## Referències

* ↑ «Diccionari de la llengua catalana». [Consulta: 29 març 2021].
* ↑ «Diccionari normatiu valencià». [Consulta: 29 març 2021].
* ↑ «Diccionari Català-Valencià-BalearB». [Consulta: 29 març 2021].
# Parenda

Parenda és una fortalesa i llogaret de l'Índia, avui al districte de Solapur a Maharashtra.
Fou atribuïda a Mahmud Gawan a la part final del segle xv encara que segurament ja existia força abans. Va quedar dins els dominis dels nizamshàhides i fou fins i tot la seva capital per un temps quan van perdre Ahmednagar davant Akbar el Gran el 1605. Aurangzeb la va conquerir quan era governador del Dècan per compte de Shah Jahan. Posteriorment la fortalesa va quedar en ruïnes i la població es va despoblar. Formà part dels dominis del nizam d'Hyderabad.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Xamkhalat de Tarki

El Shamkhalat de Tarki fou un domini feudal al nord-est del Dagestan amb el seu centre a Tarki.
Va aparèixer al final de segle xv en el territori habitat pels kumyks, i era un estat feudal que fou part del xamkhalat de Kazi-Kumukh. El 1642 es va separar del xamkhalat de Kazi-Kumukh i va esdevenir independent; en aquest any 1642 el títol del governant - xamkhal - va passar de Kazi-Kumukh a Tarki.
L'annexió final del xamkhalat de Tarki i altres territoris de Daguestan després d'un segle de govern de Pèrsia, per part de Rússia va ser feta pel Tractat de Gulistan el 1813. El 1818 governava el tinent general Mekhti, conegut per la seva devoció per Rússia. Aleksei Iermolov va envair el 1817 el kanat de Mekhtuli i va fer fugir el kan cap a les muntanyes i el 1818 va annexionar una part del kanat i la resta el va incorporar al Xamkhalat de Tarki, l'únic dels estats del Daguestan que romania lleial a Rússia. Únicament el txetxens seguien resistint.
El 1867 el Xamkhalat de Tarki va ser abolit, i en el seu territori es va formar el districte de Temir-Khan-Shura al Dagestan.

## Referències

* ↑ К. М. Алиев. Таргу-наме. — Махачкала, 2001.
* ↑ Р. Г. Маршаев. О термине «шамхал» и резиденции шамхалов. — Махачкала, 1959. С. 163—173
* ↑ Zelkina, Anna. In Quest for God and Freedom: The Sufi Response to the Russian Advance in the North Caucasus (en anglès). C. Hurst & Co. Publishers, 2000, p. 70. ISBN 9781850653844.
* ↑ Шамхалы тарковские, ССКГ. 1868. Вып. 1. С. 58.

## Vegeu també

* Xamkhalat dels Kazi Kumuk
* Història del Dagestan
* Khanats del Caucas
# Patrick Béon

Patrick Béon (Gosné, 5 de febrer de 1950) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 1973 i 1979. Els seus majors èxits foren les victòries finals a l'Étoile de Bessèges i al Critèrium Internacional.

## Palmarès

* 1971
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Guillem Tell
* 1972
** 1r a la París-Mantes-en-Yvelines
* 1973
** 1r a la París-Roubaix sub-23
** 1r al Tour de Loir i Cher i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Guillem Tell
* 1975
** 1r a l'Étoile de Bessèges
* 1976
** 1r al Critèrium Internacional
** 1r al Gran Premi de Niça
* 1979
** Vencedor d'una etapa a l'Étoile de Bessèges

### Resultats al Tour de França

* 1975. 78è de la classificació general
* 1976. 61è de la classificació general
* 1977. Fora de control (17a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl Arxivat 2017-03-29 a Wayback Machine.
* Fitxa a museociclismo.it
# Panchet

* Per a altres significats, vegeu «Muntanya Panchet».
Panchet (Panchkot) fou un estat tributari protegit del tipus zamindari al districte de Manbhum, avui a l'est Jharkhand, amb una superfície de 4.895 km², format per 19 de les 45 parganes del districte. Pagava un tribut de 5.579 lliures.
Els rages consideren ser descendents dels rajputs que van venir del nord-oest i van conquerir la zona; no obstant podrien ser en realitat aborígens; les seves pretensions a una sobirania sobre la regió no foren reconegudes més que nominalment per altres caps. Els historiadors musulmans l'esmenten per primer cop sota Shah Jahan: governava Bir Narayan, zamindar de Panchet, dependent del governador de la suba de Bihar, que era comandant de 300 cavallers i va morir el 1632 o 1633. Raja Garur Narayan pagava un tribut (1728-1743) al govern de Bengala de 18.203 rupies; el 1743 Ali Werdi Khan li va imposar un càrrec addicional de 3.323 rupies; el 1763 l'impost anomenat sarf-i-sikka fou cobrat per Kasim Ali per cobrir les despeses del canvi de moneda. Al segle XVIII els britànics el consideraven un territori de jungla de 7.198 km² dins d'un territori que havia estat cedit a la companyia el 1765 i que diferia poc del veí districte de Bishnupur. Muhammad Reza Kahn el 1766 va exigir un tribut de 30.000 rupies però només se'n van recaptar 5.969. El 1771, es va establir una zor talab o recaptació obligatòria forçada de 144.954 rupies, reforçada per autoritats militars. El 1777 l'acord entre britànics i el raja de Panchet Raghunath Narayan, incloent el territori recent annexionat de Jhalida, es va fixar en 69.027 rupies. Després es van descobrir fonts d'ingressos que no s'havien tingut en compte i el tribut va pujar el 1783 a 76.532 rupies. Posteriorment es va fixar una organització permanent.

## Referències

* 1 2 Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Panchià

Panchià és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 740 habitants. Limita amb els municipis de Pieve Tesino, Predazzo, Tesero i Ziano di Fiemme.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Luca Braito | Llista cívica |
# Azerbaidjan als Jocs Paralímpics

L'Azerbaidjan (AZE) ha participat en els Jocs Paralímpics des de la seva edició d'Atlanta 1996. En els Jocs Paralímpics de Barcelona 1992 ho va fer com a membre de l'Equip Unificat. En el seu historial, Azerbaidjan ha conquistat un total de 38 medalles paralímpiques: 9 medalles d'or, 18 medalles de plata i 11 medalles de bronze. La millor participació d'una delegació azerbaiyana va ser als Jocs Paralímpics de Londres 2012 amb una collita de 4 medalles d'or, 5 de plata i 3 de bronze per sumar un total de 12 medalles paralímpiques. Azerbaidjan no ha participat en els Jocs Paralímpics d'Hivern. El país està representat pel Comitè Paralímpic Nacional de l'Azerbaidjan.

## Medalles

| Jocs Paralímpics | | | | Total | Rànquing |
| Rio de Janeiro 2016 | 1 | 8 | 2 | 11 | 48 |
| Londres 2012 | 4 | 5 | 3 | 12 | 61 |
| Pequín 2008 | 2 | 3 | 5 | 10 | 60 |
| Atenes 2004 | 2 | 1 | 1 | 4 | 45 |
| Sydney 2000 | 0 | 1 | 0 | 1 | 38 |
| Atlanta 1996 | 0 | 0 | 0 | 0 | 27 |
| Total | 9 | 18 | 11 | 38 | |

## Referències

* 1 2 3 4 Azerbaijan at the Paralympics. Paralympic.org.(anglès)

## Vegeu també

* Azerbaidjan als Jocs Olímpics
# Eleccions municipals de 2019 a Riudecanyes

Les eleccions municipals de 2019 a Riudecanyes van ser unes eleccions locals que es van celebrar el diumenge 26 de maig de 2019 a Riudecanyes, al Baix Camp, com a part de les eleccions municipals espanyoles. Es van triar els 9 regidors de l'Ajuntament de Riudecanyes.

## Sistema electoral

Les eleccions als ajuntaments de l'Estat espanyol estan fixades per celebrar-se el quart diumenge de maig cada quatre anys. El sistema electoral fa servir la regla D'Hondt amb representació proporcional, llistes tancades i una barrera electoral del 5% dels vots vàlids, que inclou els vots en blanc. La votació per a l'assemblea local es basa en el sufragi universal.
En les eleccions municipals, la circumscripció electoral és en l'àmbit municipal i el nombre d'escons (o sigui, regidors) a triar del municipi es determina en funció del nombre d'habitants censats en aquest municipi. En el cas de Riudecanyes, en tenir 783 persones censades, l'hi correspon 9 regidors.

## Candidatures

El 30 d'abril del mateix any, la Junta Electoral de Zona de Reus va proclamar les quatre candidatures del municipi de Riudecanyes en el Butlletí Oficial de la Província de Tarragona.
* Esquerra Republicana de Catalunya-Acord Municipal (ERC-AM)
* Junts per Riudecanyes (JxCat-JUNTS)
* Ciutadans-Partido de la Ciudadanía (Cs)
* Ara Riudecanyes (A)

## Jornada electoral
### Constitució de les meses

En aquell moment, Riudecanyes tenia una població de 1.131 habitants, dels quals 783 persones van ser cridades a votar a l'única mesa que es va constituir al municipi.

### Participació

La participació en aquestes eleccions va ser de 81,1%, el qual cosa implica que un total de 635 ciutadans del municipi van decidir exercir el seu dret a vot. Comparant aquesta participació amb la mitjana catalana, Riudecanyes ha registrat una xifra molt més alta, situant-se en 16,3 punts percentuals per sobre.
A continuació, es presenta una taula amb els percentatges de participació registrats a diferents hores del dia de les eleccions:
| Hores | Riudecanyes |
| Participació (14h) | 49,4% ( 2,8%) |
| Participació (18h) | 66,9% ( 2,6%) |
| Participació (20h) | 81,1% ( 4,6%) |

## Referències

* 1 2 «Llei orgànica 5/1985, de 19 de juny, del règim electoral general». Portal Jurídic de Catalunya. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Infoelectoral | Resultados electorales» (en castellà). Ministerio de Interior | Gobierno de España. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Eleccions municipals 2019 | Eleccions». Diputació de Barcelona, 21-09-2019. [Consulta: 31 maig 2023].
* 1 2 «Resultats electorals». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2022-10-10. [Consulta: 4 juny 2023].
# Múnia zebrat

El múnia zebrat (Amandava subflava) és un petit moixó de la família dels estríldidss (Estrildidae) que habita la zona afrotròpica.

## Morfologia

* Fa uns 9 cm de llargària.
* Semblant a un pardal amb un iris vermellós, pit taronja, bec vermell i plomatge per sobre de color verd oliva fosc.
* Notable dimorfisme sexual. El mascle és vermell per la zona posterior, flancs blanquinosos amb barres fosques i cella vermella.
* La femella és una mica més petita i no té les celles vermelles del mascle.

## Hàbitat i distribució

Habita les sabanes i praderies de la major part de l'Àfrica Subsahariana, arribant al sud del Iemen. S'ha introduït en altres indrets com ara Kuwait.

## Alimentació

S'alimenta principalment de llavors. També insectes i brots.

## Reproducció

La femella pon generalment 4 – 6 ous a un niu de forma ovalada, fet d'herba.

## Llista de subespècies

S'han descrit tres subespècies:
* Amandava subflava clarkei (Shelley, 1903). Àfrica meridional.
* Amandava subflava niethammeri, Wolters, 1969. Àfrica central.
* Amandava subflava subflava (Vieillot, 1819). Des d'Àfrica Occidental fins al sud del Iemen.

## Referències

* ↑ «Múnia zebrat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
# Tractat de Londres (1839)

Al Tractat de Londres del 1839, també conegut amb el nom de Tractat dels XXIV articles, els Regne Unit dels Països Baixos, França, el Regne Unit, Àustria i Prússia reconeixen la independència de Bèlgica. És també la fi de dret del Regne Unit dels Països Baixos, que esdevé Regne dels Països Baixos.

## Contingut
### Territori

* La província de Limburg s'escindeix en dues parts. El territori al marge dret del Mosa i la ciutat de Maastricht tornen als Països Baixos.
* El ducat de Luxemburg s'escindeix en dues parts. La part occidental escau a Bèlgica i esdevé la província de Luxemburg, la resta roman un ducat independent, en ésser una unió personal del rei dels Països Baixos.
* Una comissió especial s'encarrega de delimitar les fronteres amb fites, quan no hi ha fronteres naturals el que sovint és el cas.

### Obligacions i drets

* Els habitants poden triar lliurement la seva nacionalitat
* Bèlgica té l'obligació de neutralitat en eventuals conflictes internacionals futurs.
* Els Països Baixos garanteixen l'accés lliure al port d'Anvers pel riu Escalda.
* Bèlgica pot construir als seus costs un ferrocarril a través del Limburg (Països Baixos): el Rin de Ferro.
* El Regne Unit serà el fiador de la neutralitat i de la seguretat de Bèlgica

## Després

* L'any 1890, la unió personal entre Luxemburg i els Països Baixos es trenca.
* En envair Bèlgica al 4 d'agost 1914, l'exèrcit prussià infringeix la neutralitat de Bèlgica. El Regne Unit declararà la guerra a Prússia conforme a la seva obligació. Aquest esdeveniment contribuirà a internacionalitzar el conflicte.
* Encara avui, el Rin de Ferro i l'apregonament de l'Escalda romanen un subjecte de negociacions dures entre ambdós Estats. El 2005, la Regió de Flandes va signar un nou Tractat d'Escalda amb els Països Baixos

## Referències

* ↑ Hertslet, Edward. The Map of Europe by Treaty: Showing the Various Political and Territorial Changes which Have Taken Place Since the General Peace of 1814 (en anglès). vol.2. Butterworths, 1875, p. 994.
# Winterset

Winterset és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 4.768 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Winterset tenia 4.768 habitants, 1.884 habitatges, i 1.230 famílies. La densitat de població era de 524,5 habitants/km².
Dels 1.884 habitatges en un 32,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,1% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 34,7% no eren unitats familiars. En el 31,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 20,3% de 45 a 60 i un 21% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.142 $ i la renda mediana per família de 42.951 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.536 $ mentre que les dones 22.146 $. La renda per capita de la població era de 17.274 $. Entorn del 5,8% de les famílies i el 8,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Personalitats notables

* John Wayne. Actor, director i productor de cinema.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Winterset». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Winterset». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sèrie GeForce 16

La sèrie GeForce 16 és una sèrie d'unitats de processament gràfic desenvolupades per Nvidia, basades en la microarquitectura Turing, anunciada el febrer de 2019. La sèrie 16, comercialitzada en el mateix període de temps que la sèrie 20, pretén cobrir el mercat d'entrada a gamma mitjana, no abordat per aquest últim. Com a resultat, els mitjans l'han comparat principalment amb la sèrie de GPU Radeon RX 500 d'AMD.

## Arquitectura

La sèrie GeForce 16 es basa en la mateixa arquitectura de Turing que s'utilitza a la sèrie GeForce 20, ometent els nuclis Tensor (AI) i RT (traçament de raigs) exclusius de la sèrie 20. La sèrie 16, però, conserva els nuclis enters dedicats utilitzats per a l'execució simultània d'operacions d'enter i de coma flotant. El 18 de març de 2019, Nvidia va anunciar que mitjançant una actualització de controladors a l'abril de 2019 habilitarien DirectX Raytracing a les targetes de la sèrie 16 a partir de la GTX 1660, juntament amb algunes targetes de la sèrie 10, una característica reservada a la sèrie RTX fins a aquest moment.

## Productes

La sèrie GeForce 16 es va llançar el 23 de febrer de 2019 amb l'anunci de la GeForce GTX 1660 Ti. Les targetes tenen una interfície PCIe 3.0 x16, que les connecta a la CPU, produïda amb procés 12 nm FinFET de TSMC. El 22 d'abril de 2019, coincidint amb l'anunci de la GTX 1650, Nvidia va anunciar ordinadors portàtils equipats amb chipsets GTX 1650 integrats. TU117 no és compatible amb Nvidia Optical Flow, que és útil per al programari d'interpolació de moviment. Totes les GPU TU117 utilitzen el codificador NVENC de Volta (que té una millora lleugerament millor respecte a Pascal) en lloc del de Turing.

## Referències

* ↑ «New GeForce GTX 1660 Ti Delivers Great Performance Leap for Every Gamer, Starting at $279 | NVIDIA Newsroom» (en anglès). nvidianews.nvidia.com. NVIDIA, 22-02-2019. [Consulta: 22 octubre 2019].
* ↑ Smith, Ryan. «The NVIDIA GeForce GTX 1660 Ti Review, Feat. EVGA XC GAMING: Turing Sheds RTX for the Mainstream Market» (en anglès). AnandTech, 22-02-2019.
* ↑ Burnes, Andrew. «Accelerating The Real-Time Ray Tracing Ecosystem: DXR For GeForce RTX and GeForce GTX» (en anglès). NVIDIA, 18-03-2019.
* ↑ «16: The New Supercharger – GeForce GTX 1660 Ti» (en anglès). Nvidia. [Consulta: 22 febrer 2019].
* ↑ «GeForce GTX 1650 Gaming Laptops» (en anglès). Nvidia. Arxivat de l'original el 23 abril 2019. [Consulta: 21 maig 2022].
* ↑ «NVIDIA Optical Flow SDK» (en anglès americà). developer.nvidia.com. Nvidia, 29-11-2018.
* ↑ «GeForce GTX 1650 Graphics Card» (en anglès). Nvidia. [Consulta: 22 octubre 2019].