OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 2005 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2005 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 14 de setembre de 2011. Després de recordar les resolucions anteriors sobre la situació a Sierra Leone, el Consell va acordar ampliar el mandat de l'Oficina de les Nacions Unides per a la Consolidació de la Pau a Sierra Leone durant un any, fins al 15 de setembre de 2012, amb la missió de donar suport al govern per tal que aconsegueixi que les eleccions de 2012 siguin pacífiques, justes i democràtiques, així com ajudar els esforços en la prevenció de conflictes, l'atur juvenil, programes de gènere, estat de dret i drets humans. També va encomanar a l'Oficina ajudar al Govern en la lluita contra la corrupció, el tràfic de drogues i la delinqüència organitzada, així com en l'enfortiment de la capacitat nacional per aplicar la llei, la gestió de fronteres i la construcció d'institucions de justícia penal.

## Referències

* ↑ Security Council Extends Operation of United Nations Integrated Peacebuilding Office in Sierra Leone until September 2012, by Resolution 2005 (2011)

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2001 a la 2100 (2011 - 2013)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2001 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2001 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 28 de juliol de 2011. Després de recordar totes les resolucions anteriors sobre la situació a l'Iraq, incloses les resolucions 1500 (2003), 1546 (2004), 1557 (2004), 1619 (2005), 1700 (2006), 1770 (2007), 1830 (2008), 1883 (2009) i 1936 (2010), el Consell va ampliar el mandat de la Missió d'Assistència de les Nacions Unides a l'Iraq (UNAMI) per un altre període de 12 mesos, fins al 31 de juliol de 2012.
La resolució va ser redactada pels Estats Units.

## Resolució
### Observacions

En el preàmbul de la resolució, el Consell de Seguretat va ressaltar la importància de l'estabilitat i la seguretat de l'Iraq i de la seva gent, la regió i la comunitat internacional. Es va instar al govern del Iraq a continuar enfortint la democràcia i l'estat de dret i es van donar la benvinguda a les millores en la situació de seguretat del país, tot i que el Consell va observar que es mantenien els desafiaments. Va subratllar la necessitat d'un procés polític inclusiu i el paper de les Nacions Unides.
Es van instar més esforços en relació amb la promoció dels drets humans i les qüestions humanitàries del poble iraquià. El Consell va reafirmar que totes les parts haurien d'adoptar mesures per protegir els civils i crear condicions per al retorn dels refugiats i dels desplaçats interns.
El preàmbul conclou acollint favorablement els progressos aconseguits cap a l'Iraq assolint un pla internacional davant d'això abans de l'adopció de la Resolució 661 (1990), i va demanar a l'Iraq que continués dialogant amb Kuwait per resoldre els problemes sorgit de les anteriors resolucions del Capítol VII.

### Actes

El mandat mandatari de la UNAMI i el Representant Especial del Secretari General es van ampliar per un any i seran revisats al final d'aquest període o més aviat si ho demana el govern iraquià. Es va destacar la seguretat del personal de la UNAMI per tal que l'operació dugués a terme el seu treball i es va cridar al govern iraquià i altres països a donar suport les Nacions Unides al país. El Consell va agrair l'esforç dels països que havien proporcionat recursos financers, logístics i de seguretat a la UNAMI.
Finalment, la Resolució 2001 va concloure demanant al Secretari General de les Nacions Unides Ban Ki-moon que informe cada quatre mesos sobre els progressos realitzats per la UNAMI en el compliment de les seves responsabilitats.

## Referències

* 1 2 «UN Security Council renews mandate of mission in Iraq». Xinhua, 28-07-2011.
* 1 2 «Security Council extends UN mission in Iraq by another year». United Nations News Centre, 28-07-2011.
* ↑ «UN extends mission in Iraq another year». Taiwan News, 28-07-2011. Arxivat 4 de març 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 19 febrer 2018].

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2001 a la 2100 (2011 - 2013)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Rinorea keayi

Rinorea keayi és a espècie de planta amb flor que pertany a la família de les violàcies. Està amenaçada per la pèrdua d'hàbitat.

## Descripció i distribució

Aquest arbre fa uns 6 – 7 m d'alçada i les seves flors tenen un color crema. Aquesta planta es troba en les valls boscoses del Camerun i de Nigèria. En la subpoblació nigeriana sembla estar restringida a l'altiplà d'Obudu, concretament en la divisió nord del Parc Nacional de Cross River. L'espècie també sembla créixer en subpoblacions denses en diversos tipus de boscos al Camerun, a l'altiplà central, així com al bosc costaner.

## Destrucció de l'hàbitat

Parts de la selva estan mostrant signes de destrucció de l'hàbitat on creix Rinorea keayi per mitjà del foc intencionat de la mà de l'home; ja que hi ha una creixent pressió per convertir les àrees en plantacions comercials, especialment per al conreu del bananer.

## Referències

* ↑ http://plants.jstor.org/flora/fwta459?s=t Rinorea keayi a JSTOR Global Plants
* 1 2 «Rinorea keayi». IUCN Red List of Threatened Species, 1998. [Consulta: 29 abril 2014].

## Bibliografia

* Achouundong, G. 1996. Les Rinorea comme indicateurs des grands types forestiers du Cameroun. In: L.J.G. van der Maesen, X.M. van der Burght, i J.M. van Medenbach de Rooy (eds) The Biodiversity of African Plants, pp. 536-544. Proceedings of the XIVth Aetfat Congress, 22-27 August 1994, Wageningen. Kluwer Academic Publishers, Dordrecht. (francès) (anglès)
* Hutchinson, J., Dalziel, J.M. and Hepper, F.N. 1927. Flora of West Tropical Africa. Published by the English Ministry of State for the Colonies. (anglès)
* Keay, R.W.J. 1989. The Trees of Nigeria. Oxford University Press, Oxford. (anglès)
* Oldfield, S., Lusty, C. and MacKinven, A. (compilers). 1998. The World List of Threatened Trees. World Conservation Press, Cambridge, UK. (anglès)
* Schmitt, K. 1996. Botanical survey in the Oban Division, Cross River National Park. (inèdita). Oban Hills Programme, Calabar. (anglès)
# Rinorea longistipulata

Rinorea longistipulata és una espècie de planta amb flor que pertany a la família de les violàcies. És endèmica al Brasil, concretament a l'Estat d'Acre i està confinat als boscos no inundats.

## Taxonomia

Rinorea longistipulata va ser descrita per Hekking i publicat a Phytologia 43(5): 471, pl. 2, f. 8, l'any 1978.

## Referències

* ↑ http://www.tropicos.org/Name/50067946?tab=distribution Àrea de distribució de Rinorea longistipulata
* ↑ Rinorea longistipulata a Tropicos

## Bibliografia

* Forzza, R. C. 2010. Lista de espécies Flora do Brasil http://floradobrasil.jbrj.gov.br/2010 Arxivat 2015-09-06 a Wayback Machine.. Jardim Botânico do Rio de Janeiro, Rio de Janeiro. (portuguès)
* Hekking, W. H. A. M. 1988. Violaceae, Part I. Rinorea and Rinoreocarpus. Fl. Neotrop. 46: i–ii, 1–207. (anglès)
# Conca del riu Paraguai

La conca del riu Paraguai és una de les dotze regions hidrogràfiques del territori brasiler.
Té una àrea d'1,1 milió de km², comprenent no només els estats de Mato Grosso i del Mato Grosso do Sul com també altres països veïns de Brasil, com Argentina, Paraguai i Bolívia. El principal riu de la conca és el Paraguai, que neix en territori brasiler en la Chapada dels Parecis. El cabal mitjà conjunta de la conca és de 363.445 m³/s.
La conca del Paraguai pot ser dividida en dues regions separades: l'altiplà Brasiler, amb terres per sobre de 200 m d'altitud, i el Pantanal, de terres amb menys de 200 m d'altitud i subjectes la inundacions periòdiques, funcionant com un gran reserva regularitzats de les accions dels rius de la conca.
Els biomes predominants en la conca són el 'Cerrado' (en la regió de l'altiplà Brasiler) i el Pantanal. En virtut de l'expansió de les activitats agro-industrials i de la mineria, les desforestacions venen accentuant els processos d'erosió, contribuint per a l'augment de la sorra dels rius de la regió, principalment el Taquari i el Sao Lourenço, afluents del riu Paraguai.
El principal centre urbà localitzat en la regió hidrográfica de Paraguai és la capital matogrossense de Cuiabá.
# Conca del Tarim

La conca del Tarim és una regió natural de la Xina en la regió autònoma de Xinjiang, formada pel riu Tarim i la seva àrea. Part de la conca està dominada pel desert de Taklamakan. Està habitada pels uigurs i altres pobles i per xinesos que hi han emigrat als darrers anys. Al sud, és separada de l'altiplà del Tibet per la serralada Kunlun.
En aquesta conca, hi va haver fins a 36 regnes que es van disputar la Xina i els pobles nòmades com el xiongnu i els juanjuan. A partir del segle i aC, fou generalment protectorat xinès i formava part de la ruta de la seda.

## Geologia

La conca del Tarim són les restes d'un antic microcontinent que s'amalgamava amb creixement del continent euroasiàtic durant el Carbonífer i el Permià. En l'actualitat, la deformació al voltant dels marges de la conca està resultant en el fet que l'escorça microcontinental s'està afonant sota el Tian Shan pel nord, i el Kunlun Shan pel sud.

## Referències

* ↑ «Conca del Tarim». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Coors Classic

La Coors Classic és una antiga cursa ciclista per etapes estatunidenca que es disputà entre 1975 i 1988. Entre 1975 i 1979 s'anomenà Red Zinger Bicycle Classic, però el 1980 canvià el nom pel de Coors Classic. John Howard, Dale Stetina i Greg Lemond són els únics ciclistes que han guanyat la cursa en dues vegades.
També es disputava una cursa femenina, on Jeannie Longo va ser la que aconseguí més victòries, amb un total de quatre.

## Palmarès masculí

| Any | Primer | Segon | Tercer |
| 1975 | John Howard | | |
| 1976 | John Howard | | |
| 1977 | Wayne Stetina | Dale Stetina | Francisco Javier Huerta |
| 1978 | George Mount | Bob Cook | Wayne Stetina |
| 1979 | Dale Stetina | Jonathan Boyer | Wayne Stetina |
| 1980 | Jonathan Boyer | Antonio Londoño | José Patrocinio Jiménez |
| 1981 | Greg Lemond | Iuri Kaixirin | Iuri Bàrinov |
| 1982 | José Patrocinio Jiménez | Martín Alonso Ramírez | Víktor Demidenko |
| 1983 | Dale Stetina | Doug Shapiro | Luis Herrera |
| 1984 | Doug Shapiro | Andrew Hampsten | Jeff Pierce |
| 1985 | Greg Lemond | Andrew Hampsten | Doug Shapiro |
| 1986 | Bernard Hinault | Greg Lemond | Phil Anderson |
| 1987 | Raul Alcala | Jeff Pierce | Andrew Hampsten |
| 1988 | Davis Phinney | Andrew Hampsten | Alex Stieda |

## Palmarès femení

| Any | Primera | Segona | Tercera |
| 1975 | Hannah North | | |
| 1976 | Connie Carpenter | | |
| 1977 | Connie Carpenter | | |
| 1978 | Keetie Van Oosten-Hage | | |
| 1979 | Keetie Van Oosten-Hage | | |
| 1980 | Beth Heiden | | |
| 1981 | Jeannie Longo | | |
| 1982 | Connie Carpenter | | |
| 1983 | Rebecca Twigg | Maria Canins | Cynthia Olavarri |
| 1984 | Maria Canins | Jeannie Longo | Nina Sobye |
| 1985 | Jeannie Longo | Inga Thompson-Benedict | Madonna Harris |
| 1986 | Jeannie Longo | Susan Ehlers-Sutton | Inga Thompson-Benedict |
| 1987 | Jeannie Longo | Inga Thompson-Benedict | Madonna Harris |
| 1988 | Inga Thompson-Benedict | Madonna Harris | Danute Bankaitis-Davis |

## Referències

* ↑ «Coors classic (Usa) - Ex.». [Consulta: 27 novembre 2022].
* ↑ «Before the USA Pro Cycling Challenge, Red Zinger/Coors Classic podiums were the place to be» (en anglès americà), 17-08-2011. [Consulta: 27 novembre 2022].
* ↑ Brooks. «The Retrogrouch: America's Tour: The Coors Classic», 28-04-2014. [Consulta: 27 novembre 2022].
* ↑ Archives, Cycling. «Coors Classic (V)» (en anglès). [Consulta: 27 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Palmarès masculí a memoire-du-cyclisme.eu
* Palmarès masculí a cyclebase.nl
* Palmarès femení a cyclebase.nl
# Contaminació tèrmica

La contaminació tèrmica es produeix quan un procés altera la temperatura del medi de forma indesitjada o perjudicial.
El medi més habitual on es produeix és a l'aigua, ja que l'aire es dissipa més fàcilment. Però també és possible, per exemple, quan es concentra una gran quantitat d'aparells d'aire condicionat i aquests expulsen la calor cap al carrer.
Les centrals tèrmiques necessiten refrigeració, ja que no converteixen tota l'energia química en electricitat (només entre un 20-60 %) i la resta en calor. L'aigua és un bon mitjà per dissipar la calor, és accessible i té una gran inèrcia tèrmica. Per això aquestes centrals se situen prop d'un riu o el mar.
Per disminuir l'impacte abans d'abocar l'aigua calenta al riu o al mar, se sol passar per una torre d'evaporació que disminueix en part la temperatura. No obstant, concentra les sals del riu o el mar alterant les propietats físico-químiques de l'aigua.
La temperatura de sortida està regulada i s'han arribat a parar temporalment centrals nuclears perquè en alguns dies d'estiu el cabal del riu era escàs i la temperatura pujava massa.
Un altre procés que necessita eliminar calor és el liquat de gasos.
En l'altre extrem està la devolució d'aigua excessivament freda. En algunes plantes de regasificació de gas natural, s'utilitza un gran volum d'aigua de mar i es retorna més freda. És la deterioració de la qualitat de l'aire o de l'aigua ambiental, ja sigui per increment o descens de la temperatura, afectant en forma negativa als éssers vivents i a l'ambient. Els canvis climàtics són una conseqüència d'aquests desequilibris.

## Vegeu també

* Cogeneració

## Enllaços externs

* Contaminació tèrmica
# Coregonus kiletz

Coregonus kiletz és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes.

## Referències

* ↑ Linnaeus C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Michailovsky, M. 1903. On two little-known coregonids from Lake Onega. Ann. Mus. Zool. Acad. Imp. Sci. St. Petersburg v. 8: 345-355.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Coregonus kiyi

Coregonus kiyi és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir els 35 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 55-58.

## Hàbitat

Viu a les aigües obertes dels llacs.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Grans Llacs d'Amèrica del Nord (llevat del llac Erie).

## Longevitat

Viu fins als 10 anys.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* ↑ Scott, W.B. i E.J. Crossman 1973. Freshwater fishes of Canada. Bull. Fish. Res. Board Can. 184:1-966.

## Bibliografia

* Baillie, J. i Groombridge, B., 1996. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 1996. UICN, Gland, Suïssa.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Groombridge, B. (ed.), 1994. 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* IUCN Conservation Monitoring Centre, 1986. 1986 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.
* IUCN Conservation Monitoring Centre, 1988. 1988 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.
* IUCN, 1990. Llista Vermella d'Animals Amenaçats de la UICN 1990. UICN, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* «Coregonus kiyi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Copeland (Oklahoma)

Copeland és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 1.448 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Copeland tenia 1.448 habitants, 642 habitatges, i 450 famílies. La densitat de població era de 73,9 habitants per km².
Dels 642 habitatges en un 20,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,6% hi vivien parelles casades, en un 6,1% dones solteres, i en un 29,9% no eren unitats familiars. En el 26% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,69.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,9% tenia menys de 18 anys, un 5,1% entre 18 i 24, un 21,5% entre 25 i 44, un 32,9% de 45 a 60 i un 21,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 49 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.459 $ i la renda mediana per família de 33.071 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.560 $ mentre que les dones 16.121 $. La renda per capita de la població era de 16.252 $. Entorn del 13,8% de les famílies i el 18,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Copeland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Copeland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Copelandia

Copelandia actualment és un gènere de fongs que ja no es considera que constava de com a mínim 12 espècies. Molts micòlegs americans posaven les espècies del gènere Panaeolus que donaven una tinció blava dins el gènere Copelandia, en canvi els micòlegs europeus feien servir en el seu lloc el nom de Panaeolus. Actualment tots els bolets que estaven categoritzats dins el gènere Copelandia es troben dins el gènere Panaeolus a tot el món. El gènere Copelandia era un subgènere del gènere Panaeolus creat per Abbé Giacomo Bresadola (1847–1929) en honor d'Edwin Bingham Copeland (1873–1964), un recol·lector de fongs a les Filipines i que enviava algunes col·leccions a Bresadola.
Les espècies de Copelandia són de color blanc a gris i normalment amb peus llargs i delicats. Es troben en la zona tropical i neotropical d'ambdós hemisferis on creixen sobre l'herba, molsa morta, sorra o excrements. Contenen els al·lucinògens psilocina i psilobicina.
A Espanya tot el gènere es troba dins la llista de plantes de venda regulada.

## Taxonomia

* C. affinis (E. Horak)
* C. bispora (Malençon & Bertault) Singer
* C. cambodginiensis (Ola'h & R. Heim) Singer
* C. chlorocystis Singer & R.A. Weeks
* C. cyanescens (Berkeley i Broome) Singer
* C. lentisporus (Ew. Gerhardt) Guzmán
* C. mexicana Guzmán
* C. tirunelveliensis Natarajan & Raman
* C. tropica Natarajan & Raman
* C. tropicalis (Ola'h) Singer & R.A. Weeks

## Referències

* 1 2 Nathan Wilson & Herbert Baker. «Name: Copelandia affinis Horak». Mushroom Observer. [Consulta: 12 agost 2012].
* ↑ Rolf Singer
* Copelandia and other Psychoactive Mushrooms in Hawaii
* Dr. Rolf Singer
* Pollock. S. 1974. A novel experience with Panaeolus: A case study from Hawaii. Journal of Psychedelic Drugs vol. 6 (1): 85-89.
* Abbé Giacomo Bresadola (1847 - 1929)
* Taxonomische Revision der Gattungen Panaeolus und Panaeolina, by Ew. Gerhardt, 1996
# Congrés Mundial Jueu

El Congrés Mundial Jueu (en anglès: World Jewish Congress) (WJC) és una de les majors organitzacions jueves del món. La seva seu central es troba a Nova York, EUA (la ciutat amb major quantitat de jueus fora d'Israel), però el seu centre d'investigació se situa a Jerusalem, Israel. Compte amb oficines a Buenos Aires, Argentina (el tercer país amb major quantitat de jueus després d'Israel i EUA), Ginebra, Suïssa, París, França i Miami, Florida.
Té representants de comunitats jueves de més de vuitanta països i cinc branques regionals: el Congrés Jueu Americà, el Congrés Jueu d'Amèrica Llatina, el Congrés Jueu Europeu, el Congrés Jueu Euroasiàtic i el Congrés Jueu d'Israel. Entre les seves branques es troba l'Organització Mundial de Restitució Jueva que busca recuperar els béns materials robats a jueus per part dels nazis i altres règims antisemites, i és membre de diverses organitzacions ecuméniques.
Ha protagonitzat diversos escàndols de corrupció, disputes internes, malversació de fons i racisme anti-àrab. Es va suscitar una polèmica quan Stephen E. Herbits, secretari general del Congrés Mundial Jueu va escriure comentaris racistes contra els àrabs en un memo, que va ser condemnat per Shai Hermesh, president del Congrés Jueu d'Israel i membre del partit Kadima aduint que aquests comentaris posaven en perill els esforços de pau entre jueus i àrabs.

## Presidents del Congrés Mundial Jueu

* Stephen S. Wise: (1936 - 1949)
* Nahum Goldmann: (1949 - 1977)
* Philip M. Klutznick: (1977 - 1979)
* Edgar M. Bronfman: (1979 - juny 2007))
* Ronald S. Lauder: (10 de juny de 2007 fins ara)

## Enllaços externs

* Congrés Mundial Jueu (anglès)
# Congrés Mundial de Religions Ètniques

El Congrés Mundial de Religions Ètniques és una organització majoritàriament neopagana, encara que amb membres hinduistes, fundada a Vílnius, Lituània, el 1998 i que ha realitzat congressos en països diversos incloent Jaipur, Índia (2006).

## Membres

* Romuva, Lituània
* Dievturi, Letònia
* Rodzima Wiara, Polònia
* Asatrufelagið, Islàndia
* Forn Siðr, Dinamarca
* Suprem Consell de Grecs Gentils, Grècia
* Diipetes, Grècia
* Associació Domus, França
* Werkgroep Traditie, Bèlgica.
* Eldaring, Alemanya
* Foreningen Forn Sed, Noruega
* Federazione Pagana, Itàlia
* Pravoslavya, Ucraïna
* Vishva Hindu Parishad, Índia.

## Congressos

* Vílnius (1998)
* Telsiai (1999)
* Bradesiai (2000)
* Vílnius (2001)
* Vílnius (2002)
* Vílnius (2003)
* Atenes (2004)
* Antwerp (2005)
* Jaipur (2006)
* Letònia (2007)

## Vegeu també

* Federació Pagana Internacional
* Comunitat Mundial de Budistes
* Consell Mundial d'Esglésies
* Congrés Mundial Jueu
* Lliga Mundial Islàmica
* Parlament de les Religions del Món

## Referències

* ↑ «Congress» (en anglès). World Congress Of Ethnic Religions. [Consulta: 9 novembre 2011].

## Pàgina web

* Pàgina web