OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Maria Ruiz i Esgleas

Josep Maria Ruiz i Esgleas (Blanes, 9 d'abril de 1937 - Blanes, 24 de març de 1994) fou un futbolista català de les dècades de 1950 i 1960.

## Trajectòria

Jugava a la posició d'interior o a la d'extrem. Va ingressar al RCD Espanyol l'any 1955 procedent de l'equip juvenil de l'entitat. Al club va viure la primera remodelació de l'estadi de Sarrià, el 30 de setembre de 1956, en una victòria per 2 a 0 davant el Celta de Vigo. També formà part de l'equip que va perdre la final de la Copa d'Espanya de l'any 1957 a Montjuïc davant el FC Barcelona. El setembre de 1957 patí una greu lesió al vell estadi Zorrilla de Valladolid que mantingué força mesos apartat de l'equip. Quan es recuperà ja no tornà a ser el mateix d'abans. Continuà al club fins al 1960 havent disputat 62 partits de lliga. Aquest any en què fitxà pel RCD Mallorca on disputà 36 partits més a Primera, fins al 1963. La següent temporada jugà al CF Badalona a Segona Divisió. Jugà un partit amb la selecció catalana de futbol l'any 1956. També disputà tres partits amb la selecció espanyola sots 18 i tres més amb la selecció amateur als Jocs del Mediterrani de 1955 de Barcelona. Un cop retirat s'establí a la vila de Blanes on morí el 1994.

## Referències

* ↑ «Josep Ma Ruiz i Esgleas». La Vanguardia, 25-03-1994. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «Fallece el ex jugador Josep Ruiz». Mundo Deportivo, 26-03-1994. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «Josep Maria RUIZ». hallofameperico, 03-09-2009. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ Closa, Antoni; Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Editorial Jaume Rius, 1999. ISBN 8492294434.

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Jules Alexandre Grün

Jules-Alexandre Grün (25 de maig de 1868, 15 de febrer de 1938) fou un pintor post-impressionista, dissenyador de cartells i il·lustrador francès. La seva obra més coneguda és The Dinner Party, produïda el 1911. Es va fer famós pels seus cartells. Treballava com a empleat en una companya de cartelleria parisenca, sota les ordres de Jules Chéret, qui fou de fet el seu gran competidor en el sector. El Museu Nacional d'Art de Catalunya conserva obra seva.

## Referències

* 1 2 «Scott_Burkett: Jules Alexandre Grün: A Biography (1 of 5)». Arxivat de l'original el 2011-03-10. [Consulta: 1r octubre 2014].
# Processó

Una processó o professó és un passeig d'una icona sagrada per una vila o cap a un indret rellevant, com ara un santuari o ermita que permet la participació dels fidels. Algunes són especialment conegudes, com les professons catòliques a Espanya, molt habituals per Setmana Santa.

## Alguns tipus de processons

* Setmana Santa. Es realitzen durant la Setmana Santa. En les processons de Setmana Santa participen diferents col·lectius agrupats en confraries o germandats religioses advocades sota el reconeixement eclesiàstic de penitencials. Així doncs, els confrares surten als carrers amb les seves germandats acompanyant el pas d'un Crist o una Mare de Déu adscrit a un passatge de la Passió de Jesús. Els integrants realitzen les estacions de penitència abillats amb túniques: són penitents natzarens.
* Processó de Glòria. Es realitza amb alguna advocació gloriosa, de la Mare de Déu, del Sant Crist o d'algun Sant.
* Processó marítima. Es fa en part o completament sobre un vaixell. Són molt habituals les de la Mare de Déu del Carme.
* Via Crucis. On es recorda la passió de Jesucrist recorrent, pregant i meditant davant catorze creus o estacions, que representen els episodis del camí de la creu que va fer Jesucrist fins al Calvari, i que es clou amb els episodis de la crucifixió i l'enterrament.
* Rosari de l'Aurora. Es fa a primera hora del matí, poc després d'haver clarejat, i es resen els misteris del Rosari.
* Rosari de les espalmatòries. També es resen els misteris del Rosari, però una vegada s'ha fet fosc. Els participants van amb espelmes.
* Processó d'impedits. Es duu l'hòstia als malalts que no poden desplaçar-se a l'església.
* Processó de rogacions. Es fa per demanar algun favor, habitualment la pluja. Molt normals en segles passats, ara són poc habituals.
* Processó de Corpus. En la qual es passeja l'Hòstia consagrada, en la festivitat homònima.
* Infantils. Organitzades i integrades per nens. En són exemples la Processó dels Nens de San Blas i la Processó del Corpus, ambdues en el municipi madrileny de Robledo de Chavela o la Processó dels Facundillos, el Diumenge de Resurrecció de la Setmana Santa a Granada (Andalusia).

## Referències

* ↑ «Processó». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «professó». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «Termcat». Termcat. [Consulta: 1r abril 2021].

## Vegeu també

* Cirial
* Romiatge
* Processó das Xás
* Dansa de la Mort de Verges
* Carnaval
# Josep Pla (desambiguació)

«Josep Pla» té aquests significats:

## Persones

* Josep Pla i Agustí (1728 - Stuttgart, 1762), oboista i compositor català
* Josep Pla i Casadevall (Palafrugell 1897 - Llofriu 1981), escriptor i periodista català
* Josep Pla i Narbona (Barcelona, 1928), dibuixant, gravador i escultor
* Josep Pla i Duat (Sort, 1921 - La Pobla de Segur, 1994), metge de muntanya i escriptor del llibre El noi de Misseret: El món d'un metge de muntanya (La Campana, 1992)

## Premis, medalles, honors

* Premi Josep Pla atorgat per l'editorial Destino.
* Medalla Josep Pla de l'Associació Catalana de Periodistes i Escriptors de Turisme.
# Josep Pla i Agulló

Josep Pla i Agulló (1931-1993) fou un llatinista i traductor català. Es va especialitzar en l'obra del poeta i bisbe Venanci Fortunat (segle vi), sobre el qual va realitzar la tesi doctoral i també la primera edició crítica amb traducció en català dels dos primers llibres dels Carmina en la col·lecció de la Fundació Bernat Metge. És coautor de diversos llibres de text de llengua i cultura llatines per a l'ensenyament secundari. Un problema de salut li va impedir d'acabar l'edició de les altres obres de Venanci.

## Obres destacades

* Fortunat, Venanci. Poesies (vol. I) (en català, llatí). Traducció: Josep Pla i Agulló. Fundació Bernat Metge, 1992. ISBN 9788472255401.
* Pla i Agulló, Josep. L'Obra poètica de Venanci Fortunat, llibre primer. Universitat de, 1988. ISBN 84-7528-460-4.

## Referències

* 1 2 Alsina, Victòri. «Pla i Agulló, Josep». Diccionari de la traducció catalana. PEN català. [Consulta: 28 juny 2018].
* ↑ Torné i Teixidó, Ramon «Unes traduccions de Venanci Fortunat i Ovidi per Josep Pla Agulló». Anuari de Filologia, 7, 1996, pàg. 139-148.
# José Rafael Díez Cuquerella

José Rafael Díez Cuquerella (Xàtiva, 1944) és un advocat, fiscal i polític valencià, militant del Partit Popular, president de la Diputació Provincial de València el 1999 i diputat a les Corts Valencianes en la V Legislatura. Actualment és conseller del Consell Jurídic Consultiu.

## Biografia

José Díez començà a la política el 1979 com a candidat municipal i regidor de l'UCD a Xàtiva. Posteriorment, junt amb Alfonso Rus Terol el 1987, es presentà a les eleccions locals de Xàtiva (la Costera) a les llistes del CDS. Després del triomf de Rus el 1995 i ja sota les sigles del PP, Díez és nomenat primer tinent d'alcalde i vicepresident de la Diputació de València, aleshores presidida per Manuel Tarancón, substituint-lo el 1999 després que aquest fos nomenat conseller de la Generalitat Valenciana.
Díez ocuparia també la presidència provincial del PP i fou triat Diputat a les Corts Valencianes per València a les eleccions de 1999. Acabada la legislatura el 2003, abandonà tots els càrrecs per ser nomenat conseller del Consell Jurídic Consultiu.

## Referències

* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.179. ISBN 9788495484802.
* una família molt ben situada, a Levante de 26/9/2009
* Fitxa de les Corts Valencianes Arxivat 2015-07-22 a Wayback Machine.
# José Rafael Albrecht

José Rafael Albrecht (castellà: Rafael Albrecht) (San Miguel de Tucumán, 23 d'agost de 1941 - Buenos Aires, 3 de maig de 2021) fou un futbolista argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1962.

## Referències

* ↑ Museo de San Lorenzo Arxivat 2020-01-27 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ José Rafael Albrecht a worldfootball.net
* ↑ José Rafael Albrecht a National-Football-Teams.com (anglès)
# José Bonilla Jiménez

José Bonilla Jiménez (Sevilla, 15 de març de 1946) fou un futbolista espanyol de la dècada de 1970.

## Trajectòria

Es formà al club Cerro del Águila, passant amb 13 al futbol base del Sevilla FC. Ascendí a l'equip filial, i amb 21 anys debutà amb el primer equip sevillà, esdevenint el porter titular. Les següents quatre temporades fou porter suplent, i el 1972 marxà al Cadis CF a segona divisió, essent titular indiscutible. La quarta temporada perd protagonisme, i a meitat de la temporada 1976-77 fitxà pel RCD Espanyol, per la lesió del porter Borja. No obstant, no jugà cap minut essent suplent de Roberto Fernández i Francisco Javier Echevarría. Acabada la temporada decidí deixar el futbol, amb només 31 anys.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Bonilla». yojugueenelsevillafc, 12-12-2016. [Consulta: 9 gener 2017].
* 1 2 3 4 «Bonilla». cadistas1910. Arxivat de l'original el 2017-03-20. [Consulta: 9 gener 2017].
* ↑ «Plantilla del Sevilla CF». Mundo Deportivo, 18-02-1968. [Consulta: 9 gener 2017].

## Enllaços externs

* José Bonilla Jiménez a BDFutbol
# José Botella Almodóvar

José Botella Almodóvar (Alacant, 5 d'octubre de 1953) fou un futbolista alacantí de la dècada de 1970.

## Trajectòria

Es formà a l'Elx CF, fins que el 1972 fou fitxat pel FC Barcelona. Jugà al Barcelona Atlètic i a la UE Sant Andreu cedit. Pujà al primer equip blaugrana, on en dues temporades disputà dos partits de lliga i dos més de copa. Jugà una temporada al Reial Valladolid i finalitzà la seva carrera al seu club d'origen l'Elx.

## Palmarès

* Copa espanyola:
** 1977-78

## Referències

* 1 2 3 4 5 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Galeria de figuras». Mundo Deportivo, 20-05-1977. [Consulta: 1r abril 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Pumbi

Pumbi és un personatge de ficció, protagonista d'un còmic creat per Josep Sanchis Grau el 1954. La seua sèrie va ser publicada per Editorial Valenciana entre 1955 i 1981 en revistes com "Pumby", "Super Pumby", "Galas Pumby" o "Gran Álbum Pumby". Posteriorment, el personatge continuaria tenint diferents aparicions en diferents mitjans, bàsicament a la revista Camacuc.

## Característiques i trajectòria editorial

Originàriament anomenat Pumby i serialitzat en castellà, Pumbi és un gat negre amb musell blanc, amb ulls grans i orelles punxegudes. Llueix un gran cascavell i pantalons curts, normalment vermells. Va ser el personatge cabdal de l'extinta Editorial Valenciana. El seu autor, Josep Sanchis Grau, el va crear en 1954 per a la revista Jaimito, si bé a l'any vinent les seues aventures es publicarien a una revista que portava el seu nom. De la revista Pumby se'n publicarien uns 1204 números. Paral·lelament, a la revista Súper Pumby, el mateix personatge viuria més aventures convertint-se en un superheroi cada vegada que bevia suc de taronja.
En 1991 Pumbi va passar a formar part de la revista infantil valenciana Camacuc a partir del número 70, on la sèrie Miss i Fuss, els fills de Pumbi es publicaria en valencià. El 1996 apareixia la revista de curta durada Kuasar Pumby, publicada una altra vegada en castellà.
El 2001 Sanchis va obtenir, després de diversos judicis, els drets d'autor del personatge, que eren retinguts pels hereus d'Editorial Valenciana.

## A d'altres mitjans

A la dècada dels 90 va ser adaptat als dibuixos animats, també en valencià gràcies a una iniciativa de RTVV.

## Referències

* ↑ Cuadrado (2000), p. 1032.
* ↑ Pons (2007), p. 240.

## Bibliografia

* CUADRADO, Jesús. Atlas español de la cultura popular: De la historieta y su uso 1873-2000. Madrid: Ediciones Sinsentido/Fundación Germán Sánchez Ruipérez. 2 v., 2000. ISBN 84-89384-23-1.
* BUSQUETS, Antonio (1998). Pumby, la fantasía infinita. Colección Ethnos, 6. Diputació Provincial de València i Museu d'Etnologia.
* PONS, Álvaro, PORCEL, Pedro i SORNÍ, Vicente. Viñetas a la luna de Valencia. Castalla: Edicions de Ponent, Colección Papers Grisos, 2007. Diposit Legal: A-295-2007. ISBN 978-84-96730-04-5.
# Quadrangle Pandrosos Dorsa

El quadrangle Pandrosos Dorsa és un dels 62 quadrangles definits per la cartografia de Venus aprovats per la Unió Astronòmica Internacional.
En els mapes a escala 1 / 5.000.000 (identificat amb el codi V-5) inclou la porció de la superfície de Venus situada en latitud d'entre 50º a 75° N, i longitud entre 180° a 240° E.
Deu el seu nom al Pandrosos Dorsa.

## Referències

* ↑ USGS Astrogeology: Gazetteer of Planetary Nomenclature « Quadrangles de Venus a escala 1 / 5.000.000 »
* 1 2 Pandrosos Dorsa, V-5
# Quadrangle Navka Planitia

El quadrangle Navka Planitia és un dels 62 quadrangles definits per la cartografia de Venus aprovats per la Unió Astronòmica Internacional.
En els mapes a escala 1 / 5.000.000 (identificat amb el codi V-42) inclou la porció de la superfície de Venus situada en latitud d'entre 0° a 25° S, i longitud entre 300º a 330° E.
Deu el seu nom a la Navka Planitia.

## Referències

* ↑ USGS Astrogeology: Gazetteer of Planetary Nomenclature « Quadrangles de Venus a escala 1 / 5.000.000 »
* 1 2 Navka Planitia, V-42
# Quadrangle Raditladi

El quadrangle Raditladi (identificat amb el codi H-4) és un dels 15 quadrangles definits per la cartografia de Mercuri aprovats per la Unió Astronòmica Internacional. Això inclou la porció de la superfície de Mercuri situat en latitud d'entre 21° N i 66° N, i longitud entre 180° i 270° W.
El cràter Raditladi és l'estructura geològica situada a l'interior del quadrangle elegida com a epònim d'aquest quadrangle. Aquest nom va ser adoptat en 2011 després que la missió MESSENGER fes disponibles suficients imatges d'aquesta part de la superfície de Mercuri. No es va assignar abans d'aquest moment, ja que era un dels sis quadrangles que no van ser mapejats (amb l'excepció d'una tira fina del seu territori al llarg de la frontera oriental amb el quadrangle Shakespeare) quan el Mariner 10 va fer els seus sobrevols el 1974 i 1975. Abans de la missió del MESSENGER el quadrangle s'anomenava Liguria, el nom de la característica d'albedo homònima que havia estat identificada històricament en aquesta porció de la superfície.
La regió està dominada per la formació coneguda com a Caloris Planitia, que per la seva grandària s'estén també als quadrangles Shakespeare i Tolstoj.
* La característica d'albedo Liguria en un mapa de Mercuri anterior a l'exploració del MESSENGER

## Referències

* ↑ H-4 PDF

## Vegeu també

* Borealis
* Bach
* Victoria
* Shakespeare
* Raditladi
* Hokusai
* Derain
* Eminescu
* Tolstoj
* Beethoven
* Kuiper
* Discovery
* Michelangelo
* Neruda
* Debussy
# KJP

KJP té els següents significats:
* Karine Jean-Pierre, política dels Estats Units
* Karnataka Janata Paksha, partit polític de l'estat de Karnataka, a l'Índia
* Kojima Productions, empresa desenvolupadora de videojocs del Japó
* Korean Journal of Pediatrics, revista científica especialitzada en pediatria
# Ptolemaida

Ptolemaida (grec antic: Πτολεμαΐς) és un nom propi del grec antic emprat com a antropònim femení i com a nom de lloc:
* Persones:
** Ptolemaida de Cirene, filòsofa pitagòrica natural de Cirene
** Ptolemaida, filla de Ptolemeu I Soter i la seva primera esposa Eurídice
* Ciutats:
** Ptolemaida de Fenícia, nom antic de la ciutat d'Acre, entre Tir i Cesarea
** Ptolemaida de Pamfília, ciutat antiga de Pamfília, entre Coracèsion i el riu Melas
** Ptolemaida de la Tebaida o Ptolemais Hermiou, ciutat de l'Egipte Central fundada per Ptolemeu I Soter, actualment El Mansha
** Ptolemaida de la Caça o Ptolemais Theron, ciutat africana a la costa de la Mar Roja
** Ptolemaida Evergètida, nom que rebé en cert moment la ciutat de Crocodilòpolis, actualment El Faium
** Ptolemaida, nom que rebé en cert moment la ciutat de Lèbedos, a l'Àsia Menor
** Ptolemaida de Macedònia, nom d'una vila de Grècia anomenada fins a 1927 Kailària (turc: Kayılar)
* Miscel·lània:
** La tribu Ptolemaida fou una tribu àtica introduïda l'any 223 aC
# Ptilotula

Ptilotula és un gènere d'ocells de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 10.2, 2020) aquest gènere està format per 6 espècies:
* Ptilotula penicillata - menjamel collmarcat.
* Ptilotula ornata - menjamel ornat.
* Ptilotula flavescens - menjamel citrí.
* Ptilotula fusca - menjamel gris.
* Ptilotula keartlandi - menjamel emmascarat.
* Ptilotula plumula - menjamel frontgrís.
# Ptičie

Ptičie és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1451.
# José Izquierdo Martínez

José Izquierdo Martínez (Arnedo, La Rioja, 3 d'agost de 1980) és un futbolista riojà, que ocupa la posició de defensa.

## Trajectòria esportiva

Es va formar al planter del CA Osasuna. Després de més cent partits amb el filial, debuta amb el primer equip la temporada 01/02. Formaria part del planter osasunista durant set campanyes, totes a la màxima categoria, i jugant 108 partits. Només seria titular en una d'elles, la 03/04, en la qual disputa 35 partits i marca un gol.
El 2008 marxa al Gimnàstic de Tarragona, de Segona Divisió, i a l'any següent recala a la UD Logroñés on hi juga durant les temporades 2009-10 i 2010-11. La temporada temporada 2011-12 s'ha incorporat a la plantilla del Club Esportiu Atlètic Balears.
# Kadınbudu köfte

El kadınbudu köfte (turc, de vegades també kadın budu köfte) és un plat de la cuina turca. Es pot considerar una varietat de köfte.

## Preparació i consum

Les mandonguilles es fan amb carn picada i arròs, com a ingredients bàsics, i julivert o anet, formatge turc kaşar i espècies. Després es cobreixen amb farina, ous batuts i farina de galeta (en aquest ordre) i es fregeixen.
Aquest plat, com que ja inclou arròs, generalment no s'acompanya de pilav sinó de patates fregides, puré o amanida. També es pot consumir fred. Per això, es considera un dinar apte per a pícnics.

## Etimologia

En turc "kadınbudu" significa cuixa de dona. Rep aquest nom perquè la forma d'aquestes mandonguilles és ovalada com la forma de la cama d'una dona. L'Associació de la Llengua Turca (TDK) accepta aquesta forma i no la "kadın budu", com en altres noms similars (de mots composts) de plats i aliments.

## Vegeu també

* Besmeç
* Dalyan köfte
* Islama köfte

## Referències

* ↑ Şükran ÖZCAN. Cook's Secrets for Legacy Recipes from Anatolia to İstanbul. Yeşim Özcan, 23 juny 2015, p. 4–. GGKEY:2BP04RC1842.
* ↑ Jaklin Kornfilt. Turkish. Taylor & Francis, 12 novembre 2013, p. 527–. ISBN 978-1-317-83251-5.
* ↑ Charles Sinclair. Dictionary of Food: International Food and Cooking Terms from A to Z. Bloomsbury Publishing, 1 gener 2009, p. 695–. ISBN 978-1-4081-0218-3.
* ↑ http://www.ardaninmutfagi.com/yemek-tarifleri/et-yemekleri/kadinbudu-kofte
* ↑ http://www.oktayustayemektarifleri.com/kolay-kadin-budu-kofte/ Arxivat 2016-03-22 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.nefisyemektarifleri.com/kadin-budu-kofte/
* 1 2 http://www.haberturk.com/yasam/haber/824562-iyi-koftenin-sirlari
* ↑ Atıf Yılmaz. Söylemek güzeldir. AFA Yayıncılık, 1995. ISBN 978-975-414-280-8.
* ↑ Doğan Hızlan; Kürşat Başar Sanki bir roman kahramanı: Doğan Hızlan kitabı. Türkiye İş Bankası Kültür Yayınları, 2006. ISBN 978-975-458-910-8.
* ↑ Suad Joseph; Afsāna Naǧmābādī Encyclopedia of Women & Islamic Cultures: Family, Body, Sexuality And Health. BRILL, 2003, p. 46–. ISBN 90-04-12819-0.
* ↑ http://www.whats4eats.com/meats/kadinbudu-kofte-recipe
* 1 2 http://www.imla.dilimiz.com/TDK/a_bitisikyazilanbirlesikk.HTM
# Kae Nishina

Kae Nishina (仁科 賀恵, 7 de desembre de 1972) és una exfutbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 1995. Va disputar 46 partits amb la selecció del Japó. Ha disputat Copa del Món de 1995, 1999 i Jocs Olímpics d'estiu de 1996.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 1995 | 9 | 0 |
| 1996 | 10 | 0 |
| 1997 | 7 | 1 |
| 1998 | 10 | 0 |
| 1999 | 6 | 0 |
| 2000 | 4 | 1 |
| Total | 46 | 2 |

## Referències

* ↑ Japan Football Association(japonès)

## Enllaços externs

* Kae Nishina, Fitxa a Soccerway
# Juli Montà

Juli Montà (en llatí Julius Montanus) era un romà de rang senatorial que no exercia cap càrrec i que un dia a la nit en una de les seves borratxeres nocturnes va ser assaltat inesperadament per un grup on hi havia el mateix emperador Neró al que no va reconèixer. Montà es va defensar i va fer caure a Neró i llavors el va reconèixer i va demanar perdó. Neró el va obligar a suïcidar-se perquè no pogués presumir de la trobada.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/1123?rgn=full+text;view=image;q1=MontanusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 1113. ]
# Juli Marial i Tey

Juli Marial i Tey (Barcelona, 20 d'abril de 1853 - id, 16 d'agost de 1929) fou un arquitecte i polític català, diputat a Corts Espanyoles durant la restauració borbònica

## Biografia

Juli Miquel Enric Marial i Tey va néixer al carrer de Gombau de Barcelona, fill de Miquel Marial i Sola, natural de Barcelona, i d'Antònia Tey i Torra, de La Garriga.
Milità inicialment en el Partit Republicà Democràtic Federal, i juntament amb Josep Maria Vallès i Ribot constituí la secció barcelonina d'Unió Republicana el 1903. El 1901 fou escollit regidor de l'ajuntament de Barcelona i el 1905 fou un dels qui va facilitar l'acord amb el Banco Hispano Colonial per a resoldre el dèficit municipal. A les eleccions generals espanyoles de 1907 va donar suport la candidatura de la Solidaritat Catalana i fou elegit diputat pel districte de la Bisbal. El 1906 va formar part del Centre Nacionalista Republicà i el 1910 de la Unió Federal Nacionalista Republicana (UFNR), de la que en serà expulsat el 1913. Novament regidor de Barcelona el 1909, participà també en la municipalització de l'empresa de les aigües de Barcelona el 1912. El 1913 ingressà en el Partit Republicà Radical. Com a arquitecte, participà en la construcció de la Casa Marsans (1907) i de la Casa Heribert Salas (1911-1929) i la "Torre Sant Miquel" de la Garriga (1886), que va ser modificada el 1916 per Marcel·lià Coquillat.
El seu fill Melcior Marial i Mundet fou polític elegit diputat per Madrid, mentre que Juli Marial i Mundet fou president del FC Barcelona.
Havia estat casat amb Caterina Mundet i Ferreras, de qui va enviudat el 1904. Juli Marial va morir el 16 d'agost de 1929 a Barcelona.

## Referències

* ↑ Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1853, llibre 2n, número de registre 1608.
* ↑ Fitxa de la casa a El Poder de la Palabra
* ↑ Fitxa de la finca a Pobles de Catalunya
* ↑ «Esquela de defunció de Caterina Mundet». El Diluvio, 13-03-1904, pàg. 18.
* ↑ «Esquela de la defunció de Juli Marial». La Veu de Catalunya, 17-08-1929, pàg. 1.

## Bibliografia

* Mendoza, Cristina. Ramon Casas, Retrats al carbó. Sabadell: Editorial AUSA, 1995, p. 282pp. (catàleg MNAC). ISBN 84-8043-009-5.

## Enllaços externs

* «Juli Marial i Tey». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)