OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gastón Casas

Gastón Casas (La Plata, 10 de gener de 1978) és un exfutbolista professional argentí, que ocupava la posició de davanter.
Començà a destacar a l'CA Huracán, on marca 37 gols en 108 partits. Aquesta xifra cridà l'atenció del Reial Betis, que el va portar al futbol espanyol el 2001. Eixe any marca 11 gols en 24 partits, sent peça clau de l'ascens dels andalusos a la màxima categoria. A primera divisió, però, va patir una greu lesió, la temporada 2001-2002, amb fractura de peroné, i després d'això ja no es va recuperar totalment, i seria suplent, i posteriorment cedit al Racing Club.
El 2004 va jugar en un altre equip del seu país, l'Argentinos Juniors, i al mercat d'hivern de la temporada 2004-05 retornà a la competició espanyola, a les files del Recreativo de Huelva, de la Segona Divisió. La temporada 2005-06, marcà 14 gols amb els onubencs, que pujarien a la màxima categoria. El davanter, però, seguiria a la Segona Divisió jugant amb l'Elx CF, Cadis CF i Córdoba CF.
El 2008 va marxar a la competició de Grècia quan fitxà per l'Ionikos FC. El 2009 va recalar en un altre equip d'aquest país, el Larissa.

## Referències

* ↑ «Los motivos del rencor de Gastón Casas con Gerard López». Marca. [Consulta: 5 novembre 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Gel·li Publícola (qüestor)

Gel·li Publícola (en llatí Gellius Publicola) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Gèl·lia i era de la família dels Publícola.
Va ser qüestor de Marc Juni Silà a Àsia durant el regnat de Tiberi i va ser un dels seus acusadors l'any 22.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 601.
# Geló de l'Epir

Geló de l'Epir fou un noble epirota al servei del rei Neoptòlem I de l'Epir. Va organitzar un complot per matar el príncep Pirros I en ocasió de què el rei i Pirros havien de fer una cerimònia religiosa amb un sacrifici. El complot fou descobert per Pirros, que va matar Neoptòlem (297 aC). La sort de Geló és desconeguda.

## Notes i referències

* ↑ Plutarc. Traducció de Carles Riba. Vides Paral·leles. T. XI. p. 23. Fundació Bernat Metge. Barcelona. 1930. ISBN 8472259455
# Moment dipolar

«Moment dipolar» té aquests significats:
* Moment dipolar d'enllaç, quantificació de la polaritat d'un enllaç químic dins una molècula
* Moment dipolar químic, mesura de l'asimetria de la càrrega elèctrica en un enllaç químic
* Moment dipolar elèctric, mesura de la polaritat d'un sistema de càrregues elèctriques
* Moment dipolar magnètic, mesura de la força d'una font magnètica
# Germans de la Misericòrdia

Els Fratri della Misericordia o Frares de la Misericòrdia van ésser una associació benèfica de laics, fundada a Siena pel beat Andreu Gallerani a mitjan segle xiii, amb l'objectiu de fer obres de caritat i viure la perfecció cristiana sense necessitat de fer vots ni viure en comunitat.

## Història

Gallerani va fundar cap al 1240, a Siena la Casa della Misericordia, hospital i centre benèfic destinat a qui no tenia recursos de subsistència. Al voltant seu, un grup de laics, com ell nobles i burgesos benestants, van seguir el seu exemple. A més de dedicar temps i recursos a la beneficència, vivien particularment en austeritat, seguint les directrius de l'espiritualitat franciscana imperant en el moment. Els membres, però, continuaven essent laics i l'associació va mantenir-se com una confraria, sense ser mai un orde religiós, com sí que van ser-ho altres entitats similars com el Tercer Orde Franciscà o els Humiliats.
El consell municipal de Siena va concedir, el 23 de juny de 1251, el reconeixement als "Fratres Misericordiae" del règim jurídic destinat a les obres "ad pias causas", similar al dels ordes religiosos. El juny del 1347 els germans de la Casa della Misericordia van obtenir del municipi el reconeixement oficial de la festa del beat Andrea Gallerani.
La crisi de la institució, cap al final del segle xiv, va fer que hagués de rebre ajut del municipi. El novembre del 1404 el Consell General proposà la transformació de l'hospital de la Misericòrdia en residència per als estudiants de la universitat de la ciutat. El 1408 la confraria va ésser suprimida per una butlla del papa Gregori XII; els seus béns van passar en part a l'hospital de S. Maria della Scala i en part al manteniment de la universitat, a la qual passà la seu de la confraria, anomenada des de llavors Casa della Sapienza.

## Continuïtat

Altres associacions continuaren l'obra dels Frares de la Misericòrdia, com la Compagnia di S. Antonio Abate, del segle xv, suprimida en 1784, però reviscolada durant el XIX i que, en 1835, va esdevenir Confraternità di Misericordia, encara en activitat, reunint voluntaris socials, amb el nom d'Arciconfraternità di Misericordia di Siena.

## Vegeu també

* Andreu Gallerani

## Bibliografia

* Lloc web de l'Arciconfraternità di Misericordia di Siena. Arxivat 2009-07-05 a Wayback Machine.
# Gila brevicauda

Gila brevicauda és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Mèxic.

## Referències

* ↑ Baird S. F. & Girard C. F. 1853. Descriptions of some new fishes from the River Zuni. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 6. 368-369.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Norris, S.M., J.M. Fischer i W.L. Minckley, 2003. Gila brevicauda (Teleostei: Cyprinidae), a new species of fish from the Sierra Madre Occidental of México. Ichthyol. Explor. Freshwat. 14(1):19-30.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Simons, Andrew M. & Mayden, Richard L. (1997): Phylogenetic Relationships of the Creek Chubs and the Spine-Fins: an Enigmatic Group of North American Cyprinid Fishes (Actinopterygii: Cyprinidae). Cladistics 13(3): 187-205.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gilles Lalay

Gilles Lalay (Pairac lo Chasteu, 21 de març de 1962 - Pointe-Noire, 7 de gener de 1992) va ser un pilot de motociclisme occità que va destacar en competicions d'enduro i ral·li raid. Va debutar en enduro, modalitat en què va ser 10 vegades campió de França entre 1979 i 1990, subcampió d'Europa el 1983 i 1984 i campió del món individual (el 1985, en guanyar els ISDE d'Alp) i per equips (als ISDE de 1988). La seva victòria a Alp la va aconseguir justament un any en què França no va presentar cap equip estatal als ISDE. Lalay, però, hi va participar a títol individual i va obtenir el triomf absolut a la cursa amb la seva Honda 250 CR privada.
Pel que fa als ral·lis raid, va guanyar-hi a la categoria de motos de diverses curses: el Ral·li Djerba 500 (1984), el Ral·li de l'Atles (1986, 1987 i 1989) i el Ral·li Dakar (1989).
Lalay es va morir a Pointe-Noire (República del Congo) mentre competia en el Ral·li Dakar de 1992, a conseqüència d'una topada amb un dels vehicles de l'organització.

## Palmarès al Ral·li Dakar

Font:
| Any | Moto | Posició |
| 1986 | Honda NXR 780 | 2n |
| 1988 | Honda NXR 750 | 3r |
| 1989 | Honda NXR 800V | 1r |
| 1991 | Yamaha YZE 750T | 2n |

## Vegeu també

* Gilles Lalay Classic

## Referències

* ↑ «Dakar Retrospective 1979-2009» (PDF) (en anglès). dakar.com. Amaury Sport Organisation. Arxivat de l'original el 14/1/2013. [Consulta: 19 juliol 2013].
* ↑ «DAKAR 2017 - Historic Book» (PDF) (en anglès). lequipe.fr. [Consulta: 16 gener 2018].
Vencedors del Ral·li Dakar - Motos :
1979 - Neveu
1980 - Neveu
1981 - Auriol
1982 - Neveu
1983 - Auriol
1984 - Rahier
1985 - Rahier
1986 - Neveu
1987 - Neveu
1988 - Orioli
1989 - Lalay
1990 - Orioli
1991 - Peterhansel
1992 - Peterhansel
1993 - Peterhansel
1994 - Orioli
1995 - Peterhansel
1996 - Orioli
1997 - Peterhansel
1998 - Peterhansel
1999 - Sainct
2000 - Sainct
2001 - Meoni
2002 - Meoni
2003 - Sainct
2004 - Roma
2005 - Despres
2006 - Coma
2007 - Despres
2008
2009 - Coma
2010 - Despres
2011 - Coma
2012 - Despres
2013 - Despres
2014 - Coma
2015 - Coma
2016 - Price
2017 - Sunderland
2018 - Walkner
2019 - Price
2020 - Brabec
2021 - Benavides
2022 - Sunderland
2023 - Benavides :
# Museu Nacional de la Natura i la Ciència

El Museu Nacional de la Natura i la Ciència (国立科学博物館, Kokuritsu Kagaku Hakubutsukan) és un museu de ciències naturals situat a la zona nord-oriental del Parc de Ueno, a Tòquio (Japó). Fou inaugurat el 1871 i ha tingut diversos noms, incloent-hi Museu del Ministeri d'Educació, Museu de Tòquio, Museu de la Ciència de Tòquio, Museu Nacional de la Ciència del Japó. Porta el seu nom actual des del 2007. Fou renovat a les dècades del 1990 i 2000. Ofereix una àmplia varietat d'exposicions d'història natural i d'experiments científics interactius.
Posseeix articles sobre la ciència durant el període pre-Meiji al Japó.

## Edificis expositius
### Nihonkan (Galeria del Japó)

* Futabasaurus suzukii
* Ammonits Nipponites
* Ibis del Japó (Nipponia nippon)
* Canis lupus hodophilax
* Hachikō
* Mapamundi de paper maixé, creat per Shibukawa Shunkai el 1695
* Telescopi astronòmic Troughton & Simms, segle xix
* Sismògraf Milne
* Tsurigane-dokei (rellotge de campana suspès)

### Chikyūkan (Galeria global)

* Els pandes gegants Fei Fei (a l'esquerra) i Tong Tong (a la dreta)
* Rellotge, segle xix
* Karakuri ningyō
* Mitsubishi A6M Zero (Zero Fighter) model 21
* Maqueta per a túnel de vent del NAMC YS-11
* Space Flyer Unit
* Esquelet de catxalot
* Exemplar de calamar gegant
* Fòssil de triceratop anomenat Raymond
* Basilosaure i tilosaure
* El fragment més gros del meteorit de Nantan

## Referències

* ↑ «Museo nazionale della natura e delle scienze» (en italià). [Consulta: 1r març 2020].
* ↑ Profile of the National Museum of Nature and Science 2007, pàgina 23 Arxivat 2016-03-28 a Wayback Machine. (en anglès)
# Gandhara (desambiguació)

«Gandhara» té aquests significats:
* Regne de Gandhara, regne hindú, un dels mahajatapanades (segles VII a V aC)
* Satrapia de Gandhara, satràpia aquemènida dependent de la de Bactriana i integrada per dues subsatrapies (Gandhara i Paropamisos); va passar a l'imperi macedoni com a regió però no va existir una entitat administrativa macedònia de nom Gandhara
* Regio de Gandhara, antic territori que avui dia forma part de l'Afganistan (nord-est i sud-est) i el Pakistan (nord-oest i centre-oest)
# Gemencheh

Gemencheh fou un estat de Negeri Sembilan. Estava situat a l'extrem sud-est del modern estat de Negeri Sembilan, limitat a l'est per Segamat, al nord per Inas (o Jelai), al sud per Naning i a l'oest per Tampin. La capital era la població de Gemencheh a la vora del riu Sungai Gemencheh. L'estat hauria sorgit vers 1700, i avançat el segle xix va quedar unit al de Jelai (Inas) i es va formar l'estat de Gemas.
El pont sobre el Sungai Gemencheh fou teatre el gener de 1942 d'una batalla entre japonesos i australians; els primers avançaven des de Tampin cap a Gemes i havien de travessar el riu i els australians els van emboscar però es van haver de retirar al cap de dos dies.
02° 32′ N, 102° 24′ E﻿ / ﻿2.533°N,102.400°E﻿ / 2.533; 102.400

## Enllaços externs

* Batalla del Pont de Gemencheh Arxivat 2009-10-15 a Wayback Machine.
# Gens Víbia

La gens Víbia (llatí: gens Vibia) va ser una gens romana d'origen plebeu, que apareix cap a la part final de la República, encara que el nom Vibi es menciona en diverses nacions italianes des del temps de la Segona Guerra Púnica.
El primer membre de la gens que va obtenir el consolat va ser Gai Vibi Pansa l'any 43 aC. Sota l'Imperi apareixen als Fasti alguns Vibi que van ser cònsols. Dos emperadors van portar el nom de Vibi, Trebonià Gal i Volusià.
En monedes trobem els cognomina Pansa i Var.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1252.
# Gens Víl·lia

La gens Víl·lia (en llatí: Villia gens) va ser una gens romana d'origen plebeu. La primera vegada que un membre de la família apareix en la història és el 449 aC, i només un membre de la gens va obtenir el consolat: Publi Vil·li Tàpul, cònsol l'any 199 aC.
Hom coneix dues branques de la gens: els Vil·li Annal i els Vil·li Tàpul. Els membres d'èpoques més antigues no portaven cap cognom.

## Membres

* Api Vil·li, tribú de la plebs el 449 aC
* Gai Vil·li, amic de Tiberi Semproni Grac, assassinat el 133 aC

### Branca dels Vil·li Tàpul

* Luci Vil·li Tàpul, edil plebeu el 213 aC i pretor el 199 aC a Sardenya
* Publi Vil·li Tàpul, cònsol el 199 aC, tal vegada germà de l'anterior

### Branca dels Vil·li Annal

* Luci Vil·li Annal, tribú de la plebs el 179 aC, promotor de la lex Villia Annalis, que fixava l'any en què començava la magistratura; per això rebé el cognom d'Annal, i a partir d'aquí tots els seus descendents.
* Sext Vil·li Annal, amic de Titus Anni Miló
* Luci Vil·li Annal, pretor el 43 aC, proscrit pels triumvirs

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1260.
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita III,54
# Gens Volúmnia

La gens Volúmnia (en llatí: gens Volumnia) va ser una gens romana amb una branca patrícia i una altra plebea.
Era una gens molt antiga de la qual formava part l'esposa de Coriolà. Publi Volumni Gal Amintí va ser cònsol el 461 aC, però en general la família no va ser gaire important. Els cognomens que van portar van ser Gallus i Flamma. Un dels agnomens era Amintí i un altre Violent.
Algunes persones de la gens Volúmnia van ser:
* Marc Volumni (Marcus Volumnius), assassinat per Catilina en temps de Sul·la.
* Publi Volumni (Publius Volumnius), un dels jutges del judici contra Aule Cluenci Habit el jove.
* Luci Volumni (Lucius Volumnius), senador i amic íntim de Ciceró.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1282.
* ↑ Asconi. In toga candida 84
* ↑ Ciceró. Pro Cluentio 70
* ↑ Ciceró. Epistulae ad familiares VII,32
# Màmkheg

Màmkheg (en rus: Мамхег) és un poble (un aül) de la república d'Adiguèsia, a Rússia, que el 2022 tenia 2.015 habitants. Pertany al districte de Khakurinokhabl.

## Referències

* ↑ «Джерокай аул / Шовгеновский р-н / Республика Адыгея / почтовые индексы». Arxivat de l'original el 2012-11-08. [Consulta: 22 octubre 2009].
# Giampaolo Pazzini

Giampaolo Pazzini (nascut a Pescia, Província de Pistoia, Itàlia, 2 d'agost de 1984), és un exfutbolista italià que jugava com a davanter. El seu darrer equip va ser el Llevant UE de La Liga Santander d'Espanya.

## Internacional

Ha estat internacional amb la selecció de futbol d'Itàlia en 8 ocasions i ha marcat 1 gol. Va debutar el 28 de març de 2009, en un partit vàlid per les eliminatòries per a la Copa Mundial de Futbol de 2010 davant la selecció de Montenegro que va finalitzar amb marcador de 2 a 0 a favor dels italians.

## Clubs

| Club | País | Any |
| Atalanta BC | Itàlia | 2003 - 2005 |
| ACF Fiorentina | Itàlia | 2005 - 2009 |
| UC Sampdoria | Itàlia | 2009 - 2011 |
| Inter de Milà | Itàlia | 2011 - 2012 |
| AC Milan | Itàlia | 2012 - 2015 |
| Hellas Verona | Itàlia | 2015 - 2018 |
| Llevant UE | Espanya | 2018 |

## Palmarès
### Copes internacionals

| Títol | Club | País | Any |
| Eurocopa Sub-19 | Selecció italiana | Itàlia | 2003 |

### Distincions individuals

| Distinció | Any |
| Oscar del Calcio al Futbolista Jove de l'Any en la Serie A. | 2005 |

## Referències

* ↑ «Giampaolo Pazzini» (en anglès). worldfootball.net. [Consulta: 10 juliol 2021].
* 1 2 «Convocazioni e presenze in campo» (en (italià)). figc.it. Arxivat de l'original el 2014-07-27. [Consulta: 15 juny 2010].
* ↑ «Albo d Oro» (en (italià)). assocalciatori.it. Arxivat de l'original el 2013-05-15. [Consulta: 15 juny 2010].

## Enllaços externs

* Perfil i estadístiques (anglès)
# S.C.A.R.S. (videojoc)

S.C.A.R.S. (que vol dir Super Computer Animal Racing Simulator, encara que no mencionat) és un videojoc de curses amb cotxes amb forma d'animals. Va ser llançat per la Nintendo 64, PlayStation i Microsoft Windows.

## Rebuda

IGN va qualificar la versió de PS1 el 1998, i va puntuar (de 10) 8,0 per a la presentació, 9,0 per a gràfics, 8,0 per a so, 7,0 per jugabilitat, 6,0 per apel·lació duradora i una puntuació global de 6,5 sobre 10.
Next Generation va revisar la versió de PlayStation del joc, va qualificar dues estrelles sobre cinc i va declarar que "Per tots els seus defectes, SCARS no és terrible, i és un dels pocs jocs de PlayStation que permet a quatre jugadors competir en 3D en una pantalla dividida. Si teniu un Multitap, això és gairebé una compra digna. Sense un Multitap, és un joc de curses de colors, però no gaire més."
Next Generation va revisar la versió de Nintendo 64 del joc i va qualificar tres estrelles sobre cinc i va afirmar que és "Un dels millors clons de Mario Kart, S.C.A.R.S. fa gairebé tot bé, superant tant els gràfics com el control de la versió de PlayStation. El joc és un repte i addicte sense molestar el jugador fins al punt de frustració."
The Sports Gaming Network va revisar el joc el 1999, qualificant-lo (de 100) els gràfics 84, so 58, interfície 72, jugabilitat 80, dificultat 88 i, en general, 76. Va afirmar que els gràfics eren aguts i colorits, el so era avorrit i "mort", el joc era una mica eclèctic amb la configuració futura i gràfics d'armes i dibuixos animats.
Computer & Video Games va qualificar la versió de Windows el 2001, donant-li una puntuació global de 4,9 sobre 10, afirmant que les armes del joc són genials, però una mica molestes.

## Referències

* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2011-08-31. [Consulta: 16 desembre 2010]. IGN review in 1998
* ↑ «Finals». Next Generation (48) (Imagine Media). Dec 1998: 132.
* ↑ «Finals». Next Generation (50) (Imagine Media). Feb 1999: 107.
* ↑ http://www.sports-gaming.com/racing/scars/review.shtml The Sports Gaming Network review in 1999
* ↑ http://www.computerandvideogames.com/article.php?id=3389 Computer & Video Games review in 2001
# Resolució 754 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 754 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 18 de maig de 1992 després d'examinar l'aplicació de Eslovènia per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que Eslovènia fos admesa. La recomanació es va produir enmig de la Dissolució de Iugoslàvia.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 701 a la 800 (1991 - 1993)
* Història de Moçambic

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org Arxivat 2011-08-14 a Wayback Machine.
# The Astronomy and Astrophysics Review

The Astronomy and Astrophysics Review és una revista científica revisada per experts que publica trimestralment per Salmer-Verlag GmbH Alemanya, que forma part de l'Springer Nature. L'editor en cap és Francesca Matteucci. El primer número es va publicar a l'abril de 1989.

## Abast

La revista publica ressenyes convidades en totes les àrees d'astronomia i astrofísica, inclosa la física de raigs còsmics, estudis en el sistema solar, astrobiologia, desenvolupaments en laboratori o física de partícula directament rellevants per a l'astronomia, la instrumentació, els mètodes computacionals o estadístics amb aplicacions astronòmiques específiques, i altres temes rellevants per a l'astronomia i l'astrofísica.

## Resum i indexació

Aquesta revista està indexada a les següents bases de dades:
* Current Contents/Physical, Chemical & Earth Sciences
* Science Citation Index
* Academic OneFile
* Academic Search
* Astrophysics Data System
* Computer & Control Abstracts
* Electrical & Electronics Abstracts
* Physics Abstracts
* Earthquake Engineering Abstracts
* Engineered Materials Abstracts
* EI-Compendex
* ProQuest
* Scopus
* SIMBAD Astronomical Database
* SPIRES
* VINITI

## Enllaços externs

* The Astronomy and Astrophysics Review - Lloc web oficial
# Can Carles (Púbol)

Can Carles és una obra gòtica de la Pera (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat al carrer Major de Púbol, a tocar de la plaça Major, és un casal de planta baixa i un pis, amb coberta de teula. Presenta un gran portal d'accés de mig punt, adovellat, i una finestra geminada d'arcs trevolats a la part superior, de tipus gòtic. A la banda esquerra hi ha una altra porta adovellada, d'arc rebaixat, i una finestra geminada.

## Història

Can Carles va ser bastida en la zona exterior de la muralla. Els elements arquitectònics de la façana corresponen als segles XIV-XV. En l'actualitat l'edifici apareix restaurat, i hi són visibles algunes modificacions.

## Referències

* 1 2 «Can Carles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2018].
# Monument a la Sardana (Barcelona)

El Monument a la Sardana és una escultura de 1965, creada per Josep Cañas, que representa vuit persones ballant una sardana, situada a la Plaça de la Sardana. L'escultor va comptar amb la col·laboració de Carles Amadon. Està feta de pedra calcària. Mesura 2,61 d'altura per 4,72 metres d'ample.

## Descripció

L'escultura representa vuit persones ballant una sardana, en concret els llargs, ja que tenen les mans alçades. S'observa la inscripció «La sardana és la dança més bella».

## Història

Va ser inaugurada per primera vegada el 19 de març del 1966 per l'alcalde de Barcelona Josep Maria de Porcioles i Colomer juntament amb l'escultura de Carmen Amaya del mateix autor i la del gimnasta Joaquim Blume de Nicolau Ortiz. Eren tres escultures situades al Parc d'Atraccions de Montjuïc, que va estar en funcionament del 1966 al 1998. L'escultura es tornar a inaugurar per segona vegada el 25 d'abril del 2009 amb una nova placa amb la inscripció: "Barcelona a la colla sardanista Violetes del Bosc".
L'11 d'octubre del 2020 el monument va aparèixer vandalitzat, amb les mans dels vuit balladors amputades. Un any i mig després encara no s'havia arreglat el desperfecte, circumstància que diversos col·lectius sardanistes van reivindicar repetidament. L'Ajuntament de Barcelona va fer la reparació del monument, que va tenir un cost de 28.500 euros i que va fer l'escultor Abel Vallhonesta. El 13 de març de 2022 es van finalitzar les obres de restauració amb la reparació de dos conjunts de braços i mans originals i la reproducció de sis conjunts més que restaven absents, tot a partir de l'elaboració de models i motlles de fang i guix per a poder fer rèpliques de pedra.

## Referències

* 1 2 3 4 «Art Públic». [Consulta: 27 març 2022].
* ↑ Palmer, Jordi. «Comencen a reparar el monument mutilat a la Sardana (amb setze mesos de retard)», 16-02-2022. [Consulta: 27 març 2022].
* ↑ «El monument ‘La sardana’, de Montjuïc, torna a lluir». Barcelona.cat, 14-03-2022. [Consulta: 4 abril 2022].
* ↑ Suñol, Laura. «El Monument a la sardana de Montjuïc, que havia estat mutilada, torna a lluir totalment restaurat». Beteve.cat, 13-03-2022. [Consulta: 4 abril 2022].