OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Societat d'Arcueil

La Societat d'Arcueil fou un cercle de físics i químics francesos de principis del segle xix que es reunien a la població d'Arcueil per a discutir sobre temes científics i presentar davant la resta d'assistents memòries de les seves investigacions.
La Societat d'Arcueil fou fundada el 1805 pel químic Claude Louis Berthollet, que tenia una residència a la població d'Arcueil, aleshores propera a París, i pel físic Pierre Simon Laplace que també n'hi tengué una a partir del 1806. El 1807 s'iniciaren les seves activitats essent els primers participants, a més de Berthollet i Laplace, els químics Josep-Louis Gay Lussac (1778-1850), Louis Jacques Thénard (1777-1857), Hippolyte-Victor Collet-Descotils (1773-1815) i Amédée Barthélemy Berthollet (1780-1811), el físic Jean-Baptiste Biot (1774-1862), el botànic suís Augustin Pyramus de Candolle (1778-1841), el científic alemany Alexander von Humboldt, la majoria antics alumnes de l'École polytechnique.
Al grup inicial s'hi afegiren posteriorment, el físic Siméon Denis Poisson (1781-1840), el físic Francesc Aragó (1786-1853), el físic i químic Pierre-Louis Dulong (1785-1838), el físic Étienne-Louis Malus (1775-1812), el físic Jacques-Étienne Bérard (1789-1869), el químic Jean-Antoine Chaptal (1756-1832) i el matemàtic Gaspard Monge (1746-1818).
Les memòries presentades es publicaren en tres volums, apareguts el 1807, el 1809 i el 1813, i que duien per títol Mémoires de Physique et de Chimie, de la Société d'Arcueil. Les reunions tenien lloc cada quinze dies, els diumenges, a les residències de Berthollet o de Laplace, les quals també disposaven de laboratoris per a dur-hi a terme experiències. Cap d'aquest dos científics tenia recursos econòmics suficients per mantenir les residències i les activitats de la societats, essent l'emperador Napoleó Bonaparte qui aportava els recursos econòmics. La societat es dissolgué amb la mort de Berthollet el 1822.

## Referències

* ↑ «Mémoires de physique et de chimie, de la Société d'Arcueil» (en francès), 1807. [Consulta: 19 desembre 2018].
* ↑ Manuel., Sánchez Ron, José. Ciencia, política y poder : Napoleón, Hitler, Stalin y Eisenhower. 1{487} ed. Madrid: Fundación BBVA, 2010. ISBN 9788496515994.
* ↑ Laplace, Pierre-Simon. Exposición del sistema del mundo (en castellà). Grupo Planeta (GBS), 2006. ISBN 9788484326816.
# Calefactori

El calefactori és una cambra aparellada amb una llar de foc i alguns seients, de la qual solien disposar grans edificacions (monestirs, castells, palaus), a fi que els habitants poguessin escalfar-se. Solien ser utilitzades durant breus estones a excepció de la gent gran, que en feia un ús més prolongat.
# Tony Wroten

Tony Wroten (Renton, 13 d'abril de 1993) és un jugador de bàsquet nord-americà. Amb 1,98 metres d'alçària juga en les posicions d'escorta i base.

## Carrera esportiva

Va jugar durant una única temporada amb els Huskies de la Universitat de Washington, en la qual va fer de mitjana 16,0 punts, 5,0 rebots i 3,7 assistències per partit. Va ser triat en el millor quintet de la Pacific-12 Conference, convertint-se en el primer Huskie a aconseguir-ho sent freshman. A l'acabament de la temporada va decidir declarar-se elegible pel Draft de l'NBA, renunciant a tres anys més de carrera universitària.
Va ser triat en la vint-cinquena posició de Draft de l'NBA del 2012 pels Memphis Grizzlies, amb els quals va debutar el 7 de novembre davant Milwaukee Bucks. El 22 d'agost de 2013, va ser traspassat als Philadelphia 76ers a canvi d'una futura selecció de segona ronda del draft.
Fora dels Estats Units sempre ha jugat en lligues poc importants (Bucaneros de Veneçuela, BC Kalev-Cramo d'Estònia o l'Anwil Włocławek de Polònia) fins que en el mes de gener de 2020 fitxa pel Club Joventut Badalona de la lliga Endesa, per cobrir la marxa de Nikos Zisis. A finals del mes d'abril va arribar a un acord amb el club badaloní per la seva desvinculació i tornar al seu país.

## Referències

* ↑ «La Penya se refuerza: ficha a Tony Wroten hasta final de temporada» (en castellà). Gigantes del basket, 30-01-2020 [Consulta: 30 gener 2020].
* ↑ Felipo, Julián «Tony Wroten no sigue en la Penya» (en castellà). Mundo Deportivo, 29-04-2020 [Consulta: 30 abril 2020].
# David García Cubillo

David García Cubillo (Madrid, 6 de gener de 1978) és un exfutbolista professional madrileny, que ocupava la posició de migcampista, i actualment entrenador de futbol.

## Trajectòria

Del modest Parque Europa passa a les categories inferiors de l'Atlètic de Madrid. Amb el filial matalasser juga 57 partits a Segona Divisió, i quan l'Atlético baixa a la categoria d'argent (00/01), el migcampista passa al primer planter, tot jugant 12 partits i marcant un gol.
Sense continuïtat a l'esquadra madrilenya, el 2001 s'incorpora al Xerez CD, on qualla una gran temporada: 37 partits i 3 gols que li valen el debut a primera divisió amb el Recreativo de Huelva. Eixa campanya, la 02/03, el club andalús baixa a Segona, i Cubillo hi participa amb 24 partits i dos gols.
El 2003 passa al Getafe CF. El club madrileny aconsegueix l'històric ascens a primera divisió, tot i que el madrileny no és dels habituals. Hi roman dues temporades amb el Getafe a la màxima categoria, jugant només 17 partits.
La temporada 06/07 el migcampista baixa dues categories per militar al Rayo Vallecano, de Segona B. Dos anys després, aconsegueix retornar a Segona amb els vallecans. La temporada 09/10 fitxa per la UB Conquense, també de Segona B.
Com a entrenador va classificar al Marbella FC per a la fase d'ascens a la Segona divisió espanyola de futbol com a segon del Grup IV, aconseguint els millors números de la història del club.

## Referències

* ↑ «David Cubillo, nuevo entrenador del Hércules de Alicante CF» (en castellà). Hércules de Alicante, 02-08-2020. Arxivat de l'original el 13 d’agost 2020. [Consulta: 6 agost 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa de Cubillo
# Friedrich Karl Johannes Thiele

Friedrich Karl Johannes Thiele (1865-1918) va ser un químic alemany. Fou professor en diverses universitats.
Va desenvolupar tècniques de laboratori relacionades amb l'aïllament de compostos orgànics. El 1917 descriu un dispositiu per a la determinació precisa dels punts de fusió anomenat des de llavors tub de Thiele en honor seu.
Thiele va néixer a Ratibor, Prússia, ara Racibórz, Polònia. Va estudiar Matemàtiques a la Universitat de Breslau, però més tard va estudiar Química, rebent el seu doctorat a la Universitat de Halle en 1890. Va ser professor a la Universitat de Múnic des de 1893 fins a 1902, data en què va ser nomenat professor de Química a la Universitat d'Estrasburg.
Va desenvolupar la preparació de glioxal bis(guanilhidrazona).
Després de la proposta de Kekulé per a l'estructura del benzè en 1865, va suggerir una "hipòtesi de valència parcial", que es referia als dobles i triples enllaços carboni-carboni amb la que explicava la seva reactivitat en particular. En 1899 això el va portar a la predicció de la ressonància existent en el benzè i va proposar una estructura de ressonància, mitjançant l'ús d'un cercle trencat per representar els enllaços parcials. Més endavant aquest problema es va resoldre per complet amb l'arribada de la teoria quàntica.
L'any 1899, Thiele va ser cap de Química Orgànica de l'Acadèmia de Ciències de Baviera a Múnic. Amb el seu soci Otto Holzinger, va sintetitzar un nucli iminodibencilic: dos anells de benzè units entre si per un àtom de nitrogen i un pont d'etilè.
Va descobrir la condensació de cetones i aldehids amb ciclopentadiè com una ruta per obtenir fulvens. També va descobrir que aquestes espècies de colors intensos estaven relacionades amb derivats isomèrics del benzè.
Segons un dels seus estudiants Heinrich Otto Wieland (Premi Nobel de Química l'any 1927), Thiele tenia una especial aversió a la química de productes naturals.

## Referències

* ↑ Thiele, J Zeitschrift für Angewandte Chemie, 31, (49), 1918, pàg. 117 - 118. DOI: 10.1002/ange.19180314901.
* ↑ Straus, F «Obituary: Johannes Thiele (1865-1918)». Berichte der deutschen chemischen Gesellschaft, 60, (6), 1927, pàg. A75 - A132. DOI: 10.1002/cber.19270600633.
* ↑ Thiele, Friedrich Karl Johannes. Oxford: Oxford University Press, 1999. ISBN 9780192800862.
* ↑ Freedlander, B. L.; French, F. A «Carcinostatic Action of Polycarbonyl Compounds and Their Derivatives II. Glyoxal Bis(Guanylhydrazone) and Derivatives». Cancer Research, 18, (3), 1958, pàg. 360 - 363.
* ↑ Thiele, J «Zur Kenntnis der ungesättigten Verbindungen" (On our knowledge of unsaturated compounds)». Justus Liebig’s Annalen der Chemie, 306, 1899, pàg. 87 - 142.
* ↑ Shorter, E. A historical dictionary of psychiatry. New York (NY): Oxford University Press, 2005. ISBN 0-19-517668-5.
* ↑ Thiele, J «Ueber Ketonreactionen bei dem Cyclopentadiën». Berichte der deutschen chemischen Gesellschaft, 33, (1), 1900, pàg. 666 - 673. DOI: 10.1002/cber.190003301113.
* ↑ «Friedrich Karl Johannes Thiele». A: Bynum E. W. F; Porter, R. (Eds.). The Oxford Dictionary of Scientific Quotations. Oxford: Oxford University Press, 2006. ISBN 9780198614432.
# Manel Appiani

Manel Appiani (Pisa, vers 1380 - Piombino, 1457), fill de Jaume I Appiani, fou comte palatí del sacre imperi el 27 de desembre de 1441, i senyor de Piombino, Scarlino, Populonia, Suvereto, Buriano, Abbadia al Fango, Vignale i de les illes d'Elba, Montecristo, Pianosa, Cerboli i Palmaiola el 19 de febrer de 1451.
Capità de cavalleria de Florència el 1453. Va morir el 15 de febrer de 1457. Estava casat des del 1445 amb Colia de Judicibus suposada filla de Joan de Judicibus, però en realitat filla natural del rei Alfons V de Catalunya-Aragó, que va morir vers el 1473. Va deixar dos fills naturals: Jaume III Appiani d'Aragona (legitimat) i Jaume Victorí, bisbe de Gravina (1473) i protonotari apostòlic (1450) mort a Gravina el 1484.

## Ligações externas

* 1000 anos das famílias «de Judicibus» e «Giliberti» Biografia de Colia
# Societat d'Ensenyament i Recerca del Català com a Llengua Estrangera

La Societat d'Ensenyament i Recerca del Català com a Llengua Estrangera (SERCLE) és una entitat formada per professorat de català com a llengua estrangera, llengua segona i llengua addicional, constituïda com a associació el juliol de 2018, amb l'objectiu de promoure la recerca i l'ensenyament de la llengua i la cultura catalanes en contextos que no siguin els de la didàctica del català en l'educació secundària o universitària com a primera llengua.
La societat va néixer el juliol de 2019 amb l'objectiu de promoure l'ensenyament i la recerca del català com a llengua segona, addicional, complementària o estrangera, i crear una xarxa de professorat i personal investigador que dedicat l'ensenyament i a la recerca del català fora del domini lingüístic (per exemple, professorat d'universitats estrangeres); a alumnat internacional dins del domini lingüístic (com ara alumnat nouvingut a primària o secundària, estudiants Erasmus a les universitats de la Xarxa Vives o adults que han arribat als Països Catalans per altres motius), o bé a adults que, tot i tenir el català com a llengua primera, no han estat escolaritzats en aquesta llengua (per exemple, alumnat de centres de normalització lingüística del Consorci per a la Normalització Lingüística, cursos en escoles d'adults, etc.).
L'associació organitza activitats de formació i divulgació científica, així com un portal l'intercanvi d'experiències i materials.

## Referències

* ↑ Eguzkiza, María José «L'ensenyament de la llengua addicional». Articles: Revista de didàctica de la llengua i de la literatura, 23, 2001, pàg. 41–50. ISSN: 1133-9845.
* ↑ «INTERCAT». [Consulta: 24 novembre 2019].
* ↑ «Acolliment lingüístic». [Consulta: 24 novembre 2019].
* ↑ «Servei de Formació del Professorat». [Consulta: 24 novembre 2019].
* ↑ udivulga. «El GRELL a les primeres Jornades Internacionals de Didàctica del Valencià com a L2», 30-09-2019. [Consulta: 24 novembre 2019].
* ↑ «Com ensenyem (la) llengua?». [Consulta: 22 novembre 2019].
* ↑ dolorsruiz. «Participació del GRELL a les Primeres Jornades Internacionals de Didàctica del Valencià com a L2», 26-09-2019. [Consulta: 24 novembre 2019].

## Enllaços externs

* Societat d'Ensenyament i Recerca del Català com a Llengua Estrangera - Lloc web oficial
# Bíkovo

«Bíkovo» té aquests significats:
* Bíkovo (Novossibirsk), localitat de l'óblast de Novossibirsk, a Rússia
* Bíkovo (Volgograd), localitat de l'óblast de Volgograd, a Rússia
# L'Assossiada

L'Assossiada és un indret del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà.
És al nord-est de la vila d'Abella de la Conca, a la part occidental de la vall alta del barranc de la Vall. És al vessant de migdia del Pas de la Ce, a la Serra de Carreu, a llevant de l'Estimat de Martí i a ponent del Comellar Gran. És al capdamunt i al nord del lloc de Vilarenc.

## Etimologia

“Assossiada” és la forma popular, general a la major part del Pallars, d'“ensulsiada”, és a dir, “ensorrada”. És un topònim romànic modern descriptiu, ja que es refereix a les esllavissades produïdes pels barrancs de muntanya en els seus primers metres de recorregut, en el fort pendís del vessant meridional de la Serra de Carreu. Així ho estableix Joan Coromines a l'article dedicat a Sossís on, de passada, parla dels altres derivats del verb solsir-se (ensorrar-se).

## Referències

* ↑ COROMINES, Joan. "Sossís". Dins Onomasticon Cataloniae. Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de parla catalana. VII Sal-Ve. Barcelona: Curial Edicions Catalanaes i Caixa d'Estalvis i de Pensions de Barcelona "La Caixa", 1997. ISBN 84-7256-854-7.

## Enllaços externs

* L'Assossiada en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tony Tough and the Night of Roasted Moths

Tony Tough and the Night of Roasted Moths és un joc d'aventura per a PC dissenyat per Stefano Gualeni, desenvolupat per Prograph Research, publicat a Itàlia el 1997 i als EUA el 2002 per Got Game Entertainment.

## Jugabilitat

Els jugadors controlen el protagonista Tony Tough, un detectiu privat descrit com un «nan mimat i hipocondríac, veu nasal», guiant-lo a través del joc col·locant el cursor sobre objectes i manant a Tony que hi interaccioni amb ells. El joc comparteix molts trets amb títols com Day of the Tentacle, amb el qual ho han comparat els revisors. Això inclou un enfocament en les converses amb estranys personatges, resolució de trencaclosques, i la combinació i ús d'elements trobats per tot el joc. Els gràfics i l'animació són caricaturescs. Dues modalitats de joc estan presents; el mode principiant té menys trencaclosques i no presenta els dos minijocs inclosos.

## Referències

* 1 2 3 Sluganski, Randy. «Review - Tony Tough and the Night of Roasted Moths» (en anglès). Just Adventure, 04-11-2002. Arxivat de l'original el 2009-03-29. [Consulta: 18 juny 2010].
* ↑ Misund, Andreas. «Tony Tough Review» (en anglès). Gamers Hell, 26-11-2002. Arxivat de l'original el 2008-10-12. [Consulta: 18 juny 2010].

## Enllaços externs

* Tony Tough and the Night of Roasted Moths (anglès)
* Tony Tough Arxivat 2009-03-29 a Wayback Machine. a justadventure.com. (anglès)
# David García

«David García» té aquests significats:

## Esports

* Futbol
** David García de la Cruz: futbolista català, exjugador del primer equip del RCD Espanyol durant 11 temporades.
** David García Haro: futbolista valencià, exjugador de les categories inferiors del FC Barcelona durant 8 anys.
** David García Cortés: exfutbolista asturià sorgit del planter de l'Sporting de Gijón.
** David García Cubillo: exfutbolista i actual entrenador madrileny.
** David García Zubiria: futbolista navarrès sorgit del planter del CA Osasuna.
* Escacs
** David García Ilundain: mestre d'escacs català, mort prematurament als 31 anys.
* Ciclisme
** David García Dapena: exciclista gallec.
** David García Marquina: exciclista navarrès.
# Son Valls

Son Valls o Son Valls de Padrines és un llogaret del terme de Felanitx situat entre aquesta vila, entre Porreres i Vilafranca.

## Enllaços externs

* Pàgina de l'Ajuntament, Son Valls Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Maragda envellutada

La maragda envellutada (Cordulia aenea) és una espècie odonat anisòpter de la família Corduliidae, present a Catalunya.

## Descripció

És de color verd metàl·lic i bronze, i el seu tòrax està recobert de pèls fins. Té els ulls verds brillants. Els adults fan al voltant de 5 cm de longitud i volen de maig a juliol de cada any.
Les nimfes viuen durant tres anys en diferents etapes. Els adults viuen durant només dos mesos, durant els quals s'aparellen i les femelles dipositen els seus ous de nou a l'aigua.

## Hàbitat

Aquesta espècie viu en boscos prop dels llacs i llacunes; pon els ous a l'aigua i les seves larves són aquàtiques.

## Distribució

Es troba a Euràsia. A Europa des de França (excepte sud) a Finlàndia (excepte l'extrem nord) i Rússia.
Les poblacions europees del Sud són més fragmentades; freqüenten els llacs de muntanya fins a aproximadament 2000 m.
És una espècie present a Catalunya i a la península Ibèrica.

## Galeria

* Cordulia aenea en vol
* Cordulia aenea
* Cordulia aenea
* Cordulia aenea còpula
* Cordulia aenea emergència

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 11 novembre 2021].
* 1 2 «OXYGASTRA: Grup d'Estudi dels Odonats de Catalunya - Espècies». [Consulta: 11 novembre 2021].
* ↑ Michael Chinery,, Paris, Flammarion, août 2012, 320 p. (ISBN 978-2-0812-8823-2), p. 32-33
* ↑ «Biodiversidad Virtual». [Consulta: 7 gener 2016].

## Enllaços externs

* "Downy Maragda". British Dragonfly Society. (en)
* UICN: espèce Cordulia aenea (Linnaeus, 1758) (en)
* Fauna Europaea: Cordulia aenea (en) Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
# Sexe homogamètic

El sexe homogamètic és un sexe en individus dels quals, durant la meiosi, es formen el mateix tipus de gàmetes en quant a que porten el mateix cromosoma sexual. Per exemple, en els humans, les cèl·lules d'òvul d'una dona (cariotip XX) contenen un cromosoma X, en contrast amb els gàmetes masculins: els espermatozoides, que contenen un cromosoma X o Y (sexe heterogamètic).
En la majoria d'insectes, mamífers, inclosos humans, el sexe homogamètic és femení (XX). En els ocells, rèptils i papallones, al contrari, el sexe homogamètic és masculí (ZZ).

## Referències

* ↑ «Словарь ветеринарных гистологических терминов» (en rus). [Consulta: 18 juliol 2020].
* ↑ «Побиологии.рф: гомогаметный пол» (en rus). [Consulta: 18 juliol 2020].
# David García de la Cruz

David García de la Cruz (Manresa, 16 de gener de 1981) és un exfutbolista català que jugava de lateral esquerre.

## Trajectòria

Havent estat un producte del planter del club, debutà a la màxima competició nacional al 8 de gener de 2000 en un partit de la lliga contra el Deportivo de la Coruña. Des de llavors, ha estat un jugador predilecte pels entrenadors a la banda esquerra de la defensa. Es va estar onze anys al primer equip de l'Espanyol, fins que fitxà a l'estiu del 2011 pel Girona FC.
El juliol de 2013, després d'haver esdevingut una peça imprescindible en les diferents composicions defensives de l'equip, va renovar per dues temporades més amb l'equip gironí.

## Palmarès

| Títol | Club | Any |
| Copa del Rei | RCD Espanyol | 1999-2000 |
| Copa del Rei | RCD Espanyol | 2005-2006 |
| Copa Catalunya | RCD Espanyol | 2005-2006 |
| Subcampió UEFA | RCD Espanyol | 2006-2007 |

## Referències

* ↑ «El Girona fitxa David García». ara.cat, 04-08-2011. [Consulta: 23 juliol 2013].
* ↑ «David García continuarà al Girona dues temporades més». 324.cat, 11-07-2013. [Consulta: 12 juliol 2013].
# Gai Lucceu Hirrus

Gai Lucceu Hirrus (en llatí: Gaius Lucceius C. f. Hirrus) va ser tribú de la plebs l'any 53 aC, adscrit a la tribu Pupínia, que va proposar que Gneu Pompeu fos nomenat dictador i per això gairebé el van privar del seu càrrec.
L'any 52 aC va ser candidat a àugur junt amb Ciceró, i el 51 aC candidat amb Marc Celi Ruf per edil curul, però les dues vegades va fracassar. Més tard va ser amic de Ciceró, el qual, de tornada de Cilícia l'any 50 aC, volia el seu suport per celebrar un triomf per les seves victòries, i el nom de Lucceu apareix freqüentment en la correspondència de Ciceró.
En esclatar la segona guerra civil l'any 49 aC es va unir a Pompeu i va dirigir les forces del nord d'Itàlia, però les seves tropes van desertar. Després va ser enviat com a ambaixador al rei Orodes II de Pàrtia, buscant el suport d'aquest pels optimats, però el rei part el va tancar a la presó. Abans de la batalla de Farsàlia els pompeians, convençuts de la seva victòria, van discutir si el nomenaven pretor en absència. Després del 48 aC va ser perdonat per Cèsar i alliberat, i va tornar a Roma.
El Gai Hirrus mencionat per Plini i per Varró, com la primera persona que va tenir estanys d'aigua salada per criar-hi llamprees i que en va enviar alguns milers a Juli Cèsar pels banquets de celebració del seus triomfs, podria ser el mateix personatge, i sembla que també era l'anomenat Hirtius (Hirci) per Apià, que el 43 aC va ser proscrit pels triumvirs i va fugir amb Sext Pompeu a Sicília.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/819?rgn=full+text;view=image;q1=LucceiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 809-810. ]
# M'Zouda

M'Zouda (en àrab أمزوضة, Amzūḍa; en amazic ⵎⵥⵓⴹⴰ) és una comuna rural de la província de Chichaoua, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 23.148 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 29 de juny 2015. [Consulta: 19 novembre 2015].