OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pepa Llunell i Sanges

Pepa Llunell i Sangés (Sant Cugat del Vallès, 1922 – 13 de març de 2015) fou una abanderada de la lluita perquè les persones amb problemes de mobilitat poguessin viure amb normalitat a la ciutat de Sant Cugat.
Va néixer l'any 1922 a Cal Cordills de Sant Cugat del Vallès, per aquesta raó era coneguda com la Pepa Cordills. Era filla petita de Joan Llunell i Llunell i Manela Sangés i Torres. Va contraure la malaltia de la poliomielitis als 9 mesos i va quedar invàlida. Posteriorment, l'any 1950 la van operar i va poder caminar amb bastons, cosa que li va permetre anar tota sola pel carrer. Durant molts anys va abanderar la lluita per eliminar les barreres arquitectòniques del municipi de Sant Cugat, va treure els minusvàlids al carrer i els va obligar a gaudir de la vida.
Va treballar de costurera tota la seva vida. Va aprendre a cosir un cop finalitzada la guerra civil, a l'acadèmia de modistes de les golfes de la Casa Abacial creada per Mn. Griera i la professora Victòria Cleris. Com a modista, no sols feia roba de llenceria, vestits de núvia, de primera comunió o de bateig, també va confeccionar el vestuari de l'escenografia per la ballarina santcugatenca, Anna Maria Barberà. Durant diversos anys, per les festes de Carnaval va participar en el concurs de vestits que organitzava la Unió amb força èxit.
A la dècada dels 60 del segle xx, va consolidar un grup preocupat en aconseguir que els minusvàlids tinguessin protagonisme. Va treure els minusvàlids al carrer, tant de Sant Cugat com de fora. Aquest grup es reunien a la cafeteria ‘El Trobador’ de la rambla per fer una vida normal. Amb el temps va anar creixent, fins que l'alcalde Francisco P. Llatjós es va veure obligat a cedir-los un local adaptat al soterrani de Correus, aquest espai el van nomenar ‘Casa Vostra i Nostra’. On feien teatre, cinema, celebraven festes, el sopar de Nadal… Anys més tard aquesta associació va donar lloc a la Taula de Discapacitat, a la qual va estar vinculada fins a l'any 2008.
L'any 2005 va ser reconeguda amb el Premi Ciutat, pel seu esperit cívic i per la seva tasca diària en la lluita per la supressió de barreres arquitectòniques a Sant Cugat, amb l'objectiu de fer una ciutat més accessible, no tan sols per a les persones amb discapacitat sinó per a tothom, també va rebre el Premi Paul Harris, que dona cada any el Club Rotary Sant Cugat.

## Referències

* 1 2 «Mor Pepa Llunell, la modista que va fer front a les barreres arquitectòniques». Tot Sant Cugat. Arxivat de l'original el 2016-10-27 [Consulta: 26 octubre 2016].
* ↑ Romaní, Daniel. Les sagues de Sant Cugat. 1a Edició. Cossetània Edicions. ISBN 978-84-9791-270-9.
* 1 2 «La modista que va fer front a les barreres arquitectòniques». Tot Sant Cugat. Arxivat de l'original el 2016-10-27 [Consulta: 26 octubre 2016].
* ↑ «El Rotary Club premia la implicació local de Pepa Llunell i Cugat.cat». www.cugat.cat.
# Paul Fung, Jr.

Paul Fung, Jr. (Seattle, 9 de març de 1923 - Saratoga, 8 d'abril de 2016) va ser un dibuixant nord-americà que va dibuixar el còmic Blondie durant quaranta anys. Era fill de Paul Fung, un dibuixant que va dibuixar la tira còmica Dumb Dora durant diversos anys. Té dos fills, Paul (Randy) Fung III i Lori Fung.

## Biografia

Va ser l'assistent de Chic Young a la tira de premsa Blondie des de 1949 fins a 1965. Fung Jr. també va contribuir al còmic de Blondie amb les seves històries de Flash Foley, News Photographer.
Era fill de Paul Fung, un dibuixant que va dibuixar la tira còmica Dumb Dora durant diversos anys i que havia treballat amb Cliff Sterrett i Billy DeBeck. El gran Fung es va fer càrrec de Dumb Dora quan Chic Young va deixar aquesta tira.
El 1964, Fung Jr. va rebre el premi del còmic de la National Cartoonists Society pel seu treball, i setze anys més tard, va guanyar el premi al millor humorista.

## Referències

* ↑ «Paul Fung Jr.» (en anglès). Flynn Brothers Inc Funeral Home. [Consulta: 18 maig 2016].
* ↑ Paul Fung Cartoons 1930–1932 Syracuse University, 20 Mar 2009, Retrieved 11/29/2010(anglès)
* ↑ «Division Awards Comic Books» (en anglès). National Cartoonists Society. Arxivat de l'original el December 16, 2013. [Consulta: December 16, 2013].
# JEDEC

La JEDEC, autodenominada com una Solid State Technology Association, les sigles provenen de Joint Electron Device Engineering Council, és la branca de l'EIA (Electronic Industries Alliance) que representa les àrees de la indústria electrònica en els Estats Units per a l'estandardització de l'enginyeria i desenvolupament de tecnologies basades en semiconductors.
JEDEC va néixer el 1960 com una iniciativa conjunta de l'AIA i la NEMA, per cobrir la creixent necessitat d'estandardització de dispositius basats en semiconductors discrets. En 1970 els seus objectius es van estendre a l'àmbit dels llavors moderns circuits integrats.
Actualment està formada per unes 300 companyies associades, que comprenen fabricants, distribuïdors i usuaris de components basats en semiconductors.
Exemples de normativa:
JESD402-1A : mètodes i assajos de mesura de temperatura a components i mòduls.
JESD22-A104F : assajos de ciclats de temperatura.
JESD22-A110E.01: assajos accelarats de temperatura i humitat.
JS-002-2018 : assajos de descàrreges electroestàtiques.

## Vegeu també

* MIPI Alliance
* CSI (bus sèrie)

## Enllaços externs

* JEDEC - Lloc web oficial

## Referències

* ↑ «Home | JEDEC» (en anglès). https://www.jedec.org.+[Consulta: 31 maig 2017].
* ↑ «What is JEDEC? - Definition from WhatIs.com» (en anglès). SearchSolidStateStorage, 31-05-2017.
* ↑ «JEDEC Solid State Technology Association (JEDEC) Standards | IHS Markit» (en anglès). https://www.ihs.com.+[Consulta: 31 maig 2017].
* ↑ «A Guide to JEDEC Standards» (en anglès). www.ultralibrarian.com, 03-03-2022. [Consulta: 28 juny 2022].
* ↑ «Standards & Documents Search | JEDEC» (en anglès). www.jedec.org. [Consulta: 28 juny 2022].
# JDR

JDR té els següents significats:
* John D. Rockefeller, empresari i filantrop dels Estats Units
* Regiment de Dragons de Jutlàndia (del seu nom en danès Jydske DragonRegiment), regiment de l'exèrcit de Dinamarca
* Joc de rol, joc basat en interpretar personatges dins d'una trama
# Isabel Pisano

Isabel Pisano (Montevideo, 1944) és una actriu, escriptora i periodista uruguaiana que ha residit en diverses parts del món.

## Carrera

En la seva carrera com a actriu va ser dirigida per cineastes argentins (Boquitas pintadas de Leopoldo Torre Nilsson), espanyoles (Pampa salvaje d'Hugo Fregonese, Bilbao de Bigas Luna) i italianes (per exemple, per Federico Fellini a Casanova).
Corresponsal de guerra per la RAI (Itàlia) i El Mundo, va cobrir els conflictes de Palestina, Líban, el Txad, l'Iraq, Bòsnia i Somàlia. Ha estat l'única periodista que va estar present en els bombardejos de Mossul i Bàssora a l'Iraq en 1993. També ha realitzat nombrosos reportatges per Marie Claire, Oggi i Il Giornale.
Ha estat guardonada amb la medalla del Ministeri de Cultura d'Espanya, i seleccionada "millor periodista de l'any 2002" per l'Associació de Revistes d'Informació (A.R.I.).
Exponent del periodisme de recerca, amb el que ha recopilat al llarg dels anys ha publicat nombroses obres. Com a escriptora destaquen els seus llibres Trilogía de perversos, finalista del premi "La sonrisa vertical" en 1995, A solas con Arafat (1997) i Yo puta - Hablan las prostitutas que es va convertir en un autèntic bestseller i que ha estat portada al cinema per Dolores Pictures. Aquests tres títols són la base de la gran popularitat d'Isabel Pisano també com a escriptora. Va publicar també la biografia del director Bigas Luna, Sombras de Bigas, luces de Luna.
En 2005 va participar en Gran Hermano VIP.

## Vida íntima

Era casada amb el compositor argentí de música per a pel·lícules Waldo de los Ríos, de qui va enviduar en 1977. Molts anys després va publicar aquesta part de la seva vida en l'autobiografia El amado fantasma (Plaza y Janés, 2002).
Posteriorment fou companya durant dotze mesos del cap de l'Organització per a l'Alliberament de Palestina, Iàssir Arafat, a qui li dedicà una biografia íntima i del que ha publicat polèmiques declaracions relatives a la seva mort.

## Obres

* 2009, El papiro de Sept, Ediciones B. (ISBN 978-84-666-4167-8)
* 2006, Yasir Arafat: La pasion de un líder, Ediciones B. (ISBN 84-666-2510-0).
* 2004, Yo terrorista, Plaza & Janés (ISBN 84-01-37882-6).
* 2003, La Sospecha: El Complot Que Amenaza La Sociedad Actual, Belacqva (ISBN 84-95894-53-X).
* 2002, El Amado Fantasma, Plaza & Janés, (ISBN 84-01-37790-0) (donde documenta su vida junto a Waldo de los Ríos).
* 2001, Yo puta - Hablan las prostitutas, Plaza & Janés, (ISBN 84-9759-297-2)
* 1995, Trilogía de perversos, Huerga & Fierro. (ISBN 84-7683-420-9)

## Filmografia
### Actriu

* Pampa salvaje (1966)
* Boquitas pintadas (1974)
* Casanova (1976)
* Bilbao (1978)

### Guionista

* Yo puta (2004).

## Referències

* ↑ Isabel Pisano, periodista
* ↑ Gran Hermano. «Isabel Pisano en Gran Hermano VIP». Arxivat de l'original el 2009-09-01.
* ↑ El amado fantasma'
* ↑ «"Arafat era muy pasional y romántico"». Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 28 setembre 2015].
* ↑ Arafat: Las mujeres que lo amaron Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine., Nova (consultat el 17 de novembre de 2006)
* ↑ La República. «Así asesinaron a Arafat», 21-08-2011. [Consulta: 21 agost 2011].
# Ianguí-Iül

Ianguí-Iül (en rus: Янги-Юл) és un poble de Baixkíria, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 128 habitants. Pertany al districte de Iermolàievo.

## Referències

* ↑ Закон Республики Башкортостан от 19.11.2008 № 49-з «Об изменениях в административно-территориальном устройстве Республики Башкортостан в связи с объединением отдельных сельсоветов и передачей населённых пунктов»
# Pavoraja nitida

Pavoraja nitida és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 36,8 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar i les femelles ponen càpsules d'ous, les quals presenten com unes banyes a la closca.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat (32°S-44°S) i demersal que viu entre 30–390 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Índic oriental: és un endemisme d'Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ «Pavoraja nitida». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Last, P.R., S. Mallick i G.K. Yearsley, 2008. A review of the Australian skate genus Pavoraja Whitley (Rajiformes: Arhynchobatidae). Zootaxa 1812:1-45.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* ↑ Last, P.R. i J.D. Stevens, 1994. Sharks and rays of Australia. CSIRO, Austràlia. 513 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.
* ↑ Whitley, G.P., 1938. The eggs of Australian sharks and rays. Aust. Mus. Mag. 1938:372-382.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.
* Dulvy, N.K., Metcalfe, J.D., Glanville, J., Pawson, M.G. i Reynolds, J.D., 2000. Fishery stability, local extinctions and shifts in community structure in skates. Conservation Biology 14: 283-293.
* McEachran, J.D. i K.A. Dunn, 1998. Phylogenetic analysis of skates, a morphologically conservative clade of elasmobranchs (Chondrichthyes: Rajidae). Copeia (2):271-290.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* uBio (anglès)
# Paradoxornis d'ulleres

El paradoxornis d'ulleres (Sinosuthora conspicillata) és una espècie d'ocell passeriforme de la família dels paradoxornítids (Paradoxornithidae), tot i que sovint encara se'l troba classificat amb els sílvids (Sylviidae). Habita zones amb bambú de la Xina central. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «paradoxornis d'ulleres». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Sylviid babblers, parrotbills, white-eyes». IOC World Bird List Version 11.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 636. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Spectacled Parrotbill. Suthora conspicillata (formerly as: Sinosuthora conspicillata)» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
# Partició (matemàtiques)

En matemàtiques, una partició d'un conjunt és una subdivisió en diversos subconjunts no buits, de forma que cada element del conjunt pertany a un, i només un, dels subconjunts. Més formalment, donat un conjunt A, una partició de A és un conjunt {A$_i$ | i ∈ I} de parts de A tal que
* Els A$_i$ són no buits.
* $\cup _{i\in I}A_{i}=A$.
* Si $A_{i}\cap A_{j}\neq \emptyset$ aleshores $A_{i}=A_{j}$.

## Exemples

* Tot conjunt d'un element {x} té exactament una partició: { {x} }.
* Per a qualsevol conjunt no buit X, P = {X} és una partició de X.
* El conjunt {1, 2, 3} té aquestes 5 particions:
** { {1},{2},{3} }
** { {1,2},{3} }
** { {1,3},{2} }
** { {1},{2,3} }
** { {1,2,3} }
* Observeu que
** {,{1,3},{2} }, no és una partició (ja que conté el conjunt buit).

## El nombre de particions d'un conjunt finit

Tot conjunt finit té un nombre finit de particions possibles. Aquestes particions es poden determinar mitjançant combinatòria.
    Per exemple, donat el conjunt {1,2,3,4}, aquestes són totes les particions possibles:
    1 subconjunt: {1,2,3,4}
    2 subconjunts: {1}{2,3,4}; {2}{1,3,4}; {3}{1,2,4}; {4}{1,2,3}; {1,2}{3,4}; {1,3}{2,4}; {1,4}{2,3}
    3 subconjunts: {1,2}{3}{4}; {1,3}{2}{4}; {1,4}{2}{3}; {2,3}{1}{4}; {2,4}{1}{3}; {3,4}{1}{2}
    4 subconjunts: {1}{2}{3}{4}
El nombre de Bell B$_n$, anomenat així en honor d'Eric Temple Bell, és el nombre de particions diferents d'un conjunt finit de n elements. Els primers nombres de Bell són:
    B$_0$ = 1, B$_1$ = 1, B₂ = 2, B₃ = 5, B₄ = 15, B₅ = 52, B₆ = 203
Els nombres de Bell satisfan la següent relació recursiva: $B_{n+1}=\sum _{k=0}^{n}{n \choose k}B_{k}$.

## Referències

* ↑ OEIS: successió A000110

## Vegeu també

* Recobriment (matemàtiques)
# Jaan Teemant

Jaan Teemant (24 de setembre de 1872, Parròquia de Vigala, Estònia - desconegut) va ser un advocat i polític estonià.
Teemant va estudiar a H. Treffner's Private High School. El 1901 es va graduar a la Facultat de Dret de la Universitat de Sant Petersburg, després va treballar com a advocat a Tallinn. Entre 1904 i 1905 va ser membre del Consell Municipal de Tallinn. Teemant participar en la revolució de 1905, va escapar a Suïssa en el mateix any i va ser condemnat a mort per rebel·lia. El 1908, va tornar a Estònia després de la fi de l'estat de guerra, es trobava en presó preventiva a 1908-1909 i va ser condemnat a presó per un any i mig. Va ser la frase de Sant Petersburg. Entre 1911 i 1913 va romandre a l'exili, a l'óblast d'Arkhànguelsk.
Després de tornar a Estònia, Teemant va ser membre de l'Assemblea de la província d'Estònia (Eesti Maanõukogu) des de 1917 fins al 1919. El 1918 va ser procurador General de la República d'Estònia. Durant 1919 i 1920 va ser membre de l'Assemblea Constituent (Asutav Kogu) i durant els períodes de 1923-1934/1937 va ser membre del Riigikogu. També ocupà el càrrec de Primer Ministre d'Estònia diverses vegades. Entre 1939 i 1940, Teemant va treballar administrant a Estònia un pla del govern alemany per a reassentar els alemanys bàltics durant els anys 1939 i 1940). El juliol de 1940 Teemant va ser arrestat per l'NKVD, i va ser assassinat probablement a Tallinn o morí a la Presó Central de Tallinn. Segons altres fonts va ser condemnat a 10 anys de presó el 21-10-1941, sense cap més informació sobre el seu destí.
# Pedro José Pinazo Arias

Pedro José Pinazo Arias (Màlaga, 18 de gener de 1985) és un jugador de futbol andalús. Se'l coneix esportivament com a Perico. Sobre el camp ocupa qualsevol parcel·la del migcamp, encara que preferiblement la banda esquerra. Va començar la seva carrera esportiva al club de la seva ciutat. En 2003, amb divuit anys, es proclamà campió d'Espanya juvenil, al mateix temps que debutava a Primera divisió en una intranscendent darrera jornada a Son Moix. Després de guanyar-se un lloc al primer equip, en finalitzar la temporada 2006/07 va marxar amb la carta de llibertat per defensar els colors del CE Castelló.

## Palmarès

* 1 Campionat de Lliga juvenil: 2002/03 amb el Málaga Juvenil.

## Altres mèrits

* 1 ascens de Segona B a Segona A: 2002/03 amb el Málaga B.
# Phelps (Nova York)

Phelps és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.969 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Phelps tenia 1.969 habitants, 791 habitatges, i 521 famílies. La densitat de població era de 649,8 habitants per km².
Dels 791 habitatges en un 31,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,8% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 34,1% no eren unitats familiars. En el 27,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 12% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 14,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.758 $ i la renda mediana per família de 48.207 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.984 $ mentre que les dones 24.076 $. La renda per capita de la població era de 20.257 $. Entorn del 3,9% de les famílies i el 6,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Phelps». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Phelps». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Jaciment del Vilar

El Vilar és un jaciment arqueològic situat a Valls, a l'Alt Camp. Les primeres restes trobades foren les d'un poblat ibèric. Més tard, les obres d'un projecte d'urbanització a la zona van destapar l'existència d'una vil·la d'època romana implantada un segle més tard. Les restes més antigues trobades daten de mitjans del segle ii aC.

## Enllaços externs

* Maria Adserias Sans i Ester Ramon Sarinena. «La Vil·la romana del Vilar». raco.cat.
# Jaciment del Pont de Llierca

El Pont de Llierca és un jaciment arqueològic en una terrassa del riu Llierca, més amunt de la casa coneguda com a Casa Nova del Pont del Llierca i prop de la casa del Serrat del Pont, al terme municipal de Tortellà. L'any 1969, Ramon Sala realitza una prospecció puntual en la que troba un chopper, que dona lloc a la descoberta del jaciment. Entre el material arqueològic Sala destaca tres choppers: dos de transversals de bona factura, un d'ells amb diverses extraccions i un altre amb dues extraccions i punta central (amb forma de pic). Els tres són sobre còdol.

## Referències

* ↑ Canal, Josep; Carbonell, Eudald «Pont de Llierca (Tortellà. La Garrotxa)». Catalunya paleolítica, 1989, pàg. 284-285.

## Bibliografia

* Canal, J.; Carbonell, E. "Pont de Llierca (Tortellà. La Garrotxa)". A: Catalunya paleolítica. Girona: Patronat Francesc Eiximenis, 1989. p.284-285.
* Canal, J.; Carbonell, E. "Nova aportació per a l'estudi del Paleolític Inferior i Mitjà al NE de Catalunya". Revista de Girona. 84, p.265-278.
* Sala I Canadell, R; Puigdevall, J.M. Caminant per l'Alta Garrotxa. Girona, 1986
# Partit dels Roma

El Partit dels Roma (romaní Partida le Romange, romanès Partida Romilor) és un partit polític de Romania, fundat el 1990 com a Partit Roma Socialdemòcrata (Partida Romilor Social-Democrată), i que té un escó a la Cambra de Diputats de Romania amb altres Partits de les Minories Ètniques de Romania. Defensa els drets dels gitanos de Romania.
Fou fundat el 1990, després de la revolució romanesa de 1989 i actualment és l'associació que representa oficialment la minoria roma i, en conseqüència, té reservat un escó a la Cambra de Diputats, independentment del seu acompliment electoral. El partit s'ha presentat a totes les eleccions des del 1992, però mai ha superat el llindar del 5% necessari per obtenir escons addicionals. A les eleccions legislatives de 2000 i 2004, el Partit dels Roma van signar un protocol de suport electoral recíproc amb el Partit Socialdemòcrata.
El seient reservat l'ha ocupat Gheorghe Răducanu el 1992-1996, Madalina Voicu el 1996-2000, i Nicolae Păun en 2000-2004 i des de 2004. El partit té representants a nivell local.

## Referències

* ↑ (romanès) Mirela Luca, "PSD şi Partida Romilor joacă alba-neagra electorală", a Ziarul Financiar, 12 de maig de 2004
# Partit dels Socialdemòcrates Búlgars

El Partit dels Socialdemòcrates Búlgars (búlgar: Партия Български социалдемократи oPartija Balgarski Socialdemokrati) és un partit polític socialdemòcrata de Bulgària fundat el 1990. És membre del Partit Socialista Europeu i de la Internacional Socialista
Forma part de la Coalició per Bulgària, una aliança liderada pel Partit Socialista Búlgar. La Coalició va obtenir a les eleccions legislatives búlgares de 2001 el 17,1% dels vots i 48 dels 240 escons de l'Assemblea Nacional. A les eleccions búlgares de 25 de juny de 2005, la Coalició va passar al 33,98% del vot popular i a 82 escons parlamentaris, la primera força política. A les eleccions legislatives búlgares de 2009, però, va obtenir el 17,70% dels vots i 40 dels 240 escons.

## Enllaços externs

* Web oficial
# Pathfinder (pel·lícula de 2007)

Pathfinder és una pel·lícula d'aventures de l'any 2007 dirigida per Marcus Nispel i protagonitzada per Karl Urban i Moon Bloodgood. Aquest film és una adaptació de Pathfinder (Veiviseren - Ofelaš), una pel·lícula noruega de 1987 dirigida per Nils Gaup, basada en una llegenda lapona del segle XII i que va estar nominada com a millor pel·lícula de parla no anglesa als Oscar de l'any següent. Tot i així, en aquesta nova versió s'ha canviat l'escenari.

## Argument

Pathfinder és una sagnant història ambientada en l'època en què els vikings van intentar conquerir Amèrica del Nord al segle x. S'hi narra la història d'un noi viking que havia estat deixat enrere després d'una incursió a les costes americanes i que és criat pels indis americans que van sobreviure a l'atac dels guerrers escandinaus. Davant de la tornada dels vikings, el noi, convertit en guerrer enmig dels dos pobles, tractarà d'impedir que tornin a deixar un rastre de mort i de destrucció al seu pas.

## Repartiment

* Karl Urban - Ghost
* Moon Bloodgood - Starfire
* Russell Means - Pathfinder
* Jay Tavare - Blackwing
* Clancy Brown - Gunnar
* Ralf Moeller - Ulfar

## Vegeu també

* Vinland
* Exploració nòrdica d'Amèrica