OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# The Beach Boys

The Beach Boys és un grup de rock and roll i música pop estatunidenc format al 1961 a Califòrnia, i integrada pels tres germans Brian (compositor, veu, baix, piano), Carl (guitarra, veu) i Dennis Wilson (bateria, veu), amb en Mike Love (vocals) i l'Al Jardine (guitarra, veu).
Les seves cançons recreen una forma de vida despreocupada, plena d'alegria, i melodies vocals, amb lletres sobre platges, noies i surf com a senyals d'identitat. Són considerats els reis indiscutibles de la música surf vocal.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* Surfin' Safari (1962) #32 US
* Surfin' USA (1963) #2 US, #17 UK
* Surfer Girl (1963) #7 US, #13 UK
* Little Deuce Coupe (1963) #4 US
* Shut Down Volume 2 (1964) #13 US
* All Summer Long (1964) #4 US
* The Beach Boys' Christmas Album (1964) #6 US
* The Beach Boys Today! (1965) #4 US, #6 UK
* Summer Days (and Summer Nights!!) (1965) #2 US, #4 UK
* Beach Boys' Party! (1965) #6 US, #3 UK
* Pet Sounds (1966) #10 US, #2 UK
* Smiley Smile (1967) #41 US, #9 UK
* Wild Honey (1967) #24 US, #7 UK
* Friends (1968) #126 US, #13 UK
* Stack-O-Tracks (1968) (Did not chart)
* 20/20 (1969) #68 US, #3 UK
* Sunflower (1970) #151 US, #29 UK
* Surf's Up (1971) #29 US, #15 UK
* Carl and the Passions - "So Tough" (1972) #50 US, #25 UK
* Holland (1973) #36 US, #20 UK
* 15 Big Ones (1976) #8 US, #31 UK
* Love You (1977) #53 US, #28 UK
* M.I.U. Album (1978) #151 US
* L.A. (Light Album) (1979) #100 US, #32 UK
* Keepin' the Summer Alive (1980) #75 US, #54 UK
* The Beach Boys (1985) #52 US, #60 UK
* Still Cruisin' (1989) #46 US
* Summer in Paradise (1992)
* Stars and Stripes Vol. 1 (1996) #101 US
* The Smile Sessions (2011)
* That's Why God Made the Radio (2012)

### Àlbums en directe

* Beach Boys Concert (1964) #1 US
* Live in London (1970) (released in America in 1976) #75 US
* The Beach Boys in Concert (1973) #25 US
* Good Timin': Live at Knebworth England 1980 (2002)
* Songs From Here & Back (2006)

### Recopilatoris

* Best of The Beach Boys (1966) #8 US; #2 UK
* Best of The Beach Boys Vol. 2 (1967) #50 US; #3 UK
* Best of The Beach Boys Vol. 3 (1968) #153 US; #9 UK
* Endless Summer (1974 - unofficial) #1 US
* Spirit of America (1975 - unofficial) #8 US
* Good Vibrations - Best of The Beach Boys (1975) #25 US
* Ten Years of Harmony (1981) #156 US
* Sunshine Dream (1982) #180 US
* Rarities (1983)
* Made in U.S.A. (1986) #96 US
* Summer Dreams (1990) #2 UK
* Ultimate Christmas (1998)
* The Greatest Hits - Volume 1: 20 Good Vibrations (1999) #95 US
* The Greatest Hits - Volume 2: 20 More Good Vibrations (1999) #192 US
* Greatest Hits Volume Three: Best of the Brother Years 1970-1986 (2000)
* Classics selected by Brian Wilson (2002) #159 US
* Sounds of Summer: The Very Best of The Beach Boys (2003) #16 US

### Antologies

* Endless Harmony Soundtrack (1998, reissued 2000)
* Hawthorne, CA (2001)

## Referències

* ↑ Carlin, Peter Ames. Catch a wave: the rise, fall & redemption of the Beach Boys' Brian Wilson. New York, NY: Rodale, 2006. ISBN 978-1-59486-320-2.
# Mrázovce

Mrázovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1408.
# Montanaro

Montanaro és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 20 quilòmetres al nord-est de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 5.180 habitants.
Montanaro limita amb els següents municipis: Caluso, Foglizzo, San Benigno Canavese i Chivasso.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 31 març 2020].
# New Brunswick (Nova Jersey)

New Brunswick és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2006 tenia 50.172 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, New Brunswick tenia 48.573 habitants, 13.057 habitatges, i 7.207 famílies. La densitat de població era de 3.585,9 habitants/km².
Dels 13.057 habitatges en un 29,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 29,6% hi vivien parelles casades, en un 18% dones solteres, i en un 44,8% no eren unitats familiars. En el 24,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,69.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,1% tenia menys de 18 anys, un 34% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 11,3% de 45 a 60 i un 6,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.080 $ i la renda mediana per família de 38.222 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.657 $ mentre que les dones 23.604 $. La renda per capita de la població era de 14.308 $. Aproximadament el 16,9% de les famílies i el 27% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- New Brunswick». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- New Brunswick». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Tour de Valònia 2017

El Tour de Valònia 2017, 44a edició del Tour de Valònia, es disputà entre el 22 i el 26 de juliol de 2017 sobre un recorregut de 908,7 km distribuïts en cinc etapes. La cursa formava part del calendari de l'UCI Europa Tour 2017, amb una categoria 2.HC.
El vencedor de la classificació general fou el belga Dylan Teuns (BMC Racing Team), aconseguint també la victòria en dues etapes. En segona posició finalitzà el també belga Tosh Van Der Sande (Lotto-Soudal), mentre el francès Benjamin Thomas (Armée de terre) fou tercer.

## Equips

L'organització convidà a prendre part en la cursa a sis equips UCI WorldTeam, onze equips continentals professionals i tres equips continentals:

## Etapes

| Etapa | Data | Ciutats d'etapa | type | Distància (km) | Vencedor de l'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 22 de jul | Stavelot – Marchin | etapa accidentada | 189,9 | Benjamin Thomas | Benjamin Thomas |
| 2a etapa | 23 de jul | Chaudfontaine – Seraing | etapa accidentada | 189,4 | Jasper De Buyst | Dylan Teuns |
| 3a etapa | 24 de jul | Arlon – Houffalize | etapa accidentada | 182,7 | Dylan Teuns | Dylan Teuns |
| 4a etapa | 25 de jul | Brussel·les – Profondeville | etapa accidentada | 164,1 | Jean-Pierre Drucker | Dylan Teuns |
| 5a etapa | 26 de jul | Chièvres – Thuin | etapa accidentada | 182,6 | Dylan Teuns | Dylan Teuns |

### 1a etapa

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### 2a etapa

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### 3a etapa

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### 4a etapa

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### 5a etapa

Font: ProCyclingStats :

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Evolució de les classificacions

| Etapa | Vencedor | Classificació general | Classificació de la muntanya | Classificació per punts | Classificació dels joves | Classificació dels esprints | Classificació per equips |
| 1 | Benjamin Thomas | Benjamin Thomas | Alexis Gougeard | Benjamin Thomas | Benjamin Thomas | Kévin Ledanois | BMC Racing |
| 2 | Jasper De Buyst | Dylan Teuns | Jimmy Turgis | Benjamin Thomas | Benjamin Thomas | Tosh Van Der Sande | BMC Racing |
| 3 | Dylan Teuns | Dylan Teuns | Alexis Gougeard | Dylan Teuns | Benjamin Thomas | Evaldas Šiškevicius | WB Veranclassic Aqua Protect |
| 4 | Jean-Pierre Drucker | Dylan Teuns | Alexis Gougeard | Dylan Teuns | Benjamin Thomas | Evaldas Šiškevicius | WB Veranclassic Aqua Protect |
| 5 | Dylan Teuns | Dylan Teuns | Alexis Gougeard | Dylan Teuns | Benjamin Thomas | Evaldas Šiškevicius | WB Veranclassic Aqua Protect |
| Classificacions finals | Classificacions finals | Dylan Teuns | Alexis Gougeard | Dylan Teuns | Benjamin Thomas | Evaldas Šiškevicius | WB Veranclassic Aqua Protect |

## Referències

* ↑ ProCyclingStats. «Tour de Wallonie 2017 - General Classification». procyclingstats.com.

## Enllaços externs

* (francès) Web oficial
# Muntanyes Dângrêk

Les muntanyes Dângrêk (Khmer: ជួរភ្នំដងរែក, Chuor Phnom Dângrêk; tailandès: ทิวเขาพนมดงรัก, Thio Khao Phanom Dong Rak, IPA-th tʰiw kʰǎw pʰanom doŋ rák; laosià: Sayphou Damlek), traduït com "Muntanyes portadores de pols" en khmer, son una serralada que constitueix la frontera natural entre Cambodja i Tailàndia.

## Geografia

Tot i la seva llargada, la serralada del Dângrêk és un sistema muntanyós relativament baix en alçada, essent la mitjana d'elevació dels cims al voltant dels 500 metres. El pic més alt és el del Phu Khi Suk (tailandès: ภูขี้สุข), amb 753 metres, situat a la punta oriental, a l'àrea del Chong Bok (603 m), on conflueixen les fronteres de Tailàndia, Laos i Cambodja. Els altres cims són el Phu Khok Yai (693 m), el Phu Chep Thong (692 m), el Phu Tangok (689 m), el Phalan Sun (670 m), el Phanom Ai Nak (638 m), el Phanom Thaban (582 m) i el Khao Banthat (เขาบรรทัด), de 374 metres d'alçada, i situat al sector occidental.
Les muntanyes de la serralada s'estenen en direcció est-oest, formant el punt meridional de l'altiplà de Khorat. S'estenen a 320 km del riu Mekong, fins a coincidir amb les terres altes de les muntanyes de Sankamphaeng, a Tailàndia.
La cara nord de la serra de les Dângrêk és de pendent suau, mentre que a la part sud són més escarpades, dominant la plana del nord de Cambodja. La conca situada al llarg de l'escarpa, en general, delimita les fronteres entre Tailàndia i Cambodja, tot i que hi ha excepcions. La principal carretera que connecta els dos països en aquesta zona talla per un pas situat a O Smach. Hi ha una petita divisió administrativa (Amphoe) de Tailàndia, a la província de Surin, el districte de Phanom Dong Rak, que porta el nom de les muntanyes.
Les muntanyes estan formades, principalment, per gres amb pissarra i llim. També hi ha alguns turons basàltics com el Dong Chan Yai (293 m) o el Dong Chan Noi (290 m), situats al secor septentrional de les muntanyes, a la província d'Ubon Ratchathani.

## Referències

* ↑ Roadway Thailand Atlas, Groovy Map Co., Ltd. © 4/2010
* ↑ Chong Bok
* ↑ «Phanom Dong Rak». Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 26 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Disputed Khmer temple to be renovated by Archaeological Survey of India
# Nasonita

La nasonita és un mineral de la classe dels silicats. Va ser anomenada en honor de Frank Lewis Nason (12 de maig de 1856 - 12 de setembre de 1928) enginyer de mines, professor i escriptor nord-americà.

## Característiques

La nasonita és un sorosilicat de fórmula química Ca₄Pb₆(Si₂O₇)₃Cl₂. Cristal·litza en el sistema hexagonal; normalment ho fa de forma granular o massiva. Els cristalls són poc freqüents i són prismàtics amb {1010}, {1120}, acabats per {1011}. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la nasonita pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: wadsleyita, hennomartinita, lawsonita, noelbensonita, itoigawaïta, ilvaïta, manganilvaïta, suolunita, jaffeïta, fresnoïta, baghdadita, burpalita, cuspidina, hiortdahlita, janhaugita, låvenita, niocalita, normandita, wöhlerita, hiortdahlita I, marianoïta, mosandrita, nacareniobsita-(Ce), götzenita, hainita, rosenbuschita, kochita, dovyrenita, baritolamprofil·lita, ericssonita, lamprofil·lita, ericssonita-2O, seidozerita, nabalamprofil·lita, grenmarita, schüllerita, lileyita, murmanita, epistolita, lomonossovita, vuonnemita, sobolevita, innelita, fosfoinnelita, yoshimuraïta, quadrufita, polifita, bornemanita, xkatulkalita, bafertisita, hejtmanita, bykovaïta, nechelyustovita, delindeïta, bussenita, jinshajiangita, perraultita, surkhobita, karnasurtita-(Ce), perrierita-(Ce), estronciochevkinita, chevkinita-(Ce), poliakovita-(Ce), rengeïta, matsubaraïta, dingdaohengita-(Ce), maoniupingita-(Ce), perrierita-(La), hezuolinita, fersmanita, belkovita, kentrolita, melanotekita, til·leyita, kil·lalaïta, stavelotita-(La), biraïta-(Ce), cervandonita-(Ce) i batisivita.

## Formació i jaciments

La nasonita va ser descoberta a la Parker Shaft (Parker Mine), a Franklin (Nova Jersey, Estats Units) tallant menes de franklinita sota condicions hidrotermals en un dipòsit de zinc estratiforme metamorfosat. També ha estat trobada a altres indrets de Nova Jersey, Califòrnia, el Regne Unit i Suècia.

## Referències

* ↑ «Nasonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Nasonite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 8 de maig 2019. [Consulta: 7 desembre 2019].
# Nasr (desambiguació)

Nasr (desambiguació) és el nom dels següents personatges:
Nasr forma part del nom de molts personatges:
* Abd al-Hamid ibn Abu Nasr Ahmad, visir gaznèvida
* Abu-l-Layth Nasr ibn Muhàmmad ibn Àhmad ibn Ibrahim as-Samarqandí, imam
* Abu-Nasr Àhmad ibn Muhàmmad, visir gaznèvida
* Abu-Nasr Alí ibn Híbat-Al·lah ibn Jàfar ibn Makula, tradicionista i genealogista àrab
* Abu Nasr Hibatallah, poeta i oficial gaznèvida
* Abu-Nasr Mansur, cap de la cancelleria gaznèvida
* Abu-Nasr Muhàmmad al-Farabí, filòsof
* Abu-Nasr Mustawfí, funcionari de la cort seljúcida
* Abu-Sàlih Mansur (I) ibn Nuh ibn Nasr, emir samànida
* Àhmad Abu-Nasr ibn Nidham-al-Mulk, visir seljúcida i abbàssida
* Àhmad ibn Muhàmmad ibn Abd-as-Samad Abu-Nasr, visir gaznèvida
* Abu-Nasr Muhàmmad ibn Mansur Amid-al-Mulk al-Kundurí, visir del primer sultà seljúcida
* Anushirwan Abu Nasr, alt oficial seljúcida
* Asad ibn Nasr, visir de l'atabeg salghúrida de Fars
* Mahmud ibn Nasr, emir mirdàsida d'Alep
* Mir Nasr Allah Bahadur Khan, emir de Bukharà
* Al-Muàyyad-fi-d-Din Abu-Nasr Hibbat-Al·lah, daï ismaïlita
* Nasr-Al·lah ibn Muhàmmad, visir gaznèvida
* Nasr (I) ibn Àhmad, emir samànida
* Nasr (II) ibn Àhmad, emir samànida
* Nasr ibn Habib al-Muhal·labí, membre de la família muhal·làbida i governador d'Ifríqiya
* Nasr ibn Mahmud, emir mirdàsida d'Alep
* Nasr ibn Muzàhim, historiador àrab xiïta
* Nasr ibn Sàlih, emir mirdàsida d'Alep
* Nasr ibn Sayyar, darrer governador omeia del Khurasan
* Nasr ibn Xabath al-Uqaylí, cap rebel anti-abbàssida del segle IX
* Shihab al-Din Anu Nasr Ahmad ben Abu l-Hasan ben Ahmad ben Muhammad, poeta i mestre sufí persa
El nom Nasr també forma part del nom d'accidents geogràfics i llocs d'interès:

## Vegeu també

* Al-Nasr, ‘la Victòria’, nom de molts clubs de futbol del món àrab.

## Notes

* ↑ Per a l'elaboració d'aquest llistat s'ha respectat la forma emprada a la Viquipèdia i s'ha seguit estrictament una ordenació alfabètica. S'ha pres com a criteri per a la inclusió a la llista que en el nom de l'article hi aparegués el nom Nasr, tot i que no en fos el nom principal
# Nasr Dubai Pro Cycling Team

L'equip Nasr Dubai Pro Cycling Team va ser un equip ciclista professional dels Emirats Àrabs Units, de categoria continental que només va competir el 2016.

## Principals resultats

* Circuit d'Alger: Jesús Alberto Rubio (2016)
* Tour d'Orània: Luca Wackermann (2016)
* Gran Premi d'Orà: Tomas Vaitkus (2016)
* Tour de Blida: Luca Wackermann (2016)
* Tour de Sétif: Essaïd Abelouache (2016)
* Critèrium International de Sétif: Adil Barbari (2016)
* Tour d'Annaba: Luca Wackermann (2016)
* Tour de Constantina: Tomas Vaitkus (2016)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Composició de l'equip

2016 :

## Classificacions UCI

L'equip participa en les proves dels circuits continentals.
UCI Àfrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2016 | 1r | Adil Barbari (2n) |
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2016 | 62è | Jesús Alberto Rubio (255è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2016 | 82è | Luca Wackermann (526è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2016-03-07 a Wayback Machine.
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Neolissochilus subterraneus

Neolissochilus subterraneus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 22,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tailàndia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Vidthayanon, C. i M. Kottelat, 2003. Three new species of fishes from Tham Phra Wang Daeng and Tham Phra Sai Ngam caves in northern Thailand (Teleostei: Cyprinidae and Balitoridae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 14(2):159-174.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Trinquet Eusebio

El Trinquet Eusebio és el trinquet de capçalera de Sueca, Ribera Baixa. S'ubica al Carrer Sevilla, num. 10, i és de propietat municipal. Fou inaugurat en 1949, i el dia de partida és divendres. Deu el seu nom a Josep Sanvenancio, conegut com a Eusebio de Riola.
Des de 1995 el seu trinqueter és Adrián Miguel Mascarell, qui també destaca com a cuiner especialitzat en arrossos.

## Referències

* ↑ «Trinquet Municipal | Sueca». Arxivat de l'original el 2018-02-09. [Consulta: 6 maig 2017].
* ↑ Montes, Mari Carmen «Els Trinquets». Vaqueta. Revista oficial de la Lliga professional d'Escala i Corda, oferida per Bankia, num. 1, 23-06-2017, pàg. 6.
* ↑ «Adrián y Sueca están de fiesta con un gran cartel». Levante-EMV, 20-11-2015.
* ↑ Llapissera, Lluís «Vint anys entre fogons i figures». PilotaVeu, 21-11-2015.
* ↑ «Una vida dedicada a la pilota». Superdeporte, 18-11-2015.
# Tractat Cañas-Jerez

El Tractat de límits Cañas-Jerez entre Nicaragua i Costa Rica va ser subscrit el 15 d'abril de 1858, com una solució a la creixent tensió limítrof que existia entre els dos països.
Després de l'annexió del Partit de Nicoya el 1824 a Costa Rica, Nicaragua va reclamar en reiterades ocasions aquest territori. Per tractar de solucionar el problema es van subscriure el tractat Oreamuno-Buitrago (1838), el tractat Madriz-Zavala (1846), el tractat Molina-Juárez (1848), el tractat Molina-Marcoleta (1854), el tractat Cañas-Juárez (1857) i el tractat Canñas-Martínez (1857), però cap va arribar a ser ratificat per ambdós països, i tampoc van donar resultat les proposicions Webster-Crampton (1852).
L'abril de 1858 Nicaragua va enviar a Sant José a Máximo Jerez Tellería com a Ministre Plenipotenciari, per tractar de negociar un nou acord. Costa Rica va designar per negociar amb Jerez Tellería al General José María Cañas Escamilla. La negociació es va veure afavorida per la presència a Costa Rica de Félix Belly, periodista francès interessat a promoure un contracte per a la construcció d'un canal interoceànic i el 15 d'abril es va subscriure el tractat de límits, que va ser aprovat per ajustada majoria al Congrés de Costa Rica i també va rebre l'aprovació de l'Assemblea Constituent de Nicaragua. El president de Costa Rica Juan Rafael Mora Porras va viatjar a Rivas, a Nicaragua i en aquesta ciutat va tenir lloc el canvi del tractat, amb el president de Nicaragua, Tomás Martínez Guerrero.
En el decenni de 1870 Nicaragua va començar a plantejar objeccions a la validesa del tractat de límits. Per tractar de resoldre la diferència es van efectuar les negociacions Herrera-Zavala (1872) i les negociacions Víquez-Passos (1886) i es van signar el tractat Zambrana-Álvarez (1883) i el tractat Castro-Navas (1884), però no es va aconseguir arribar a un acord. A principis de l'any 1886 va haver una altra agudització de les tensions entre Costa Rica i Nicaragua, i gràcies al concurs de Guatemala es va aconseguir subscriure una convenció arbitral, que van signar Ascensión Esquivel Ibarra per Costa Rica i José Antonio Román per Nicaragua. A la convenció Esquivel-Román es va acordar sotmetre la qüestió de la validesa del tractat Cañas-Jerez a l'arbitratge del president dels Estats Units. El 22 de març de 1888 el president Grover Cleveland va reconèixer la validesa del tractat Cañas-Jerez. El Laude Cleveland també va aclarir diversos punts de dubtosa interpretació en el conveni limítrof.

## Bibliografia

* BONILLA, José María: "Derecho de Gentes Positivo Nicaragüense ", pàg 335-340.
# Neostege

Neostege és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae descrit per George Hampson el 1910. Conté només una espècie, Neostege holoxutha, descrita en el mateix article, que es troba a Zàmbia i Zimbàbue.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 3 març 2019].
* ↑ Pitkin, Brian; Jenkins, Paul. «Neostege Hampson, 1910» (en anglès). Butterflies and Moths of the World. Londres: Natural History Museum, 05-11-2004.
* ↑ De Prins, J.; De Prins, W. «Neostege holoxutha Hampson, 1910» (en anglès). Afromoths, 2018.
# Nikónovo (Vorónej)

* Per a altres significats, vegeu «Nikónovo».
Nikónovo (en rus: Никоново) és un poble de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 548 habitants.

## Referències

* ↑ Село Бобяково на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
* ↑ Расстояние от Анны до Бобякова