OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Túnel de Malpas

El túnel de Malpas és un túnel fou creat el 1679 sota el turó d'Ausseruna (Enserune en francès) al departament de l'Erau per fer-hi passar el Canal del Migdia. És el símbol de l'obstinació de Pierre-Paul Riquet, ideòleg del canal. Es tracta del primer túnel creat per fer-hi passar un canal.
Durant els treballs del Canal del Migdia es va trobar amb el turó d'Ausseruna, cosa que era un gran inconvenient. Sota d'un sòl molt dur es trobava una muntanya de gres molt tou, subjecte a l'erosió. El primer ministre Colbert va ser alertat ràpidament d'aquesta situació i va fer aturar l'obra. Els detractors de Riquet semblava que havien aconseguit el seu objectiu, ja que s'amenaçava el conjunt del projecte per un turó. Riquet havia preferit aquest traçat que no travessar el riu Aude, tal com proposava Clerville, arquitecte de Lluís XIV. La travessa del riu era un handicap més gran, ja que l'obra era més cara i feia necessari interrompre el trànsit de vaixells.
Amb tot, Riquet va demanar al mestre d'obra Pascal de Nissan de continuar en secret els treballs, tot i els riscos d'enfonsament. En menys de 8 dies, un túnel de proves va ser foradat i sostingut per una volta cimentada de punt a punt. A Riquet només li va caldre guiar l'intendent Daguesseau al túnel que va quedar completament sorprès. Els treballs d'excavació del túnel van durar diversos mesos, des de la tardor de 1679 fins a la primavera de 1680; va ser l'últim gran projecte realitzat per Riquet, que va morir pocs mesos després. De 173 metres de llarg, 6 metres d'amplada i 8,5 metres d'alçada, amb els seus 30 arcs que sostenen la volta, aquest túnel acabava d'evitar una resclosa addicional al traçat del canal i és una mostra de l'obstinació d'un home davant dels detractors que tenia.
Sota el túnel de Malpas s'hi troben dos altres túnels que es creuen en el traçat (tot i que a nivells diferents). El primer és una galeria que permet el drenatge de l'estany de Montady del segle xiii i el túnel ferroviari de la línia Besiers-Narbona

## Enllaços externs

* El túnel de Malpas Arxivat 2010-11-22 a Wayback Machine.
* La construcció de Malpas
* Túnel de Malpas (canaldumidi.com)
* Túnel de Malpas Arxivat 2010-04-24 a Wayback Machine. (decouverte34.com)
# Francesc Roca i Hernández

Francesc Roca i Hernández (Palma 1851-1917). Former de sabates i petit empresari rajoler. Va ser un polític i sindicalista.
Al final del decenni de 1860, començà la seva activitat política dins la secció mallorquina de la Primera Internacional. Més tard actuà dins el grup anarcosindicalista de la Unió Obrera Balear, el 1881-83. El 1890 fou un dels organitzadors de la celebració del primer de maig. Va esser el primer secretari de l'Ateneu Obrer Mallorquí (1890).
Evolucionà cap al socialisme marxista i fou, juntament amb el tipògraf Pere Pascual, el fundador d'una primera Agrupació Socialista de Palma (1892), de la qual va ser el president. Participà en la creació de la publicació La Bandera Roja (1892-94). Representà l'Agrupació en el IV congrés del PSOE el 1904. Fou també president de la Federació Local de Societats Obreres (1896, 1901-02, 1905-10).
Organitzà el 1892 la societat de sabaters La Igualdad, presidí la Federació Local de Palma (des del 1892). Participà el 1897 en la formació del Centre Instructiu Obrer. El 1900 fundà El Obrero Balear, del qual era administrador i director, responsabilitat per la qual fou processat en diverses ocasions.
Va esser el primer regidor socialista de l'Ajuntament de Palma el 1901-04 i el 1909-14. Fou substituït al capdavant del socialisme mallorquí per Llorenç Bisbal. Va esser membre de la Junta de Reformes Socials i president de la Cooperativa Social Obrera.

## Referències

* ↑ «Francesc Roca i Hernández». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Roca Hernández, Francesc». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 14. Palma: Promomallorca, p. 337. ISBN 84-8661702-2.
# Teboulba

Teboulba o Téboulba (àrab: طـبـلـبـة, Ṭabulba) és una ciutat de la costa de Tunísia, a la governació de Monastir, situada uns 24 km al sud-est de la ciutat de Monastir. La municipalitat té 31.154 habitants.

## Economia

Compta amb estació de ferrocarril, port de pesca i centre de comercialització dels productes agrícoles de l'horta de la rodalia.
Pel seu territori hi passa el Oued Nebhana, l'aprofitament intensiu del qual, juntament amb la màxima explotació dels pous, permet el rec de les plantacions d'horta.
El seu port pesquer, situat 1 km al nord-oest de la ciutat, és el quart del país.
El govern hi va instal·lar una zona industrial on es concentren algunes empreses, principalment de la indústria auxiliar de l'automòbil i del tèxtil, inclosos fils sintètics.

## Geografia

Al sud de la ciutat, a uns 2 km, es troba la llacuna salada o sabkha de Moknine.

## Administració

És el centre de la delegació o mutamadiyya homònima, amb codi geogràfic 32 60 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en cinc sectors o imades:
* Houmet Essouk (32 60 51)
* El Fadhline (32 60 52)
* El Aïaïcha (32 60 53)
* Sokrine (32 60 54)
* Bou-driss (32 60 55)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 32 33).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 82-85. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 148-150. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].

## Enllaços externs

* Teboulba - Lloc web oficial
# Font de Sant Joan (Vilafranca del Penedès)

La Font de Sant Joan és una font pública del municipi de Vilafranca del Penedès (Alt Penedès) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una font pública de quatre brocs i quatre piques de base circular, que està situada al centre de la Plaça de Sant Joan. Al cos central s'eleva un pilar de secció quadrada, a la part superior del qual hi ha unes plaques on figuren la data de construcció i l'escut de la vila. L'obra, de gran simplicitat formal, s'inscriu dins del llenguatge de l'eclecticisme. El material de construcció és la pedra.

## Referències

* 1 2 «Font de Sant Joan». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2015].

## Enllaços externs

* Font de Sant Joan, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Sant Pere del Talladell

Sant Pere del Talladell és l'església parroquial del Talladell, al municipi de Tàrrega (Urgell), protegida com a bé cultural d'interès local. El 1684 es daten l'inici de les obres de construcció d'aquesta església. A la casa parroquial es conserva un arxiu datat des del segle xvii.

## Descripció

És una església de planta basilical de creu llatina amb transsecte format per dues grans capelles laterals. La capella lateral del costat esquerre és dedicada a l'advocació de la Mare de Déu del Roser i coronada per un esvelt cimbori. L'absis de l'església és recte i tota la nau central es troba coberta per una senzilla volta de canó. La façana principal i el campanar són de pedra tallada, presentant una gran simplicitat en les seves formes mancades d'elements decoratius. El campanar és de planta quadrada, de dos cossos d'alçada i a l'últim cos, a banda i banda, s'obre un gran finestral longitudinal d'arc de mig punt on se situen les diferents campanes. La façana s'articula a partir d'una porta rectangular emmarcada per falses pilastres adossades que damunt seu sostenen un entaulament de cornisa sobresortida damunt de la qual hi reposa un frontó partit. Tant el campanar com la façana es troben coronades per unes voluminoses cornises a tall de ràfec.

## Referències

* 1 2 «Sant Pere del Talladell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 gener 2017].
# Àstacos (Acarnània)

Àstacos (grec antic: Ἀστακός, llatí: Astacus) fou una ciutat de la costa occidental d'Acarnània, a la badia homònima situada davant les Illes Equínades.
Es diu que va ser una colònia de Cefal·lènia. Al començament de la guerra del Peloponnès, cap a l'any 432 aC, la governava el tirà Evarc, que va ser deposat pels atenesos el 431 aC, però més tard els corintis el van restaurar com a tirà. En una llista de ciutats d'Acarnània posterior al 219 aC, Astacos figura com una de les ciutats importants. De la ciutat en parlen Estrabó i Esteve de Bizanci.
Amb la conquesta romana entrà en decadència, en part per la fundació de Nicòpolis molt a prop d'Astacos, i fou abandonada al llarg de l'antiguitat tardana. La vila de Dragamesti (grec: Δραγαμέστι ο Δραγαμέστο), situada uns dos quilòmetres al sud de l'antiga Astacos, a vorera de mar de la badia d'Astacos, fou reanomenada el 1833 amb el nom d'Astacos (grec: Αστακός, Astakós), seguint els criteris d'hel·lenització de la toponímia de l'estat grec per recuperar la toponímia de la Grècia Clàssica. Actualment fa part del municipi de Xiromero

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Astacus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 13 desembre 2020].
# Un rei per a quatre reines

Un rei per a quatre reines (títol original en anglès The King and Four Queens) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Raoul Walsh i estrenada l'any 1956. Ha estat doblada al català.

## Repartiment

* Clark Gable: Dan Kehoe
* Eleanor Parker: Sabina
* Jo Van Fleet: Ma McDade
* Jean Willes: Ruby
* Barbara Nichols: Birdie
* Sara Shane: Oralie
* Roy Roberts: El xèrif Larrabee
* Arthur Shields: El Capellà
* Jay C. Flippen: el responsable del bar

## Referències

* ↑ esadir.cat. Un rei per a quatre reines. esadir.cat.
* ↑ «The King and Four Queens». The New York Times.
# Misteri pasqual

Misteri pasqual designa la Passió, Mort, Resurrecció i ascensió al cel de Jesucrist. Per Misteri Pasqual s'entén aquest conjunt d'esdeveniments, històrics i meta-històrics, entesos com una unitat inseparable en els seus diversos elements. Per a la teologia cristiana, el Misteri Pasqual és el principal article de fe i el contingut essencial de la predicació i missió de l'Església. En veritat, per als cristians, va ser pel Misteri Pasqual de Crist que es va consumir la salvació de tots els homes i es va inaugurar el temps nou de la Redempció. És pel Misteri Pasqual que tots els homes són estalvis i participen de la vida divina. Després, es pot entendre el Misteri Pasqual com a suprem sacrifici, de valor infinit, que Jesús va oferir a Déu Pare a favor de la salvació de tots els homes.

## Significat

La paraula Misteri té, en aquesta expressió, no el sentit vulgar de "cosa oculta", "enigma", sinó el sentit corrent en els escrits de Sant Pau, de realitat que ens supera però que és objecte d'una revelació progressiva.
Pasqual, perquè el lliurament de Crist a la Creu i la seva Resurrecció estan íntimament lligats a la Pasqua, és a dir, a la festa dels jueus, que commemora el seu alliberament de l'esclavitud d'Egipte, i a la que Crist dona el sentit nou d'alliberament de l'esclavatge del pecat i de la mort. Així com la Pasqua, per als jueus, està lligada al pas del Mar Roig, per als cristians s'uneixen al pas de la Mort a la Vida, sentit últim del Misteri Pasqual. Així com Crist va morir però va tornar a la vida, els cristians creuen que, per aquest mateix misteri, són també alliberats de la mort i reconduïts a la vida.
El Misteri Pasqual, com a realitat fonamental de la fe cristiana, està present en la seva predicació, de manera especial, en els seus sagraments. El Baptisme correspon, per als cristians, a una inserció de l'individu en el Misteri Pasqual de Crist, per la qual passa a formar part també de l'Església. Pel baptisme, el cristià, a imatge de Crist, és retirat de la mort a la vida nova de gràcia. El Misteri Pasqual és present de forma més intensa en l'Eucaristia. En aquest sagrament, el Misteri Pasqual és renovat, és a dir, es torna present per als que ho celebren, de manera que tots reben els seus fruits de salvació. El Misteri Pasqual de Crist, d'altra banda, és present en totes les celebracions de l'Església, sacramentals i no sacramentals. Totes elles són, d'alguna manera, celebració i actualització del Misteri Pasqual.
# Tebà (Rússia)

* Per a altres significats, vegeu «Teba».
Teba (en rus: Теба) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Kémerovo, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 706 habitants, pertany al districte de Mejdurétxensk.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»».
# Conducte perilimfàtic

El conducte perilimfàtic és un petit conducte que connecta l'espai perilimfàtic de la còclea amb l'espai subaracnoidal. També és anomenat aqüeducte coclear, canalicle coclear i aqüeducte de Cotugno.

## Referències

* ↑ «Diccionari Enciclopèdic de Medicina: conducte». Enciclopèdia Catalana, S.A..
# Companyia Neerlandesa de les Índies Occidentals

La Companyia Neerlandesa de les Índies Occidentals (en neerlandès: West-Indische Compagnie o WIC) va ser fundada l'any 1621 a les Províncies Unides per aconseguir monopolis comercials per la unió de diversos comerciants holandesos.
El 2 de juny de 1621, va rebre el monopoli del comerç a les Índies Occidentals (el Carib) i la jurisdicció sobre el comerç d'esclaus africans, Brasil, el Carib i Amèrica del Nord. L'àrea on podria operar l'empresa va consistir en l'Àfrica occidental (entre el tròpic de Càncer i el Cap de Bona Esperança) i les Amèriques, que inclou l'Oceà Pacífic i la part oriental de Nova Guinea. El propòsit de la Companyia era eliminar la competència, especialment l'espanyola o portuguesa i es va convertir en decisiu en la colonització holandesa de les Amèriques.
La Guerra neerlando-portuguesa va ser un conflicte armat esdevingut entre 1588 i 1654 en el que les forces navals de les Províncies Unides dels Països Baixos van envair les colònies de l'Imperi Portuguès a Amèrica, l'Àfrica i Àsia. Anglaterra va donar suport als neerlandesos durant el transcurs de la guerra, beneficiant-se de la rivalitat entre els seus dos principals rivals en orient. La intrusió de les Províncies Unides al Brasil començà amb els corsaris neerlandesos que van saquejar les costes de l'Estat de Bahia el 1604 i van capturar Salvador en 1624. De 1630 a 1654 els neerlandesos es van establir al nord-est i van controlar la costa més accessible des d'Europa, però sense penetrar l'interior. Els colons de la Companyia Holandesa de les Índies Occidentals al Brasil vivien en setge constant, malgrat la presència a Recife de Joan Maurici de Nassau-Siegen com a governador. La Revolta lusobrasilenya contra el domini holandès va acabar amb la pèrdua holandesa de les colònies brasileres el 1654 i els neerlandesos es van retirar formalment el 1661.
Nova Amsterdam va arribar a ser l'assentament colonial neerlandès més gran de l'Amèrica del Nord i va romandre en poder dels Països Baixos fins al 1664, quan va caure en mans angleses durant les Guerres anglo-neerlandeses de mitjans del segle XVII. Els neerlandesos van reprendre-la per un curt període el 1673, quan van canviar-li el nom pel de Nova Orange, fins que la van cedir definitivament als anglesos el 1674. A canvi van rebre Surinam, que va ser colònia neerlandesa fins a l'any 1975.

## Referències

* ↑ Page, Melvin Eugene; Sonnenburg, Penny M. Colonialism: an international social, cultural, and political encyclopedia (en anglès). ABC-CLIO, Incorporated, 2003, p.177. ISBN 1576073351.
* ↑ Bethell, Leslie. Colonial Brazi (en anglès). Cambridge University Press, 1987, p.95. ISBN 0521349257.
* ↑ Westdorp, Martina. «Behouden of opgeven ? Het lot van de nederlandse kolonie Nieuw-Nederland na de herovering op de Engelsen in 1673» (en neerlandès). De wereld van Peter Stuyvesant. Arxivat de l'original el 30 de juny 2008. [Consulta: 1r novembre 2008].
# Compressió medul·lar

La compressió de la medul·la espinal, o compressió medul·lar, es desenvolupa quan la medul·la espinal es comprimeix amb fragments ossis d'una fractura vertebral, un tumor, un abscés, una ruptura del disc intervertebral o una altra lesió. Es considera una emergència mèdica independent de la seva causa i requereix un diagnòstic i tractament ràpids per prevenir una discapacitat a llarg termini a causa d'una lesió de la medul·la espinal irreversible.

## Signes i símptomes

Els símptomes que suggereixen la compressió del cordó són el mal d'esquena, un augment de la sensació del dermatoma, paràlisi de les extremitats per sota del nivell de compressió, disminució de la sensació per sota del nivell de compressió, incontinència urinària i fecal i/o retenció urinària. El signe de Lhermitte (sensació elèctrica de trets intermitents) i la hiperreflèxia poden estar presents.

## Diagnòstic

El diagnòstic es fa per raigs X, però preferiblement per ressonància magnètica (RM) de la columna vertebral. Les causes més freqüents de compressió del cordó són els tumors, però els abscessos i els granulomes (per exemple, a la tuberculosi) són igualment capaços de produir la síndrome. Els tumors que solen causar compressió del cordó són el càncer de pulmó (tipus de cèl·lules no petites), el de mama, el de pròstata, el carcinoma de cèl·lules renals, el de tiroide, el limfoma i el mieloma múltiple.

## Tractament

La dexametasona (un potent glucocorticoide) en dosis de 16 mg/dia pot reduir l'edema al voltant de la lesió i protegir la medul·la de lesions. Es pot administrar per via oral o intravenosa per a aquesta indicació.
La cirurgia està indicada en compressió localitzada sempre que hi hagi alguna esperança de recuperar la funció. També s'indica ocasionalment en pacients amb poques esperances de recuperar la funció, però amb dolor incontrolat.

## Referències

* ↑ Anthony S. Fauci. Harrison's Manual of Medicine. McGraw Hill Professional, 19 March 2009, p. 94–. ISBN 978-0-07-147743-7 [Consulta: 17 abril 2010].
# Cyrtococcum

Cyrtococcum és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Cyrtococcum accrescens (Trin.) Stapf
* Cyrtococcum bosseri A. Camus
* Cyrtococcum capitis-york B.K. Simon
* Cyrtococcum carinatum Stapf i Ridl.
* Cyrtococcum chaetophoron (Roem. i Schult.) Dandy
* Cyrtococcum deccanense Bor
* Cyrtococcum deltoideum (Hack.) A. Camus
* Cyrtococcum fuscinode (Steud.) A. Camus
* Cyrtococcum humbertianum A. Camus
* Cyrtococcum longipes (Wight i Arn. ex Hook. f.) A. Camus
* Cyrtococcum multinode (Lam.) Clayton
* Cyrtococcum muricatum (Retz.) Bor
* Cyrtococcum nossibeense A. Camus
* Cyrtococcum oxyphyllum (Hochst. ex Steud.) Stapf
* Cyrtococcum patens (L.) A. Camus
** Cyrtococcum patens var. latifolium (L.) Ohwi
** Cyrtococcum patens var. patens
** Cyrtococcum patens var. schmidtii (Hack.) A. Camus
** Cyrtococcum patens var. warburgii (Mez) Reeder
* Cyrtococcum pilipes (Nees i Arn. ex Büse) A. Camus
* Cyrtococcum radicans (Retz.) Stapf
* Cyrtococcum schmidtii (Hack.) Henrard
* Cyrtococcum setigerum (P. Beauv.) Stapf
* Cyrtococcum sparsicomum (Nees ex Steud.) A. Camus
* Cyrtococcum tamatavense A. Camus
* Cyrtococcum trigonum (Retz.) A. Camus
** Cyrtococcum trigonum var. celebicum Jansen
* Cyrtococcum warburgii (Mez) Stapf
# Crestline (Ohio)

Crestline és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 5.088 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Crestline tenia 5.088 habitants, 2.070 habitatges, i 1.370 famílies. La densitat de població era de 679,8 habitants/km².
Dels 2.070 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,9% hi vivien parelles casades, en un 12,6% dones solteres, i en un 33,8% no eren unitats familiars. En el 29,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 14,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.392 $ i la renda mediana per família de 37.275 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.520 $ mentre que les dones 22.455 $. La renda per capita de la població era de 16.522 $. Aproximadament el 9,8% de les famílies i el 12,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Crestline». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Crestline». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Cornon lo Sec

Cornonsec (en francès, forma oficial Cournonsec) és un vilatge occità del Llenguadoc, situat a la regió administrativa d'Occitània, al departament de l'Erau.
# Cornton

Cornton és un districte de la ciutat de Stirling a la riba nord del riu Forth, al centre d'Escòcia.

## Història

Es troba entre els assentaments més antics de Stirling originaris de l'època preromana i el manteniment del graó marcat per la carretera Causewayhead. L'àrea que ara és el Cornton i al costat oposat, el Raploch, van ser els únics parcel·les de sòl agrícola disponibles abans de drenar programes d'èpoques posteriors. La Batalla de Wallace de Stirling Bridge va tenir lloc al voltant del lloc de l'actual urbanització i, tot i que no hi ha un marcador clar en cap lloc per informar el visitant aventurer, la posició dominant de l'Abbey Craig indica la ruta natural a l'escena de la batalla.
El pont original va ser anecdòticament considerat com posicionat almenys cinquanta metres d'altitud des de la ubicació actual del pont medieval i les immersions arqueològiques del segle passat, aportant evidència dels pilars originals d'un pont anterior.
Cornton acull l'única presó de tota dona a Escòcia, Cornton Vale. La presó, construïda el 1975, es troba al nord de l'àrea d'habitatges, a prop del riu Forth.

## Referències

* ↑ «Cornton - Stirling» (en anglès). [Consulta: 6 octubre 2018].
* ↑ «Escola de Cornton» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-12-01. [Consulta: 6 octubre 2018].
* ↑ «Cornton Vale prisoners 'forced to use sink as a toilet'». BBC News, 17-02-2016.
* ↑ Chris Marshall «New women's prison for 80 to replace Cornton Vale». , 22-06-2015.
* ↑ Chris Marshall «Plan for new £75m women's ‘super prison' axed». , 26-01-2015.