OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ramandrug

Ramandrug, Ramanmalai o Ramadurgam fou un antic sanatori britànic enclavat al principat de Sandur avui a Karnataka, però del qual el sobirà va cedir la jurisdicció judicial a la presidència de Madras i l'administració interna estava sota control del col·lector de Bellary. Estava a una altura de poc més de 1000 metres sobre el nivell de la mar i a uns 435 metres del peu de la muntanya, a 15° 08′ N, 76° 30′ E﻿ / ﻿15.133°N,76.500°E﻿ / 15.133; 76.500. Es va construir al costat d'un poble i una fortalesa amb el mateix nom, que hauria rebut el nom del poligar Komara Rama, que va esdevenir heroi popular. El sanatori es va construir el 1855.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Suimanga de Vigors

El suimanga de Vigors (Aethopyga vigorsii) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, clars, vegetació secundària i terres de conreu als turons i muntanyes de l'oest de l'Índia.

## Taxonomia

Ha estat considerat una subespècie del suimanga escarlata (Aethopyga siparaja), però avui es consideren espècies diferents.

## Referències

* ↑ «Suimanga de Vigors». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
* ↑ PC Rasmussen i JC Anderton. 2005. Birds of South Asia: the Ripley Guide. Lynx Edicions, Barcelona.
# Llista d'escriptors romans

A continuació es presenta una llista dels escriptors romans més destacats de l'època clàssica.

## A

* Heleni Acró
* Sext Juli Africà
* Afrodisi Escriboni
* Aggè Úrbic
* Juventí Albi Ovidi
* Albí (escriptor)
* Alfi
* Gai Amafani
* Antoní (escriptor)
* Sidoni Apol·linar
* Luci Apuleu
* Luci Cecili Minucià Apuleu
* Flavi Turci Rufus Apronià Asteri
* Aquil·les Taci
* Arabià
* Mes Arusià
* Quint Asconi Pedià

## B

* Baquiari
* Cesi Bas
* Gavi Bas
* Marc Furi Bibàcul
* Cecili Bió
* Boeci

## C

* Càndid (arrià)
* Marcià Mineu Fèlix Capel·la
* Flavi Capre
* Flavi Sosípater Carisi
* Dionisi Cassi
* Cassi Parmensis
* Marc Porci Cató Censorí
* Quint Cecili Epirota
* Luci Cecili Minucià Apuleu
* Aulus Cecina
* Censorí (escriptor)
* Deci Albí Cecina
* Marc Porci Cató Licinià el Jove
* Cledoni
* Luci Juni Moderat Columel·la
* Comminià
* Commodià
* Consenci (avi de Sidoni)
* Publi Consenci
* Constanci de Lió
* Coronat (escriptor romà)
* Marc Valeri Messal·la Corví
* Cosconi (escriptor)
* Luci Crassici
* Sext Cristià

## D

* Dinami (escriptor)
* Dionisi Cató
* Dió Crisòstom
* Domne (escriptor)
* Eli Donat
* Fabi Dossè
* Draconti (poeta)
* Gai Drus

## E

* Egèria (escriptora)
* Claudi Elià
* Elies Sincel·le
* Marcel Empíric
* Encolpi
* Quint Terenci Escaure
* Publi Papini Estaci (poeta)
* Publi Papini Estaci (gramàtic)
* Híster Ètic
* Evagri (escriptor segle IV)
* Evagri del Pont
* Evanti
* Evodi

## F

* Fabili
* Fastidi
* Fedre
* Sext Pompeu Fest
* Juli Fírmic Matern
* Grani Flac
* Sícul Flac
* Tíbul Flac
* Gai Valeri Flac (escriptor)
* Verri Flac
* Sulpici Flau
* Sext Juli Frontí
* Fufici
* Gai Fundani (escriptor)

## G

* Gel·li Fusc
* Hosidi Geta (escriptor)
* Marc Juni Gracà

## H

* Helvidi
* Gai Herenni (escriptor)
* Marc Tigel·li Hermògenes
* Hilari Pictaviense
* Quint Juli Hilarió
* Hipsícrates (escriptor)
* Hipòlit de Portus Romanus

## J

* Jeroni d'Estridó
* Sext Juli Africà
* Juli Fírmic Matern
* Sext Juli Frontí
* Gai Juli Higini
* Quint Juli Hilarió
* Julià Eclanense
* Marc Juni Gracà
* Juventí Albi Ovidi

## L

* Laberi Dècim
* Publi Lavini
* Leneu
* Lèpid (historiador)
* Levi
* Grani Licinià
* Lucreci

## M

* Noni Marcel
* Marc Pomponi Marcel
* Marcel Empíric
* Mari Mercator
* Marc Valeri Messal·la Corví
* Mari Màxim
* Servi Maure Honorat
* Mecenàs
* Melitó de Sardes
* Messi Màxim
* Modest (escriptor)

## N

* Rutili Claudi Namacià
* Nazari
* Sevi Nicànor
* Numeni (escriptor)
* Níger (escriptor)
* Quint Novi

## O

* Opi Cares
* Orbili Pupil

## P

* Palemnó
* Rutili Taure Emilià Pal·ladi
* Paulí de Milà
* Paulí de Nola
* Paulí el Penitent
* Peani
* Petroni
* Sext Plàcit
* Plaute
* Plini el Jove
* Silvi Polemi
* Pompei (gramàtic)
* Pomponi Porfirió
* Valeri Probe
* Pròsper d'Aquitània
* Pupi (escriptor)

## Q

* Queris

## R

* Rià

## S

* Santra
* Sergi (gramàtic)
* Sergi de Zeugma
* Sever Sant
* Sext Pitàgoric
* Sidoni (gramàtic)
* Publi Sir
* Gai Juli Solí
* Suetoni
* Sulpici Apol·linar
* Sulpícia (segle I aC)
* Sulpícia (segle I dC)

## T

* Tarquici Prisc
* Terenci
* Tertul·lià
* Tibul
* Ticoni
* Titini (dramaturg)

## U

* Urani (prevere)

## V

* Valeri Màxim
* Vitruvi
# Raúl Alberto Lastiri

Raúl Alberto Lastiri (1915-1978) va ser un polític argentí que va assumir interinament la presidència del seu país entre 13 de juliol i 12 d'octubre de 1973.
Lastiri era president de la Càmera dels Diputats de l'Argentina, i es va fer president del país després que Héctor José Cámpora i Vicente Solano Lima van renunciar. Ell va organitzar noves eleccions i va passar el comandament del govern per a Juan Domingo Perón, que va vèncer l'elecció amb més del 60% dels vots.
# Escil·la (ciutat)

* Per a altres significats, vegeu «Escil·la».
Escil·la (en llatí Scyllaeum, en grec antic Σκύλλαιον), moderna Scilla, va ser una ciutat o fortalesa i també un cap a la costa oest del Brútium a uns 22 km al nord de Rhegium, just a l'entrada de l'estret de Sicília.
Estrabó descriu el cap i diu que era un promontori rocós unit al continent per un istme estret, que deixa dues badies als costats, petites però ben protegides. Era considerat un lloc molt perillós per la navegació. Homer i altres poetes l'assenyalen com la residència del monstre Escil·la i veïna de Caribdis. Anàxiles de Rhegion va fortificar la roca per poder aturar les incursions dels pirates tirrens, segons Estrabó. La ciutat sorgida a l'entorn de la fortalesa, de la que parla Plini el Vell, sempre va ser de poca importància. El modern cap de Scilla està situat just enfront de Torre del Faro (antigament Pelòron) a Sicília.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). «Scillaeum». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 18 desembre 2022].
* ↑ Homer Odissea, XII, 73
* ↑ «Immigrants entre Escil·la i Caribdis». Arxivat de l'original el 2018-08-24. [Consulta: 23 agost 2018].
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, III, 5

## Vegeu també

* Escil·la i Caribdis
# Frederic Martí Carreras

Frederic Martí Carreras (Palamós, 1918 – Palafrugell, 1968), fill de tapers, va cursar el batxillerat al Colegio Hispanofrancés d'Àngel López. La Guerra Civil va interrompre els seus estudis, però es va llicenciar en Ciències Químiques l'any 1943. Dos anys més tard assolí el títol de mestre a l'Escola Normal de Magisteri de Girona.
Ja casat, es va establir a Palafrugell, on va treballar en la indústria del suro. Com a tinent d'alcalde durant sis anys (del 5 de febrer de 1961 al 5 de febrer de 1967, essent alcalde Joan Gich), va ser un dels motors dels projectes de l'Ajuntament. Va destacar en la promoció de la cultura (biblioteca, la Casa de Cultura o el Patronat de l'Escola d'Arts i Oficis) i, especialment, en la millora de l'ensenyament: la creació de l'Escola Barceló i Matas i la de l'institut que porta el seu nom.
Arran de la seva crida l'octubre de 1965 a la Revista de Palafrugell, es va constituir una comissió formada per representants de la societat civil per construir un institut de batxillerat i un estadi municipal. L'abril de 1966 la comissió va enviar una carta demanant als vilatans col·laborar econòmicament per a l'adquisició dels terrenys i el setembre del mateix any es van poder adquirir. A principis de 1967 començaren les obres de l'institut que duu el seu nom i l'any següent, les de l'estadi Josep Pla i Arbonès.

## Referències

* ↑ «Carrer de Frederic Martí Carreras». Ajuntament de Palafrugell. [Consulta: 2 novembre 2012].
* ↑ Vilardell Sabadí, Mireia. Els alcaldes de Palafrugell. Premis Mestre Sagrera/Arxiu Municipal de Palafrugell, 1994, p. 75.
* ↑ Saurí, M. Concepció «Frederic Martí Carreras». Nou Palafrugell, número 140, 1999.
* ↑ Salvatella, Josep «50 anys d'una gran efemèride». Revista de Palafrugell, 01-01-2016, p. 33.
# Raman (cràter)

Raman és un petit cràter d'impacte de la Lluna que es troba a la vora occidental d'un altiplà característic en l'extensa mar lunar anomenada Oceanus Procellarum. Comparteix aquest altiplà amb el cràter inundat de lava Herodotus i amb Aristarchus al sud-est. Al nord-est de Raman es troba el petit pic anomenat Mons Herodotus. Al nord-oest, elevant-se sobre la superfície de la mare, apareix una serralada llarga i estreta anomenada Montes Agricola.
* Localització de Raman (centre de la meitat superior de la imatge)
* Rodalies de Raman
És una formació allargada, amb una protuberància secundària unida a la vora sud-oriental. Les parets internes d'aquest cràter tenen una albedo més alta que el terreny circumdant, el que és indicatiu d'una formació relativament recent. Aquest cràter va ser designat prèviament Herodotus D, un cràter satèl·lit de Herodotus, abans de ser renomenat per la UAI.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Portal de Cal Jennin

El Portal de Cal Jennin és una obra de la Llacuna (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquesta portal, d'arc de mig punt irregular adovellat és interessant per la presencia d'una dovella, la central, que destaca de la resta per les seves dimensions més grans, la seva forma arrodonida a la part superior i per la presencia d'un treball en mig i baix relleu al seu bell mig. Dins d'una mena de marco orla de formes circulars hi ha en mig relleu una creu grega, sota l'any, i sota hi havia el nom, ara esborrat, de martí. Fora d'aquest tancat, a la part inferior, hi ha dos cors, una mena de flor i una altra figura que no es distingeix.

## Història

Finals segle xviii (1790).

## Referències

* 1 2 «Portal de Cal Jennin». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2018].
# Suimanga de Sumba

El suimanga de Sumba (Cinnyris buettikoferi) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Viu als clars del bosc, vegetació secundària i terres de conreu del sud-oest de l'illa de Sumba, a les illes Petites de la Sonda.

## Referències

* ↑ «Suimanga de Sumba». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Selice

Selice (hongarès: Szelőce, antigament Sókszelőce; alemany: Seleuch) és un poble d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2022 tenia una població estimada de 2.843 habitants.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 1 gener 2022. [Consulta: 19 abril 2022].
# Rawhide

Rawhide és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Henry Hathaway, estrenada el 1951.

## Argument

Tom Owens ajuda el vell Sam Todd a portar el dencans de diligències de Rawhide, un remot racó d'Arizona. Els dos homes tracten de persuadir una viatgera a no reprendre el viatge el mateix dia; li aconsellen esperar un dia a causa dels lladres que assolen la regió. Però el cap d'una banda arriba al lloc amb els seus homes amb la intenció de capturar una diligència que porta cent mil dòlars en or. El vell Sam intenta oposar-se al cap de la banda que no dubta a matar-lo ...

## Repartiment

* Tyrone Power: Tom Owens
* Susan Hayward: Vinnie Holt
* Hugh Marlowe: Zimmerman
* Dean Jagger: Yancy
* Edgar Buchanan: Sam Todd
* Jack Elam: Tevis
* George Tobias: Gratz
* Jeff Corey: Luke Davis
# Sicca

* Per a altres significats, vegeu «Sicca Veneria».
Sicca (llatí: Sicca) fou un amic de Ciceró. Quan Ciceró va haver de sortir de Roma, es va refugiar a la propietat de Sicca a Vibo, al Brútium, l'any 58 aC, on es va assabentar del seu desterrament i va sortir llavors cap a Brundusium, on esperava trobar-se amb Sicca, però va romandre decebut perquè, quan va arribar, Sicca ja havia partit.
Plutarc sembla referir-se a la mateixa persona, però l'anomena Οὐίβιος, Σικελὸς ἀνήρ ('Vibi, un home sicilià'), quan diu que Sicca li va refusar hospitalitat a Vibo; però això segurament no és correcte, car el 44 aC Ciceró es va refugiar altre cop a la propietat de Sicca a Vibo.

## Referències

* ↑ Sicca a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 815
# X-wing

L'X-Wing és un tipus de caça estel·lar de l'univers fictici de Star Wars. Fa referència a una sèrie de caces dissenyats i produïts per l'empresa Incom Corporation la principal característica és la forma en X de les seves quatre ales. Al principi, van ser dissenyats per l'Imperi Galàctic, però quan un equip d'enginyers complet va desertar i es va incorporar a l'Aliança Rebel, es van emportar els plànols i prototips.

## Tipus

A partir del 130 ABY, existien els següents tipus d'Ala-X:

### Sèrie T-65

* T-65 Ala-X
* T-65BR Ala-X
* Tandem Ala-X
* TX-65 Ala-X

### Sèrie XJ

* XJ Ala-X
* XJ3 Ala-X
* StealthX Ala-X
* XJ5 Ala-X
* XJ6 Ala-X
* XJ7 Ala-X

### X-83 TwinTail
## Referències

* ↑ Lucasfilm. «X-wing starfighter - Expanded Universe». starwars.com. [Consulta: 9 juny].
# Francesc Ferràndiz

Francesc Ferrándiz i Carbonell (1889 - Barcelona, 11 de març de 1971), va ser un actor català de llarga trajectòria teatral, germà de la també primera actriu Empar Ferràndiz i Carbonell.
Va treballar moltes temporades al teatre Romea de Barcelona.
Mor a Barcelona l'11 de març de 1971 a l'edat de 82 anys.

## Trajectòria professional

* 1911, 15 d'abril. En el paper de Vescomte de Grill a l'obra La reina jove, original d'Àngel Guimerà, estrenat al teatre Principal de Barcelona.
* 1923, 10 d'octubre. En el paper d'Home Segon, a l'obra Les veus de la terra, original de Josep Maria de Sagarra, estrenat al teatre Romea de Barcelona.
* 1924, 21 d'octubre. En el paper de L'Urbà, 40 anys, a l'obra Les noies enamorades, original d'Avel·lí Artís i Balaguer, estrenat al teatre Romea de Barcelona.
* 1925, 15 de desembre. En el paper de Jackson (40 anys) a l'obra La follia del desig, original de Josep Maria de Sagarra, estrenat al teatre Romea de Barcelona.
* 1928, 28 d'abril. En el paper de Vadoret a l'obra La Llúcia i la Ramoneta, original de Josep Maria de Sagarra, estrenada al teatre Novetats de Barcelona.
* 1929, 16 d'abril. En el paper de Gad a l'obra Judit, original de Josep Maria de Sagarra, estrenat al teatre Novetats de Barcelona.
* 1929, 5 d'octubre. En el paper de L'embruixat de Campins a l'obra La filla del Carmesí, original de Josep Maria de Sagarra, estrenat al teatre Novetats de Barcelona.
* 1930, 19 d'abril. En el paper d'Un Criat del Senyor Palau a l'obra El cas del senyor Palau, original de Josep Maria de Sagarra, estrenada al teatre Novetats de Barcelona.
* 1932, 7 d'octubre. En el paper de l'Escolà major, 20 anys a l'obra Desitjada, original de Josep Maria de Sagarra, estrenada al teatre Romea de Barcelona.
* 1933, 3 d'octubre. En el paper d'El Negre a l'obra L'Estrella dels miracles, original de Josep Maria de Sagarra, estrenat al teatre Romea de Barcelona.
* 1949, 17 de novembre. En el paper d'Estivil a l'obra L'hereu i la forastera, original de Josep Maria de Sagarra, estrenat al teatre Romea de Barcelona.
* 1950, 18 d'abril. En el paper de Protàgores a l'obra Els comediants, original de Josep Maria de Sagarra, estrenat al teatre Romea de Barcelona.
* 1950, 8 de novembre. En el paper de Santapau a l'obra Les vinyes del Priorat, original de Josep Maria de Sagarra, estrenat al teatre Romea de Barcelona.
* 1951, 6 de febrer. En el paper de Senyor Partagàs a l'obra Bala perduda, original de Lluís Elias, estrenada al teatre Romea de Barcelona.

## Referències

* ↑ «esquela de Francesc Ferràndiz Carbonell». La Vanguardia, 13-03-1971, pàg. 30.
# Ramón Campos Puig

Ramón Campos Puig (Alacant, 1876 - 1942) fou un advocat i polític alacantí. Era fill del diputat Ramón Campos Doménech i nebot d'Antonio Campos Doménech, i es va llicenciar en dret a la Universitat de València en 1895. Militant del Partit Conservador (sector tetuanista), el 1901 va ser subsecretari de la Junta del Partit a Alacant i regidor el 1911-1913. Va ser escollit alcalde d'Alacant el novembre de 1913, càrrec que va ocupar fins a juny de 1915. Durant el seu mandat va permetre l'erecció d'una estàtua a José Canalejas y Méndez i va gestionar l'obertura a Alacant de facultats de la Universitat de Múrcia. El 1916 es va separar del sector oficialista dirigit per Salvador Canals y Vilaró i passà a formar part del Cercle Maurista.
En 1936 era president del Col·legi d'Advocats d'Alacant i fou designat advocat defensor de José Antonio Primo de Rivera, però va renunciar perquè aquest va preferir defensar-se ell sol. Fou destituït durant la guerra civil espanyola. En acabar el conflicte fou nomenat membre del consell d'administració de la Caixa d'Estalvis d'Alacant.
En 1943, un any després de la seua defunsió, va esdevindre l'Explosió Armeria El Gato en Alacant i la seua casa va haver de ser derruïda amb la reordenació de la plaça de l'Ajuntament.

## Referències

* ↑ Cinco generaciones de Ramón Campos abogados, Diario Información, 11 de setembre de 2016
* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.310. ISBN 9788495484802.
* ↑ Diari Informació reportatge “Cinc generacions de Ramon Campos”
# Pečovská Nová Ves

Pečovská Nová Ves és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1248.
# Suimanga de Temminck

El suimanga de Temminck (Aethopyga temminckii) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos del sud-oest de Tailàndia, Malaia, Sumatra i Borneo.

## Referències

* ↑ «Suimanga de Temminck». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Referèndum constitucional francès a Mauritània-Senegal de maig de 1946

El 5 de maig de 1946 es va celebrar un referèndum constitucional a Mauritània i el Senegal com a part del referèndum constitucional francès més ampli. La nova constitució proposada va ser aprovada pel 92% dels votants dels dos territoris, però va ser rebutjada pel 53% de la votació total. La participació dels votants va ser del 69,3%.

## Referències

* ↑ Sternberger, D, Vogel, B, Nohlen, D & Landfried, K (1969) Die Wahl der Parlamente: Band II: Afrika, Zweiter Halbband, p1856 (en alemany).
# Marc Bebi Tàmfil

Marc Bebi Tàmfil (en llatí Marcus Baebius Tamphilus) va ser un magistrat romà, germà de Gneu Bebi Tàmfil (cònsol). Pertanyia a la gens Bèbia, una antiga família romana d'origen plebeu.
L'any 194 aC va ser un dels triumvirs designats per la fundació d'una colònia romana. L'any 192 aC va ser pretor i va rebre Brútium com a província amb dues legions i 1.500 soldats d'infanteria a més de 500 cavallers aliats. A causa de la guerra contra Antíoc III el Gran se li va ordenar dirigir-se a Brundusium i Tàrent on va embarcar amb les tropes cap a l'Epir. Va restar a Grècia el 191 aC amb títol de propretor i va participar activament en la guerra contra Antíoc. En unió de Filip V de Macedònia, aliat romà, va avançar cap a Tessàlia i les forces d'Antíoc es van retirar davant de les forces conjuntes. Diverses ciutats de Tessàlia van caure en mans dels romans i macedonis. Poc després va arribar el cònsol Mani Acili Glabrió I i va agafar el comandament, però Tàmfil va quedar-se a Grècia a les seves ordes.
El 186 aC va ser un dels tres ambaixadors enviats a arranjar les disputes entre Èumenes I de Pèrgam i Filip V de Macedònia i els estats de Tessàlia.
L'any 181 aC va ser cònsol amb Publi Corneli Cetege i van rebre Ligúria com a província, però no van fer cap operació militar. El seu comandament va ser prorrogat uns mesos el 180 aC a l'espera de l'arribada dels nous cònsols i a la primavera van atacar als apuans, que agafats per sorpresa es van rendir sense lluitar. Per prevenir una nova guerra els cònsols van deportar a 40.000 apuans al Samni. Per aquests fets van obtenir el triomf al retorn a Roma, la primera vegada que es va concedir a generals que no havien fet pròpiament una guerra.

## Referències

* ↑ Smit, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 974.
# Zhoukoudian

* Aquest article tracta sobre l'indret a la Xina. Si cerqueu el cràter de l'asteroide (243) Ida, vegeu «Choukoutien».
Zhoukoudian o Chou-k'ou-tien (xinès: 周口店, pinyin: Zhōukǒudiàn) és un jaciment arqueològic, format per un sistema de cavernes, ubicat a uns 42 km al sud-oest de Pequín (La Xina), on han estat trobades restes fòssils de l'extint homínid Homo erectus pekinensis.
El popularment conegut com a home de Pequín va ser inicialment batejat com a Sinanthropus pekinensis ('home xinès de Pequín') per l'antropòleg canadenc Davidson Black el 1927, però actualment, i des del 1940, aquestes restes s'assignen a l'espècie Homo erectus.
Han estat descobertes restes parcials de 40 individus, així com més de 100.000 objectes, fent de Zhoukoudian un dels més importants jaciments de l'Homo erectus al món. Data de 460.000 a 230.000 anys en el passat. Va ser catalogat com a Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO l'any 1987.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Peking Man Site at Zhoukoudian» (en anglès). [Consulta: 11 gener 2021].
# Fàbrica Depunt

La Fàbrica Depunt és un edifici al municipi d'Igualada (Anoia) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.. És una construcció industrial on els elements decoratius són al mateix temps estructurals. Es pot situar a la segona època del Modernisme a Igualada, on a causa dels models barcelonins es creen unes estructures més simples i racionals. L'arquitecte es basa en el totxo vermell per decorar els marcs de portes i finestres amb formes geomètriques força estrictes.

## Referències

* 1 2 «Fàbrica Depunt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2014].