OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lluïsa Dorotea de Saxònia-Meiningen

Lluïsa Dorotea de Saxònia-Meiningen —Luise Dorothea von Sachsen-Meiningen (alemany)— (Meiningen, 10 d'agost de 1710 -Gotha el 22 d'octubre de 1767) fou una noble alemanya, filla del duc Ernest Lluís I (1672-1724) i de Dorotea de Saxònia-Gotha (1674-1713). El 17 de setembre de 1729 es va casar amb el seu cosí el duc Frederic III de Saxònia-Gotha-Altenburg (1699-1772), fill del duc Frederic II (1676-1732) i de Magdalena Augusta d'Anhalt-Zerbst (1679-1740). El matrimoni va tenir vuit fills:
* Frederic (1735-1756)
* Lluís (1735-1735), el qual tenia un germà bessó que va morir en el moment de néixer.
* Un altre fill nascut mort el 1739
* Frederica Lluïsa (1741-1776)
* Ernest II (1745-1804), duc de Saxònia-Gotha-Altenburg, i casat amb Carlota de Saxònia-Meiningen (1751-1827).
* Sofia (1746-1746)
* Augusta (1747-1806)
Lluïsa Dorotea va tenir un paper important en aconseguir que el ducat del seu marit es convertís en un centre cultural als petits estats de Turíngia. I va tenir també una gran influència en les polítiques adoptades, assistint sovint a les reunions del Consell Privat i del Govern del Ducat. Va ser una ferma partidària de la Il·lustració i va mantenir correspondència amb les principals figures intel·lectuals de l'època com ara Voltaire, Diderot i Jean-Jacques Rousseau. Voltaire fins i tot va residir durant unes setmanes a la seva residència de Gotha.

## Bibliografia

* Briefwechsel mit König Friedrich II. von Preußen = Correspondance de Frédéric avec la Duchesse Louise-Dorothée de Saxe-Gotha, in: Oeuvres complètes de Frédéric le Grand. Hrsg. von Johann David Erdmann Preuß, Berlin 1846–56, Bd. 18

## Enllaços externs

* The Peerage
* Briefwechsel mit Friedrich dem Großen
# Lo Colet de Dèsa

Lo Colet de Dèsa (en francès Le Collet-de-Dèze) és un municipi del departament francès del Losera, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Llengües samoiedes

Les llengües samoiedes són una família de llengües parlada als dos vessants dels Urals, a la part més septentrional d'Euràsia. S'ha estimat els seus parlants en unes 30.000 persones. Conjuntament amb les llengües finoúgriques conformen les llengües uralianes.

## Etimologia

El terme samoiede es deriva del terme rus samoied (самоед) per a alguns pobles indígenes de Sibèria. De vegades, es considera despectiu perquè la seva etimologia s'ha interpretat com la procedent de Rússia: Samo-ied: "el que es menja ell mateix". És per això que alguns etnòlegs en suggereixen l'ús de la paraula samodeic. Altres interpretacions, però, suggereixen que samoied prové de l'expressió same-edne, que significa la terra dels pobles samis.

## Distribució geogràfica

El territori samoied s'estén des del mar Blanc fins al mar de Laptev, al llarg de les costes àrtiques de la Rússia europea, incloent-hi el sud de Nova Terra, la península de Iamal, les boques del riu Obi i del riu Ienissei fins a la península de Taimir en l'extrem nord de Sibèria. Els seus veïns parlen llengües úgriques transuràliques i les llengües pèrmiques fineses cis-uràliques al sud, però estan separats dels finesos bàltics per russos a l'oest. Al nord limiten amb el poble turquès iacut.
Una ciutat samoieda considerable va sorgir a Mangazeia al segle xvi, que va créixer sobre la base del comerç i fou destruïda al començament del segle xvii.

## Subdivisions

Les llengües i els grups ètnics respectius es divideixen tradicionalment en taigà, tundra, i els grups de muntanya, i englobats en els grups del nord i del sud,

### Samoied septentrional

* Nganassan (Tavgy, Tavgi, Tawgi, Samoied Tawgi)
* Enets–Nenets
** Enets (Ienets, samoied del Iénissei)
** †Iurats, parla de transició entre Enets i Iurac
** Iurac (Nenets), dividit en dos dialectes:
*** Iurac del bosc
*** Iurac de la tundra

### Samoiede meridional

* Selkup / Taiga (Samoied ostiac), dividit en els dialectes:
** Taz Selkup
** Tym Selkup
** Ket Selkup
* Sayan / Samoied de la Muntanya
** †Kamassià (Kamas)
** †Mator (Motor, Taigi, Karagas)
Tanmateix, Janhunen proposà el 1998 una nova divisió per les divergències del nganassan i el mator amb la branca Enets–Nenets–Iurats i Kamas–Selkup

### Grup samoièdic

* Enets–Nenets
** Enets (Yenets, Samoied del Iènissei)
** †Iurats
** Iurac (Nenet)
*** Iurac del bosc
*** Iurac de la tundra
* Kamas–Selkup
** †Kamassià (Kamas)
** Selkup (Samoied ostiac)
*** Taz Selkup
*** Tym Selkup
*** Ket Selkup

## Referències

* ↑ The Tenacity of Ethnicity By Marjorie Mandelstam Balzer ISBN 978-0-691-00673-4
* ↑ Samodeic @ google books
* ↑ Anthropology of the North By Arctic Institute of North America, Translations from Russian Sources

## Bibliografia

* Janhunen, Juha 1998. Samoyedic. In: Daniel Abondolo (ed.), The Uralic Languages, pp. 457–479. London / New York: Routledge.
# Serra del Puit (Lladurs)

* Aquest article tracta sobre la Serra del Puit de Puitdeponç. Vegeu-ne altres significats a «Serra del Puit».
La Serra del Puit és una serra situada al muncipi de Lladurs (Solsonès).

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ «serra del Puit». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Serrat de Berbui

El Serrat de Berbui és un serrat del terme municipal de Conca de Dalt, en el seu antic terme de Toralla i Serradell, en territori del poble de Toralla. És al nord-oest de Toralla, en el contrafort nord-oriental de la Serra de Sant Salvador, al nord-est de l'Arreposador, la Cova de Toralla i el Caixot, i al nord-oest del Turó de la Mola Mora, al sud-est de Fontfreda.
# Serrat de Boquià

El Serrat de Boquià és una serra situada al municipi de Serinyà a la comarca del Pla de l'Estany, amb una elevació màxima de 470,6 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sant Pal·ladi

Sant Pal·ladi és el nom dels següents personatges:
* Sant Pal·ladi de Síria (- ~390), asceta sirià
* Sant Pal·ladi d'Ambrun, bisbe francès, patró de Camprodon
* Sant Pal·ladi d'Escòcia, bisbe que predicà a Irlanda i Escòcia al segle V
# Sant Pantaleó de Cases de Pena

Sant Pantaleó de Cases de Pena és l'antiga església parroquial del poble de Cases de Pena, del terme comunal del mateix nom, a la comarca del Rosselló (Catalunya Nord).
Està situada al bell mig del nucli vell del poble de Cases de Pena.
Va ser construïda el segle XVII; el primer esment documental remunta als anys 1743-44: després d'una visita pastoral, es va establir un mercat per a les reparacions a l'església de les Casasses de Pena. Està dedicada a sant Pantaleó, però també hi van associar santa Coloma, qui era la patrona de l'església primitiva. L'edifici no presenta que un interès menor, igual que el mobiliari, que compta amb un quadre del segle xvii.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Les Cases de Pena». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 70. Sant Pantaleó de les Cases de Pena». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.

## Referències

* ↑ «L'església de Sant Pantaleó de Cases de Pena en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-09-19. [Consulta: 13 setembre 2016].
# Serrat de la Plana (Santa Maria d'Oló)

* Aquest article tracta sobre el Serrat de la Plana de Santa Maria d'Oló. Vegeu-ne altres significats a «Serrat de la Plana (Pinell de Solsonès)».
El Serrat de la Plana és una serra situada al municipi de Santa Maria d'Oló (Moianès), amb una elevació màxima de 605 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serrat de la Rebollera (Rivert)

El Serrat de la Rebollera és un serrat de l'antic terme de Toralla i Serradell, actualment en el terme municipal de Conca de Dalt, en l'àmbit del poble de Rivert, al Pallars Jussà.
Està situat a ponent de Rivert, al nord del barranc del Balç i al sud del barranc de Palomera. S'inicia als Castells, des d'on ascebdeix cap al nord-oest, passa pel Turó de la Rebollera, de 1.226,3 m. alt., passa pel Pigal del Llamp i ateny l'Encreuament, on arriba al punt més alt.
# Lo Vigan

Lo Vigan (en francès Le Vigan) és un municipi del departament francès del Gard, a la regió d'Occitània. És cap d'una sotsprefectura i d'un districte.
# Lorna (còmic)

Lorna és una sèrie de còmic de ciència-ficció i erotisme creades el 1979 per Cidoncha, al guió, i Alfonso Azpiri, al dibuix, i desenvolupada posteriorment per l'últim d'ells com a únic autor.

## Trajectòria editorial

A més d'aparèixer per primera vegada en les revista Mastia i continuar el seu desenvolupament en Cimoc i Humor a Tope, Lorna ha estat publicada també a "Penthouse" i a "Heavy Metal". Norma Editorial ha llançat vuit àlbums recopilatoris de les seves historietes:
* 1981 Lorna (també Lorna y su robot) (ISBN 84-85475-04-6)
* 1984 Las nuevas aventuras de Lorna y su robot (ISBN 84-85475-50-X)
* 1996 Druuna, Lorna Mouse Club (ISBN 84-8431-672-6)
* 1998 Leviatán (ISBN 84-7904-652-X)
* 2001 El arka (ISBN 84-8431-344-1)
* 2003 El ojo de Dart-An-Gor (ISBN 84-8431-810-9)
* 2005 Sombras perdidas (ISBN 84-9814-069-2)
* 2006 Las torres negras (ISBN 84-9814-060-9)
Posteriorment, Planeta va començar a recopilar la sèrie en una col·lecció "integral" el 2009, i va publicar nous títols:
* 2010 El cementerio de marfil rojo (ISBN 978-84-674-9182-1)
* 2011 Rescate (ISBN 978-84-684-0235-2)

## Enllaços externs

* Fitxa de la saga de Lorna a Tebeosfera, per Félix López

## Referències

* ↑ Palmer y Frattini (1999), p. 20.
* ↑ Félix López. «Serie Lorna en Tebeosfera». Tebeosfera, 2012.

## Bibliografia

* PALMER, Óscar i FRATTINI, Eric. Guía básica del cómic. Nuer Ediciones, 1998. ISBN 84-8068-054-7.
# Serantes (Ferrol)

San Salvador de Serantes és una parròquia del municipi gallec de Ferrol, a la província de la Corunya.
Va ser un municipi independent que comprenia les zones rurals de l'actual terme de Ferrol, entre 1835 i 1940. Entre els seus monuments destaquen l'església parroquial i l'ermita de Chamorro. Al barri d'A Malata s'hi troba un complex esportiu del mateix nom. També hi ha l'Escola Universitària Politècnica, que pertany a la Universitat de la Corunya.
L'any 2015 tenia 1.835 habitants agrupats en 9 entitats de població: Aneiros, Avenida do 19 de Febreiro, Bosque, Catabois, Os Corrás, O Coto, A Malata, Pazos, Serantellos, Viladóniga i Vilasanche.

## Referències

* ↑ Instituto Galego de Estatística
# Serguei Dvortsevoi

Serguei Vladimirovitx Dvortsevoi (rus: Сергей Владимирович Дворцевой, Ximkent, Kazakhstan, 18 d'agost de 1962) és un cineasta kazakh d'origen rus. El seu llargmetratge de 2008 Tulpan, va ser la presentació oficial dels Premis Oscar 2009 a la categoria Pel·lícula en llengua estrangera.
Dvortsevoy va treballar com a enginyer d'aviació. També va treballar durant nou anys com a enginyer de ràdio a Aeroflot; abans d'estudiar cinema a Moscou a principis dels anys noranta. Les seves pel·lícules van obtenir immediatament reconeixement internacional, rebent premis i reconeixement a festivals d'arreu del món, inclosa la nominació de Txlebni den (1998) per al prestigiós Premi Joris Ivens al Festival Internacional de Cinema Documental d'Amsterdam. L'any següent, el seu treball va ser presentat al Robert Flaherty Film Seminar, una institució dedicada a l'adhesió de Flaherty a l'objectiu de veure i representar la condició humana. Els documentals de Dvortsevoi aposten pel cinema d'observació. Els seus súbdits són persones que viuen a Rússia i als voltants en transició; intenten de la seva manera individual aconseguir una existència.
Tulpan va ser la primera pel·lícula de ficció de Dvortsevoi i va ser nominada als Asia Pacific Screen Awards de 2009 a la millor pel·lícula (que va guanyar) ia la millor direcció.
El 2018 va dirigir Ayka, que fou nominada a la Palma d'Or al 71è Festival Internacional de Cinema de Canes, on va rebre el premi a la Millor actriu.

## Filmografia

* Stxastie (1996)
* Txlebni den (1998)
* Highway (1999)
* V temnote (2004)
* Tulpan (2008)
* Ayka (2018)

## Referències

* ↑ «L’infern dels immigrants irregulars a Moscou» (en catalan). Vilaweb.cat, 05-07-2020. [Consulta: 5 juliol 2020].
* ↑ «APSA Nominees & Winners» (en anglès americà). Asia Pacific Screen Awards. [Consulta: 11 gener 2021].
* ↑ «Life on the steppes».
* ↑ «Tulpan Interview».
* ↑ http://www.couriermail.com.au/entertainment/no-borat-but-film-a-winner/story-e6freqex-1111118007711

## Enllaços externs

* Sobre l'autor
# Santa Maria de Porredon

Santa Maria de Porredon és una capella romànica de Lladurs (Solsonès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una capella rural aïllada situada al Serrat de Porredon, a prop de la masia del mateix nom, entre boscos i conreus, dins de l'entitat de població de Montpol al municipi de Lladurs. La capella és d'una nau de planta rectangular amb absis semicircular i coberta a dues aigües de teula àrab amb el carener perpendicular a la façana principal. Al frontis presenta un portal d'arc de mig punt adovellat amb brancals de blocs de pedra escairada. Al mur de l'absis hi ha una petita obertura de doble esqueixada amb arc de mig punt. El revestiment és de maçoneria de pedres treballades de diferent grandària disposades en filades més o menys regulars. La part superior està coronada per un campanar d'espadanya d'un sol arc. A l'interior hi ha un altar de pedra i un retaule datat de l'any 1814, la coberta del sostre és de fusta a doble vessant amb bigues.

## Història

La capella d'origen romànic només conserva l'absis semicircular. La resta de la nau és de construcció posterior, probablement del segle xix, coincidint amb la data del retaule i de l'ampliació del mas.

## Referències

* 1 2 «Santa Maria de Porredon». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 agost 2021].
# Serrallonga de Baix

Serrallonga de Baix és una obra d'Alpens (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Construcció de planta rectangular amb els murs de pedres irregulars i morter i el teulat a doble vessant lateral a la façana de la porta principal. La porta d'entrada és un arc de maons sobre la qual hi ha una inscripció. Totes les obertures de la casa tenen llindes de fusta. La façana principal es presenta ordenada amb la porta a la planta baixa, tres finestres al primer pis i tres finestres més petites a les golfes. Els murs, amb poc morter, es conserven en bon estat i el teulat està poc cuidat. A l voltant de la casa hi ha restes d'antigues construccions.

## Història

Situada dins l'antic terme del castell de la Guàrdia, en el lloc antigament anomenat Vilallonga, la casa de Serrallonga apareix documentada en els segles XIII-XIV donant nom a la propera església romànica de Sant Pere de Serrallonga. L'actual construcció però és un edifici del segle xix, fet segons diu la placa de pedra de sobre la porta d'entrada a la casa, per Franco Morra. Possiblement les restes d'antigues construccions que hi ha porp de la casa, són les restes de l'antic mas de Serrallonga que està documentat de l'antic.

## Referències

* 1 2 «Serrallonga de Baix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 juny 2020].
# Sergio Cresto

Sergio Cresto (Nova York, Estats Units, 19 de gener de 1956 - Còrsega, França, 2 de maig de 1986) fou un copilot de ral·lis nord-americà d'origen italià.
Fou copilot d'Antonio Tognana, Andrea Zanussi, Jean-Claude Andruet i Attilio Bettega abans que el 1986 esdevingués el copilot d'Henri Toivonen, amb el qual sofrí un accident mortal mentre liderava el Tour de Còrsega a bord de l'imponent Lancia Delta S4 del Grup B, accident que suposà la supressió dels vehicles del Grup B al considerar-los excessivament potents i difícils de controlar.

## Trajectòria
### Resultats en el WRC

| Any | Pilot | Cotxe | 1 | 2 | 3 | 4 | Posició | Punts |
| 1980 | Antonio Tognana | Fiat 131 Abarth | FRA Ret | | | | - | 0 |
| 1983 | Andrea Zanussi | Lancia Rally 037 | FRA Ret | | | | - | 0 |
| 1984 | Jean-Claude Andruet | Lancia Rally 037 | MON DSQ | | | | - | 0 |
| 1984 | Attilio Bettega | Lancia Rally 037 | | FRA 7 | GRE 4 | | - | 0 |
| 1985 | Andrea Zanussi | Lancia Rally 037 | GRE Ret | | | | - | 0 |
| 1986 | Henri Toivonen Martini Lancia | Lancia Delta S4 | MON 1 | SWE Ret | POR Ret | FRA Ret | 13º | 20 |
* Referències

### Campionat d'Europa

| Any | Pilot | Cotxe | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Posició | Punts |
| 1983 | Michele Cinotto | Lancia Rally 037 | FLO 3 | CSM 6 | REG 3 | LAN Ret | | | | | | | ? | ? |
| 1983 | Andrea Zanussi | Lancia Rally 037 | | | | | GRE 3 | ITA 2 | | | | | ? | ? |
| 1984 | Carlo Capone West Ral·li Team | Lancia Rally 037 | CBR Ret | RCB 1 | CSM 2 | BUL 1 | YPR 3 | POR Ret | GRE 1 | CHI Ret | ANT 1 | | ? | ? |
| 1984 | Attilio Bettega | Lancia Rally 037 | CBR Ret | | CBR 2 | | | | | | | | ? | ? |
| 1984 | Andrea Zanussi | Lancia Rally 037 | | RCB 4 | | YPR Ret | HUN Ret | POR 2 | GRE 2 | CHY Ret | ANT 1 | ESP 2 | ? | ? |
| 1986 | Henri Toivonen Martini Lancia | Lancia Delta S4 | CSM 1 | | | | | | | | | | ? | ? |
* Referències

## Referències

* ↑ «Subaru boss wants radical reforms». BBC, 21-09-2005. [Consulta: 12 abril 2009].
* ↑ El accidente que acabó con Henri Toivonen, Sergio Cresto y el Grupo B, motormania, 16 d'abril de 2016
* ↑ juwra.com. «Sergio Cresto. Entries as co-driver» (en anglès). [Consulta: 9 novembre 2011].
* ↑ rallybase.nl
* ↑ rallybase.nl. «Sergio Cresto» (en anglès). [Consulta: 9 novembre 2011].
# Sergio Escudero Palomo

Sergio Escudero Palomo (Valladolid, 2 de setembre de 1989) és un futbolista castellanolleonès que juga com a defensa al Deportivo de La Coruña.

## Carrera esportiva

Després d'haver jugat al FC Schalke 04 alemany, fou cedit al Getafe CF, i posteriorment adquirit pels madrilenys.
El 3 de juliol de 2015 Escudero fou fitxat pel Sevilla CF, amb un contracte per quatre anys.
El maig de 2016 va disputar com a titular el partit que va fer que el Sevilla guanyés la seva cinquena Lliga Europa, tercera consecutiva, a Sankt Jakob-Park, contra el Liverpool FC (3 a 1 pels sevillistes).
El 31 d'agost de 2021, com a agent lliure Escudero va signar contracte per un any amb el Granada CF de primera divisió. El següent 13 de juliol de 2022, després del descens, el jugador de 32 anys va retornar a Valladolid després de 18 anys, amb contracte per dues temporades.
El 18 de juliol de 2024, Escudero va acceptar un contracte de dos anys amb el Deportivo de La Coruña, acabat d'ascendir a segona divisió.

## Referències

* ↑ «Sergio Escudero spielt im kommenden halben Jahr beim FC Getafe». Arxivat de l'original el 2013-01-27. [Consulta: 16 agost 2013].
* ↑ «El Sevilla FC i el Getafe arriben a un acord per al traspàs d'Escudero» (en castellà). Web del Sevilla FC, 03-07-2015. Arxivat de l'original el 5 de juliol 2015. [Consulta: 3 juliol 2015].
* ↑ Blanco, Jordi. «El Sevilla gana su quinta Europa League aplastando al Liverpool» (en castellà). diari Sport, 18-05-2016. [Consulta: 21 maig 2016].
* ↑ «El lateral zurdo Sergio Escudero se incorpora al Granada» (en castellà). Granada CF, 31-08-2021.
* ↑ «¡Bienvenido, Escudero!» (en castellà). Real Valladolid, 13-07-2022.
* ↑ «El Dépor abrillanta el lateral zurdo con Sergio Escudero» (en castellà). Deportivo La Coruña, 18-07-2024. [Consulta: 18 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Sergio Escudero Palomo a BDFutbol
* Fitxa de Sergio Escudero Palomo a Worldfootball
# Snuff

Snuff és un grup de música punk rock anglès format al barri londinenc de Hendon l'any 1986. El seu nom va sortir després d'una llarga discussió sobre noms que va acabar amb un d'ells exclamant That's enough, que escurçat seria Snuff. La formació original és amb Duncan Redmonds a la bateria i cantant, Simon Wells a la guitarra, Andy Crighton al baix i Dave Redmonds al trombó.
Snuff ha publicat els seus treballs a través de diversos segells discogràfics independents incloent-hi la seva pròpia discogràfica, Ten Past Twelve Records, i també amb Fat Wreck Chords.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

| Àlbum | Any |
| Snuff Said | 1989 |
| Reach | 1992 |
| Demmamussabebonk | 1996 |
| Potatoes and Melons Wholesale Prices Straight from the Lock Up | 1997 |
| Tweet Tweet My Lovely | 1998 |
| Numb Nuts | 2000 |
| Disposable Income | 2003 |
| Greasy Hair Makes Money | 2004 |
| 5-4-3-2-1-Perhaps? | 2013 |
| There's A Lot Of It About | 2019 |
| Crepuscolo dorato della bruschetta borsetta calzetta cacchetta trombetta lambretta giallo ossido, ooooooh cosi magnifico! | 2022 |
| Come And Have A Go if You Think You're Rachmaninoff (acústic) | 2023 |
| Off On The Charabanc | 2024 |

### EP

| Àlbum | Any |
| Flibbiddydibbiddydob | 1990 |
| Schminkie Minkie Pinkie | 1998 |
| Sweet Days | 2000 |
| Blue Gravy Phase 9 | 2001 |
| No Biting! | 2016 |
| The Wrath Of Thoth | 2020 |

### Recopilatoris

| Àlbum | Any |
| Six of One, Half a Dozen of the Other: 1986-2002 (àlbum doble) | 2005 |

### Àlbums en directe

| Àlbum | Any |
| Kilburn Nacional 27.11.90 | 1995 |
| Caught In Session (BBC 1 Radio Sessions) | 1997 |
| Kilburn Nacional / Caught In Session (àlbum doble) | 2003 |
| Crepuscolo dorato - Live takes | 2022 |

## Referències

* ↑ «Not 'snuf said yet» (en alemany). Ox Fanzine. [Consulta: 22 juliol 2024].
* ↑ Strong, Martin C. (2003) The Great Indie Discography, Canongate, ISBN 1-84195-335-0, p. 511.
* ↑ «Snuff Announce New Album "Crepuscolo Dorato Della Bruschetta Borsetta Calzetta Cacchetta Trombetta Lambretta Giallo Ossido, Ooooooh Così Magnifico!"» (en anglès americà), 07-04-2022. [Consulta: 22 juliol 2024].
* ↑ «Snuff - Crepuscolo dorato» (en anglès). Punknews.org, 03-05-2022. [Consulta: 22 juliol 2024].
* ↑ «SNUFF release acoustic version of "One Of Those Days", announce acoustic album - IDIOTEQ.com» (en anglès americà), 09-05-2023. [Consulta: 22 juliol 2024].
* ↑ Cartwright, Mark. «Snuff - Come And Have A Go If You Think You're Rachmaninoff» (en anglès americà), 13-06-2023. [Consulta: 22 juliol 2024].
* ↑ Thorley, Andy. «REVIEW: SNUFF - THE WRATH OF THOTH (2020)» (en anglès americà), 11-05-2020. [Consulta: 22 juliol 2024].
* ↑ «Snuff - Six Of One, Half A Dozen Of The Other 1986-2002» (en anglès). Punknews.org, 14-06-2005. [Consulta: 22 juliol 2024].