OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bartomeu Ventayol Cifre

Bartomeu Ventayol Cifre (Alcúdia, Mallorca, 8 de març de 1945) és escultor i pintor.
Descendeix d'una germana de l'historiador i Fill Predilecte d'Alcúdia, Pere Ventayol Suau i té un germà, Francesc.
Llicenciat en 1967 i doctorat en 1974 en Belles Arts per la Facultat de Belles Arts de la Universitat de Barcelona.
Des de 1971 ha exposat en molts de llocs i països com a Suècia i els Estats Units. En diferents punts de Mallorca podem trobar obres seves com en el Fons d'Art dels ajuntaments de Palma i d'Alcúdia. És membre de l'Associació d'Artistes Visuals de les Illes Balears. Viu entre les poblacions d'Alcúdia i Artà.
S'ha casat dues vegades i té dues filles.

## Referències

* Gran Enciclopèdia de la Pintura i Escultura a les Balears. Volum 4. Promomallorca. Ed. Palma - pgs 352-354.
# IDLE (Python)

IDLE és un entorn integrat de desenvolupament per al llenguatge de programació Python. El seu autor original és Guido van Rossum, l'inventor del mateix llenguatge Python, que el va nomenar amb les inicials d'IDLE com acrònim d'Integrated DeveLopment Environment.
IDLE s'ha alliberat de forma conjunta amb les noves versions d'aquest llenguatge des de la versió 1.5.2b1. Tot i això la seva incorporació als paquets de programari Python és opcional en diverses distribucions Linux. El programa en si està completament escrit en Python i empra el conjunt d'eines d'interfície gràfica d'usuari Tkinter. L'IDLE està ideat per ser un entorn de desenvolupament apte per principiants, especialment en un entorn de formació.

## Referències

* ↑ Subject: IDLE 0.2 -- Integrated DeveLopment Environment for Python, From: Guido van Rossum, Date: Fri, 8 Jan 1999 17:35:25 GMT
* ↑ Primer on Installing Python and VPython Arxivat 2012-03-20 a Wayback Machine., Author: M. Haley
* ↑ Subject: IDLE 0.1 -- a Python IDE, By Guido van Rossum - 16 Nov 1998 - comp.lang.python, At the conference I mentioned a few times that I was working on a Tkinter-based IDE for Python. I've decided to use the paradigm "release early and often" for this piece of software (especially since I don't expect I'll have much time to work on it), so version 0.1 (essentially a dump of my directory) is now sitting in the contrib directory ftp.python.org.'
* ↑ IDLE 0.1 was distributed with the Python 1.5.2b1 release on 12/22/98., From: \Python-1.5.2\Tools\idle\NEWS.txt

## Vegeu també

* Spyder (programari)

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: IDLE
* Pàgina oficial de documentació Python sobre l'IDLE (anglès)
* Pàgina de l'IDLE a la wiki de Python (anglès)
* Una guia per utilitzar IDLE (anglès)
# Pinon (Arizona)

Piñon (navaho Beʼekʼid Baa Ahoodzání) és una població dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2000 tenia 1.190 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Piñon tenia 1.190 habitants, 296 habitatges, i 240 famílies La densitat de població era de 71,3 habitants/km².
Dels 296 habitatges en un 58,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,4% hi vivien parelles casades, en un 25% dones solteres, i en un 18,9% no eren unitats familiars. En el 18,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,02 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,69.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 46,3% tenia menys de 18 anys, un 11,3% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 12,9% de 45 a 60 i un 2,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 20 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.271 $ i la renda mediana per família de 23.393 $. Els homes tenien una renda mediana de 16.471 $ mentre que les dones 27.000 $. La renda per capita de la població era de 6.045 $. Aproximadament el 52,1% de les famílies i el 53,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.
Segons el cens dels Estats Units del 2010 el 91,93% són nadius americans i el 7,65% blancs. El 2,02% de la població són hispànics.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Piñon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 26 març 2021].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Piñon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Josep Almar Pujol

Josep Almar Pujol (Sant Feliu de Guíxols, 1949) és un escultor, pintor, dibuixant, mestre d'aixa i poeta català, principalment conegut com a modelista naval. Almar es va especialitzar en el modelatge de miniatures navals, destacant principalment en l'elaboració de vaixells a escala; el 1992 va ser convidat a la trobada d'artesans de les fires deSant Narcís de Girona.

## Referències

* ↑ Bussot, Gerard. Gent d'un segle. Sant Feliu de Guíxols 1900-2000 [401 apunts biogràfics]. Sant Feliu de Guíxols: Ajuntament, 2011, p. 26. ISBN 9788493859305.
* ↑ Céspedes, David «"Fires de Sant Narcís 92: La trobada d'artesans i brocanters va ser seguida per un nombrós públic"». Diari de Girona, 03-11-1992, pàg. 9.
# La flaqueza del bolchevique

«La flaqueza del bolchevique» té aquests significats:
* La flaqueza del bolchevique (novel·la)
* La flaqueza del bolchevique (pel·lícula)
* La flaqueza del bolchevique (teatre)
# Partit Social Demòcrata (Angola)

El Partit Social Demòcrata (Partido Social-Democrata) és un partit polític d'Angola. Fou fundat a Luanda el 16 de novembre de 1988 per Bengui Pedro João. A les eleccions generals d'Angola de 1992 va obtenir el 0,84 % dels vots i un escó pel seu líder, Bengui Pedro João, qui es va veure embolicat en una polèmica en ser acusat d'arribar a un acord amb el MPLA per sufocar l'oposició i que va ser expulsat del partit per mala conducta el novembre de 2005, però es va negar a deixar el seu escó, provocant que el nou dirigent del partit, Nzuzi Nsumbo, impugnés el seu escó. No es va presentar a les eleccions legislatives d'Angola de 2008. El seu cap Nzuzi Nsumbo va morir en maig de 2011.

## Referències

* ↑ Morreu Bengui Pedro João, 13 de juliol de 2010
* ↑ PSD angolano envolvido em polémica sobre alegado acordo com MPLA, Rtp Noticias, 9 de maig de 2005
* ↑ PSD impugna mandato de Bengui Pedro João na Assembleia Nacional, ANGOP, 13 de desembre de 2005
* ↑ Faleceu presidente do Partido Social Democrata, ANGOP maig de 2011
# Ansa de Cervera

L'Ansa de Cervera és una cala del terme comunal de Cervera de la Marenda, a la comarca del Rosselló.
És a la costa, al davant de la població de Cervera de la Marenda, a llevant seu. En aquesta ansa, o cala, hi ha el port esportiu de Cervera de la Marenda.
La seva platja fa uns 250 metres de longitud, amb una amplada màxima d'uns 22 metres.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «38 - Cervera de la Marenda». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Banyuls de la Marenda». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.

## Referències

* ↑ Ansa és el terme utilitzat a la Costa Vermella per a designar una cala.
* ↑ L'Ansa de Cervera en els ortofotomapes de l'IGN
# Beloussovita

La beloussovita és un mineral aprovat per la IMA l'any 2016. Va ser descobert per O. I. Sidra, I. V. Nazartxuk, A. N. Zàitsev, I. A. Lukinà, R. A. Kaiukov, L. P. Vergàssova, S. K. Filàtov, G. A. Kàrpov, i V. V. Xilòvskikh. El mineral tipus es troba a la col·lecció del Museu de Mineralogia del departament de Mineralogia de la Universitat Estatal de Sant Petersburg (Rússia) amb el número d'espècimen 19651.

## Característiques

La beloussovita és un element químic de fórmula química KZn(SO₄)Cl. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Es va trobar en un context geològic de vulcanisme.

## Bibliografia

* Sidra, O. I., Nazartxuk, I. V., Zàitsev, A. N., Lukinà, I. A., Kaiukov, R. A., Vergàssova, L. P., Filàtov, S. K., Kàrpov, G. A., Xilòvskikh, V. V. (2016): Belousovite, IMA 2016-047. CNMNC Newsletter No. 33, octubre 2016, pàgina 1.139; Mineralogical Magazine: 80: 1135–1144

## Referències

* ↑ «Belousovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 desembre 2016].
# Pinos Genil

Pinos Genil és un municipi andalús situat als peus de Sierra Nevada, en la vora suroriental de la Vega de Granada (província de Granada). Limita amb els municipis de Dúdar, Güéjar Sierra, Monachil, Cenes de la Vega i Granada. Pel seu terme municipal discorre el riu Genil.
# Josep Almudéver Mateu

Josep Eduard Almudéver Mateu (Marsella, 30 de juliol de 1919 - França, 24 de maig de 2021) fou un Brigadista Internacional francés originari d'Alcàsser (Horta Sud).
Nascut a Marsella, durant la seua infantesa va viure a Casablanca i Alcàsser. El Colp d'estat del 18 de juliol de 1936 l'agafa en València, i es presenta com a voluntari, sent encara menor d'edat, primer a la Columna Germania on el rebutgen, i posteriorment a la Columna Pablo Iglesias, on l'accepten en ocultar la seua edat real. És destinat al Front de Terol, a la localitat de Cubla. Al front fou ferit i enviat a la rereguarda. Una vegada recuperat, a Silla, entra en contacte amb voluntaris italians de la Bateria Carlo Roselli, que l'acceptarien a dins de la 129a Brigada Internacional. En gener de 1939 és repatriat a França quan el Comité de No Intervenció acorda traure d'Espanya els combatents estrangers.
Almudéver tornarà a València, en un moment en què la fi de la Guerra Civil espanyola és imminent. Fuig al Port d'Alacant amb la seua família d'Alcàsser i és fet presoner. Entre 1944 i 1947 col·laboraria amb l'Agrupació Guerrillera de Llevant, fins que és descobert i fuig a França, on s'instal·la.
En 2016 va ser nomenat ambaixador per la Generalitat Valenciana en el marc dels premis 9 d'octubre. Va morir el 24 de maig de 2021, a França, amb 101 anys.

## Galeria

* Entrevista a Josep Almudéver a La Represa, maig de 2016.

## Referències

* 1 2 Antich, Josep. «Fallece Josep Almudéver Mateu, el último brigadista internacional». Levante-EMV, 25-05-2021. [Consulta: 25 maig 2021].
* 1 2 3 4 5 6 7 Memorias de un brigadista a Levante-EMV del 2 de desembre de 2012
* ↑ «El brigadista Josep Almudéver baixa de la tarima mentre sona l'himne espanyol». VilaWeb.cat. [Consulta: 10 octubre 2016].
* ↑ «Mor Josep Almudéver Mateu, l’últim brigadista internacional». El Periódico, 25-05-2021. [Consulta: 25 maig 2021].
# La geganta i el nan

La geganta i el nan (xinès simplificat: 高女人和矮丈夫, pinyin: Gāo nǚrén hé ǎi zhàngfū, literalment 'Dona alta i marit baixet') és un curtmetratge d'animació dirigit per Hu Yihong i produït per la Shanghai Meishu Dianying Zhipianchang el 1989. És una adaptació del conte de Feng Jicai, on una parella amb diferència d'alçada pareix la incomprensió de la societat.
Juntament amb El misteriós cavall mongol i Niu Yuan, va ser candidata a rebre el premi a millor pel·lícula d'animació de la Xina en l'edició de 1990 dels premis Jinji, però finalment el premi quedà vacant. Fou emesa per Canal Nou, dins del contenidor A la Babalà, el 15 de maig de 1994.

## Referències

* ↑ 动画概论 (en xinès). 清华大学出版社有限公司, 2005. ISBN 978-7-302-11695-0.
* ↑ «短片分享 | 1989年讽刺短片《高女人和矮丈夫》_男人». [Consulta: 23 abril 2024].
* ↑ 上海文化年鉴 (en xinès). 中国大百科全书出版社, 1991.
# Les Arques de Coma de Vaca

Les Arques de Coma de Vaca és una petita coma muntanyenca al nord del riu de Coma de Vaca, capçalera del riu Freser, al municipi de Queralbs, el Ripollès, situada al vessant sud-est del pic de la Fossa del Gegant (2.808 m) entre el cim Alt de les Arques (2.792 m al serrat del Mig) i el pic superior de la Vaca (2.826 m), al costat sud del coll de Carançà (2.723 m).
A l'obra Onomasticon Cataloniae hi figuren dos llocs (topònims) al nord del Ripollès, al terme de Queralbs: Les Arques de Fresers, prop del pic de Bastiments (rocam) i el Pic de les Arques de Coma de Vaca, més a l'oest. (Torras, C.A. Pir. Cat. Ribes, 1935, p.138,149,150).
Amb el nom de Les Arques també s'anomena el vessant oriental del serrat del Mig (carena entre el pic de Rocs Blancs (2.786 m) i el pic de la Fossa del Gegant) amb una orientació SSO-NNE que cau damunt mateix del costat esquerre de la coma de les Arques de Coma de Vaca.

## Referències

* ↑ «Queralbs, Ripollès» (PDF) p. 720-721. ICGC, Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, 2017. Arxivat de l'original el 2021-06-24. [Consulta: 23 juny 2021].
* ↑ «les Arques de Coma de Vaca». enciclopèdia.cat, GEC, 2021. [Consulta: 23 juny 2021].
* ↑ «Mapa topogràfic, base 1:5.000». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, ICGC, 2021. [Consulta: 22 juny 2021].
* ↑ Coromines, J.. Onomasticon Cataloniae. II. Edicions Curial, 1989, p. 222-223 Columna: b Línia: 54. ISBN 9788472563315.
* ↑ Vall de Camprodon-Vall de Ribes, Núria, Ulldeter, E-50, ed.2004-2005, mapa excursionista, 1;50.000, Editorial Alpina, Geo/Estel
# Belostok

Belostok (rus: Белосток; polonès: Białystok) és un poble de l'óblast de Tomsk, a Rússia, que el 2021 tenia 239 habitants.

## Referències

* ↑ Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских населённых пунктов, сельских населённых пунктов. Том 1. Численность и размещение населения Томской области (Итоги Всероссийской переписи населения 2020 года (en rus).
# Zierikzee

Zierikzee (zelandès: Zurrikzeê) és una ciutat del municipi de Schouwen-Duiveland, a la província de Zelanda, al sud-oest dels Països Baixos. El 30 de desembre de 2013 tenia 11.017 habitants.
La ciutat va rebre entre el 1217 i el 1220 drets de ciutat, que van ser confirmats i estesos el 1248 pel compte Guillem II d'Holanda.
* Ajuntament
* Església Nova de Zierikzee
* El port nou
* Pont de Zelanda

## Agermanaments

* Hatfield (Regne Unit)
* Saint-Hilaire-du-Harcouët (França)

## Referències

* ↑ «Inwoner aantallen» (en neerlandès). Ajuntament de Schouwen-Duiveland, 30-12-2013. [Consulta: 3 gener 2016].

## Enllaços externs

* Lloc web del municipi Schouwen-Duiveland
# Jorge Ferreira da Silva

Jorge Ferreira da Silva, també conegut com a Palhinha, és un exfutbolista brasiler nascut a Carangola el 14 de desembre de 1967. Ocupava la posició de migcampista.
Palhinha va militar al São Paulo en els seus anys daurats, entre 1992 i 1993 al costat d'estrelles com Raí. Vn imposar-se el Campionat Brasiler de Sèrie A, Copa Libertadores i la Copa Intercontinental al Japó dues vegades. En 1992, va ser el màxim golejador de la Copa Libertadores, amb 7 gols. També va obtenir el Campionat Paulista el 1992, contra el Palmeiras, i més tard va passar a ser el doble campió de la Recopa Sud-americana el 1993 i 1994, contra Cruzeiro i Botafogo respectivament. A més, va ajudar a São Paulo va batre a Flamengo a la Supercopa Sud-americana de 1993.
Amb Cruzeiro, de nou va guanyar la Copa Libertadores el 1997. Fora del seu país va jugar al RCD Mallorca, al Khaimah Sports dels Emirats Àrabs Units i als peruans Sporting Cristal i a l'Alianza de Lima. En els seus darrers anys va jugar en modestos equips del seu país.
Ha estat internacional amb la Selecció de futbol del Brasil en 16 ocasions i ha marcat 5 gols.
# La Otra (cantant)

Isabel Casanova —Isa— (Madrid, 1992), coneguda artísticament pel nom de La Otra, és una cantant, música i compositora espanyola que dedica les seves cançons a la reivindicació feminista i anticapitalista.
La Otra va començar la trajectòria musical l’any 2011 amb la primera maqueta Amanecer Luchando, tot i que no va ser fins al 2015 que va publicar el seu primer àlbum.
Des d’aleshores fins avui dia, el so d’Isabel Casanova ha anat variant quant a estil musical, passant d’una senzillesa acústica a tocar gèneres com el rap, el pop, el reggae, el neo-soul, l’R&B i el hip-hop, i fins i tot fent mescles influenciades per grans clàssics de la música sud-americana (com Mercedes Sosa, Chavela Vargas, Violeta Parra, Víctor Jara o Silvio Rodríguez).
També va crear la banda de dones Locas del Co el 2017, un any especialment prolífic, ja que també va participar en la fundació d’Arte Muhé, un col·lectiu artísticopolític femení.
La Otra pren la paraula amb ironia i mirada crítica però al mateix temps d’una manera intimista. La seva proposta musical destaca per la veu dolça i vellutada de la cantant, que contrasta amb les seves lletres de protesta, crítiques amb el romanticisme tradicional i compromeses amb la visibilització i l'empoderament de la dona.
Isabel Casanova explica que el nom artístic de La Otra neix a causa del desig d’aconseguir la llibertat, de créixer i d’escollir i construir un camí propi. També relata que es fa dir d’aquesta manera per la connotació que té el concepte d’alteritat i tot el que comporta políticament.
En una entrevista en el seu pas per l’Argentina va dir: «El feminisme ens dona algunes idees molt clares, com que allò personal és polític, allò emocional és polític. Estem parlant des d’algun lloc i aquest lloc és polític: jo escric des d’aquesta forma d’entendre’m a mi mateixa i d’intentar entendre a el món» .
Avui dia La Otra ha actuat en més de 600 concerts en espais autogestionats, bars, places, festes i sales de tot Espanya, i en festivals com ara Barnasants, Bioritme, Rabolagartija, Juergas, Festiuet, La Garrinada, Esperanzah o l'Acampada Jove. També ha fet gires internacionals per Portugal, Mèxic, l’Uruguai, l’Argentina, Xile i Colòmbia.

## Discografia

* Pa’fuera y Pa’dentro (2015)
* Amanecer Luchando (2017)
* Creciendo (2018)

## Enllaços externs

* La Otra: No es otra cantautora alternativa - Cultopias
* La Otra - Web Oficial
* Entrevista a La Otra - YouTube
# I Giuochi d'Agrigento

I Giuochi d'Agrigento és una òpera composta per Giovanni Paisiello sobre un llibret d'Alessandro Pepoli amb la qual va ser inaugurada el 16 de maig de 1792 La Fenice després de la seva reconstrucció. El castrato Gaspare Pacchiarotti va liderar el repartiment. La trama se centra en els jocs a l'antic Agrigent, a Sicília.

## Enregistraments

* 2008 Eraclide (Marcello Nardis), Clearco (Razek François Bitar), Aspasia (Maria Laura Martonana), Egesta (Mara Lanfranchi), Cleone (Vincenzo Taormina), Filosseno (Nicola Amodio), Elpenore (Vladimer Mebonia), Deifile (Dolores Carlucci). Coro Slovacco di Bratislava. Orquestra Internazionale d'Italia, Giovanni Battista Rigon (director) Dynamic 531/1-2 [2CDs]

## Referències

* ↑ A Chronology Of Western Classical Music 1600-2000 1783231211 Jon Paxman - 2014 - 16 May The rebuilt Teatro La Fenice in Venice is inaugurated by Paisiello's I giuochi d'Agrigento (The Games of Agrigento). The famous castrato Gasparo Pacchierotti leads the cast.
* ↑ Opera Today review
# Riu d'Arinsal

El riu d’Arinsal és un riu del nord-oest d'Andorra que davalla per la parròquia de la Massana i és el principal afluent de la ribera d’Ordino, tributari de la Valira del Nord.
Recull les aigües de les valls del Comapedrosa, del Montmantell i dels estanys Forcats que conflueixen a prop d'Arinsal a Aigües Juntes. Més avall s'hi ajunten altres rius com el de la coma de Percanela. Després de passar per d’Arinsal rep pel marge dret, a la vora d'Erts, el riu de Pal i més avall, un cop depassats el Pui i la Massana, desemboca a la ribera d’Ordino, a prop de l’Aldosa.

## Capçaleres

Els principals cursos d'aigua tributaris del riu d'Arinsal són:
riu de Pal, que a l'oest, recull les aigües del carener entre el Cap de Cubil (2.364 m), el coll de la Botella (2.049 m) i l'Alt de la Capa (2.573 m).
riu de Coma Pedrosa, que davalla pel nord-oest des de l'estany Negre (2.630 m) i mena les aigües del cordal muntanyenc que tanquen els pics del Port Vell (2.653 m), Sanfonts (2.889 m), Baiau (2.885 m) i Comapedrosa (2.942 m).
riu del pla de l'Estany, que baixa pel nord i pren les aigües dels estany Forcats (2.710 m) sota els pics de Medacorba i Roca Entravessada, les que baixen dels estanys de Montmantell (2.771 m), sota el port d'Arinsal, i encara més cap a l'est les que baixen dels pic de Racofred (2.837 m), el pic del Pla de l'Estany (2.859 m) i el pic de les Fonts (2.748 m).
Per l'est, el carener entre el pic del Clot del Cavall (2.586 m) i el Roc de la Cauba (1.818 m), fa partió entre les valls d'Arinsal i d'Ordino.

## Referències

* ↑ «riu d'Arinsal». enciclopèdia. cat, GEC, 2023. [Consulta: 12 setembre 2023].
* 1 2 3 «Mapa Muntanyes d'Andorra, 1:10.000». Govern d'Andorra, cartografia, 2023. [Consulta: 12 setembre 2023].
# Belovita-(La)

La belovita-(La) és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de la belovita. Rep el seu nom en honor de Nikolai Vasil'evich Belov, i per tenir el lantani com a element dominant.

## Característiques

La belovita-(La) és un fosfat de fórmula química NaLaSr₃(PO₄)₃F. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1995. Cristal·litza en el sistema trigonal. Es troba en forma de cristalls prismàtics, de fins a 3 cm, amb gran {1010}, {1011}, {1011}, {0001}, modificats per {1120}, {1121}, {1121}; pot ser granular. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5. És l'anàleg amb lantani de la belovita-(Ce) i l'anàleg NaSr₃La de la fluorapatita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «08.BN - Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, només amb cations de mida gran, (OH, etc.):RO₄ = 0,33:1» juntament amb els següents minerals: aradita, magganasita, fluorpiromorfita, fluorsigaiïta, fluoralforsita, alforsita, belovita-(Ce), clorapatita, mimetita-M, johnbaumita-M, fluorapatita, hedifana, hidroxilapatita, johnbaumita, mimetita, morelandita, piromorfita, fluorstrofita, svabita, turneaureïta, vanadinita, deloneïta, fluorcafita, kuannersuïta-(Ce), hidroxilapatita-M, fosfohedifana, hidroxilpiromorfita, estronadelfita, fluorfosfohedifana, carlgieseckeïta-(Nd), vanackerita, miyahisaïta, pieczkaïta, hidroxilhedifana, pliniusita, parafiniukita, arctita, krügerita i goryainovita.

## Formació i jaciments

Aquesta espècie va ser descrita per Pekov et al. a partir d'exemplar dels monts Kukisvumchorr i Eveslogchorr, al massís de Khibini, Rússia. No se n'ha trobat en cap altre indret. Sol trobar-se associada a altres minerals com: gaidonnayita, gerasimovskita, lamprofil·lita, murmanita, aegirina, pectolita, microclina i natrolita.

## Referències

* ↑ «Belovite-(La)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 agost 2016].
* 1 2 «Belovite-(La)» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 27 agost 2016].
* ↑ «Strunz-mindat (2024) Classification - With only large cations, (OH, etc.):RO4 = 0.33:1». Mindat. [Consulta: 25 juny 2024].
* ↑ Pekov, I. V., Kulikova, I. M., Kabalov, Y. K., Eletskaya, O. V., Chukanov, N. V., Menshikov, Y. P,. Khomyakov, A. P. «Belovite-(La) Sr3Na(La, Ce)[PO4]3(F, OH) – a new rare earth mineral in the apatite group». Zapiski Vserossijskogo Mineralogicheskogo Obshchestva, 3, 125, 1996, pàg. 101-109.
# Icana

Icana (llatí: Ichana grec antic: Ἴχανα) va ser una ciutat de Sicília, que segons Esteve de Bizanci va aguantar durant molt de temps els atacs de Siracusa, però no diu en quina època va passar.
Probablement va acabar dependent de Siracusa. Plini el Vell l'esmenta com a ciutat estipendiària romana de l'interior de l'illa, però podria tractar-se d'Hipana. Cluverius situa les seves ruïnes a Vindicari a pocs kilòmetres al nord de l'antic cap de Pachynum.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Ichana». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 24 maig 2023].