OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Thomas Glanzmann

Thomas Glanzmann (Estocolm, 1958) és un empresari suec, president executiu de Grífols entre febrer de 2023 i setembre de 2024 i president no executiu de la companyia des de setembre de 2024.

## Biografia

Fill de metge suís i mare sueca, es va llicenciar en ciències polítiques a la Universitat de Dartmouth i va completar els seus estudis fent postgraus vinculats als negocis i a la gestió a Laussana (IMD) i a UCLA, als Estats Units. Va començar la seva trajectòria professional el 1984 a la indústria tabacalera, a Philip Morris, però el 1988 va canviar de sector pel farmacèutic, anant a treballar a Baxter, on assumiria diversos càrrecs fins al 2004.
Posteriorment fou nomenat President de Gambro, una empresa tecnològica sueca vinculada al sector de la medicina.
La seva relació amb Grífols va començar el 2006, quan entra com a conseller delegat de l'organització.
El febrer de 2023 fou nomenat President Executiu i CEO de Grífols. El 2024 l'empresa va anunciar que Thomas Glanzmann deixava les funcions de president executiu, en favor de Nacho Abia.
En l'àmbit privat, està casat, té tres filles i el 2023 tenia un nét. Al llarg de la seva vida professional ha viscut a ciutats com Estocolm, Oslo, Viena, Munic, Zuric, Ginebra, Lausana, Los Angeles, Nova York, Chicago, Memphis, Montgomery i al Caire. Li agrada esquiar, jugar al tenis i navegar.

## Referències

* ↑ «Thomas Glanzmann» (en anglès americà). [Consulta: 3 novembre 2023].
* 1 2 Ruiz, Alfonso Simón. «Thomas Glanzmann: Un veterano de la industria del plasma para reanimar a Grifols» (en castellà), 17-03-2023. [Consulta: 3 novembre 2023].
* ↑ FORBES. «Hombre del día: Thomas Glanzmann, CEO de Grifols» (en castellà), 08-05-2023. [Consulta: 3 novembre 2023].
# Nito Alves

Nito Alves (Bengo, 1945–1977) va ser un polític d'Angola que va servir com a ministre de l'Interior d'Angola des de la independència, l'11 de novembre de 1975, fins que el president Agostinho Neto va abolir el càrrec l'octubre de 1976. Membre de la línia dura del Moviment Popular per a l'Alliberament d'Angola (MPLA), Alves és més conegut pel seu fallit intent de cop d'estat contra Neto en 1977.
Alves donava suport al fraccionisme, i s'oposava a la política exterior de Neto de no alineament, socialisme evolutiu i multiracialisme. Alves afavoria el reforçament de les relacions amb la Unió Soviètica i defensava la concessió de bases militars soviètiques a Angola. En febrer del 1976 va representar al MPLA en el 25è Congrés del Partit Comunista de la Unió Soviètica.
El 21 de maig de 1977 el MPLA el va expulsar del partit. Ell i els seus seguidors s'escaparen de la presó, alliberant altres partidaris, i van prendre el control de l'emissora de ràdio de Luanda, en un intent de cop. Les forces lleials a Neto recuperaren la ràdio i arrestaren els implicats en el cop. Mentre que els soldats cubans donaven suport Neto en la supressió del cop, Alves demanà suport a la URSS. Els mercenaris britànics tancats a la presó rebutjaren implicar-s'hi.
La base del poder d'Alves era centrat a Malanje. Després del cop fallit el MPLA va desfermar una purga interna per tal d'eliminar el faccionalisme, matant milers de persones.

## Referències

* ↑ Fauvet, Paul. "Angola: The Rise and Fall of Nito Alves". Review of African Political Economy, No. 9, Southern Africa. (May – Aug., 1977), pp. 88–104.
* 1 2 Georges A. Fauriol and Eva Loser. Cuba: The International Dimension, 1990. Page 164.
* ↑ Domínguez, Jorge I. To Make a World Safe for Revolution: Cuba's Foreign Policy, 1989. Page 158.

## Bibliografia

* Agostinho Neto, O que é o fraccionismo (Colecção Resistência), DOR (Departamento de Orientação Revolucionaria), 1977, 28 pag, Angola
* Dalila Cabrita Mateus & Álvaro Mateus, Purga em Angola, Edições Asa, 2007, 208 pag, Portugal, ISBN 978-9724153728 Arxivat 2010-06-16 a Wayback Machine.
* Américo Cardoso Botelho, Holocausto em Angola, Editora Vega, 2007, 612 pag, Portugal, ISBN 978-9726998778 Arxivat 2016-08-09 a Wayback Machine.
* Miguel Francisco, Nuvem Negra, o drama do 27 de Maio de 1977, Clássica Editora, 2007, Portugal
* Felícia Cabrita, Massacres em África, A esfera dos Livros, 2008, Portugal, ISBN 978-9896260897
* Lara Pawson, Revista Relações Internacionais Nº14, Junho de 2007, Portugal Arxivat 2009-12-18 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Biografia d'Alves a 27maio.com Arxivat 2014-12-10 a Wayback Machine.
# Església de Sant Jaume (Lieja)

L'Església de Sant Jaume (en francès Église Saint-Jacques) és una església parròquial al barri de l'Illa a Lieja (Bèlgica). A l'origen era l'església d'un monestir benedictí. Tot i tenir una relíquia de Jaume el Major que el monjo Robert va portar de Compostel·la és dedicada a Jaume el Menor.
El príncep-bisbe Balderic II va fundar l'abadia el 1015. Entre 1514 i 1538, l'edifici romànic va ser reemplaçat per un de gòtic. De l'església romànica només es conserva la volada occidental i el campanar. Tant per l'arquitectura, els vitralls com pel mobiliari, es considera una de les meravelles de Valònia, llistat com patrimoni excepcional. Els vitralls del segle xvi s'han quasi tots conservats i es consideren dels més bells del país. El 1558 es va afegir una portalada en estil del Renaixement, dissenyat per Lambert Lombard (1505-1566) a la façana septentrional.
Després de la secularització el 1785 va esdevenir la huitena col·legiata de Lieja, fins a la dissolució del capítol durant l'ocupació francesa. L'edifici va ser salvat de l'enderroc in extremis. En aplicació del concordat del 1801 va tornar al culte catòlic com a església parròquial el 1802.
Al segle xix, Jean de Bethune (1821-1894), uns dels pares del moviment neogòtic de Bèlgica va dissenyar mobiliari, l'altar dedicat al sagrat cor i el reliquiari de Jaume el Major.

## Obres destacades

* Els vitralls realitzats entre 1525 i 1531
* L'orgue del 1600
* Les estàtues per Jean Del Cour
* La cripta romànica
* Els seients gòtics del cor, amb misericòrdies satíriques
* La volta gòtica
* Estàtues per Jean Del Cour (til·la pintada de marbre)
* Nau principal
* Portalada renaixement

## Referències

* 1 2 3 Église Saint-Jacques (en francès, alemany, neerlandès, anglès). Lieja: Office du Tourisme de la Ville de Liège, s.d.
* ↑ «Arrêté du Gouvernement wallon déterminant la liste du patrimoine immobilier exceptionnel de la Wallonie» (pdf) (en francès). Belgisch Staatsblad-Moniteur Belge, 21-10-2016, pàg. 71880.
* ↑ Hendrix, Louis. L'église Saint-Jacques. Lieja: École professionelle Saint-Jean Berchmans, 1928, p. 74.

## Bibliografia

* Allart, Dominique; Piavaux, Mathieu; Van den Bossche, Benoît; Wilkin, Alexis (dir.). L'église Saint-Jacques à Liège: Templum pulcherrimum. Une histoire, un patrimoine. Namur: Institut du Patrimoine wallon, décembre 2016, p. 346. ISBN 978-2-87522-175-9.
# Chiasmocleis hudsoni

Chiasmocleis hudsoni és una espècie de granota que viu al Brasil, la Guaiana Francesa, Guyana, Surinam, Veneçuela i, possiblement també, a Colòmbia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Rodrigues, M.T. & Reynolds, R. 2004. Chiasmocleis hudsoni. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Jack Halberstam

Jack Halberstam (15 de desembre de 1961) és un professor i filòsof estatunidenc. És professor d'Estudis Americans i Etnicitat, Estudis de Gènere i Literatura Comparada, i dirigeix el Centre de Recerca Feminista de la Universitat del Sud de Califòrnia (USC). Halberstam va ser professor agregat del Departament de Literatura de la UC San Diego abans de treballar a la USC. És un teòric de gènere i queer.
Halberstam accepta els pronoms masculins i femenins, així com el nom de Judith. Pel que fa a la seva identitat de gènere, els seus escrits se centren en l'assumpte dels tomboys (una noia que mostra comportaments considerats típicament a un noi) i la masculinitat femenina. El seu llibre Female Masculinity (1998) tracta el binarisme de gènere, denominat com "el problema del bany".
És un popular orador sobre el fracàs queer, el sexe i els mitjans de comunicació, subcultures, cultura visual, la variació de gènere, el cinema popular i animació. Halberstam està treballant actualment en diversos projectes, incloent-hi un llibre sobre el feixisme i l'homosexualitat. Halberstam ha estat nomenat tres cops als Premis Literaris Lambda, dues vegades pel llibre de no-ficció Female Masculinity.

## Llibres

* Halberstam, Judith and Del Lagrace Volcano. The Drag King Book. London: Serpent's Tale, 1999. ISBN 1-85242-607-1
* Halberstam, Judith. Female Masculinity. Durham: Duke University Press, 1998. ISBN 0-8223-2226-9 & 0822322439
* Halberstam, Judith. In a Queer Time and Place: Transgender Bodies, Subcultural Lives. New York: New York University Press, 2005. ISBN 0-8147-3584-3 & 0814735851
* Halberstam, Judith and Ira Livingston, Eds. Posthuman Bodies. Bloomington: Indiana University Press, 1995. ISBN 0-253-32894-2 & 0253209706
* Halberstam, Judith. Skin Shows: Gothic Horror and the Technology of Monsters. Durham: Duke University Press, 1995. ISBN 0-8223-1651-X & 0822316633
* Halberstam, Judith, David Eng & José Esteban Muñoz, Eds. What's Queer about Queer Studies Now? Durham: Duke University Press, 2005. ISBN 0-8223-6621-5
* Halberstam, Judith. The Queer Art of Failure. Durham: Duke University Press, 2011. ISBN 0-8223-5045-9 & 978-0822350453
* Halberstam, J. Jack. Gaga Feminism. Boston: Beacon Press, 2012. ISBN 978-080701098-3

## Referències

* ↑ Sexsmith, Sinclair. «Jack Halberstam: Queers Create Better Models of Success», 01-02-2012. [Consulta: 2 agost 2013].
* ↑ Halberstam, Jack. «An audio overview of queer theory in English and Turkish by Jack Halberstam». [Consulta: 29 maig 2014].
* ↑ «Judith Marion Halberstam». USC Faculty Profile. Arxivat de l'original el 26 de maig 2009. [Consulta: 15 desembre 2010].
* ↑ . [[Especial:BookSources/0-8223-2243-9|ISBN 0-8223-2243-9]].
* ↑ Studies in popular culture. 28. Popular Culture Association in the South, 2005.
* ↑ «BIO». Arxivat de l'original el 2012-09-23. [Consulta: 20 febrer 2017].

## Enllaços externs

* Cossos trans*, vídeo d'una conferència feta al CCCB el 2017
* Interview with Peter Shea at the Institute for Advanced Study at the University of Minnesota, June 2010 Arxivat 2015-09-10 a Wayback Machine.
* 500 Words essay in Art Forum October 17, 2011
# Keta

«Keta» té aquests significats:
* Keta o ketamina
* Keta, ciutat de Ghana
# Jordi Euforbè Catacaló

Jordi Euforbè Catacaló (en llatí Georgius Euphorbenus Catacalon, en grec antic Γεώργιος Εὐφορβηνὸς Κατακαλών) va ser un militar romà d'Orient, comandant de la flota d'Aleix I Comnè al Danubi contra els "escites".
Va ser un dels principals generals en la guerra dels romans d'Orient contra els cumans. Aquestes guerres van tenir lloc poc abans de la Primera Croada, l'any 1096.

## Referències

* ↑ Anna Comnena. Alexíada, VII, X, 189, 192, 273
* ↑ Smith, William (ed.). «Georgius Euohorbenus Catacalon». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 25 desembre 2022].
# Clístenes (desambiguació)

Clístenes és el nom dels següents personatges:
* Clístenes de Sició, tirà de Sició
* Clístenes, polític atenenc
* Clístenes, primer transvestit del qual es té notícia
# Clíodhna

En la mitologia irlandesa, Clíodhna (Clídna, Clionadh, Clíodna, Clíona) és una reina de les Banshees dels Tuatha Dé Danann. Clíodna de Carrigcleena és la potent banshee que governa com a reina sobre les sidheog (fades dels turons) de South Munster, o Desmond.
En alguns mites irlandesos, Clíodhna és una deessa de l'amor i la bellesa, i la patrona del comtat de Cork. Es diu que té tres ocells de colors vius que mengen pomes d'un arbre d'un altre món i el dolç cant dels quals cura els malalts. Deixa l'altra illa de Tír Tairngire ("la terra de la promesa") per estar amb el seu amant mortal, Ciabhán, però és presa per una onada mentre dorm a causa de la música que toca un joglar de Manannan mac Lir al Port de Glandore al comtat de Cork: la marea allà es coneix com Tonn Chlíodhna, "l'ona de Clíodhna". Que s'ofegui o no depèn de la versió que s'expliqui, juntament amb molts altres detalls de la història.
Tenia el seu palau al cor d'un munt de roques, a 8 km de Mallow, que encara es coneix comunament amb el nom de Carrig-Cleena, i nombroses llegendes sobre ella s'expliquen per sobre de la pagesia de Munster.

## Orígens

S'ha suggerit que Clídna deriva de la deessa gal·la Clutonda o Clutondae

## En altres mitjans

La mateixa reina banshee Clíodhna apareix com a deessa jugable i dolenta al MOBA Smite (videojoc) com l'assassí del panteó celta, llançat l'octubre de 2021.

## Referències

* ↑ Wood-Martin, William Gregory. Pagan Ireland: An Archaeological Sketch: A Handbook of Irish Pre-Christian Antiquities. Londres: Longmans, Green, and Co., 1895, p. 132–133.
* 1 2 3 Matson, Gienna. Celtic Mythology A to Z. Chelsea House, 2004, p. 31. ISBN 978-1-60413-413-1.
* ↑ Gregory, Augusta. Gods and Fighting Men: The Story of the Tuatha de Danan and of the Fianna of Ireland. J. Murray, 1905, p. 121. ISBN 978-0901072375.
* ↑ Monaghan, Patricia. The Encyclopedia of Celtic Mythology and Folklore. Facts on File, 2004, p. 90. ISBN 978-0-8160-4524-2.
* ↑ Journal of the Royal Society of Antiquaries of Ireland, 01-01-1869, pàg. 319.
* ↑ TitanDaddy. «The Queen of the Banshees - 8.10 Update Notes». Smite Game. Hirez Studios. [Consulta: 5 octubre 2021].

## Bibliografia addicional

* Franklin, D., Cliodhna, la reina de les fades al sud de Munster, al Journal of the Cork Historical and Archaeological Society, volum III, segona sèrie. 1897. pàg 81. Article també aquí a JCHAS
* Joyce, RD, " Earl Gerald and His Bride ", a Ballads of Irish Chivalry. Boston. 1872. (pàgs. 28–36)
# Jürgen Pommerenke

Jürgen Pommerenke (Wegeleben, 22 de gener de 1953) és un exfutbolista de la República Democràtica Alemanya de la dècada de 1970.

## Trajectòria esportiva

Després d'iniciar-se de petit al Aufbau-Traktor Wegeleben, passà a jugar a l'1. FC Magdeburg, on romangué durant tota la seva carrera esportiva.
A nivell internacional fou 53 cops internacionals amb la RDA, marcant tres gols. Participà en el Mundial de 1974. A més cal afegir 4 internacionalitats més amb la selecció als Jocs Olímpics de 1972, on guanyà la medalla de bronze (els partits olímpics no són considerats oficials per la FIFA). El 1975 fou nomenat "futbolista de l'any" de la República Democràtica Alemanya l'any 1975.

## Referències

* ↑ Arnhold, Matthias. «Jürgen Pommerenke - International Appearances». RSSSF, 12-09-2004. [Consulta: 23 febrer 2009].
* ↑ Arnhold, Matthias. «East Germany - Record International Players». RSSSF, 12-02-2009. [Consulta: 24 febrer 2009].
* ↑ Pierrend, José Luis. «East Germany - Footballer of the Year». RSSSF, 12-01-2000. [Consulta: 24 febrer 2009].

## Enllaços externs

* (alemany) Perfil a Weltfussball Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
* Perfil a national-football-teams
Jürgen Pommerenke - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de la República Democràtica Alemanya – Copa del Món de Futbol 1974
1 Croy •
2 Kurbjuweit •
3 Bransch •
4 Weise •
5 Fritsche •
6 Schnuphase •
7 Pommerenke •
8 Löwe •
9 Ducke •
10 Kreische •
11 Streich (c) •
12 Wätzlich •
13 Lauck •
14 Sparwasser •
15 Vogel •
16 Irmscher •
17 Hamann •
18 Kische •
19 Seguin •
20 Hoffmann •
21 Blochwitz •
22 Friese •
Entrenador: Buschner :
# Juan José Crottogini Darré

Juan José Crottogini Darré (Fray Bentos, 27 de maig de 1908 - 20 de setembre de 1996) fou un metge i polític uruguaià, fill de José Evaristo Crottogini i de Juana Darré. És considerat una de les figures històriques del Front Ampli.

## Biografia

Es va graduar en Medicina el 1934 per la Universitat de la República i es va especialitzar en ginecologia. Es va dedicar professionalment i activament a la investigació del càncer d'úter. El resultat dels seus esforços va ser un sensible increment de l'expectativa de vida de les dones uruguaianes.
També va publicar nombrosos treballs escrits sobre les seves especialitats de ginecología i obstetricia, essent membre de societats científiques a l'Uruguai i en altres països. Va ser degà de la facultat de Medicina i rector interí de la Universitat de la República entre 1964 i 1966.
El 1971 va acompanyar a Líber Seregni com a candidat presidencial pel Front Ampli durant les eleccions nacionals d'aquest any. Després de la dictadura militar (1973-1985), i davant la renúncia de Seregni, per les eleccions del 1984 Crottogini va encapçalar aquesta vegada la fórmula electoral del FA, acompanyat pel sindicalista José D'Elía.

## Referències

* 1 2 (castellà) Aguirre Bayley, Miguel: "Homenatge a Juan José Crottogini" Arxivat 2006-09-27 a Wayback Machine.
* ↑ (castellà) Administració Nacional de Correus de l'Uruguai: homenatge a Juan José Crottogini
* ↑ (castellà) Rectors de la Universitat de la República Arxivat 2010-01-06 a Wayback Machine.
# Children's Mercy Park

El Children's Mercy Park és un estadi de futbol de la ciutat de Kansas City (Kansas) (Estats Units) i és l'estadi de l'Sporting Kansas City de l'MLS. L'estadi va obrir durant la temporada 2011 de la Major League Soccer, el 9 de juny del 2011, amb un partit contra el Chicago Fire. L'estadi té una capacitat de 18.467 espectadors, que es poden ampliar fins als 25.000 per a concerts. L'estadi és la tercera seu de l'Sporting Kansas City. L'equip va jugar a l'Arrowhead Stadium des del 1996 fins al 2007 i al CommunityAmerica Ballpark des del 2008 fins al 2010.

## Història
### La planificació inicial

Inicialment l'Sporting Club, el grup de propietaris de l'equip, planejava mudar-se al sud-est de Kansas City (Missouri), a les terres que ocupaven anteriorment Mall Bannister. El pla de desenvolupament es va aprovar el 13 de desembre del 2007. L'últim paquet d'incentius econòmics, una reducció d'impostos de $30 milions de dòlars, va ser aprovada el 21 de novembre del 2008.
El lloc previst de l'estadi havia estat enderrocat per preparar el lloc per a la infraestructura. Es tenia la intenció d'obrir l'any 2011 amb una capacitat de 18.500 seients. No obstant això, les seqüeles de la crisi financera del 2008-2009 va posar el projecte en pausa, i el promotor de l'estadi amb el temps va tractar de traslladar el projecte de nou a prop del centre de West Village de Kansas City, Kansas, a prop de la carretera de Kansas i del CommunityAmerica Ballpark. El creador del complex buscava "millores" addicionals (és a dir, l'autoritat dels préstecs) de Kansas City per finançar la construcció de l'estadi de futbol i els seus complexos associats de futbol amateur. No obstant això, la ciutat no estava disposada a proporcionar el finançament desitjat, portant als desenvolupadors a buscar un nou lloc a través de l'estat.

### Construcció

Al setembre del 2009 el promotor va sol·licitar al Comtat de Wyandotte i a funcionaris de l'estat de Kansas permís per utilitzar els ingressos del finançament de l'increment d'impostos existents a l'àrea de West Village per ajudar a finançar el complex de futbol. El 17 de desembre el president de l'Sporting KC, Robb Heineman va brindar una actualització sobre la situació de l'estadi publicat al lloc web oficial de l'equip i el bloc, bàsicament posar a Kansas City, Kansas, la ubicació final, a l'espera de la signatura dels acords finals. El 21 de desembre, la maquinària de construcció ja era al lloc i a l'espera per excavar i el dia 20, la cerimònia es va realitzar utilitzant maquinària pesant pel moviment de terra en el lloc de la construcció.

## Nom de l'estadi

El 8 de març del 2011 en conjunt amb la fundació Livestrong de Lance Armstrong es va anunciar el nom del nou estadi. El club donarà una part dels ingressos, no menys de 7,5 milions de dòlars, a la fundació al llarg de sis anys.

## Enllaços externs

* Children's Mercy Park (Web oficial)
* Sporting Kansas City Arxivat 2012-05-19 a Wayback Machine.
# Club Atlético Chaco For Ever

El Club Atlético Chaco For Ever és un club de futbol argentí de la ciutat de Resistencia, a la província del Chaco. Fundat el 27 de juliol de 1913, Chaco For Ever segueix l'antiga tradició d'usar noms anglesos per als clubs de futbol argentins (altres exemples són River Plate, Boca Juniors, Newell's Old Boys, Racing Club o All Boys.
Tot i ser històricament el club més potent de la província del Chaco, mai ha estat un dels clubs grans del futbol argentí, basats principalment a la província de Buenos Aires o a altres ciutats importants. El seu major èxit van ser les dues temporades que va jugar a primera divisió, el 1989/90 i 1990/91. A la 1989/90 acabà dissetè i guanyà la promoció de descens contra el Racing de Córdoba per 5-0 mantenint la seva plaça a primera. La següent temporada la Primera es dividí en Apertura i Clausura, i el Chaco acabà 16è i 19è, perdent la categoria. També ha jugat set temporades a segona divisió (Primera B Nacional Argentina).

## Palmarès

* Torneig Nacional B (1):
** 1988-1989
* Torneig Regional (6):
** 1967, 1973, 1974, 1979, 1980, 1983
* Torneig de l'Interior (1):
** 1985
* Campionat de Chaco de futbol (29):
** 1926, 1927, 1928, 1929, 1930, 1931, 1932, 1935, 1948, 1949, 1950, 1951, 1962, 1966, 1968, 1971, 1976, 1978, 1979, 1981, 1983, 1984, 1985, Apertura 2000, Apertura 2001, Apertura 2002, Apertura 2003, Apertura 2004, Clausura 2004

## Enllaços externs

* Club Atlético Chaco For Ever - Lloc web oficial
# Cochranella geijskesi

Cochranella geijskesi és una espècie de granota que viu a Surinam.

## Bibliografia

* Reynolds, R., Hoogmoed, M., MacCulloch, R. & Gaucher, P. 2004. Cochranella geijskesi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 25 d'abril del 2008
# Tejada

Tejada és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de l'Arlanza.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 57 | 55 | 51 | 44 |
# Nahum Stelmach

Nahum Stelmach (hebreu: נחום סטלמך) (Pétah Tiqvà, 19 de juliol de 1936 - Israel, 27 de març de 1999) fou un futbolista israelià de la dècada de 1960 i entrenador.
Fou 45 cops internacional amb la selecció israeliana.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Hapoel Petah Tikva i Bnei Yehuda.

## Referències

* ↑ «Sporting Heroes: No. 49 Nahum Stelmach».
* ↑ Stelmach Nahum Arxivat 2009-04-17 a Wayback Machine.
* 1 2 נחום סטלמך (hebreu)
* ↑ נחום סטלמך Arxivat 2007-11-19 a Wayback Machine. (hebreu)
* ↑ Nahum Stelmach a National-Football-Teams.com (anglès)
# (4581) Asclepius

(4581) Asclepius és un asteroide que pertany als asteroide Apol·lo i va ser descobert per Norman G. Thomas i Henry I. Holt el 31 de març de 1989 des de l'Observatori Palomar, als Estats Units d'Amèrica.
Va ser designat al principi com a 1989 FC. Més endavant, en 1991, va rebre el seu nom d'Asclepi, un déu de la mitologia grega.

## Característiques orbitals

(4581) Asclepius està situat a una distància mitjana d'1,022 ua del Sol, i pot allunyar-se'n fins a 1,387 ua i apropar-se fins a 0,6574 ua. Té una excentricitat de 0,357 i una inclinació orbital de 4,919 graus. Triga 377,6 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.
Asclepius és un asteroide proper a la Terra que forma part del grup dels asteroides potencialment perillosos.

## Característiques físiques

La magnitud absoluta de Asclepius és 20,7.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 7 novembre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=4581.
* 1 2 «New names of minor planets» (en anglès). Minor Planet Circulars, 1991, pàg. 18459 [Consulta: 17 setembre 2015].
* ↑ «(4581) Asclepius» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 17 setembre 2015].

## Enllaços externs

* «(4581) Asclepius» (en (anglès)). Minor Planet Center. [Consulta: 17 setembre 2015].