OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Príncep de Hongnong

El Príncep de Hongnong (176-190) (xinès tradicional: 弘農王, xinès simplificat: 弘农王, pinyin: Hóngnóng Wáng; també traduït com "Rei de Hongnong"), va ser breument un emperador de la Xina durant la dinastia Han. També és conegut com "l'emperador Shao Han" (literalment, "jove emperador"), un nom que comparteix amb molts altres emperadors de regnats breus. Arribà al poder en el 189 i va ser destronat i enverinat per Dong Zhuo en el 190.

## Notes

* ↑ La seva data de naixement es dona generalment com el 176, però el Hou Hanshu també de forma inconsistent indica que la seva edat de mort foren els 17, el que li hauria fet nàixer en el 173. Com la data 176 es va donar amb més freqüència pels registres històrics, s'utilitza ací.

## Referències

* ↑ Beck, Mansvelt. «The Fall of Han». A: The Cambridge History of China: Volume I: the Ch'in and Han Empires, 221 B.C. – A.D. 220 (en anglès). Cambridge University Press, 1986, p. 346–349. ISBN 0-521-24327-0.

## Vegeu també

* Llista de persones dels Tres Regnes
Emperador ShaoCasa de Liu Nascut: 176 Mort: 190 :
| Precedit per: Emperador Ling de Han | Emperador de la Xina 189 – 190 amb Emperadriu Vídua He (189 – 190) He Jin (189) | Succeït per: Emperador Xian de Han |
# Puig de l'Àguila

«Puig de l'Àguila» té aquests significats:
* Puig de l'Àguila (Pollença), muntanya de Mallorca (Puig de l'Àguila (Q104554878))
* Puig de s'Àguila (Capdepera), muntanya de Mallorca (Puig de s'Àguila (Q18027045))

## Vegeu també

* Puig de l'Àliga
# Puig de l'Àliga

Puig de l'Àliga és el nom dels següents llocs:
* Puig de l'Àliga (Aiguamúrcia), cim dels municipis d'Aiguamúrcia (Alt Camp) i del Montmell (Baix Penedès)
* Puig de l'Àliga (Canyelles), turó del terme de Canyelles
* Puig de l'Àliga (Castellvell del Camp), turó del terme de Castellvell del Camp
* Puig de l'Àliga (Gandesa), muntanya del municipi de Gandesa a la comarca de la Terra Alta
* Puig de l'Àliga (Ogassa)
* Puig de l'Àliga (Portbou), cim que es troba entre el municipi de Portbou (Alt Empordà) i França
* Puig de l'Àliga (Roses), cim del municipi de Roses (Alt Empordà)
* Puig de l'Àliga (Sant Pere de Torelló) a Sant Pere de Torelló
# Toribi

«Toribi» té aquests significats:
# Brežany

Brežany és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país. La primera referència escrita de la vila data del 1329.

## Referències

* ↑ «Prešovský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 28 desembre 2021].
* ↑ «Oficiálna stránka obce Brežany». [Consulta: 28 desembre 2021].
# Bosjökloster

Bosjökloster (Abadia de Bosjö) és un castell situat a la vora del llac Ringsjön al municipi de Höör, Escània, Suècia.

## Història

Originàriament va ser un convent de monges, fundat l'any 1080 per l'⁣orde benedictina. El document més antic conservat que esmenta l'abadia de Bosjö va ser escrit pel papa Luci III l'any 1181, quan va confirmar els seus privilegis. L'abadia es va transformar en castell al segle XVI, i només en queden parts de l'edifici original. Durant la Reforma danesa al segle XVI, el monestir va ser tancat i la finca va passar a ser propietat de la corona danesa. Posteriorment, va ser donada a Torbern Bille, l'antic arquebisbe de la diòcesi de Lund amb la condició que s'ocupés de les monges restants. El 1560, el rei Frederic II de Dinamarca va cedir la finca com a bescanvi a la noble vídua d'Escània Thale Ulfstand. Les seves inicials i l'any 1569 estan gravats a les grans portes de roure de l'entrada i encara són visibles.
El castell va passar a la família Beck a través del matrimoni el 1629, però quan Jochum Beck (1602-1682) va perdre la fortuna familiar, es va vendre a Corfitz Ulfeldt (1606-1664) per pagar els seus deutes. Ulfeldt era un aristòcrata danès famós per haver canviat de bàndol. Quan es va presentar a les negociacions de pau en els procediments del Tractat de Roskilde per negociar en nom de Suècia, va ser condemnat per traïció per un tribunal danès. Poc després, també va ser condemnat per traïció per un tribunal suec i va ser obligat a exiliar-se. La seva esposa Leonora Christina (1621-1698), filla del rei Cristià IV, va ser capturada en el seu lloc per les autoritats daneses i va ser empresonada a la Torre Blava de Copenhaguen durant 22 anys.
El castell de Bosjökloster va ser confiscat per l'estat suec i va caure en mal estat. Després d'un plet el 1735, Bosjökloster va ser retornat a la família Beck, que va renovar el castell. El van vendre el 1908 al comte Philip Bonde, la família del qual encara n'és la propietària. El compositor Hilding Rosenberg (1892–1985) va néixer a la residència del jardiner, al sud de la torre de l'església.

## Referències

* ↑ «Bosjökloster Slott». godsjakt.se. [Consulta: December 1, 2019].
* ↑ «Thale Ulfstand». denstoredanske.dk. [Consulta: December 1, 2019].
* ↑ «900 years of history». Bosjökloster Castle & Gardens. Arxivat de l'original el de desembre 29, 2019. [Consulta: December 1, 2019].
* ↑ «Corfitz Ulfeldt». roskildehistorie.dk. [Consulta: December 1, 2019].
* ↑ «Leonora Christina Ulfeldt (1621–98)». kalliope.org. [Consulta: December 1, 2019].
* ↑ «Hilding Rosenberg». musakad.se. Arxivat de l'original el December 29, 2019. [Consulta: December 1, 2019].
# Butoni

El Butoni (Horta de València), Botoni (Safor) o Bataroni (Ribera), el Toni (Comtat), Butatoni (Camp de Morvedre), Batoni (Terra Alta) és una mena de monstre, esperit, dimoni, dimoni menor, fantasma o fantasma terrorífic, personatge habitual en el bestiari de l'imaginari valencià, que es dedica a fer malifetes, i fa por als xiquets menuts. En teoria, són uns éssers que apareixen quan els invoquen els grans, però de fet mai no acaben de fer-se visibles (sempre venen, però mai no arriben).
A l'edat mitjana, a València, es deia per acovardir els xiquets entremaliats, amb l'advertiment que si no es portaven bé, o ploraven per la nit, o no dormien o no s'acabaven el dinar o el berenar, vindria el butoni i se'ls emportaria.
L'any 2014 el guionista Ricardo Vilbor i el dibuixant Paco Zarco crearen un còmic anomenat Butoni, basat en aquest personatge de la mitologia valenciana.
Un exemple històric de l'ús d'aquest mot com a element atemoridor és l'anomenada ronda del Butoni, nom popular del cos policial o patrulla de vigilància creada a València pel capità general Elío després de la Guerra del Francès per combatre els bandolers i coneguda pels brutals mètodes que emprava.
Existia un joc infantil anomenat el butoni.
Per similitud onomàstica i formal, es relaciona amb els mamutonis sards.

## Representació

Es tracta d'un personatge molt lleig representat de vegades amb dues cares i mans i peus amb urpes i que solia entrar pel badall o pel pany de la porta. Es deia que tenia una banya que s'il·luminava en la nit.

## Etimologia

Possiblement de la unió de bu i el nom propi de Toni.

## Referències

* 1 2 «Butoni». Rodamots.cat. [Consulta: març 2016].
* ↑ «Dani Miquel: Me fastidia que preparen a los niños para el futuro y le quiten importancia a su infancia» (en castellà). Lavanguardia.com, 18-09-2015. [Consulta: març 2016].
* ↑ Jordà Mullet, Juli. Paraules en xarxa, 2014. ISBN 978-84617-0847-5.
* 1 2 3 Gisbert, Francesc. Màgia per a un poble Guia de creences i criatures màgiques populars. Picanya: Edicions del Bullent, Abril 2008.
* ↑ «Butoni». Etimologies.blog.cat, 25-07-2006. [Consulta: març 2016].
* ↑ «Espanta la por!». Museu Valencià d'Etnologia. [Consulta: 5 novembre 2016].
* ↑ Labrado, Víctor. «Els butonis». A: Llegendes valencianes : criatures mítiques de la tradició oral. Alzira: Bromera, 2007, p. 67. ISBN 978-84-9824-156-3.
* 1 2 «El butoni». Espantacriatures.cat. Arxivat de l'original el 2016-03-23. [Consulta: març 2016].
* 1 2 3 «El butoni i el bataroni». Rodamots.cat. [Consulta: març 2016].
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «butoni». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.
* 1 2 «Vuelven ´l'home del sac´, el ´butoni´ y el moro Musa» (en castellà). Levante-emv.com, 02-11-2013. [Consulta: març 2016].
* ↑ «Editan un cómic basado en el 'Butoni', "el hombre del saco" valenciano» (en castellà). 20minutos.es, 16-12-2014. [Consulta: març 2016].
* ↑ «Butoni». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Torre Onandia

La Torre Onandia és una obra de Matadepera (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Torre de planta rectangular, ubicada en una finca cantonera entre el carrer d'Àngel Guimerà i de Josep Valls. Presenta dos nivells d'habitació, el superior de menor dimensió recorda una mansarda o golfa. La coberta de teula àrab, és composta i trencada per dos cossos transversals en creu, formant dues carenes. El ràfec amb motllura simple és cobert per teula plana lleugerament inclinada de ceràmica vidriada de color granatós, hi dibuixa un marc visible des de l'exterior. La façana principal i la posterior presenten marquesina o porxo d'accés. La nord amb dues columnes d'estil historicista jòniques. La coberta plana de la marquesina posterior serveix també de terrassa. Presenta barana balustrada. El jardí tanca és notable. El tractament dels materials i cromàtic presenten una extraordinària homogeneïtat.

## Història

És un notable exponent de casa d'estiueig de la primera meitat del segle xx, moment en què s'urbanitza el carrer Àngel Guimerà. Les reformes principals, iniciades ja els anys quaranta, s'han realitzat a l'interior i en la marquesina posterior. També s'efectuà una obertura en la tanca del carrer Àngel Guimerà per tal d'accedir a la cotxera.

## Referències

* 1 2 «Torre Onandia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 maig 2021].
# Txernavski

Txernavski (en rus: Чернавский) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Kurgan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 191 habitants. Pertany al districte de Ketovo.

## Referències

* ↑ Форсирование реки Тобол красной 5-й дивизией у г. Курган и взятие станции Варгаши
# Txerkàsskoie (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Txerkàsskoie».
Txerkàsskoie (en rus: Черкасское) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 3.226 habitants. Pertany al districte municipal de Volsk.

## Referències

* ↑ «Регионы России → Саратовская обл. → Вольский р-н → Александровка с.». Arxivat de l'original el 2015-04-05.
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2018-03-24.
# Brig-Glis

Brig-Glis (Brigue-Glis en francès) és una ciutat del cantó suís del Valais, cap del districte de Brig-Glis.
Es tracta d'una ciutat històrica de Suïssa, situada en un encreuament estratègic: a la carretera de Simplon que va a la Glacera del Roine.

## Història

Mencionada per primer cop el 1215, no va arribar a la categoria de ciutat fins al segle xvii. Gràcies a Kaspar Jodok von Stockalper (1609-1691), un home de negocis, la ciutat va prosperar. El municipi actual és fruit de la fusió de Brigue, Brigerbad i Glis.

## Persones il·lustres

* Gianni Infantino (n. 1970), President de la FIFA

## Referències

* ↑ Amtliches Gemeindeverzeichnis der Schweiz published by the Swiss Federal Statistical Office (alemany) accessed 19 July 2011
* ↑ Aquest article incorpora text d'una publicació actualment en domini públic: Chisholm, Hugh, ed. (1911). Encyclopædia Britannica (11a ed.). Cambridge University Press.
# Brigada 26

Per Brigada 26 (o La 26) va ser coneguda una secció de la policia municipal de la Ciutat de València que va estar en actiu des de finals de l'any 1972 fins a 1986. Era un cos policial que actuava en horari nocturn, i que tenia el seu quarter als soterranis del Mercat Central.
El seu objectiu era garantir l'ordre a la ciutat per la nit, i prova que ho van aconseguir és que, arran de la creació de la Brigada 26, altres ciutats (Saragossa, Barcelona, Badalona, Gandia i altres) van crear grups homologables a la brigada valenciana. En el cas de Saragossa, en 1980 van crear la Unidad de Vigilancia Especial, que va estar entrenada a València per agents de la mateixa Brigada 26. Tanmateix, aquest grup també va ser molt criticat pels seus mètodes, doncs també van ser utilitzats per reprimir manifestacions o vagues universitàries a finals dels anys 70 i les seues actuacions van ser denunciades per col·lectius d'esquerres.Els membres d'aquesta brigada portaven un revòlver Llama Comanche del calibre 38, sovint comprat pels agents de manera personal.
Inicialment estava formada per aproximadament 20 homes, si bé a principis dels anys 80 ja comptava amb 80 efectius.

## Referències

* 1 2 3 Cuando Valencia tuvo sus ´Hombres de Harrelson´ part d'un reportatge sobre la Brigada 26 publicat a Levante-EMV el 10 d'abril de 2011. (castellà)
* 1 2 Un cuerpo ´discutido´ pero ´efectivo´ a la hora de ´conservar el orden nocturno´ part d'un reportatge sobre la Brigada 26 publicat a Levante-EMV el 10 d'abril de 2011. (castellà)
* 1 2 3 ´Tenía mala fama entre los demócratas´ part d'un reportatge sobre la Brigada 26 publicat a Levante-EMV el 10 d'abril de 2011. (castellà)
# Txurílovo

Txurílovo (en rus: Чурилово) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia vuit habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09. [Consulta: 7 maig 2018].
# Torre de la Pobla del Bellestar

La Torre de la Pobla del Bellestar és un edifici del llogaret de la Pobla del Bellestar, al municipi de Vilafranca (els Ports, País Valencià). Es tracta d'un edifici medieval que ha tingut diversos usos com el de fortificació (donada la posició estratègica en el pas fronterer amb Aragó), agrícola i residencial. Està protegit sota la figura de Bé d'interès cultural.
Aquest tipus de masos o masies fortificades són comuns a Vilafranca i es considera que el motiu és la manca de castells o fortificacions d'entitat que donessen aixopluc a les poblacions en èpoques de conflicte. És per això que se'n construïen sovint en zones de poblament disseminat i que històricament han estat implicades en disputes bèl·liques com és el cas: (Guerra de Successió, Guerra d'Independència, Guerres Carlistes, disputes amb la veïna Morella, Guerra Civil espanyola…), pot entendre's la necessitat de crear espais fortificats prop dels nuclis agrícoles on es concentrava cert nombre de població que vivia de les explotacions agràries de l'altiplà en el qual se situaven.
La Torre de la Pobla va servir també de duana degut a la seua proximitat amb la frontera amb l'Aragó i el pas del pont de la Pobla del Bellestar.

## Descripció

Arquitectònicament, la torre segueix la tipologia comuna a la zona: presenta planta rectangular, amb murs de fàbrica de maçoneria, reforçats en les cantonades de xicotets carreus; sostre inclinat i a una aigua, acabat en teula àrab, encara que amb dues altures diferents, en ambdues presenta en les seves cantonades com a rematament merlets. La seva altura és d'uns catorze metres. El seu caràcter defensiu queda demostrat en la presència en algunes de les seves façanes d'una sèrie d'espitlleres. En la planta baixa de la torre destaca la presència d'una bonica volta de canó, d'ascendència romànica.
Actualment està en ús com a habitatge particular.

## Referències

* 1 2 URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=2457.
* 1 2 http://www.cult.gva.es/dgpa/bics/Detalles_bics.asp?
* ↑ ”Castillos, Torres y Fortalezas de la Comunidad Valenciana”.
* ↑ ”Castillos, Torres y Fortalezas de la Comunidad Valenciana”.
* ↑ http://www.tuguiaencastellon.es/villafranca-del-cid.php Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
# Tyttobrycon spinosus

Tyttobrycon spinosus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,1 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Mamoré.

## Referències

* ↑ Géry, J. 1973. New and little-known Aphyoditeina (Pisces, Characoidei) from the Amazon Basin. Stud. Neotrop. Fauna v. 8: 81-137.
* ↑ Géry, J. 1973.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Títol 47 del Codi Federal de Regulacions

El Títol 47 del Codi Federal de Regulacions fa referència a les normatives de telecomunicacions dintre del Codi Federal de Regulacions de l'organisme FCC que opera en els EUA.

## Parts del títol 47

| Volum | Capítol | Parts | Entitat reguladora |
| 1 | I | 0-19 | Comissió Federal de Comunicacions |
| 2 | I | 20-39 | Comissió Federal de Comunicacions |
| 3 | I | 40-69 | Comissió Federal de Comunicacions |
| 4 | I | 70-79 | Comissió Federal de Comunicacions |
| 5 | I | 80-199 | Comissió Federal de Comunicacions |
| 5 | II | 200-299 | Office of science and technology policy and national security council Oficina de ciència i tecnologia i Comitè de seguretat nacional |
| 5 | III | 300-399 | National telecommunications and information administration, department of commerce Administració nacional d'informació i telecomunicacions, departament de comerç |
| 5 | IV | 400-499 | National telecommunications and information, department of comerce, and national highway traffic safety administration, department of transportation Administració nacional d'informació i telecomunicacions, departament de comerç i administració de seguretat de tràfic en autopistes i departament de transports |

## Part en l'àmbit de les telecomunicacions

Part 15: Dispositius de radiofreqüència, es divideix en les següents subparts:
| Subparts | Descripció |
| A | General |
| B | Radiadors no intencionats |
| C | Radiadors intencionats |
| D | Serveis de comunicacions personals sense llicència |
| E | Serveis de comunicacions nacionals sense llicència |
| F | Operació en banda ultra ampla |
| G | Operació en PL |
| H | Dispositius que operen en banda de tv |

## Referències

* ↑ «Rules & Regulations for Title 47» (en anglès). Federal Communications Commission, 10-05-2011.
* ↑ «Title 47 Telecommunication» (en anglès). https://www.gpo.gov.+[Consulta: 21 juliol 2017].
* ↑ «47 CFR - Telecommunication» (en anglès). https://www.law.cornell.edu.+[Consulta: 21 juliol 2017].
* ↑ «FCC Parts» (en anglès). https://www.scc-ares-races.org.+[Consulta: 21 juliol 2017].
* ↑ «Title 47 - CFR List of Subjects» (en anglès). National Archives, 15-08-2016.

## Vegeu també

* FCC (Comissió Federal de Comunicacions).
# Cachrys libanotis

Cachrys libanotis és una espècie de planta herbàcia perenne de la família de les Apiaceae o també conegudes com a Umbel·líferes; originària de la mediterrània. La podem trobar en sorrals, sobretot al litoral, en contrades mediterrànies àrides. És una planta escabre, és a dir, molt rasposa per presència de pèls curts i aspres al tacte.

## Descripció
### El Port

Les tiges són profusament ramificades, oposades o verticil·lades, que a vegades sobrepassen la umbel·la primària. Poden fer fins a 150 cm, sòlids i estriats.

### Fulles

Les fulles són pinnatisectes, de 2 a 5 les caulinars, i de 3 a 6 les basals; amb els segments foliars de 5 - 12 mm.

### Les Flors

Les flors es presenten en inflorescències en forma d'umbel·la, de 8 a 23 radis, almenys a la base. Les flors són de color groc i l'època de floració és de l'abril al juny.

## Varietats

Cachrys libanotis és molt semblant a l'espècie del mateix gènere Cachrys sicula, encara que libanotis és més gràcil. El reconeixement de les dues espècies ha estat a vegades molt questionat encara que si es disposen dels fruits és més fàcil distingir-les, ja que aquests posseeixen característiques diagnóstiques.

## Taxonomia

Cachrys libanotis va ser descrita per Linnaeus, Carl von

### Etimologia

* Cachrys libanotis: nom genèric que es tradueix en "cacris", data de l'època de Plini, Dioscórides i Teofrast

### Sinonímia

* Cachrydium libanotis Link
* Cachrys humilis Schousb.
* Cachrys linearia Mill.
* Cachrys peucedanoides Desf.
* Cachrys pterochlaena var. leiocarpa Coss.
* Cachrys sphaerocarpa Ten.
* Crithmum libanotis Link
* Hippomarathrum bocconei Boiss.
* Hippomarathrum bocconei var. denticulatum Andr.
* Hippomarathrum libanotis (L.) Koch ex DC.
* Hippomarathrum libanotis subsp. bocconei (Boiss.) Maire
* Hippomarathrum libanotis var. faurei Maire
* Smyrnium libanotis (L.) Crantz

## Referències

* ↑ «Cachrys libanotis a EOL» (en anglès). [Consulta: 19 juny 2015].
* ↑ «Cachrys libanotis a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 19 juny 2015].
* ↑ de Bolòs, Oriol; Vigo, Josep; Masalles, Ramon M.; Ninot, Josep M. «Compostes». A: Flora Manual dels Països Catalans. 2a Edició. Barcelona: PorticNatura, 2005, p. 943. ISBN 8473064003.
* ↑ «Cachrys libanotis». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 19 juny 2015].
* ↑ http://www.floraiberica.es/floraiberica/texto/pdfs/10_129_26%20Cachrys.pdf
# Cacic becclar

El cacic becclar (Amblycercus holosericeus) és una espècie d'ocell de la família dels ictèrids (Icteridae) i única espècie del gènere Amblycercus Cabanis, 1851

## Hàbitat i distribució

Habita la selva, boscos de bambú i altres zones boscoses de la zona Neotropical, des de Mèxic, cap al sud, a través de Panamà, Colòmbia, l'Equador, el Perú, nord-oest de Veneçuela i oest de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Cacic becclar». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)