OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ronga

El ronga (XiRonga; a vegades ShiRonga o GiRonga) és una llengua bantu del sud-est de la família Tswa-Ronga, al sud de Maputo a Moçambic. S'estén una mica a Sud-àfrica. Compta amb més d'un milió de parlants a Moçambic i poc més d'un miler a Sud-àfrica, amb lleugeres variants com el Konde, Putru i Kalanga.
El filòleg suís Henri Alexandre Junod sembla haver estat el primer lingüista que l'han estudiat, a finals del segle xix. Aquests llengua també és coneguda com a landim pels portuguesos, mentre que els seus propis parlants es refereixen a ella com a xilandi.

## Gramàtica

El ronga és gramaticalment tan proper al tsonga de tal manera que els funcionaris del cens sovint el consideren un dialecte; el seu sistema de classes del substantiu és molt similar i les seves formes verbals són gairebé idèntiquess. La seva diferència més notable és una influència molt més gran del portuguès, a causa d'estar centrada a la capital, Maputo (anteriorment Lourenço Marques).

## Escriptura

L'alfabet és basa en el del tsonga (del qual alguns en consideren un dialecte) com el recolliren els missioners metodistes i colons portuguesos.
Alfabet metodista :
| Lleters: | A | B | C | D | E | G | H | I | J | K | L | M | N | Ṅ | O | P | R | S | Ŝ | T | U | V | W | X | Y | Z | Ẑ |
| Valor: | a | b~β | tʃ | d | e~ɛ | ɡ | h | i | dʒ | k | l | m | n | ŋ | ɔ~o | p | r | s | ʂ | t | u | v | w | ʃ | j | z | ʐ |
Alfabet de 1989 :
| Lletra | A | B | By | Ch | D | E | G | H | Hl | I | J | K | L | Lh | M | N | Nʼ | O | P | Ps | R | S | Sv | Sw | T | U | V | Vh | W | X | Xj | Y | Z | Zv | Zw |
| Value | a | b~β | b͡ʐ | tʃ | d | e~ɛ | ɡ | h | ɸ | i | dʒ | k | l | ʎ | m | n | ŋ | ɔ~o | p | p͡ʂ | r | s | ʂ | sʷ | t | u | ʋ | v | w | ʃ | ʒ | j | z | ʐ | zʷ |

## Referències

* ↑ Ronga a The Joshua Project
* ↑ http://www.bisharat.net/A12N/MozaSource.htm

## Bibliografia

* (portuguès) Elvira António Timba, Educacão bilingue em Moçambique, que perspectivas?, Maputo, 1991.
* (portuguès) Félix dos Santos Viana Khosa, Barbara Heins et Euphrasia Constantine Lwandle Kunene, « Proposta da ortografia da língua Xironga », dans P. J., G. Firmino Afido, J. H. Heins, S. Mbuub & M. Trinta (éds.), I seminário sobre a padronizaçâo da ortografía de línguas Moçambicanas, Maputo : Núcleo de Estudo de Línguas Moçambicanas (NELIMO), Faculdade de Letras, Universidade Eduardo Mondlane, p. 111–118
# Röthenbach im Emmental

Röthenbach im Emmental és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), situat a l'antic districte de Signau i des de 2010 al Districte administratiu d'Emmental.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Salts als Jocs Olímpics d'estiu de 1920 - Palanca de 10 metres masculina

Salts als Jocs Olímpics d'estiu de 1920 :
| Trampolí de 3 metres | homes | dones |
| Palanca de 10 metres | homes | dones |
| Palanca alta | homes |
| < 1912 1924 > |||||
El salt de palanca de 10 metres masculí fou una de les cinc proves de salts que es disputà dins el programa dels Jocs Olímpics d'Anvers del 1920. La prova es va disputar entre el 28 i el 29 d'agost de 1920. Hi van prendre part 14 o 15 saltadors procedents de 6 o 7 nacions diferents.
Les fonts varien sobre si va prendre part en la comptició Adolfo Wellisch i, per tant, si van competir 14 o 15 saltadors de 6 o 7 països. L'informe oficial no l'anomena, però tant Wael com sports-reference l'inclouen, i aquest darrer fins i tot li atorga puntuació.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Clarence Pinkston (USA) | Erik Adlerz (SWE) | Harry Prieste (USA) |

## Resultats
### Primera romda

Diumenge 28 d'agost de 1920. Els tres saltadors que aconsegueixen una puntuació menor en cada grup passen a la final.
Grup 1
| Pos. | Saltador | PO | PT |
| 1 | Yngve Johnson (SWE) | 7 | 445.80 |
| 2 | Clarence Pinkston (USA) | 10 | 443.00 |
| 3 | Louis Balbach (USA) | 17 | 409.15 |
| 4 | Gunnar Ekstrand (SWE) | 20 | 402.80 |
| 5 | Paul Køhler (DEN) | 23 | 387.40 |
| 6 | Richard Flint (CAN) | 28 | 351.35 |
Grup 2
| Pos. | Saltador | PO | PT |
| 1 | Erik Adlerz (SWE) | 9 | 468.50 |
| 2 | Gustaf Blomgren (SWE) | 11 | 468.10 |
| 3 | Harry Prieste (USA) | 17 | 441.80 |
| 4 | Lauri Kyöstilä (FIN) | 21 | 441.80 |
| 5 | Svend Sørensen (DEN) | 21 | 414.80 |
| 6 | Clyde Swendsen (USA) | 26 | 414.80 |
| 7 | Kalle Kainuvaara (FIN) | 35 | 356.80 |
| 8 | Sigvard Andersen (NOR) | 40 | 264.70 |

### Final

Dilluns 29 d'agost de 1920
| Pos. | Saltador | PO | PT |
| 1 | Clarence Pinkston (USA) | 7 | 503.30 |
| 2 | Erik Adlerz (SWE) | 10 | 495.40 |
| 3 | Harry Prieste (USA) | 16 | 468.65 |
| 4 | Gustaf Blomgren (SWE) | 23 | 453.80 |
| 5 | Yngve Johnson (SWE) | 27 | 424.00 |
| 6 | Louis Balbach (USA) | 28 | 424.00 |
| 7 | Adolfo Wellisch (BRA) | 29 | 423.80 |

## Notes

* ↑ «Sports-reference: 1920 men's 10 metre platform final». Arxivat de l'original el 2016-10-05. [Consulta: 4 juliol 2017].

## Referències

* Belgian Olympic Committee. «Olympic Games Antwerp 1920 - Official Report» (pdf), 1957. Arxivat de l'original el 2011-05-05. [Consulta: 24 desembre 2006].
* Herman de Wael. «Diving - men's plain high diving (Antwerp 1920)», 26-01-2001. Arxivat de l'original el 2007-01-06. [Consulta: 24 desembre 2006].
# Alexandre IV

Alexandre IV (Anagni, 1199 - † Viterbo, 25 de maig de 1261) va ser papa de l'Església Catòlica del 1254 al 1261.
De nom Rinaldo Conti, pertanyia a la família dels comtes de Segni com els dos papes anteriors, igual que Innocenci III i el seu oncle Gregori IX que el va nomenar cardenal el 1227 i cardenal bisbe d'Òstia en 1231.
Va continuar la política del seu predecessor, tractant de suavitzar-la en la mesura del possible. La lluita del Regne de Sicília va continuar a la mort de Conrad IV d'Alemanya quan el seu fill Conradí reclamà el títol amb regència de Manfred I de Sicília i Alexandre IV va contraatacar oferint Sicília a Edmund el Geperut, fill d'Enric III d'Anglaterra. La guerra civil es va prolongar fins que Manfred fou derrotat i mort a la batalla de Benevent davant de Carles I d'Anjou, que va ser coronat per Urbà IV.
El 1260 va nomenar Sant Albert Magne, el Doctor universalis, bisbe de Ratisbona. Aquell mateix any es va formar, probablement a Perusa, el primer moviment dels pelegrins anomenats flagel·lants, un dels fenòmens més característics de l'Edat Mitjana, que recorrien centenars de milles dirigint-se cap a Roma i flagel·lant-se durant el camí, com a signe de penitència.
Les profecies de Sant Malaquies es refereixen a aquest papa com Signum ostiense (El signe d'Òstia), que fa referència tant al seu cognom com al fet que va ser cardenal d'Òstia abans de ser elegit pontifici.

## Referències

* ↑ A Short Course of History (en anglès). Volum 1. Havilland le Mesurier Chepmell, 1857, p. 366.
* ↑ Nolan, Cathal J. The Age Of Wars Of Religion, 1000 1650: An Encyclopedia Of Global Warfare And Civilization. Greenwood, 2006, p. 759. ISBN 978-0313330452.
# Alatuncusiodes

Alatuncusiodes és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Alatuncusiodes korytkowskii, que es troba al Perú.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 10 febrer 2011].
# Agustín Azcona

Agustín Azcona (??? - Madrid, octubre de 1855) actor i dramaturg espanyol, autor d'obres dramàtiques i sarsueles.
Poc se sap sobre aquest autor; va innovar com a autor dramàtic creant un nou subgènere teatral, que parodiava les òperes italianes d'èxit adaptant-les al género chico i a la sarsuela; van tenir molt d'èxit les paròdies d'obres de Gaetano Donizetti i de Vincenzo Bellini, com ara La venganza de Alifonso (1847), El sacristán de San Lorenzo (1847) i El suicidio de la Rosa (1847). La ciutat de Madrid li dedicà un carrer al barri de la Guindalera, com a mostra de l'alta estima que el poble de la ciutat tenia per l'autor. Entre les seves obres serioses figuren El rey de Argel, La pradera del canal i La Vergin del Puerto, així com la tragèdia Régulo i la comèdia Perico el de los palotes. Començava a quedar-se cec i va haver d'interrompre una Història de la Vila de Madrid, la primera part de la qual es va publicar l'any 1843. Va ser nomenat conservador del Teatre Real de Madrid.
Va ser també autor d'obres no dramàtiques, com la biografia Ana Bolena (1832) o la Historia de Madrid desde sus tiempos más antiguos hasta nuestros días (1843).

## Obres

* El Sacristán de San Lorenzo: sarsuela en tres quadres (música de Cristóbal Oudrid).
* El suicidio de Rosa: sarsuela en un acte.
* La pradera del canal: sarsuela en un acte
* Régulo: tragèdia novament escrita, en tres actes.
* Moreto: sarsuela en tres actes i en vers (música de Cristóbal Oudrid).

## Referències

* ↑ «Hemeroteca Digital. Biblioteca Nacional de España». [Consulta: 31 maig 2016].
* ↑ «Biblioteca Nacional de España». [Consulta: 31 maig 2016].
* ↑ «Biblioteca Nacional de España». [Consulta: 31 maig 2016].

## Enllaços externs

* Obres de Agustín Azcona en la Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes.
* Obras en el Internet Archive
# Rythem

Rythem (リズム, Rizumu) és un duo pop de cantautores, Yui Nītsu (新津 由衣, Nītsu Yui, nascuda el 17 d'agost de 1985) i Yukari Katō (加藤 有加利, Katō Yukari, nascuda el 3 d'abril de 1985). Van signar amb Sony Music Japan.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Rythem (japonès)
* Lloc web oficial de Sony per Rythem (japonès)
* Rythem a l'Enciclopèdia d'Anime News Network (anglès) (anglès)
# Miguel Maldonado Torres

Miguel Maldonado Torres (Múrcia, 1986) és un humorista espanyol.
Després de llicenciar-se en Història de l'Art per la Universitat de Múrcia, es va establir a Madrid tenint diverses ocupacions. Va començar treballant en La Tuerka com a realitzador, passant més tard a presentar la secció humorística La Tuerka News al costat de Facu Díaz.
Des 2016 codirigeix el programa teatral No te metas en política (NTMEP), amb format late night en directe al Teatro del Barrio i emès també a través d'internet. NTMEP ha estat una secció del programa Al rojo vivo, i des 2017 es realitza en el Teatre Kamikaze.
Des 2018 col·labora amb Andreu Buenafuente en Late motiv.

## Referències

* ↑ Pablo Iglesias con Facu Díaz y Miguel Maldonado. Otra Vuelta de Tuerka. 28 novembre 2016.
* ↑ Miguel Maldonado: Así se pasa del underground al mainstream. WAT mag. 27 març 2018.
* ↑ La parodia que hace reír a Pablo Iglesias llega al teatro en Madrid. La Razón. 18 setembre 2016.
* ↑ Al Rojo Vivo ficha a Facu Díaz y Miguel Maldonado, de 'No te metas en política'. Arxivat 2018-07-01 a Wayback Machine. La Sexta. 22 març 2018.
* ↑ NTMEP. Al rojo vivo.
* ↑ ‘No te metas en política’ desembarca en el Teatro Kamikaze de la mano de Mediapro. Público. 15 novembre 2017.
* ↑ Miguel Maldonado, el nuevo pupilo de Andreu Buenafuente- Late Motiv. Time Just. 9 de abril de 2018.
* ↑ Miguel Maldonado. Late Motiv.
# Corb marí de màscara roja

El corb marí de màscara roja (Phalacrocorax urile) és una espècie d'ocell de la família dels falacrocoràcids (Phalacrocoracidae) conegut a diverses llengües com corb marí de cara vermella (Anglès: Red-faced Cormorant. Francès: Cormoran à face rouge). Habita costes, illes rocoses i penya-segats costaners del Pacífic Nord, des d'illots propers a Hokkaido, illes del Comandant, Aleutianes i Pribilof fins al sud d'Alaska.
# Elīna Garanča

Elīna Garanča (Riga, 16 de setembre de 1976) és una mezzosoprano letona.

## Biografia

Va néixer al si d'una família aficionada a la música. Va entrar a l'Acadèmia Letona de Música el 1996 per estudiar cant amb Serguei Martínov. Va continuar els seus estudis a Viena amb Irina Gavrilović, i als Estats Units amb Virginia Zeani.
La seva carrera professional va començar al Südthüringisches Staatstheater de Meiningen i més tard a la Companyia de l'Òpera de Frankfurt. El 1999 va guanyar la Mirjam Helin Singing Competition a Hèlsinki, Finlàndia.
Va començar a destacar internacionalment el 2003 al Festival de Salzburg, on va interpretar a Annio a La clemenza di Tito, de Mozart, dirigida per Nikolaus Harnoncourt. Després d'això va començar a rebre importants papers, com el de Charlotte a Werther, Dorabella a Così fan tutte per a l'Òpera de Viena, el 2004, i Dorabella de nou a París, dirigida per Patrice Chéreau (2005).
El 2006 va cantar de nou La clemenza de Tito, aquesta vegada el paper de Sesto. El 12 de gener de 2008 va debutar amb la seva pròpia companyia al Metropolitan Opera de Nova York, interpretant Rosina a Il barbiere di Siviglia, de Rossini. El crític del diari The New York Times, Bernard Holland, va escriure sobre aquesta estrena: "La senyora Garanča és una realitat (…) Les modernes tècniques de cant s'adapten amb dificultat a l'èmfasi que posa Rossini -propi de principis del XIX- en la velocitat, lluminositat i articulació atlètica, i la senyora Garanča era l'única sobre l'escenari que semblava sentir-se completament còmoda."
El 16 de gener de 2010 va dur a terme una memorable i apassionada interpretació de la Carmen, de Bizet, al Metropolitan Opera de Nova York al costat del tenor francès Roberto Alagna. La seva actuació va ser retransmesa en directe via satèl·lit i en alta definició a tot el món, projectant-se simultàniament a més de 850 sales de cinema a 31 països diferents.
Està casada amb el director Karel Mark Chichon.

## Enregistraments

El 2005 va firmar un contracte per gravar exclusivament amb Deutsche Grammophon.
* Vivaldi: Bajazet/ Fabio Biondi, David Daniels, Vivica Genaux, Patrizia Ciofi, enregistrament guanyador d'un Grammy
* Rossini: La Cenerentola / Benini, Garanca, Lawrence Brownlee, Metropolitan Opera (DVD)
* Bellini: I Capuleti e i Montecchi / Luisi, Anna Netrebko, Garanča
* Mozart: Così fan tutte / Bonney, Degout, Harding, (DVD)
* Mozart: La clemenza di Tito / Schade, Vesselina Kasarova, Barbara Bonney, Luca Pisaroni, (DVD)
* Massenet: Werther / Jordan, Marcelo Alvarez, Garanča, et al, (DVD)
* Bellini: Norma / Haider, Edita Gruberova, Garanča, et al
* Bel Canto - Donizetti, Bellini, Rossini / Garanča, Roberto Abbado
* Aria Cantilena - Villa-lobos, etc. / Garanča, Luisi, Et Al
* Habanera - Bizet, etc., / Garanča, Chichon

## Referències

* ↑ «Barreling Through Rossini With a ‘Noises Off’ Rhythm». The New York Times.

## Enllaços externs

* Elīna Garanča - Lloc web oficial
# Serra de Roques Blanques

La Serra de Roques Blanques és una serra situada al municipi del Papiol a la comarca del Baix Llobregat, amb una elevació màxima de 195 metres.
Dona nom al cementiri de Roques Blanques, que es troba al vessant nord de la serra.
# Selles

«Selles» té aquests significats:
* Selles (Alt Saona), municipi al departament de l'Alt Saona (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
* Selles (Eure), municipi al departament de l'Eure (regió de Normandia, França)
* Selles (Marne), municipi al departament del Marne (regió del Gran Est, França)
* Selles (Pas de Calais), municipi al departament del Pas de Calais (regió dels Alts de França)
* Selles-sur-Cher (municipi), municipi al departament de Loir i Cher (regió de Centre-Vall del Loira)
* Selles-sur-Nahon, municipi al departament de l'Indre
* Selles-Saint-Denis, municipi francès, situat al departament del Loir i Cher
* Mas de les Selles, masia al terme de les Llosses
* Roc d'en Selles, muntanya al municipi d'Alpens, a la comarca d'Osona
# Serra de la Grava

La Serra de la Grava és una serra situada al municipi de Llardecans a la comarca del Segrià, amb una elevació màxima de 420,4 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sea Shepherd Conservation Society

La Sea Shepherd Conservation Society (SSCS) és una organització sense ànim de lucre que utilitza tàctiques d'acció directa per protegir la vida marina. Encara que Sea Shepherd té la seu a Friday Harbor, Estats Units, utilitza els seus vaixells (MY Steve Irwin, Bob Barker i MV Gojira) en aigües internacionals.
Sea Shepherd fou fundada per en 1977 amb el nom Earth Force Society per Paul Watson, un ex-membre de Greenpeace que fou expulsat d'aquesta organització per demanar accions més contundents en compte de sols accions pacífiques.
Entre les principals activitats realitzades per Sea Shepherd en els darrers anys s'inclouen:
* Enfonsament de vaixells il·legals de caça de balenes
* Sabotatge de xarxes de deriva
* Treball conjunt amb el govern de Costa Rica per aturar la pesca furtiva a l'Illa del Coco
* Assistència a la Guàrdia Costera en tasques de vigilància a les Illes Galàpagos
* Lluita contra la cacera de foques

## Referències

* ↑ Galán, Rafael. «Paul Watson: "El ser humano es capaz de adaptarse hasta a su propia extinción"» (en castellà). Esquire, 08-06-2020. [Consulta: 23 setembre 2021].

## Vegeu també

* Pia Klemp
# Serra del Puit

* Aquest article tracta sobre la Serra del Puit. Vegeu-ne altres significats a «Serra del Puit (Lladurs)».
La Serra del Puit és una serra situada al municipi de Lladurs (Solsonès), amb una elevació màxima de 1.052,2 metres.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serranus accraensis

Serranus accraensis és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Guinea Bissau i Ghana fins a Angola.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Sanches, J.G., 1991. Catálogo dos principais peixes marinhos da República de Guiné-Bissau. Publicações avulsas do I.N.I.P. Núm. 16. 429 p.

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Smith, C.L., 1990. Serranidae. p. 695-706. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lorna Maitland

Lorna Maitland, nascuda com Barbara Ann Popejoy (19 de novembre de 1943) és una actriu de cinema estatunidenc. Va aparèixer en tres pel·lícules de Russ Meyer: Lorna, Mudhoney i Mondo Topless.

## Biografia

Lorna Maitland va néixer a Glendale, Comtat de Los Angeles, el 19 de novembre de 1943. El seu germà, James Louis Popejoy, va néixer el 2 de juliol de 1942 en el Comtat de Los Angeles, Califòrnia.

## Filmografia

* Lorna de Russ Meyer (1964)
* Mudhoney de Russ Meyer (1965)
* Mondo Topless de Russ Meyer (1966)
* Hot Thrills and Warm Chills de Dale Berry (1967)
* Hip Hot and 21 de Dale Berry (1967)

## Bibliografia

* McDonough, Jimmy. Big bosoms and square jaws: the biography of Russ Meyer, king of the sex film. Londres: Jonathan Cape, 2005, p. 132. ISBN 0-224-07250-1.
* Oakland Tribune, Doc Scortt...Actor-Printer, Domingo, 1 de marzo de 1964, Página 7-EL.
* Van Nuys Valley News, Valley West, 11 de septiembre de 1964, Página 14.

## Referències

* ↑ Pfeiffer, Lee. Cinema Sex Sirens (en anglès). Omnibus Press, 2011-11-29. ISBN 978-0-85712-725-9 [Consulta: 13 desembre 2021].
* ↑ «Rotten Tomatoes: Movies | TV Shows | Movie Trailers | Reviews - Rotten Tomatoes» (en anglès). [Consulta: 13 desembre 2021].
* ↑ «Barbara Ann Popejoy, Born 11/19/1943 in California | CaliforniaBirthIndex.org». [Consulta: 13 desembre 2021].
* ↑ https://www.californiabirthindex.org/birth/james_louis_popejoy_born_1942_2532166
# Lorna Prendergast

Lorna Prendergrast és una antiga telefonista i bibliotecària australiana. El 2019, amb 90 anys, va aconseguir un títol universitari, tot sent la persona més vella en graduar-se.

## Història

El juliol de 2019, amb 90 anys, Lorna Prendergast va sortir a mitjans de comunicació d'arreu del món quan va graduar per la Universitat de Melbourne amb el títol de Master of Ageing.
Prendergrast va endegar els seus estudis en record del seu marit Jim, que va sofrir demència i que va morir als 64 anys. Estudiant a distància, va investigar la correlació entre la música i l'alleujament temporal de la demència. El juliol de 2020, Lorna va començar una prova de musicoteràpia en les residències per a gent gran d'East Gippsland. Prendergrast ha rebut beques per al seu assaig per part del govern local. També ha col·laborat en l'organització Rotary Sunrise, per proporcionar un jocs d'auriculars personalitzables a cada pacient de demència del seu assaig de musicoteràpia.
Com a alumna, ha inspirat australians en regions remotes perquè continuessin els seus estudis, ja que prové de la ciutat rural de Bairnsdale. Com a investigadora, ha tractat sobre les necessitats dels pacients amb demència, tot millorant la seva qualitat de vida i les seves relacions amb els cuidadors.

## Referències

* 1 2 3 4 Whittaker, Jarrod. «90-year-old graduate from Bairnsdale says it's never too late to study» (en anglès). ABC News, 28-07-2019. [Consulta: 8 desembre 2020].
* ↑ Prendergast, Lorna «Music took me on a journey of understanding» (en anglès). Herald Sun, 08-08-2019 [Consulta: 8 desembre 2020].
* 1 2 3 4 «Lorna Prendergast» (en anglès). Australian of the Year. Arxivat de l'original el 30 de novembre 2020. [Consulta: 8 desembre 2020].
# Santa Maria de Pontils

Santa Maria de Pontils és una església de Pontils (Conca de Barberà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una església de nau única amb capelles laterals entre els contraforts. La nau té tres trams amb volta de creueria, mentre que la capçalera, plana, és coberta amb volta gallonada. Les capelles laterals més properes als peus de l'església estan cobertes amb volta d'aresta i les altres dues amb volta de quatre seccions.
Les claus de volta de la nau mostren els escuts de la família Cervelló, ja que el poble pretengué a la seva baronia. Aquest escuts tenen tres ponts i un cérvol en el canto. La porta, en el mur occidental, s'obre en un arc de mig punt dovellat i amb guardapols. En aquest mateix punt s'obre un petit òcul i es corona per un campanar d'espandanya amb tres obertures.
Pica beneitera molt senzilla. Formada per una copa de pedra picada,molt aplanada amb els costats accentuadament acassolats, muntada sobre un fust de pedra tova molt erosionada. La copa es troba molt escantellada. Presenta, tant al fust com a la copa, decoració a base de diferents tipus de motllures.

## Referències

* 1 2 3 «Santa Maria de Pontils». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Enllaços externs

* «Santa Maria de Pontils». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Consell Comarcal Conca de Barberà.