OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lucas Sebastián Haedo

Lucas Sebastián Haedo (Chascomús, Buenos Aires, 18 d'abril de 1983) és un ciclista argentí professional des de l'any 2007, actualment corre per l'equip UnitedHealthcare. Fill de Juan Carlos Haedo i germà de Juan José Haedo, els 2 també ciclistes.
Especialista en esprint, de moment els seus majors èxits els ha aconseguit en proves disputades a l'UCI Amèrica Tour.

## Palmarès

* 2004
** 1r al Gran Premi Macario
* 2005
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Lleó
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Segòvia
* 2008
** 1r a la US Air Cycling Force Classic
* 2009
** Vencedor d'una etapa del Tour de San Luis
** Vencedor d'una etapa del Tour de Gila
** Vencedor d'una etapa del Tour d'Elk Grove
** Vencedor de 2 etapes del Nature Valley Grand Prix
* 2014
** Vencedor d'una etapa del Tour de Tailàndia
* 2015
** Vencedor de 2 etapes del Redlands Bicycle Classic
** Vencedor d'una etapa de la Joe Martin Stage Race
** Vencedor d'una etapa al Tour de Gila
* 2016
** Vencedor d'una etapa de la Joe Martin Stage Race
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Colòmbia
* 2017
** Vencedor d'una etapa de la Joe Martin Stage Race

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2010. 128è de la classificació general
* 2012. 128è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2013. 139è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Lucas Ramón Barrios Cáceres

Lucas Ramón Barrios Cáceres (San Fernando, Província de Buenos Aires, Argentina, 13 de novembre de 1984) és un futbolista nacionalitzat paraguaià. Va néixer a l'Argentina de mare paraguaiana, essent internacional amb aquest país i participant en el Mundial de 2010. Destacà als clubs Colo-Colo i Atlas. A Europa formà part del Borussia Dortmund o Spartak Moscou. Jugà com a davanter en el Palmeiras i Grêmio del Brasileirão.

## Referències

* ↑ «Lucas Ramón Barrios Cáceres». Palmeiras. Sociedade Esportiva Palmeiras. [Consulta: 16 juliol 2015].
* ↑ ABC Digital. «Lucas Barrios, camino al Mundial» (en castellà), 08-04-2010. [Consulta: 9 abril 2010].
* ↑ «Paraguay selects 30-man roster». Associated Press. Published by Soccernet, 04-05-2010 [Consulta: 6 maig 2010]. Arxivat 22 de juny 2011 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-06-22. [Consulta: 8 gener 2018].
* ↑ «Paraguay's World Cup squad 2010». planetworldcup.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Lucas Barrios finalmente fichó en Atlas de México» (en castellà). Radio Cooperativa, 30-06-2007. [Consulta: 11 abril 2010].
* ↑ «Lucas Barrios asegura que ya es de Colo Colo» (en castellà). El Mercurio Online, 29-12-2007. [Consulta: 11 abril 2010].
* ↑ «Dortmund agrees transfer of striker Lucas Barrios». USA Today, 24-07-2009. [Consulta: 18 octubre 2011].
* ↑ «广州恒大足球俱乐部与莫斯科斯巴达克足球俱乐部就巴里奥斯转会事宜正式签订协议». Guangzhou Evergrande Official Website, 10-08-2013. Arxivat de l'original el 13 d’agost 2013. [Consulta: 10 agost 2013].
# Magnetotaxi

Magnetotaxi o magnetotàxia és la capacitat de sentir un camp magnètic i de coordinar un moviment com a resposta. Aquest concepte es va aplicar l'any 1975, per part de R. P. Blakemore, al comportament de certs bacteris aquàtics mòbils.
Ecologicament important és l'orientació cap al camp magnètic de la Terra. Segons el que se sap actualment, hi tenen un paper els anomenats magnetosomes. Els magnetosomes tenen un magnetisme intrínsec i tendeixen a tenir una orientació en camps magnètics. Al contrari que en la quimiotaxi o la fototaxi, no s'ha trobat un sistema sensorial.
Els bacteris magnètics viuen en ambients aquàtics (per exemple, Magnetospirillum magnetotacticum) contenen els magnetosomes com estructures internes i es mouen mitjançant flagels. Els magnetosomes apareixen com membranes formades per una cadena de cristalls, envoltades sovint de magnetita (Fe₃O₄). Alguns bacteris extremòfils d'ambients sulfurosos tenen greigita (un compost de sulfur de ferro Fe₃S₄).
Es troben bacteris magnètics fins i tot en l'equador on el camp magnètic es dirigeix horizontalment cosa que no explica com es mouen cap amunt i cap avall en un sediment per orientació cap al pol de la Terra.

## Notes i referències

* ↑ Dusenbery, David B. (2009). Living at Micro Scale, pp.164-167. Harvard University Press, Cambridge, Mass. ISBN 978-0-674-03116-6.

## Enllaços externs

* Further details of magnetotaxis Arxivat 2007-01-27 a Wayback Machine.
* Bio-magnetics
# Skálafjørður

El Skálafjørður és un fiord de l'illa d'Eysturoy, a les illes Fèroe. Amb els seus 13 km de llarg, és el fiord més gran de l'arxipèlag.
S'estén des del sud fins al centre de l'illa. Al seu límit meridional hi ha el cap Raktangi i la localitat de Toftir; en aquest punt s'uneix al Tangafjørður, estret que separa les illes de Streymoy i Eysturoy. El cap del fiord es troba 13 km al nord, on hi ha el poble de Skálabotnur. A la desembocadura la profunditat és de 25-30 m, mentre que a l'interior arriba als 70 m.
La regió del Skálafjørður és una de les més poblades de les Illes Fèroe. En ella hi viuen al voltant de 4.500 persones en un total de 15 localitats. La major aglomeració demogràfica es troba a la riba Oriental i s'estén al llarg de 10 km de costa des de Gotueiði fins a Nes.
Runavík és el principal port que hi ha al fiord; hi poden amarrar vaixells de gran calat, com ara creuers. Degut a la seva excel·lent ubicació, Runavík funciona com a port alternatiu al de Tórshavn quan les condicions atmosfèriques no són gaire favorables. A Skála, a la riba oposada, hi ha les drassanes més grans de les Illes Fèroe.

## Referències

* 1 2 «Skálafjørður» (en danès). Den Store Danske. [Consulta: 9 gener 2019].
* ↑ Hart's E&P, 1999.

## Vegeu també

* Llista de fiords de les Illes Fèroe.
# Skálatoftir

Skálatoftir [ˈskɔalaˌtɔftɪr] és un despoblat situat a l'illa Borðoy, a les illes Fèroe. Administrativament pertany a Klaksvík. Skálatoftir va ser abandonat el 1914.
Es troba a la costa nord-oest de l'illa, enfront del també despoblat de Skarð, situat a l'illa de Kunoy, a l'altre cantó de l'estret de Haraldssund. Des de les restes de Skálatoftir també hi ha una bona vista cap a la muntanya de Kunoyarnakkur, de 819 metres d'alçada.
Skálatoftir va ser abandonat tres cops abans del definitiu de 1914. El lloc s'esmenta per primera vegada el 1584.
Una ruta de senderisme discorre per la costa fins a les runes del poble. Aquesta ruta comença al nord de la central elèctrica, situada al també despoblat de Strond. La ruta no té dificultat i és coneguda per l'abundància d'ocells que s'hi veuen.

## Referències

* ↑ Hjaltason, 1986, p. 160.
* ↑ «Mapa de les Fèroe» (en danès). Trap Danmark. [Consulta: 1r novembre 2019].
* ↑ «Heimabeiti» (en feroès). Arxivat de l'original el 2015-07-15. [Consulta: 30 setembre 2019].

## Bibliografia

* Hjaltason, K. Færøerne rundt-en guide. Skarv Publications, 1986. ISBN 87-7545-190-5.
# Son Torrella

«Son Torrella» té aquests significats:
* Son Torrella, possessió del terme de Santa Maria del Camí
* Son Torrella, possessió del terme d'Escorca
* Son Torrella, antiga possessió del terme de Santa Margalida
* Son Torrella, antiga possessió del terme de Palma
# M'Rirt

M'Rirt (àrab: مريرت, Mrīrt; amazic: ⵎⵔⵉⵔⵜ) és un municipi de la província de Khénifra, a la regió de Béni Mellal-Khénifra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 42.730 persones. Hi ha recursos miners a Jbel Aouam, Ighram Aoussar, Sidi Ahmed, Tighza, on s'extrau plom, zinc, argent, or i tungstè.

## Demografia

Els habitants de la vila són d'origen amazic de la tribu Aït Sgougou, i s'ha beneficiat de l'èxode rural.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 29 de juny 2015. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Sevèria

Sevèria o Sivèria (eslau: Сѣверія, ucraïnès: Сіверія o Сіверщина, transliterat. Siveria o Sivershchyna, rus: Северщина, Severshchina; polonès: Siewierszczyzna) és una regió històrica del nord de l'actual Ucraïna i sud-oest de Rússia, centrada a l'entorn de la ciutat de Nòvhorod-Siverski a Ucraïna. Rep el nom de l'antiga tribu eslava oriental dels severians.
Vegeu també: Principat de Nóvgorod-Seversk

## Referències

* Severians a l'Enciclopèdia d'Ucraïna.
# Sewa

Sewa és un gènere de papallones nocturnes de la subfamília Drepaninae.

## Taxonomia

* Sewa orbiferata (Walker, 1862)
* Sewa taiwana (Wileman, 1911)

## Referències

* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; et al. «Sewa» (en anglès). The Global Lepidoptera Names Index. Natural History Museum, 2003.
* ↑ Savela, Markku. «Sewa Swinhoe, 1900» (en anglès). Lepidoptera and Some Other Life Forms.
# Malcov

Malcov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1338.
# Maldegem

Maldegem és un municipi belga de la província de Flandes Oriental a la regió de Flandes.

## Seccions

| # | Nom | Extensió (km²) | Població (31/12/2009) |
| I (IV) (V) | Maldegem -Maldegem -Kleit -Donk | 61,08 | 16.155 12.501 2.600 1.054 |
| II | Adegem | 27,70 | 6.042 |
| III | Middelburg | 5,86 | 589 |

## Evolució demogràfica

* Fonts:NIS, www.meetjesland.be i ajuntament de Maldegem
* 1977: annexió d'Adegem i Middelburg

## Situació

* a. Sint-Laureins
* b. Eeklo
* c. Oostwinkel (Zomergem)
* d. Ursel (Knesselare)
* e. Knesselare
* f. Oedelem (Beernem)
* g. Sijsele (Damme)
* h. Moerkerke (Damme)
* i. Lapscheure (Damme)
i al municipi neeerlandès de Sluis, a la província de Zelanda (Flandes zelandès).

## Llocs d'interés

* Costell de Middelburg (monument llistat)

## Agermanaments

* Ermont
* Lampertheim (Alemanya)
* Wierden
* Adria
# Málinec

Málinec és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1544.
# Esdeveniment elemental

En teoria de les probabilitats, s'anomena esdeveniment elemental una subclasse de l'univers constituït d'un sol element (en altres paraules, un singletó).
Per a tot ω Ω, l'esdeveniment elemental {ω} es realitza si i només si s'obté el resultat ω.
Suposant que la σ-àlgebra contingui tots els esdeveniments elementals; llavors conté totes les parts A finites o numerables de Ω, i cadascuna d'aquestes parts es podrà escriure sota la forma:
    $A=\bigcup _{\omega \in A}\{\omega \}$
Sent la unió disjunta, aquesta relació permet determinar la probabilitat de A a partir de les probabilitats dels esdeveniments elementals.
Per a qualsevol univers discret (finit o numerable), una probabilitat queda per tant completament determinada a partir dels valors que pren en els esdeveniments elementals.
Si l'univers és finit i si la hipòtesi d'equiprobabilitat dels esdeveniments elementals és aplicable, es pot escriure per a tot esdeveniment A:
    $P(A)={\frac {\mathrm {card} (A)}{\mathrm {card} (\Omega )}}$

## Bibliografia

* Pfeiffer, Paul E. (1978) Concepts of probability theory. Dover Publications. ISBN 978-0-486-63677-1 (online copy, p. 18, a Google Books)

## Referències

* ↑ «What does elementary event mean?». [Consulta: 28 desembre 2021].
* ↑ «Resum dels conceptes bàsics de Probabilitat.». [Consulta: 24 gener 2022].
* ↑ Yumpu.com. «Probabilitat» (en castellà). [Consulta: 24 gener 2022].

## Vegeu també

* Probabilitat
# Escola Nacional d'Art M. K. Čiurlionis

L'Escola Nacional d'Art M.K. Čiurlionis va ser fundada el 1945 en la ciutat de Vílnius capital de Lituània. Es diu així, des de 1965, en honor del famós pintor i compositor lituà Mikalojus Konstantinas Čiurlionis. És l'única escola a Lituània que abasta tot el cicle d'aprenentatge de dotze anys. Després del dotzè grau, i haver superat amb èxit els exàmens finals en temes generals i d'art, els alumnes reben un certificat de l'escola. L'aprenentatge és gratuït per als alumnes de Lituània, però no per als estrangers. Els nens superdotats de 6-7 anys se'ls permet unir-se a l'escola si les seves qualitats coincideixen amb determinats criteris de l'especialitat corresponent. L'escola també organitza cursos de formació i seminaris per a estudiants a l'estranger.

## Departaments

Hi ha tres departaments principals: Música, Belles Arts i Ballet. A partir de 2006, la plantilla està formada per 46 mestres d'educació general, 25 d'art, 88 de música i 25 de ballet.

### Departament de música

El Departament de música fa classes de piano, corda, vent, percussió i d'altres instruments, coral i teoria de la música. També és seu d'una orquestra de cordes júnior.

### Departament de Belles arts

El Departament de Belles arts ofereix els següents temes: pintura, gràfic, escultura i disseny. A més a més d'això, tots els alumnes estudien principis professionals de la història de l'art, antecedents teòrics, dibuix i d'altres disciplines artístiques. Els joves artistes han tingut les seves obres exposades al Japó, Països Baixos, Àustria, Suècia, Finlàndia i els EUA.

### Departament de ballet

El Departament ofereix cursos de ballet clàssic, de caràcter, duet i dansa històrica i la història del teatre, així com d'altres temes artístics. La formació d'un artista de ballet es divideix en tres etapes: la primera formació artística (graus 1-4), la formació de l'artista especialitzat amb les primeres competències professionals (graus 5-8) i una formació professional de dos nivells que comprèn els graus 9 a 10 i 11-13 graus. Se cita com una de les millors formacions al Bàltic.
Entre 1986 i 2001 el departament va ser una Escola de Ballet de Vílnius independent. Eglė Špokaitė s'hi va graduar el 1989. Petras Geniušas, Mūza Rubackytė, Gintaras Januševičius, Nomeda Kazlaus o Jolanta Valeikaitė també es troben entre els seus alumnes destacats.

## Referències

* ↑ «M. K. Čiurlionis School of Art website». [Consulta: 6 setembre 2013].
* ↑ Otfinoski, Steven. The Baltic Republics. Infobase Publishing, 2004, p.136. ISBN 978-0-8160-5117-5 [Consulta: 6 setembre 2013].
* ↑ «About the School». National M.K.Čiurlionis School of Art. Arxivat de l'original el 2012-07-07. [Consulta: 9 setembre 2013].
* ↑ «Faculty». Ballet Arts Worcester. Arxivat de l'original el 2012-01-27. [Consulta: 6 setembre 2013].
# Givry-lès-Loisy

Givry-lès-Loisy és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 79 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Givry-lès-Loisy era de 79 persones. Hi havia 32 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 35 habitatges, 33 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 1 estava desocupat. 34 eren cases i 1 era un apartament. Dels 33 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 6 tenien tres cambres, 7 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 31 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 16 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Givry-lès-Loisy el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 8 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 12 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 48 persones, 36 eren actives i 12 eren inactives. De les 36 persones actives 34 estaven ocupades (18 homes i 16 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 12 persones inactives 4 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa immobiliària.
L'any 2000 a Givry-lès-Loisy hi havia 15 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 200 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Givry-lès-Loisy a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Givry-lès-Loisy a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Air Annobón

Air Annobón és una aerolínia de Guinea Equatorial que duu a terme vols regulars entre Malabo i Bata. La seva flota consisteix d'un sol Avro RJ85.

## Història

Air Annobón fou fundada en 2012 per Cándido Nsue Okomo, director de GEPetrol i germà de l'esposa del president Teodoro Obiang Nguema Mbasogo. Ha llogat dos aparells BAe 146-300 de Fair Aviation amb base a Lanseria.
L'aerolínia va operar el seu vol inaugural el 25 de gener de 2013 entre Malabo i Bata.
A començaments de 2014, Air Annobón va rebre el lliurament d'un aparell Avro RJ85, antigament al servei de CityJet.

## Destinacions

Air Annobón vola a les següents destinacions:
| Ciutat | País | Aeroport | Notes | Refs |
| Bata | Guinea Equatorial | Aeroport de Bata | | |
| Malabo | Guinea Equatorial | Aeroport Internacional de Malabo | | |

## Flota

Air Annobón usa els següents aparells:
Flora d'Air Annobón :
| Aparell | En Servei | Ordres | Passatgers | Notes |
| Avro RJ85 | 1 | — | 96 | anomenat Mebana |

## Referències

* 1 2 Nadalet, Ivan (26 de febrer de 2013). "Air Annobón finally starts operations with daily Bata - Malabo flights". The African Aviation Tribune. Retrieved 18 January 2016.
* ↑ "Equatorial Guinea start-up Air Annobón using Fair Aviation as operator". Ch-aviation. 6 de juliol de 2012. Consultat 18 de gener de 2016. De subscripció o mur de pagament
* ↑ Nadalet, Ivan (24 October 2012). "Air Annobón gets first BAe146 (Pic); to start operations soon". The African Aviation Tribune. Retrieved 18 January 2016.
* ↑ "Equatoguinean carrier, Air Annobón, set for first ARJ-85". Ch-aviation. 19 de febrer de 2014. Consultat 18 de gener de 2016.
* 1 2 "Air Annobón to take delivery of its first BAe RJ85" Arxivat 2016-06-09 a Wayback Machine.. World Airline News. 27 de febrer de 2014. Consultat 18 de gener de 2016.
# Salai

Gian Giacomo Caprotti o Giacomo Caprotti da Oreno, conegut com a Salai, Salaï, Salaij, Andrea Salai o Salaì en italià (de Salaino: 'petit diable') (Milà, ~1480 - 10 de març del 1524) va ser un pintor italià de l'escola llombarda del cercle de Leonardo da Vinci, el seu alumne i deixeble des dels seus 15 anys.

## Biografia

Era el fill de Pietro di Giovanni, arrendatari d'una plantació vitícola de Leonardo da Vinci prop de la porta Vercellina, i que va ser acollit per Leonardo quan tenia deu anys.
Es fa deixeble de Leonardo des dels 15 anys; n'és sovint el model i participa en moltes de les seves teles i produeix els seus propis dibuixos.
Acompanya Leonardo a Màntua, Venècia, Florència, Milà i Roma.
Segons Walter Krämer i Michael Schmidt, va ser nomenat fill adoptiu de Leonardo des del començament del seu aprenentatge i va ser el seu confident. Més corrent és la hipòtesi que eren amants. Leonardo li dona el seu sobrenom de Salaì ('petit diable', o 'progenitor del diable'), pel seu comportament, robant o trencant objectes contínuament. Va estar al costat se Leonardo fins al 1518. Amb la mort del mestre al 1519, hereta part de la vinya del seu amo a Milà.

## Obres

* Verge amb nen i el jove Joan Baptista, Budapest, Szépmüvészeti Múzeum
* Verge amb nen i santa Anna Selbdritt , Uffizi, Florència
* Verge amb nen i santa Anna Selbdritt Armand Hammer Museum, Los Angeles
* Sant Joan-Baptista, Pinacoteca ambrosienne, Milà
* Verge amb nen i els sants Joan-Baptista i Pau i els àngels músics, pinacoteca de Brera, Milà
* Verge amb nen amb els sants Pere i Pau
* Magdalena penitent
* Retrat de dona nua (Monna Vannao Lisa del Giocondo) (1515), l'Ermitage, Sant Petersburg

## Notes i referències

* ↑ Vegeu també Martin Kemp i James Saslow.

## Vegeu també

* Francesco Melzi.
# Crestònia

Crestònia —Κρηστωνία en grec antic, Crestonia en llatí— era un districte de Macedònia que limitava amb Migdònia pel nord. Estava situada entre els rius Axium i Estrímon. El riu Gal·likós, que fluïa per Migdònia, tenia les seves fonts a Crestònia, segons diu Heròdot.
Estava ocupada principalment pels pelasgs, que parlaven una llengua diferent a la dels seus veïns. Tucídides l'anomena Grestònia (Γρηστωνία) i diu que allà hi havia la ciutat de Creston o Crestone (Κρήστων, Κρηστώνη), un lloc situat a setze mil passes de Tessalònica, a la via romana que anava cap a Estobi, segons diu la Taula de Peutinger. Hi havia una altra ciutat important anomenada Gallicum (Gallion, avui Kilkitj) propera també a Tessalònica.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Crestonia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 15 juliol 2021].
# Aritz Lasa Murua

Aritz Lasa Murua (Urretxu, Guipúscoa, 3 d'agost de 1983) és un pilotaire basc, davanter en la modalitat de frontó a mà.
Va formar-se a la Societat Esportiva Goierri d'Urretxu. En el seu darrer any abans de donar el salt com a professional, 2006, va consolidar-se com el millor jugador amateur del moment. El 4 de maig de 2007 fitxa per l'empresa Frontis, passant a Aspe en 2009. Va retirar-se el 22 de desembre de 2015, després de disputar 364 partides i guanyar-ne 186.
Amb motiu del 50 aniversari del Club de Pilota del Puig, va enfrontar-se a Adrián de Quart en una partida al frontó de la localitat.

## Referències

* 1 2 3 «Merecido homenaje a Aritz Lasa». diariovasco.com, 15-01-2016.
* ↑ «Sei urteren ostean, Aritz Lasak asteartean jokatuko du azken partida Arrasaten». Berria, 16-12-2015. Arxivat de l'original el 2016-01-07 [Consulta: 20 gener 2017].
* ↑ «Adrián de Quart s'enfronta mà a mà al basc Aritz Lasa». Superdeporte, 13-01-2017. Arxivat de l'original el 2017-01-14 [Consulta: 20 gener 2017]. Arxivat 2017-01-14 a Wayback Machine.