OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Telefios

Telefios va ser un programa de notícies en gaèlic escocès emès per Grampian Television i STV entre els anys 1993 i 2000.
El nom del programa és una contracció de les paraules telebhisean (televisió) i fios (coneixement o informació).
Encara que no es tractava estrictament d'un butlletí de notícies locals, el programa se centrava sobretot en les notícies de les Hèbrides Exteriors i en les notícies d'interès gaèlic d'arreu.
S'emetien butlletins de 5 minuts a l'hora de dinar i al vespre, amb resums suplementaris de 30 minuts, anomenats Telefios na Seachduinn, cada dissabte al migdia.

## Altres programes de notícies en gaèlic escocès

Sovint es diu equivocadament que Telefios va ser el primer programa de notícies en gaèlic escocès. En realitat va ser Criomagan (trossets) de la cadena Grampian Television el primer a emetre notícies en aquesta llengua a finals dels 80 i principis dels 90.
Després de la desaparició de Telefios l'any 2000 no va haver-hi cap noticiari en gaèlic escocès fins al setembre de 2008, quan BBC Alba va començar a emetre el seu informatiu de 30 minuts An Là amb un resum setmanal anomenat Seachd Là.
# Oswego (Carolina del Sud)

Oswego és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 95 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oswego tenia 95 habitants, 42 habitatges i 34 famílies. La densitat de població era de 22,2 habitants/km².
Dels 42 habitatges en un 23,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 73,8% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 16,7% no eren unitats familiars. En el 14,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,49.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,8% tenia menys de 18 anys, un 2,1% entre 18 i 24, un 18,9% entre 25 i 44, un 32,6% de 45 a 60 i un 29,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 52 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.714 $ i la renda mediana per família de 52.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.750 $ mentre que les dones 25.417 $. La renda per capita de la població era de 23.379 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oswego». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oswego». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Font de Golbes

La Font de Golbes o Font de les Golbes és un indret situat al municipi de Sant Boi de Llobregat (Baix Llobregat), de camí a l'Ermita de Sant Ramon, a la muntanya del Montbaig. De fet, a l'època medieval, el Montbaig rebia el nom de "Muntanya de Golbes". Molt a prop del lloc es troba un jaciment arqueològic, que també és conegut amb el mateix nom.
És una plaçeta tranquil·la i envoltada de natura, amb una font que li dona el nom, a uns 120 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* ↑ «Jaciment arqueològic Font de les Golbes». Patrimoni.Gencatː Arqueologia. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r març 2017].
* ↑ «La Muntanya de Sant Ramon». Patrimoni. Fundació Sigea, 17-12-2009. [Consulta: 1r març 2017].

## Vegeu també

* Ermita de Sant Ramon
* Montbaig
* Incendi a Sant Ramon 2010
# Francesc Cassú i Jordi

Francesc Cassú i Jordi (Girona, 25 d'octubre de 1965) és el director de la cobla La Principal de la Bisbal des dels 26 anys i compositor de sardanes.
Fill de Josep Cassú, té una sòlida formació musical, és un excel·lent arranjador, compositor i pianista, i les seves sardanes han estat guardonades en diversos concursos.
Va cursar solfeig amb Josep Viader, piano amb el seu pare i Jean Luc Vallet, i harmonia i composició amb Maria Àngels Alabert. Fou un dels fundadors del grup de música barroca Undarius. Professor d'harmonia al Conservatori de Música de Girona. Cofundador i codirector de la Simfònica de Cobla i Corda de Catalunya juntament amb Carles Coll.
El 2018 la Simfònica de Cobla i Corda de Catalunya, dirigida pel mateix compositor, va estrenar a Girona l'òpera Llull amb llibret de Jaume Cabré.

## Referències

* ↑ «Francesc Cassú i Jordi | enciclopedia.cat». [Consulta: 15 agost 2023].
* ↑ «Dades de l'estrena». Auditori de Girona. [Consulta: 24 novembre 2018].

## Enllaços externs

* Llista de sardanes a Sardanista.cat
# Saunders

«Saunders» té aquests significats:
* Biografies:
** Saunders Lewis (John Saunders Lewis, 1893 - 1985) va ser un poeta, dramaturg, historiador, crític literari i activista
** Flip Saunders
** George Saunders
** Jennifer Saunders
** Rebecca Saunders
** Steve Saunders
** Tim Saunders, poeta en llengua còrnica que també escriu poesia i periodisme en gal·lès, irlandès, bretó i còrnic
* Miscel·lània:
** Acoblament de Russell-Saunders
** Conill roquer de Saunders, espècie de conill del gènere Pronolagus que viu a Lesotho, Sud-àfrica i Swazilàndia
** Gavina de Saunders, espècie d'ocell de la família dels làrids (Laridae), a l'ordre dels caradriformes (Charadriiformes)
** Xatrac menut de Saunders, ocell de la família dels làrids (Laridae) que habita costes i illes properes
# Società Sportiva Virtus

La Società Sportiva Virtus és un club de futbol sanmarinès de la ciutat d'Acquaviva.

## Palmarès

* Lliga de San Marino de futbol:
       2023–24
* Coppa Titano de San Marino:
       2022–23
* Trofeo Federale/Supercopa:
       1988, 2023

## Referències

* ↑ Web FSGC Arxivat 2012-12-24 at Archive.is
* ↑ Plantilla eufo.de
* ↑ «La lliga de San Marino». RSSSF [Consulta: 9 abril 2024].
* ↑ «San Marino - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2024].
* ↑ «Les copes de San Marino». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2024].
# María Nelly Fernández Arias

María Nelly Fernández Arias (Pravia, Astúries, 25 de maig de 1932) és una política asturiana.
En acabar la Guerra Civil espanyola va exiliar-se amb la seva família a França, però van retornar quan era una adolescent. La família va establir-se a Avilés, on Fernández va cursar estudis de Batxillerat superior.
Membre de la federació asturiana del PSOE, fou regidora de l'ajuntament d'Avilés de 1979 a 1986 i diputada a la Junta General del Principat d'Astúries a les eleccions autonòmiques d'Astúries de 1983.
Posteriorment va ser senadora per Astúries i pel Grup parlamentari socialista a les eleccions generals espanyoles de 1986, 1989 i 1993. Durant la segona legislatura com a senadora també va ser la presidenta de la Comissió Mixta dels Drets de la Dona.

## Referències

* 1 2 «Fernández Arias, Mª Nelly» (en castellà), 15-11-2019. [Consulta: 25 gener 2021].
* ↑ «Fernández Arias, María Nelly» (en castellà). [Consulta: 25 gener 2021].
* ↑ España, Senado de. «Senado de España: home» (en castellà). [Consulta: 25 gener 2021].
# Osweiler

Osweiler (en luxemburguès: Uesweller; en alemany: Osweiler) és una vila de la comuna de Rosport situada al districte de Grevenmacher del cantó d'Echternach. Està a uns 29 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Osweiler». [Consulta: 14 octubre 2015].
# Francesc Ferrer i Padrós

Francesc Ferrer i Padrós (Badalona, 2 de juny de 1923 - Badalona, 10 de gener de 1958) fou un futbolista català de la dècada de 1940.
Jugava a la posició d'extrem dret.
Fou una gran figura al CF Badalona, club on jugà entre 1941 i 1943. El RCD Espanyol es fixà en ell i el fitxà aquest darrer anys. Jugà tres temporades al club, de les quals només la segona aconseguí jugar amb regularitat, compaginant la titularitat amb Jaume Ortí. La darrera temporada acabà cedit al CF Badalona i la següent temporada defensà els colors de la UE Sant Andreu (1946-47). Al principi de la dècada de 1960 el Badalona instaurà un trofeu en honor seu.

## Referències

* 1 2 3 Juan Pedro Martínez; Xavi Ensenyat. Cor Perico. RCD Espanyol, 2018.
* 1 2 3 «Fitxa de Ferrer». Periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ Francesc Ferrer i Padrós a BDFutbol
* ↑ «Francesc Ferrer Padrós». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 9 abril 2019].
# Francesc Català i Sitges

Francesc Català i Sitges (Maó, 27 de desembre de 1748 - Manila, 25 de desembre de 1813) fou un mariner, capità de fragata i hidrògraf balear.
Fill del pilot de l'Armada Francisco Catalá i d'Isabel Rosa Sitges, tots dos naturals de l'illa de Menorca, va participar, sota el comandament de Vicente Tofiño de San Miguel, en l'aixecament de les cartes hidrogràfiques que haurien de servir de guia al tràfic marítim de la mediterrània. Així, entre els anys 1786 i 1787, s'encarregà dels treballs hidrogràfics a Mallorca i entre 1807 i 1808 en feu les rectificacions relatives a la Badia d'Alcúdia i la Badia de Pollença. També fou capità de fragata de la Companyia de les Filipines. Hi ha constància de la seva activitat com un dels primers pilots de carrera del Port de Maó ja des de 1765, i algunes fonts asseguren que va començar la seva tasca de pilor el 15 de juny de 1763. Va portar a terme diverses expedicions marítimes, entre les quals destaquen la de 1798 a Lima amb la fragata "Casualidad". També va fer tres viatges a Manila per encàrrec de la Companyia de les Filipines, en el darrer dels quals, el 1813, havia de trobar la seva mort. Entre els molts encàrrecs que va rebre destaca el de 1807 on se li encarregava la vigilància de tots els ports i caps des del Cap de Gata fins al Cap de Creus, i cloent-hi les Illes Balears.

## Referències

* 1 2 3 Ramis i Ramis, Joan. «Catalá (D. Francisco)». A: Varones ilustres de Menorca y noticia de los apellidos que mas se han distinguido en ella, 1817, p. 55–59 [Consulta: 13 agost 2018].
* 1 2 «.xml Francesc Català i Sitges». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Vinent Cardona, Mariana. El Jabeque "Beltrán de Lis": En memoria de tiempos pasados. Cien años de marinos mahoneses. Editorial Visión Libros, 2006, p. 91. ISBN 978-84-9821-453-6 [Consulta: 13 agost 2018].
# Vall de l'Aragó

La Vall de l'Aragó és una vall dels Pirineus aragonesos dins de la comarca de la Jacetània a la part nord-occidental de la província d'Osca, fronterer amb la Vall d'Aspa (França). Agafa el nom del riu Aragó, que el travessa de nord a sud i neix a prop de la frontera francesa.
A la vall s'hi troben els municipis de:
* Canfranc
* Villanúa
* Castiello de Jaca
* Jaca
# Indicador redox

Un Indicador redox (També anomenat un Indicador Reducció-Oxidació) és un indicador que sofreix un canvi de color sota un canvi de potencial d'elèctrode.
La necessitat d'un canvi de color ràpid i reversible significa que l'equilibri de la reacció redox per a un indicador redox necessita ser estabilitzat ràpidament. Així doncs, només unes poques classes orgàniques de sistemes redox poden ser utilitzades com a indicadors.
Hi ha dos tipus comuns d'indicadors redox:
* Compostos Organometal·lics (Ex. fenantrolina)
* Verdaders Sistemes redox orgànics (Ex. Blau de metilè)
Algunes vegades alguns colorants inorgànics oxidants o reductors (Ex. Manganat de potassi, Dicromat de potassi) també són anomenats incorrectament indicadors redox. No poden ser classificats com a verdaders indicadors redox com a causa de la seva irreversibilitat.
Gairebé tots els indicadors redox amb Sistemes redox orgànics involucren un protó com a participant en la seva reacció electroquímica. Així doncs, els indicadors redox són també dividits generalment en dos grups: Dependent o independent del pH.

## Indicadors redox independents del pH

| Indicador | E$^0$, V | Color de la forma Oxidada | Color de la forma Reduïda |
| 2,2'-bipiridina (Complex del Ru) | +1.33 | Incolor | Groc |
| Nitrofenantrolina (Complex del Fe) | +1.25 | Cian | Vermell |
| N-àcid fenantrolínic | +1.08 | Violeta | Incolor |
| 1,10-Fenantrolina Ferro(II) complex de sulfat (Ferroína) | +1.06 | Cian | Vermell |
| 2,2`-Bipiridina (Complex del Fe) | +0.97 | Cian | Vermell |
| 5,6-Dimetilfenantrolina (Complex del Fe) | +0.97 | Groc-Verdós | Vermell |
| o-Dianisidina | +0.85 | Vermell | Incolor |
| Sodi Difenol sulfat | +0.84 | Fucsia | Incolor |
| Difenilbenzeina | +0.76 | Violeta | Incolor |
| Difenilamina | +0.76 | Violeta | Incolor |
| Viológen | -0.43 | Incolor | Blau |

## Indicadors redox dependents del pH

| Indicador | E$^0$, V at pH=0 | E$^0$, V at pH=7 | Color de la forma Oxidada | Color de la forma Reduïda |
| Sodi 2,6-Dibromofenol-indofenol o Na-DCPIP | +0.64 | +0.22 | Blau | Incolor |
| Sodi o-Cresol indofenol | +0.62 | +0.19 | Blau | Incolor |
| Trionina (També anomenat Violeta de Lauth) | +0.56 | +0.06 | Violeta | Incolor |
| Blau de metilè | +0.53 | +0.01 | Blau | Incolor |
| Indigo-tetraàcid sulfònic | +0.37 | -0.05 | Blau | Incolor |
| Indigo-triàcid sulfònic | +0.33 | -0.08 | Blau | Incolor |
| Indigo-carmina o Indigo-diàcid sulfònic | +0.29 | -0.13 | Blau | Incolor |
| Indigo-monoàcid sulfònic | +0.26 | -0.16 | Blau | Incolor |
| Fenosafranina | +0.28 | -0.25 | Vermell | Incolor |
| Safranina T | +0.24 | -0.29 | Fucsia | colorless |
| Vermell Neutre | +0.24 | -0.33 | Vemell | Incolor |

## Referències

* ↑ Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry (en anglès). Wiley, 2003-03-11. DOI 10.1002/14356007.a14_127.pub2. ISBN 978-3-527-30385-4.
* ↑ HEWITT, LF. "Oxidation-Reduction Potentials in Bacteriology and Biochemistry." Oxidation-Reduction Potentials in Bacteriology and Biochemistry. Edn 6 (1950).

## Vegeu també

* Indicador de pH

## Enllaços externs

* Redox Indicators. Characteristics And Applications
# El rapte de les filles de Leucip

El rapte de les filles de Leucip és un quadre del pintor flamenc Peter Paul Rubens de l'any 1618. Es tracta d'una pintura a l'oli sobre tela, de 222 cm d'altura i 209 cm d'amplada, que actualment es conserva a l'Alte Pinakothek de Múnic (Alemanya).

## Descripció

La pintura mostra els bessons Càstor, mortal, i Pòl·lux, immortal, segrestant Febe i Hilaïra, filles de Leucip de Messènia. Càstor, el domador de cavalls, és reconeixible per la seva armadura, mentre que Pòl·lux, el boxador, es mostra amb un tronc superior nu. També es poden distingir pels seus cavalls: el de Càstor es comporta bé i està suportat per un putto, mentre que el de Pòl·lux està erecte, l'ala negra del putto indica el destí últim dels bessons.
A la pintura, Febe i Hilaïra no tenen cap atribut que les distingeixi. De la literatura dels mites grecs, però, se sap que Febe portava un fill de Pòl·lux, Mnesleos, i Hilaïra un de Càstor, Anogon. Semblaria, doncs, per la direcció de les mirades fixes i d'admiració dels bessons, que la filla de la posició inferior que dona l'esquena a l'espectador és Febe, i la filla de la posició superior, que està de cara, és Hilaïra.

## Història

La pintura fou comprada a Anvers el 1716 per Johann Wilhelm. El 1805 o 1806 ja es trobava a Múnic.

## Referències

* Bauer, H., "El Barroco en los Países Bajos" en Los maestros de la pintura occidental, Taschen, 2005, pàg. 292, ISBN 3-8228-4744-5
* Carrassat, P.F.R., Maestros de la pintura, Spes Editorial, S.L., 2005. ISBN 84-8332-597-7
* Alte Pinakothek-Ausgewählte Werke; [Editor: Bayerischen Staatsgemäldesammlungen, Authors: Marcus Dekiert, Nina Schleif], München; Pinakothek-DuMont, 2005, ISBN 978-3-8321-7592-4,
* 50 Klassiker: Gemälde, H. Johannsen, Gerstenberg, 2001, ISBN 380-672-516-0.

## Enllaços externs

* Raub der Töchter des Leukippos Arxivat 2019-05-18 a Wayback Machine., Bayerische Staatsgemäldesammlungen, Alte Pinakothek München
# Table Rock

«Table Rock» té aquests significats:
* Table Rock (Missouri).
* Table Rock (Nebraska).
* Table Rock (Wyoming).
# Francesc Fité i Pons

Francesc Fité i Pons (La Freita, Arfa, 28 de maig de 1873 - Tàrrega, 9 d'agost de 1936), alcalde de Tàrrega (1931-1934) per la Candidatura Popular integrada per membres de la Lliga Regionalista. Representant dels cotxes, tractors i camions Ford. Regidor de l'ajuntament des de l'any 1930 i alcalde de Tàrrega entre els anys 1931 i 1934, presidí un consistori caracteritzat per una activa gestió de promoció urbanística i de serveis: construcció de voreres, instal·lació del clavegueram i de les canonades d'aigua potable, l'edificació de l'escorxador municipal, millores al parc de Sant Eloi, impuls d'escoles de segon ensenyament, organització d'una policia urbana i rural juntament amb la implantació de les mesures preses en relació amb la salubritat, la higiene pública i la beneficència, com bé es recull a la memòria "La nostra gestió. 47 mesos al municipi (1934)".
Durant el seu govern municipal hi hagué situacions d'entesa amb l'oposició d'Acció Catalana Republicana com la del canvi de nom del Pati de Tàrrega que deixà de dir-se "Plaça del Carme" per dir-se de "Plaça de Francesc Macià" o com la rebuda municipal que feu a Francesc Macià el dilluns de mercat i de Pasqua Granada del 25 de maig del 1931.
Fou mort durant la repressió revolucionària el dia 9 d'agost de 1936 per les Milícies Antifeixistes; com també ho fou Baldomer Trepat i Galceran. Amb la derrota dels militars colpistes el 19 de juliol a Barcelona, i la captura de l'arsenal bèl·lic i armamentístic per part dels milicians de la CNT-FAI, l'autoritat, l'economia i l'ordre públic a Catalunya va passar a dependre durant quatre mesos, del Comitè de Milícies Antifeixistes. A Tàrrega, les armes dels particulars i de l'armeria Casanelles van ser confiscades pel comitè local i dipositades a la seu del Comitè de Milícies.

## Referències

* 1 2 3 Espinagosa i 1988, 258.
* ↑ Espinagosa i 1988, 257.
* 1 2 Espinagosa i 1988, 260.
* ↑ Espinagosa i 1988, 156.
* ↑ Espinagosa i 1988, 259.
* ↑ Espinagosa i 1988, 256.
* 1 2 Ramon Solé, 25 d'abril de 2018.
* 1 2 3 Ramon Solé, 25 de juliol de 2016.
* ↑ Espinagosa Marsà, 2010.

## Bibliografia

* Espinagosa Marsà, Jaume. «Fité Pons, Francesc». A: Diccionari biogràfic de les terres de Lleida. Política, economia, cultura i societat. Segle XX. Lleida: Alfazeta Edicions, 2010, p. 173. ISBN 978-84-937715-5-3 [Consulta: 16 gener 2019].
* Espinagosa, Jaume; Planes, Josep M. Tàrrega. Aproximació a la història dels seus Ajuntaments entre 1884-1939. Lleida: Diputació de Lleida, 1988, p. 287 (Col·lecció Viles i Ciutats). ISBN 84-505-8287-3.
* Ramon Solé, Jaume. «El Pati de Tàrrega, història d'un espai urbà. La polèmica del canvi de nom 1931. (3)». latartraneta.wordpress.com, 25-04-2018. [Consulta: 22 gener 2019].
* Ramon Solé, Jaume. «80 anys de la gran tragèdia. La guerra civil a Tàrrega 1936-1939.». latartraneta.wordpress.com, 15-07-2016. [Consulta: 22 gener 2019].
# Verneuil (Nièvre)

Verneuil és un municipi francès, situat al departament del Nièvre i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2017 tenia 296 habitants.

## Demografia

El 2007 hi havia 144 famílies, de les quals 44 eren unipersonals, en 193 habitatges (144 habitatges principals, 31 segones residències i 17 desocupats).

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 200 persones, 145 eren actives i 55 eren inactives. De les 145 persones actives 129 estaven ocupades (71 homes i 58 dones) i 16 estaven aturades (6 homes i 10 dones). De les 55 persones inactives 15 estaven jubilades, 15 estaven estudiant i 25 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Verneuil hi havia 135 unitats fiscals que integraven 312,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 15.319 €.

### Activitats econòmiques

Dels 9 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de fabricació d'altres productes industrials, 2 d'empreses de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa immobiliària i 3 d'empreses de serveis. Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un guixaire pintor i 1 electricista. L'any 2000 a Verneuil hi havia setze explotacions agrícoles que ocupaven un total de 2.040 hectàrees.

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola elemental integrada dins d'un grup escolar amb les comunes properes formant una escola dispersa.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Verneuil a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Verneuil a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Sauna gai

Una sauna gai és una casa de banys per a homes gais, bisexuals i altres per tenir relacions sexuals amb homes. En general, un bany gai s'utilitza per tenir activitat sexual en lloc de només banyar-se.
A diferència dels bordells, els clients paguen només per l'ús de les instal·lacions. Si hi ha activitat sexual, aquesta no és facilitada pel personal de l'establiment sinó que és entre els clients. Per motius legals, moltes saunes gais prohibeixen explícitament o desaconsellen la prostitució i veten l'entrada a prostituts coneguts.
Els detractors d'aquests recintes argumenten que són llocs on es propaguen amb facilitat les infeccions de transmissió sexual, en fomentar la trobada de sexe casual, però alguns locals treballen en conjunt amb organitzacions en la lluita contra el VIH/Sida, publicant propaganda al·lusiva al sexe segur i fins i tot reparteixen preservatius a l'interior com a mesura per evitar possibles contagis.

## Referències

* ↑ Woods, William; Binson, Diane. Gay Bathhouses and Public Health Policy. Harrington Park Press, 2003, p. 239.
* ↑ Prior, Jason. «Baths, Public: III. West, Middle Ages–Present». A: Malti‑Douglas, Fedwa. Encyclopedia of Sex and Gender. 1: A–C. Farmington Hills, Michigan: Thomson Gale, 2007, p. 121. ISBN 978-0-02-865961-9. OCLC 894526708.
* ↑ Colker, David «Within the Walls of Gay Bathhouse Lies a World of Their Own». Los Angeles Times, 10-03-1994.
* ↑ Regina Brett «Let's emphasize 'safe' part of safe sex». Plain Dealer (Cleveland), July 21, 2006. «The Flex club opens in August. It's legal. No money is exchanged for sex. It's adults only. My copy of the U.S. Constitution still guarantees a right to privacy and freedom of assembly.»
* ↑ Apezteguia, Fermín «Contra la sífilis por los cuartos oscuros». Elcorreo.com [Consulta: 6 enero 2016].

## Vegeu també

* Sauna
* Homosocialització
# París-Roubaix 1983

La París-Roubaix 1983 fou la 81a edició de la París-Roubaix. La cursa es disputà el 10 d'abril de 1983 i fou guanyada pel neerlandès Hennie Kuiper, que s'imposà en solitari en l'arribada a Roubaix tot i haver caigut dos cops i haver hagut de canviar la bicicleta una vegada. Amb aquesta victòria, Kuiper aconseguia el seu tercer Monument (encara en guanyaria un quart).

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Hennie Kuiper | Jacky Aernoudt-Rossin-Campagnolo | 6h 47' 51" |
| 2 | Gilbert Duclos-Lassalle | Peugeot-Shell-Michelin | + 1' 15" |
| 3 | Francesco Moser | Gis-Campagnolo | m. t. |
| 4 | Ronan de Meyer | Boule d'Or-Colnago | m. t. |
| 5 | Marc Madiot | Renault-Elf-Gitane | m. t. |
| 6 | Adrie van der Poel | Jacky Aernoudt-Rossin-Campagnolo | + 5' 59" |
| 7 | Patrick Versluys | Euro Shop-Splendor | m. t. |
| 8 | Frank Hoste | Europdecor-Dries-Eddy Merckx | + 7' 40" |
| 9 | Eddy Planckaert | Euro Shop-Splendor | m. t. |
| 10 | Alain Bondue | La Redoute-Motobecane | + 8' 40" |

## Referències

* ↑ Joop Holthausen; Jacob Bergsma. Hennie Kuiper Kampioen Wilskracht (en nepalès), 01-11-2017. ISBN 9789082535112.

## Enllaços externs

* Web oficial
* Resultats a les-sports.info
* Resultats a cyclebase.nl
# El rapte d'Europa

«El rapte d'Europa» té aquests significats:
* El rapte d'Europa, mite grec
* El rapte d'Europa (Joan Tuset i Suau)
* El rapte d'Europa (Ticià)