OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marcial Gómez Balsera

Marcial Gómez Balsera (Monterrubio de la Serena, Badajoz, 30 de juny de 1972) és un polític espanyol. Actualment és diputat de Ciutadans al Congrés dels Diputats des de la XI legislatura d'Espanya.
Gómez és llicenciat en Dret per la Universitat de Còrdova i perit cal·lígraf per la Universitat Autònoma de Barcelona.
Ha desenvolupat la seva carrera professional com a procurador dels tribunals en Còrdova, pertanyent a la Junta de Govern de l'Il·lustre Col·legi de Procuradors de Còrdova durant vuit anys.
Gómez es va afiliar a Ciutadans a gener de 2014, després d'haver signat el manifest de la plataforma civil Moviment Ciutadà. És un dels impulsors del partit a la província de Còrdova i un dels fundadors de l'agrupació de Còrdova, de la qual va arribar a ser secretari -tresorer.
En juliol de 2015, Gómez es va presentar a les primàries per encapçalar la llista de la formació taronja al Congrés dels Diputats per Còrdova. Després de reunir els avals necessaris va ser proclamat candidat i, després de les eleccions del 20 de desembre de 2015, va ser triat diputat.

## Referències

* 1 2 Fitxa de Marcial Gómez a la pàgina web del Congrés dels Diputats
* ↑ Perfil de Marcial Gómez publicat en Cordópolis el 20 de juliol de 2015
* ↑ Notícia sobre la proclamació de Marcial Gómez com a candidat de Ciutadans al Congrés dels Diputats per Còrdova publicada el 20 de juliol de 2015 a Diari Còrdova
# Spathula ochyra

Spathula ochyra és una espècie de triclàdide dugèsid que habita l'aigua dolça d'Austràlia i Nova Zelanda. Els espècimens vius poden fer entre 12 i 15 mm de longitud i entre 2 i 3 mm d'amplada. Tenen un cap espatulat amb aurícules curtes.

## Referències

* ↑ Sluys, R.; Kawakatsu, M. 2001: Contribution to an inventory of the freshwater planarians of Australia and New Zealand (Platyhelminthes, Tricladida, Dugesiidae), with distribution maps of the species examined. Beaufortia, 51: 163-198
# Carretera intel·ligent

Una carretera intel·ligent és una carretera que incorpora tecnologia de generació en energia solar, per millorar el funcionament del vehicle autònom, per recarregar els vehicles elèctrics, il·luminant així la via i vigilant l'estat de les carreteres.

## Sistemes de transport intel·ligent

Els sistemes de transport intel·ligent generalment es refereixen a la utilització de tecnologia de la informació i la comunicació (en lloc de les innovacions en la construcció de la carretera) en l'àmbit del transport per carretera, incloses infraestructures, vehícles i usuaris, i en la gestió del tràfic i la gestió de la mobilitat, així com altres mètodes de transport.

## Vegeu també

* Vehicle autònom

## Enllaços externs

* Solar Roadways / Carreteras Solares
* Inventan las carreteras solares ¿Solución definitiva para cargar los coches eléctricos?, Freno Motor.
# Universitat d'Évora

La Universitat d'Évora (Universidade de Évora) és una universitat pública ubicada a Évora, Portugal. És la segona universitat més antiga del país, establerta l'any 1559 pel cardenal Enric I de Portugal, i rebent l'estatus d'universitat a l'abril del mateix any del papa Pau IV, com consta en la seva butlla Cum a nobis. Funcionant sota l'egida de la Companyia de Jesús va significar que la universitat va ser un objectiu de l'opressió jesuïta del marquès de Pombal, que va tancar-la definitivament el 1779 i els seus mestres van ser empresonats o exiliats.
Va ser reoberta gairebé dos-cents anys més tard, l'any 1973 com a Instituto Universitário de Évora (Institut Universitari d'Évora) per decret del llavors ministre d'Educació, José Veiga Simão, al mateix lloc de l'antiga universitat, com a part d'un conjunt de polítiques educatives de principis dels anys setanta que intentaven remodelar l'educació superior portuguesa. Sis anys més tard, el 1979, el nom es va canviar a Universidade de Évora.

## Referències

* ↑ «história» (en portuguès). uevora.pt. [Consulta: 8 març 2015].
* ↑ «a universidade» (en portuguès). uevora.pt. Arxivat de l'original el 2017-01-10. [Consulta: 8 març 2015].
* ↑ «Universidade de Évora – Colégio do Espírito Santo» (en portuguès). visitevora.net. [Consulta: 8 març 2015].
* ↑ (en portuguès) , 03-05-2014 [Consulta: 8 març 2015]. Arxivat 2014-07-09 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-07-09. [Consulta: 11 desembre 2022].
* ↑ «a universidade» (en portuguès). uevora.pt. Arxivat de l'original el 2017-01-10. [Consulta: 8 març 2015]."a universidade" Arxivat 2017-01-10 a Wayback Machine.. uevora.pt (en portuguès). Consultat 2015-03-08.

## Enllaços externs

* Universitat d'Évora
# La Latette

La Latette és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 65 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de La Latette era de 65 persones. Hi havia 30 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 11 parelles sense fills i 11 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 37 habitatges, 28 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 7 estaven desocupats. 34 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 28 habitatges principals, 23 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 3 en tenien tres, 11 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 22 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 8 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de La Latette el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 12 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 39 persones, 25 eren actives i 14 eren inactives. Les 25 persones actives estaven ocupades(13 homes i 12 dones).. De les 14 persones inactives 5 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un electricista.
L'any 2000 a La Latette hi havia 12 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de La Latette a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de La Latette a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Diplodus cervinus omanensis

Diplodus cervinus omanensis és un peix teleosti de la família dels espàrids i de l'ordre dels perciformes. Pot arribar als 30 cm de llargària total. Es troba a les costes occidentals de l'oceà Índic (sud d'Oman).

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Moriches

Moriches és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 2.319 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Moriches tenia 2.319 habitants, 1.116 habitatges, i 669 famílies. La densitat de població era de 459,2 habitants per km².
Dels 1.116 habitatges en un 13,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,1% hi vivien parelles casades, en un 5,5% dones solteres, i en un 40% no eren unitats familiars. En el 30,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,05 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,56.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 11,5% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 31,4% entre 25 i 44, un 27,5% de 45 a 60 i un 23,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 63.672 $ i la renda mediana per família de 74.659 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.205 $ mentre que les dones 35.950 $. La renda per capita de la població era de 34.038 $. Entorn del 2,9% de les famílies i el 5,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Moriches». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Moriches». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Marcel Huot

Marcel Huot (Épernay, 9 de setembre de 1896 - Pantin, 23 d'abril de 1954) va ser un ciclista francès, professional entre el 1921 i el 1931. El seu èxit esportiu més destacat fou una victòria d'etapa al Tour de França de 1928.

## Palmarès

* 1921
** 1r a la París-Armentières
* 1922
** 1r al Circuit des Monts du Roannais
* 1928
** Vencedor d'una etapa al Tour de França

### Resultats al Tour de França

* 1923. 10è de la classificació general
* 1924. Abandona (8a etapa)
* 1926. Abandona (10a etapa)
* 1927. Abandona (9a etapa)
* 1928. 9è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1929. Abandona (14a etapa)
* 1930. Abandona (14a etapa)

## Referències

* ↑ «HUOT Marcel». [Consulta: 12 setembre 2023].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Marcel HUOT» (en italià). [Consulta: 12 setembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a www.sitiodeciclismo.net
# Marcial González de la Fuente

Marcial González de la Fuente (Oriola, 1844 – Madrid, 1909) va ser un polític valencià, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Membre d'una família benestant, es va establir a València el 1852 i el 1869 es va llicenciar en dret a la Universitat de València. Treballà com a oficial de Tresoreria de la Junta Provincial d'Alacant, com a advocat a Madrid i fins al 1875 fou jutge a Aiora, Carlet, Alcázar de San Juan i la Almunia de Doña Godina. El 1875 començà a dedicar-se a la política i ingressà al Partit Liberal de la mà de Cristino Martos Balbi. Fou elegit diputat per Requena a les eleccions de 1886 i per Xiva de Bunyol a les de 1891 i 1893, però deixà l'escó quan fou nomenat subsecretari de Gràcia i Justícia de Trinitario Ruiz Capdepón (1893) i posteriorment Ministre de Gràcia i Justícia al juliol del 1894 (BOE de 28/07/1894). Va donar suport a l'acord entre Germán Gamazo y Calvo i el seu cunyat Antoni Maura i Montaner. Fou escollit novament diputat per Xiva de Bunyol a les eleccions generals espanyoles de 1898 i 1903. Després continuà com a jutge del Tribunal Suprem d'Espanya.
Fou pare del poeta Rafael González Castell

## Referències

* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.259. ISBN 9788495484802.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Spathula schauinslandi

Spathula schauinslandi és una espècie de triclàdide dugèsid que habita l'aigua dolça de Nova Zelanda.

## Morfologia

Els espècimens vius fan entre 15 i 20 mm de longitud i 1 mm d'amplada. Aquesta espècie presenta un cap truncat amb aurícules espuntades. El color de la superfície dorsal és gris fosc o negrós, la superfície ventral és grisosa.

## Referències

* 1 2 Ball, I. R. 1977. A monograph of the genus Spathula (Platyhelminthes: Turbellaria: Tricladida). Austr J Zool 47: 1-43. PDF
* ↑ Sluys, R.; Kawakatsu, M. 2001: Contribution to an inventory of the freshwater planarians of Australia and New Zealand (Platyhelminthes, Tricladida, Dugesiidae), with distribution maps of the species examined. Beaufortia, 51: 163-198
# Carretera prefectural de Hokkaidō 2

La carretera prefectural de Hokkaidō 2 (北海道道2号洞爺湖登別線, Hokkaidô dô 2 gô Tôya-ko Noboribetsu sen) o línia Tôyako-Noboribetsu és una carretera prefectural de Hokkaido que connecta la vila de Tōyako, a la subprefectura d'Iburi amb la ciutat de Noboribetsu, també a Iburi. Com a carretera prefectural, la titularitat i gestió d'aquesta correspon al govern de Hokkaidō.

## Història

* 1 de març de 1954: S'inaugura la carretera amb el nom de "carretera prefectural 5".
* 8 d'octubre de 1988: S'obri al públic el nou tunel d'Orofure (オロフレトンネル), permetent així el trànsit per la carretera durant tot l'any.
* 11 de maig de 1993: El ministeri de construcció del govern japonés designa la via com a carretera principal i l'anomena "línia Tôyako-Noboribetsu".
* 1 d'octubre de 1994: Amb la reforma de la numeració per part del govern de Hokkaidô, la carretera passa a ser la número 2 de la xarxa viària prefectural.

## Recorregut

Durant el recorregut, la carretera passa pel port de muntanya d'Orofure. Tot el recorregut de la carretera és a la subprefectura d'Iburi, al sud-est de Hokkaidô.
La carretera prefectural 2 travessa els següents municipis:
* Tōyako, districte d'Abuta, subprefectura d'Iburi.
* Sōbetsu, districte d'Usu, subprefectura d'Iburi.
* Noboribetsu, subprefectura d'Iburi.

## Vegeu també

* Llista de carreteres prefecturals de Hokkaidō

## Referències

* ↑ 1954年北海道告示第449号
* ↑ s:道路法第五十六条の規定に基づく主要な都道府県道及び市道 - 平成五年五月十1日建設省告示第千二百七十号、建設省
* ↑ 1994年北海道告示第1468号
# Uncaria elliptica

Uncaria elliptica és una espècie del gènere Uncaria de plantes amb flor de la família de les rubiàcies. És endèmica de Sumatra i Sri Lanka. És una planta enfiladissa que es fa en boscos tropicals humits. S'ha emprat en la medicina tradicional i com a font de tanins per a tenyir. Com altres espècies d'aquest gènere, la U.elliptica és una font important de productes medicinals naturals que s'extreuen de la seva escorça, com triterpens i alcaloides (roxburghina X, roxburghina D, ajmalicina, formosanina, isomitrafilina, mitrafilina, rutina i altres).

## Bibliografia

* Thushara K. K. Diyabalanage, B. M. Mallika Kumarihamy, G. Percy Wannigama, Lalith Jayasinghe, Lucio Merlini, Leonardo Scaglion Alkaloids of Uncaria elliptica, article a Phytochemistry 45-8 (August 1997), p. 1731-1732
* Thushara K. K. Diyabalanage, G. Percy Wannigama, Aruna Weerasuriya, Lalith Jayasinghe, Peta Simmonds Ursene carboxylic acids of Uncaria elliptica Phytochemistry 40-4 (November 1995), p. 1311-1312 (fa referència especial a l'àcid uncàric)
* Khoon-Huat Law, Nagaratnam P. Das Production of (−)-epicatechin by Uncaria elliptica callus cultures Phytochemistry 28-4 (1989), p. 1099-1100
* J.David Phillipson, Narong Supavita Alkaloids of uncaria elliptica Phytochemistry 22-8 (1983), p. 1809-1813
* J.P.Balz, N.P.Das Uncaria elliptica a major source of rutin Planta Med. 36-2 (1979 Jun), p. 174-177
* W. H. M. W. Herath, M. U. S. Sultanbawa, G. P. Wannigama, André Cavé Alkaloidal and other constituents of Uncaria elliptica and canthium dicoccum Phytochemistry 18-8 (1979), p. 1385-1387

## Enllaços externs

* The International Plant Names Index (anglès)
# Richard Fred Heck

Richard Fred Heck (Springfield, Estats Units, 15 d'agost de 1931 - Manila, 10 d'octubre de 2015) fou un químic estatunidenc conegut per la seva descoberta i ulterior desenvolupament de l'anomenada "reacció de Heck", que fa servir el pal·ladi com a catalitzador en la reacció d'unió d'halurs d'aril amb alquens. Heck rebé el Premi Nobel de Química el 6 d'octubre de 2010 conjuntament amb els químics japonesos Ei-ichi Negishi i Akira Suzuki, autors de recerques sobre reaccions d'acoblament catalitzades per pal·ladi en síntesi orgànica.

## Biografia

Richard Heck nasqué a Springfield (Massachusetts) el 1931. Heck obtingué alhora el seu bachelor's degree (1952) i el doctorat de filosofia (1954) a la Universitat de Califòrnia, Los Angeles (UCLA), sota la direcció del Dr. Saul Winstein. Després de dos períodes de recerca postdoctoral a l'Escola Federal Politècnica de Zúric, i de tornar a la Universitat de Califòrnia, Heck ingressà a la Corporació Hercules a Wilmington el 1957. Els seus treballs de recerca molt prolífics al si de la companyia Hercules desvetllaren l'interès del Departament de Química i de Bioquímica de la Universitat de Delaware que el contractà. Hi exercí de professor de química fins a la seva jubilació el 1989.
El desenvolupament de la reacció de Heck (que també s'anomena algunes vegades "reacció Mizoroki-Heck", per Tsutomu Mizoroki que desenvolupà, independentment, treballs similars) s'encetà arran de les investigacions de Heck pel que fa a l'acoblament de compostos d'arilmercuri amb olefines, fent intervenir el pal·ladi com a catalitzador, a les acaballes dels anys 1960.

## Premis i guardons

* 2005: Premi Wallace H. Carothers
* 2006: Premi Herbert C. Brown per a la recerca creativa en els mètodes sintètics
* 2010: Premi Nobel de Química

## Referències

* ↑ Francisco, Rosemarie. «Nobel laureate chemist Richard Heck, 84, dies in Manila». Reuters. Arxivat de l'original el 15 d’octubre 2015. [Consulta: 10 octubre 2015].
* ↑ «Press release 6 October 2010». Royal Swedish Academy of Sciences.
# Diplodus cervinus hottentotus

Diplodus cervinus hottentotus és un peix teleosti de la família dels espàrids i de l'ordre dels perciformes present a les costes occidentals de l'oceà Índic (sud de Moçambic i Sud-àfrica). Pot arribar als 60 cm de llargària total. Menja peixos, mol·luscs, crustacis, cucs i altres organismes.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. Any 2000.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Málaga Club de Fútbol (femení)

El Málaga Club de Fútbol femení, originalment conegut com a Club Atlético Málaga, és un club espanyol de futbol femení establert el 1991 a la ciutat andalusa de Màlaga que milita a la Primera Divisió. El club està entrenat per Antonio Contreras i està plenament integrat en l'estructura del Màlaga CF des 2016, el màxim accionista i president del qual és Abdullah ben Nasser Al Thani.

## Palmarès
### Títols nacionals

* Lliga espanyola (1): 1998
* Copa de la Reina (1): 1998
* Supercopa d'Espanya (1): 1998-99
* Grup 5 de Primera Nacional (2): 2007, 2008

## Referències

* 1 2 3 «MÁLAGA CF FEMENINO | Málaga - Web Oficial» (en castellà). [Consulta: 28 juny 2018].
# Malone-Porter

Malone-Porter és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 473 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Malone-Porter tenia 473 habitants, 172 habitatges, i 124 famílies. La densitat de població era de 17,3 habitants per km².
Dels 172 habitatges en un 37,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61% hi vivien parelles casades, en un 6,4% dones solteres, i en un 27,9% no eren unitats familiars. En el 20,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,75 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,6% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 29,2% entre 25 i 44, un 24,5% de 45 a 60 i un 9,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.875 $ i la renda mediana per família de 43.036 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.266 $ mentre que les dones 27.768 $. La renda per capita de la població era de 15.434 $. Aproximadament el 9,1% de les famílies i el 8,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Malone-Porter». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Malone-Porter». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Marcial Badia Arnal

Marcial Badia Arnal (Tortosa, 1882 - Mèxic, 1947) va ser un tipògraf i periodista català, pare de Marçal Badia i Colomer.
Impressor d'ofici, va ser des de jove militant socialista. A Tarragona va ser redactor de La Aurora roja, portaveu de la Federació Obrera. En quedar-se sense feina, va anar a viure a Reus el 1906, on en trobà immediatament i s'afilià a l'Agrupació Socialista de Reus, fundada per Josep Recasens, amb el qual col·laborà en l'edició i redacció de La Justicia Social, que sortí a Reus del 1909 al 1916. Hi publicà assíduament fins que el 1914 va abandonar el periòdic i es donà de baixa del partit, segons sembla, per desavinences de caràcter amb Recasens. Olesti explica que segons Recasens, Badia tenia una facilitat poc comuna per a escriure, encara que era extremadament agressiu. En tenia tanta de facilitat que, component ell mateix el periòdic, escrivia articles sense escriure'ls, és a dir, que els feia sense quartilles, passant directament del seu magí a les lletres de motlle. Col·laborà en les publicacions La Reforma: eco de los dependientes de comercio del 1903 al 1905, Foc Nou una revista literària, del 1910 al 1911, al periòdic nacionalista Foment, des del 1918 al 1933, a la Revista del Centre de Lectura el 1927 i 1928, i a Ciutat el 1928. En algunes publicacions signava com a Joan Arnal. El 1918 va adquirir una llibreria al raval de Martí Folguera on es reunia una tertúlia literària i política. Durant la guerra civil va ser director del Diari de Reus, on quasi cada dia escrivia un llarg article editorial signat per ell de contingut socialista i antifeixista. El 1939 es va exiliar a Mèxic, on va morir l'any 1947.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 74-75.