OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# U Sagittarii

U Sagittarii (U Sgr / HD 170764 / HR 6947) és un estel variable en la constel·lació de Sagitari. Forma part del cúmul obert M25 o IC 4725.
Igual que X Sagittarii, W Sagittarii i Y Sagittarii, tots ells en aquesta mateixa constel·lació, U Sagittarii és una variable cefeida; la seva magnitud aparent oscil·la entre +6,28 i +7,15 en un període de 6,7452 dies, si bé s'ha observat un augment en el període de 5,11 segons per any. De tipus espectral G1Ib, la seva temperatura efectiva és de 5540 K. El seu radi, segons la font consultada, està comprès entre 43 i 51 vegades el radi solar. La seva massa és 5,1 vegades major que la massa solar. Té un contingut metàl·lic similar al del Sol, i el seu índex de metal·licitat és [Fe/H] = +0,08. Encara que en general els nivells dels diferents elements no difereixen excessivament dels valors solars, s'aprecia enriquiment de sodi i zinc ([Zn/H] = +0,27), així com cert empobriment en escandi i magnesi.
La seva distància respecte al sistema solar, basada en la relació entre les variacions de color i del diàmetre angular, és d'aproximadament 1.760 anys llum, una mica inferior a la estimada per al cúmul M25 (uns 2.000 anys llum).

## Referències

* ↑ Afirmat a: Catalogue of two-dimensional spectral types for the HD stars, Vol.4. Indicat a la font segons: SIMBAD. Autor: Nancy Houk. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1988.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 3 «The atmospheric parameters and spectral interpolator for the MILES stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 01-07-2011, pàg. 165–165. DOI: 10.1051/0004-6361/201116769.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «U Sagittarii» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 17 maig 2021].
* 1 2 3 Neilson, Hilding R.; Lester, John B. «On the Enhancement of Mass Loss in Cepheids Due to Radial Pulsation». The Astrophysical Journal. pp. 569-587.
* 1 2 3 Groenewegen, M. A. T. «Baade-Wesselink distances and the effect of metallicity in classical cepheids». Astronomy and Astrophysics. pp. 25-35.
* ↑ Luck, R. E.; Andrievsky, S. M.; Kovtyukh, V. V.; Gieren, W.; Graczyk, D. «The Distribution of the Elements in the Galactic Disk. II. Azimuthal and Radial Variation in Abundances from Cepheids». The Astronomical Journal. 51.
# Uperoleia lithomoda

Uperoleia lithomoda és una espècie de granota que viu a Austràlia, Papua Nova Guinea i, possiblement també, a Indonèsia.

## Referències

* Hero, J.-M., Roberts, D., Horner, P., Retallick, R., Richards, S. & Parker, F. 2004. Uperoleia lithomoda. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 22 d'abril del 2008.
# Giorgio Benvenuto

Giorgio Benvenuto (Gaeta, 8 de desembre de 1937), és un sindicalista i polític italià.
Va ser elegit com a secretari general de la Unió Italiana del Treball entre 1976 i 1992. El 1993 després de la dimissió de Bettino Craxi va passar a dirigir el Partit Socialista Italià. El 1994 es va presentar com a candidat a les eleccions generals pel Partit Popular Italià.

## Vegeu també

* UIL
* PSI
* Luigi Angeletti
* Lino Ravecca
* Ruggero Ravenna
* Raffaele Vanni
* Pietro Larizza

## Enllaços externs

* Fitxa sobre Benvenuto a senato.it (italià)
# Gilbertolus atratoensis

Gilbertolus atratoensis és una espècie de peix de la família dels cinodòntids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11,9 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 38.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Atrato a Colòmbia.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Toledo-Piza, M., 2003. Cynodontidae (Cynodotids). p. 234-237. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J., 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey, Estats Units. 672 p.
* Menezes, N.A. i C.A.S. de Lucena, 1998. Revision of the subfamily Roestinae (Ostariophysi: Characiformes: Cynodontidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 9(3):279-291.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Greenville (Rhode Island)

Greenville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Rhode Island. Segons el cens del 2000 tenia 8.626 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Greenville tenia 8.626 habitants, 3.302 habitatges, i 2.314 famílies. La densitat de població era de 639,3 habitants per km².
Dels 3.302 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,3% hi vivien parelles casades, en un 7,9% dones solteres, i en un 29,9% no eren unitats familiars. En el 27% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,7% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 25,2% de 45 a 60 i un 22,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 56.036 $ i la renda mediana per família de 66.832 $. Els homes tenien una renda mediana de 49.671 $ mentre que les dones 31.545 $. La renda per capita de la població era de 24.770 $. Aproximadament l'1,6% de les famílies i el 3,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Greenville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Greenville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Greenville (Mississipi)

Greenville és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. El cens 2007 dels Estats Units li atribuïa una població de 35.764 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Greenville tenia 41.633 habitants, 14.784 habitatges, i 10.422 famílies. La densitat de població era de 598 habitants per km².
Dels 14.784 habitatges en un 35,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,8% hi vivien parelles casades, en un 27,7% dones solteres, i en un 29,5% no eren unitats familiars. En el 25,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,34.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,4% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 11,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.928$ i la renda mediana per família de 30.788$. Els homes tenien una renda mediana de 29.801$ mentre que les dones 20.707$. La renda per capita de la població era de 13.992$. Entorn del 25,7% de les famílies i el 29,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Personatges il·lustres

* Jim Henson (1936 - 1990) creador de titelles

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Greenville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Greenville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# URL

URL té els següents significats:
* Universitat Ramon Llull, universitat privada amb seu a Barcelona.
* Uniform Resource Locator, o localitzador uniforme de recursos, cadena de caràcters que informa al navegador de la màquina on és el recurs a què fa referència, el protocol que s'ha d'utilitzar per obtenir aquest recurs i de la manera com el servidor web trobarà quin és el recurs.
# Manuel Pérez de Junquitu y Gómez de Barreda

Manuel Pérez de Junquitu y Gómez de Barreda (?, 1854 - 23 de març de 1915) fou un polític i aristòcrata espanyol, marquès de Casa Ramos, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Fou una figura important en el caciquisme polític valencià gràcies al control que exercia en el sindicat de regants. Va obtenir el títol de marquès el 1863, a la mort del seu pare Tomás Pérez de Junquitu Ramos Dávila. Era casat amb María Shelly Pallavicino.
Fou diputat del Partit Moderat pel districte del Mar de València a les Corts Espanyoles de 1864 i 1867. Un cop es produí la restauració borbònica fou un dels dirigents del Partit Conservador a València i fou elegit diputat novament a les eleccions generals espanyoles de 1876, 1879 i 1884.

## Referències

* Relacíon de títulos nobiliarios vacantes ... per María Teresa Fernández-Mota de Cifuentes (CSIC), p. 103
* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.433. ISBN 9788495484802.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Tabla de parentescos de don Fernando de Castilla, Regidor de La Palma (S. XVI)
# Sfafaa

Sfafaa (en àrab الصفافعة, aṣ-Ṣfāfʿa; en amazic ⵍⵎⵔⴰⴷⵙⴰ) és una comuna rural de la província de Sidi Slimane, a la regió de Rabat-Salé-Kenitra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 21.475 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# US-Cuba Democracy PAC

US-Cuba Democracy PAC és un grup de pressió que fa tasques de lobby en el Congrés dels Estats Units i a la Casa Blanca, amb l'objectiu declarat de promoure una transició incondicional que porti a Cuba; la democràcia, l'imperi de la llei, i el lliure mercat.

## Activitats i objectius declarats

L'organització US-Cuba Democracy PAC fà tasques de lobby en el Congrés dels Estats Units, en diversos afers i en iniciatives legislatives entre elles;
* Oposar-se a quansevol projecte de llei que financiï l'existència prollongada del règim castrista.
* Donar coratge als membres del Congrés dels Estats Units, per a tractar de convèncer a les persones que formen part d'altres parlaments d'arreu del Mon, perquè donin suport a les legítimes aspiracions de llibertat del poble de Cuba.
* Defensar l'hemisferi occidental contra l'amenaça que pot representar el règim castrista.
* Preparar a la propera generació de líders democratics cubans.
* US-Cuba Democracy PAC dona el seu suport a candidats, que tenen un paper clau en els comitès del Congrés, que son responsables dels afers relacionats amb Cuba, i que han demostrat el seu suport a favor de la lluita pels Drets humans a Cuba.
* US-Cuba Democracy PAC té com a objectiu fer arribar la seva opinió als nous membres del Congrés, en un esforç per a crear un suport bipartisà a favor de l'embargament al règim castrista.

## Història

L'organització US-Cuba Democracy PAC va ser creada en el mes d'agost de l'any 2003.

## Membres importants

Anolan Ponce, Mauricio Claver-Carone, Gus Machado, Raul Masvidal, i Remedios Diaz Oliver.

## Enllaços externs

* CubaDemocracyPAC Arxivat 2007-06-23 a Wayback Machine. (anglès)
# Grande Terre (Nova Caledònia)

La Grande Terre amb 16.664 km², és l'illa principal de Nova Caledònia, la mar de Corall, un mar de l'oceà Pacífic. Ella representa el 88 % del conjunt del territori de Nova Caledònia. Orientada de nord-oest a sud-est, estesa al nord per les Illes Belep i al sud per l'Illa des Pins, amb la qual forma l'arxipèlag de Nova Caledònia. o arxipèlag de la Gran Terra, forma un conjunt allargat de 400 km de llarg (des de la "punta del món" a Poingam) a la comuna de Poum a l'extrem nord, oest cap a Cap N'Dua al límit entre Mont-Dore i Mont-Dore i Yaté en el punt sud per 64 km en el punt més ample (entre la península Pindai a Poya a la costa oest i Poindimié a la costa est)
Grande Terre és la 52ena illa més gran del món i l'illa més gran de França.

## Nom

Si bé el nom oficial actual és « Grande Terre », la seva primera denominació europea la va donar James Cook el 1774 com Nova Caledònia

## Geologia

La Grande Terre, com tota la Nova Caledònia és una part de la placa australiana separada del supercontinent Gondwana al Cretaci
L'illa està separada en dos en pràcticament tota la seva llargada per un arc muntanyós antic que conté elements anteriors al Permià i relativament poc elevat (Mont Panié, al nord de 1629 m) la Chaîne Centrale és la veritable espina dorsal de l'illa i contribueix a la diferenciació climàtica entre les dues costes.

## Referències

* ↑ PDF Géographie physique, ISEE Arxivat 2017-12-30 a Wayback Machine.
* ↑ PDF Arxivat 2009-08-24 a Wayback Machine. Arxivat 2009-08-24 a Wayback Machine. Arxivat 2009-08-24 a Wayback Machine. Arxivat 2009-08-24 a Wayback Machine. Arxivat 2009-08-24 a Wayback Machine. Arxivat 2009-08-24 a Wayback Machine. C. Debien-Vanmaï, « La Nouvelle-Calédonie à la fin du Plantilla:S- et au début du Plantilla:S- : un territoire dominé et dépendant », synthèse réalisée pour le site du vice-rectorat de Nouvelle-Calédonie Arxivat 2009-08-24 a Wayback Machine.
# Grups de Defensa de la Llengua

Grups de Defensa de la Llengua (GDL) fou una organització d'activisme lingüístic i cultural català lligat a l'independentisme català, creada el 1982. Pretenia donar una resposta més compromesa en l'ús públic del català que la que, segons ells donava la Crida a la Solidaritat, ja que es comprometien més en la lluita política i les mobilitzacions independentistes. El nucli inicial era format per mestres i professors d'universitat com Enric Larreula, Blanca Serra i Puig, Carles Castellanos i Llorenç, Rafael Castellanos i Llorenç, Jordi Solé i Camardons, Josep Maria Nadal, Enric Montaner, Josepa Huguet, Josep Inglès, Montserrat Cassanyes, Maria Conca, Antoni Ibàñez, Francesc Moll i Montserrat Bayà. L'àrea d'influència inicial dels GDL fou el conjunt dels Països Catalans, amb nuclis especialment dinàmics al Barcelonès, el Vallès, Garraf-Penedès, Segarra-Urgell-Segrià i l'Horta de València.
Alguns dels seus membres van redactar el 1979 un manifest anomenat Una nació sense estat, un poble sense llengua, conegut també com a Manifest d'Els Marges, que era un crit d'alerta davant la política lingüística d'aleshores i els perills de desaparició del català. Molts dels seus membres s'acabaren integrant en el Moviment de Defensa de la Terra i cap al 1993 havia desaparegut. El seu testimoni fou aplegat per altres organitzacions com Llengua Nacional, Plataforma per la Llengua i la CAL (Coordinadora d'Associacions per la Llengua).

## Referències

* 1 2 Fernàndez Calvet, Jaume. Terra Lliure (1979-1985). Barcelona: editorial El Llamp, 1986, pàg. 114 (col·lecció La Rella). ISBN 84-86066-77-8.

## Bibliografia

* Porquet Botey, Anna Canviar la realitat. Barcelona: Edicions del 1979, 2013.
# Grec (desambiguació)

«Grec» té aquests significats:
* Grec: relatiu a pertaneny a Grècia o a l'antiga Grècia
* Alfabet grec
* Llengua grega: una llengua indoeuropea que data del segle XV aC i que encara parlen els grecs.
** Grec modern: és el grec que es parla actualment (des del segle XV) a Grècia i a Xipre, a més de la diàspora grega.
*** Grec demòtic
*** Grec katharévussa
*** Grec cretenc
*** Grec xipriota
*** Grec capadoci
*** Grec pòntic
*** Tsacònic
*** Grecànic
*** Griko salentino
** Grec medieval (segles iii a XV).
** Grec hel·lenístic o Grec koiné (segles III aC a III dC).
** Grec antic: és el grec que es parlava a la Grècia Antiga i a les seves colònies (segles XI a III aC).
*** Grec àtic
*** Grec jònic
*** Grec dòric
*** Grec eòlic
*** Grec nord-occidental
*** Grec arcadoxipriota
*** Grec homèric
** Grec micènic és la forma més antiga del grec (segles XVII a XI aC).
** Protogrec (abans del segle XVII aC).
* Grec (mitologia): és un personatge mític.
* GREC: acrònim de Grup Rossellonès d'Estudis Catalans.
* GREC: acrònim del Grup Enciclopèdia Catalana.
* Festival Grec de Barcelona: acrònim del festival d'estiu que se celebra al teatre Grec (Barcelona).
* GREC (pop-rock): fou un grup de música en català.
* GREC: acrònim de Grup d'Educadors de Carrer.
* grec (parra): tipus de cep.
Viccionari
# Uri Geller

Uri Geller (Tel-Aviv, 20 de desembre de 1946) és un personatge televisiu conegut per declarar que té poders psíquics. Entre aquests poders s'hi comptaria la capacitat de trencar culleres, d'aturar i arreglar rellotges, de fer canviar la senyalització de les brúixoles o de doblegar claus. Però finalment es va demostrar que totes les seves afirmacions eren un frau i que les culleres que trencava i la resta d'objectes que suposadament deia manipular amb la ment realment els duia ell mateix manipulats prèviament.
El sis de setembre de 1975, José María Iñigo rebé a l'estudi 1 de Prado del Rey a Uri Geller. Allà, Uri Geller suposadament doblegà culleres amb la ment. Íñigo i Fernando Navarrete, realitzador històric, hores abans havien anat a l'hotel on s'allotjava el mag per fer-li una entrevista prèvia. Allà li preguntaren sobre si realment tenia poders psíquics, i Uri s'enfurismà i començà a tenir deliris paranormals.
Uri Geller ja havia estat descobert l'any 1973, quan va ser convidat al late night nord-americà Tonight Show. Allà el còmic Johnny Carson consultà a James Randi sobre com podria evitar els enganys d'Uri Geller, i Randi li va respondre que no li deixessin portar els seus propis utensilis i que controlessin que no toqués res abans del directe. Les culleres, rellotges i pots de metall amb aigua al seu interior que Uri havia d'endevinar quins estaven plens, es van col·locar al plató pels mateixos responsables del programa de televisió, impedint que Geller els manipulés.
Al llarg del programa Uri Geller es mostrà molt xerraire i procurà ocupar tot el temps possible a parlar sobre les seves capacitats mentals però sense haver de fer-ne cap demostració tècnica a la pràctica davant de l'audiència de milions de nord-americans. La situació arribà al punt que fins i tot Uri Geller demanà que se li fessin més preguntes i esgotar la durada del programa, però el presentador del programa Johnny Carson decidí que volia anar al gra i que Geller demostrés els seus suposats poders. Al final quan Uri Geller fou situat davant dels objectes, al·legà que se l'estava "pressionant" massa, i que no se sentia prou "fort" per realitzar les seves capacitats mentals. No arribà a doblegar cap cullera ni arreglar cap dels rellotges. Acabà al·legant que l'ambient "no era propici" per a la concentració. Al final després de diversos intents de distracció el presentador del programa Carson acabà acomiadant Uri Geller, que malgrat el ridícul públic no veié acabada la seva carrera i continuà trobant audiència disposada a creure'l malgrat les excuses surrealistes que expressava davant l'evidència que no tenia cap mena de poder mental. James Randi fou qui va aconseguir demostrar que realment els suposats poders d'Uri Geller podien ser imitables per qualsevol persona que sabés els seus senzills trucs.

## Referències

* 1 2 3 4 Terán, Borja «El show que dejó en evidencia a Uri Geller». 20 minutos, 23-07-2022 [Consulta: 4 febrer 2023].
# Ubayd-Al·lah (nom)

Ubayd-Al·lah és un nom teòfor masculí (àrab: عبيد الله, ʿUbayd Allāh) que literalment significa ‘Petit Servidor de Déu’. Si bé Ubayd-Al·lah és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Ubayd Allah... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a teòfor, també el duen molts musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.
Vegeu aquí personatges i llocs que duen aquest nom.

## Notes

* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Giovanni Paolo Cima

Giovanni Paolo Cima, també conegut amb el nom de Gian Paolo Cima (1570 – Milà, 1622) fou un compositor i organista italià.
Cima va viure en l'època del Barroc i fou contemporani de Claudio Monteverdi i Girolamo Frescobaldi. Provenia d'una família de músics i fou una de les figures principals dintre de la música de Milà, germà d'Andrea Cima. Va ser director de música i organista a Saint Marie de la Capella San Celso de Milà el 1610. Fou un conservador de la música d'església en general, però en la seva obra instrumental es mostrà més innovador. Va ser el primer compositor a publicar trios sonates, i d'aquest fet en feu ús en la combinació de dos instruments aguts i el baix continu. Va publicar una sonata en trio (per a violí, cornett i baix continu), en la seva col·lecció de 1610. Es tracta d'una obra d'un sol moviment, composta a través d'una integració temàtica i una exhibició virtuosa.
Cima va morir a Milà durant la pesta de 1630, a l'edat d'uns 60 anys. El seu fill Giovanni Battista Cima no s'ha de confondre amb el pintor Giovanni Battista Cima, anomenat Cima da Conegliano, que no tenia cap relació.

## Obres principals

* 1599: Il primo libro delli motetti, per a quatre veus
* 1602: Ricercare per a orgue
* 1606: Partito di ricercari & canzoni alla francese
* 1610: Concerti ecclesiastici, per a 8 veus, juntament amb una missa, dos Magnificats, i sis sonates de 2 a 4 instruments i baix continu.

## Referències

* 1 2 3 Roche, Jerome, and Rodobaldo Tibaldi. 2001. "Cima Family: (1) Giovanni Paolo Cima". The New Grove Dictionary of Music and Musicians, second edition, edited by Stanley Sadie and John Tyrrell. London: Macmillan Publishers.

## Enllaços externs

* https://imslp.org/wiki/Category:Cima,_Giovanni_Paolo/a l'International Music Score Library Project (IMSLP)
* (anglès) a la Choral Public Domain Library (ChoralWiki)