OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sorin Biomedica

Sorin Biomedica SpA és una empresa italiana d'equips mèdics, en particular per al tractament de les malalties cardiovasculars i renals.
Cotitza a la Borsa de Milà des del 5 de gener de 2004, després de separar-se del grup químic SNIA i compte amb al voltant de 4.800 empleats, amb vendes de més de 700 milions d'euros.

## Història

L'empresa va ser fundada a Saluggia l'any 1956 com a Società Ricerche Impianti Nucleari - SORIN amb accionistes de Montecatini i Fiat per a recerca en el sector nuclear. Després de la nacionalització de l'energia elèctrica als anys seixanta, Sorin diversifica i comença la producció de vàlvules mitrals i marcapassos cardíacs, assumint el nom de Sorin Biomèdica S.p.A.
El 1985 comparteix la cotització en la Borsa de Milà; la cadena corporativa està composta pel control de Bioengineering International BV Ámsterdam, que alhora, informa a la IHF International Holding Fíat SA Lugano, controlada per Fiat Spa; a l'any següent la participació Sorin es va traslladar a SNIA BPD. L'any 2000 es va fusionar amb SNIA, i el 2003 es torna a crear Sorin S.p.A. per participar en la branca de tecnologia mèdica i s'escindeix de SNIA.

## Empresa Sorin Grup

* Bellco Srl amb seu a Mirandola
* Cobe Cardiovascular amb seu i fàbrica a Denver
* Sorin Group Deutschland GmbH seu a Múnic
* CarboMedics Inc. amb seu a Austin
* Sorin Biomedica Cardio Srl
* Ela Medical SAS am seu i fàbrica a París
* Sorin Biomedica CRM Srl
* Bellco Srl amb seu a Mirandola
* Soludia SAS amb seu i fàbrica a Toulouse

## Referències

* ↑ «Crisi occupazionale Sorin Biomedica» (en italià). Torí: Consiglio Regionale del Piemonte, 2008. Arxivat de l'original el 2014-12-05. [Consulta: 29 novembre 2014].
* ↑ «La Fiat offre le azioni della Sorin (Biomedica)» (en italià). Milà: La Repubblica. [Consulta: 29 novembre 2014].
* ↑ «Scissione traa Snia e Sorin» (en italià). Soldioonline. [Consulta: 29 novembre 2014].

## Enllaços externs

* Web oficial de l'empresa Arxivat 2015-09-28 a Wayback Machine.
# Telesarc

Telesarc (en llatí Telesarchus, en grec antic Τελέσαρχος) fou un oficial siri-macedoni enviat pel rei selèucida Antíoc I Sòter, al front de 500 homes, a Grècia per ajudar els grecs en la defensa del pas de les Termòpiles contra el gal Brennus l'any 279 aC.
A la lluita es va destacar per la seva eficàcia i valentia i pel zel mostrat en servir a la causa dels confederats, segons diu Pausànias, però finalment va morir en combat al Mont Eta, per on els gals intentaven forçar l'entrada.

## Referències

* ↑ Telesarchus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 991

## Vegeu també

* Invasió celta dels Balcans
# Províncies argentines per IDH

Llistat de les províncies argentines ordenades per índex de desenvolupament humà (IDH) segons l'informe complet sobre desenvolupament humà (PNUD) Argentina, reporti del 2005 amb les dades dels anys 1995, 2000, 2002, 2004. La informació sobre l'IDH de les províncies es troben en el lloc d'internet del programa de les Nacions Unides per al desenvolupament humà de l'Argentina.
| Lloc | Província | IDH 1995 | IDH 2000 | IDH 2002 | IDH 2004 |
| Desenvolupament Humà Alt ||||||
| 1 | Ciutat de Buenos Aires | 0,8195 | 0,8377 | 0,8245 | 0,8360 |
| 2 | Terra del Foc | 0,7990 | 0,8214 | 0,8040 | 0,8231 |
| 3 | Santa Cruz | 0,8135 | 0,8229 | 0,8118 | 0,8190 |
| 4 | Chubut | 0,7643 | 0,7795 | 0,7734 | 0,8157 |
| 5 | Neuquén | 0,7791 | 0,7950 | 0,7857 | 0,8006 |
| Desenvolupament Humà Mitjà ||||||
| 6 | Río Negro | 0,7725 | 0,7886 | 0,7793 | 0,7942 |
| 7 | La Pampa | 0,7656 | 0,7804 | 0,7781 | 0,7931 |
| 8 | Mendoza | 0,7682 | 0,7895 | 0,7762 | 0,7899 |
| 9 | Córdoba | 0,7771 | 0,7945 | 0,7730 | 0,7886 |
| 10 | Buenos Aires | 0,7642 | 0,7816 | 0,7656 | 0,7854 |
| 11 | Santa Fe | 0,7761 | 0,7923 | 0,7718 | 0,7851 |
| 12 | La Rioja | 0,7632 | 0,7728 | 0,7612 | 0,7772 |
| 13 | San Juan | 0,7593 | 0,7732 | 0,7629 | 0,7755 |
| 14 | Entre Ríos | 0,7493 | 0,7687 | 0,7568 | 0,7751 |
| 15 | Tucumán | 0,7484 | 0,7609 | 0,7494 | 0,7691 |
| 16 | San Luis | 0,7550 | 0,7819 | 0,7578 | 0,7679 |
| 17 | Catamarca | 0,7593 | 0,7752 | 0,7618 | 0,7672 |
| 18 | Salta | 0,7500 | 0,7695 | 0,7539 | 0,7652 |
| 19 | Corrientes | 0,7330 | 0,7527 | 0,7369 | 0,7586 |
| 20 | Santiago del Estero | 0,7281 | 0,7592 | 0,7454 | 0,7569 |
| 21 | Província del Chaco | 0,7273 | 0,7523 | 0,7337 | 0,7552 |
| 22 | Misiones | 0,7275 | 0,7521 | 0,7297 | 0,7532 |
| 23 | Formosa | 0,7177 | 0,7301 | 0,7305 | 0,7465 |
| 24 | Jujuy | 0,7124 | 0,7423 | 0,7358 | 0,7407 |

## Referències

* ↑ Reporti complet del desenvolupament humà a l'Argentina (en castellà)
* ↑ Programa de les Nacions Unides IDH Argentina Arxivat 2009-10-11 a Wayback Machine. (en castellà)

## Enllaços externs

* Govern, Programa de les Nacions Unides per al Desenvolupament a l'Argentina (en castellà)
* Human Development Reports (en castellà)
* Programa de les Nacions Unides per al Desenvolupament a l'Argentina (en castellà)
# Províncies d'Angola

Les províncies d'Angola són la divisió administrativa de primer nivell d'aquest país africà. Angola és dividida en 18 províncies (del portuguès províncias):

## Províncies

| Número | Província | Capital | Area (km²) | Població (2014 prelim. cens) |
| 1 | Bengo | Caxito | 31,371 | 351,579 |
| 2 | Benguela | Benguela | 39,826 | 2,036,662 |
| 3 | Bié | Kuito | 70,314 | 1,338,923 |
| 4 | Cabinda | Cabinda | 7,270 | 688,285 |
| 5 | Cuando Cubango | Menongue | 199,049 | 510,369 |
| 6 | Kwanza-Nord | N'dalatando | 24,110 | 427,971 |
| 7 | Kwanza-Sud | Sumbe | 55,600 | 1,793,787 |
| 8 | Cunene | Ondjiva | 87,342 | 965,288 |
| 9 | Huambo | Huambo | 34,270 | 1,896,147 |
| 10 | Huíla | Lubango | 79,023 | 2,354,398 |
| 11 | Luanda | Luanda | 2,417 | 6,542,944 |
| 12 | Lunda-Nord | Lucapa | 103,760 | 799,950 |
| 13 | Lunda-Sud | Saurimo | 77,637 | 516,077 |
| 14 | Malanje | Malanje | 97,602 | 968,135 |
| 15 | Moxico | Luena | 223,023 | 727,594 |
| 16 | Namibe | Namibe | 57,091 | 471,613 |
| 17 | Uíge | Uíge | 58,698 | 1,426,354 |
| 18 | Zaire | Mbanza Kongo | 40,130 | 567,225 |

## Vegeu també

* Municipis d'Angola
* Comunes d'Angola
* Organització territorial d'Angola

## Referències

* ↑ «http://www.geohive.com/cntry/angola.aspx». Arxivat de l'original el 2016-09-30. [Consulta: 20 març 2017].
* ↑ «Recenseamento Geral da População e Habitação RESULTADOS DEFINITIVOS».

## Enllaços externs

* Provinces of Angola a statoids.com
* Perguntas e Respostas: Republica de Angola Arxivat 2010-03-05 a Wayback Machine.
# Províncies Unides de la Itàlia Central

Les Províncies Unides de la Itàlia Central, també anomenada Unió Central d'Itàlia,Confederació Central d'Itàlia o Govern Central General d'Itàlia, fou un estat satèl·lit depenent del Regne de Sardenya-Piemont que integrà els antics territoris del Gran Ducat de Toscana, Ducat de Parma, Ducat de Mòdena i les Legacions papals, després que els seus monarques van ser expulsats pels revolucions populars.

## Creació

Des d'agost de 1859 el règim prosard de Toscana, Parma, Mòdena i les Legacions papals acordaren crear, mitjançant una sèrie d'acords, un únic estat unificat, designant el 7 de novembre d'aquell any Eugeni Manuel de Savoia-Carignano com a regent. No obstant això el rei Víctor Manuel II de Sardenya es va negar a acceptar l'elecció i va escollir Carlo Boncompagni com a Governador General, que va ser responsable de la política diplomàtica i dels assumptes militars dels estats.

## Annexió al Regne d'Itàlia

El 8 de desembre de 1859 tots aquests territoris es van incorporar en la Província Reial d'Emília i després del referèndum que es va celebrar al març de 1860, l'estat s'annexionà formalment al Regne d'Itàlia. A canvi del reconeixement francès la Savoia i Niça van ser cedides a França.

## Vegeu també

* Gran Ducat de Toscana
* Ducat de Parma
* Ducat de Mòdena
* Unificació italiana

## Enllaços externs

* (anglès) States and Regents of the World
* (italià) Raccolta degli atti del Dittatore delle province modenesi e parmensi e Governatore delle Romagne.
# Pro tempore

Pro tempore, abreviada pro tem o p. t., és una locució llatina que significa «per a un temps limitat». Aquesta formulació llatina és emprada per a indicar sovint una funció o un càrrec temporal per l'absència d'una personalitat en la funció jeràrquica superior.
Algunes ciutats i municipalitats als Estats Units no tenen la funció de vicealcalde o alcalde adjunt, sinó una persona del consell municipal actuant com a alcalde pro tempore, és a dir, per un temps en l'absència de l'alcalde titular.

## Referències

* ↑ «pro tempore». Dictionary.com, LLC.
* ↑ «pro tempore». Merriam-Webster, Incorporated.
* ↑ Harlow, Keith. «Job Description of a Deputy Mayor Pro Tem». Hearst Newspapers, LLC.
# Portes de carrer (Mataró)

Les Portes de carrer és una obra de Mataró (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta de 12 portes ubicades al centre històric del municipi que s'han conservat pel seu interès.

## Història

A finals del segle xvii s'observen uns detalls de cara a l'embelliment de les cases, els objectes d'ús quotidià i el mobiliari. El fet representa l'inici d'unes noves creacions d'art popular que, ben entrar el segle xviii arribaran a un gran esplendor. Les façanes de les cases comencen a embellir-se, es té cura de l'execució de la fusteria de les finestres, portes i gelosies bombades. La porta d'entrada és enriquida amb l'aplicació d'una decoració en talla de fusta, combinada amb repartiment ordenat de claus de grossa cabota, escuts decoratius de xapa de ferro retallada en els panys i historiats pica portes. Les mateixes portes confirmen la data de construcció que moltes vegades s'intercalava en la part central de la decoració.
Les formes barroques van ser tingudes en molta estima fins ben entrat el segle xix. La introducció de nous estils a la majoria de les cases no representa la supressió dels elements barrocs, que continuaren essent valorats i conservats curosament al costat de les noves formes del segle xix.

## Referències

* 1 2 3 «Portes de carrer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 febrer 2019].
* ↑ «L'art popular de la fusta i les portes de carrer de Mataró del segle XVIII». Estudis Maratonins [Consulta: 3 març 2019].
# Portezuelo

Portezuelo és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya). És a la falda nord de la serralada Oretana al nord de Càceres. Limita amb els municipis de Portaje i Torrejoncillo al nord; Pedroso de Acim i Cañaveral a l'est; Garrovillas de Alconétar al sud; i Acehúche i Alcántara a l'oest.

## Història

L'origen de la població és encara desconegut, si bé se sap que la zona va estar habitada des de la prehistòria, ja que en els seus voltants s'hi han trobat dòlmens. També es té constància que a prop del lloc geogràfic que avui ocupa el poble va haver-hi assentaments miners romans. Posteriorment, es tenen indicis que en l'època visigoda va haver-hi una poblament al turó proper de Macailla, per la qual cosa una de les hipòtesis que té més força és fossin els habitants d'aquest poblament els que es van traslladar als voltants del castell de Portezuelo una vegada que es va construir, als voltants del segle xii. A la caiguda de l'Antic Règim la localitat es constitueix en municipi, dins el Partit Judicial de Garrovillas.

## Economia

La principal activitat econòmica de la localitat és la ramaderia. La gran quantitat d'alzines i sureres que envolten la vila permet l'explotació de deveses dedicades al bestiar boví, porcí, oví i caprí. A més, als seus voltants se situen nombroses hortes que fan que l'agricultura sigui també molt important per a la localitat.

## Llocs d'interès

* Castell de Portezuelo, del segle xii, reformat al segle xvi.
* Església de Santa María, del segle xvii amb modificacions del segle xviii. És l'església parroquial de la vila.
* Ermita del Cristo, del segle xvii.
* Ermita de Santa Ana, al nord del municipi.
* Diverses creus de terme

## Festes

* Santos Mártires, San Sebastián y San Fabián, 20 de gener.
* Las Candelas, 2 de febrer.
* Romería, dilluns de Pasqua.
* Ntra Sra. de la Asunción, 15 d'agost.
* Cristo del Humilladero, 14 de setembre.

## Referències

* ↑ «Portezuelo, a los pies del castillo» (en castellà). El Periódico, Extremadura, 07-11-2003. [Consulta: 15 setembre 2011].
# Public Carriage Office

Public Carriage Office (PCO) és l'organisme responsable d'administrar les llicències necessàries als taxis al Gran Londres. PCO forma part de Transport for London (TfL) i dona llicències als coneguts Taxis de Londres o «taxis negres» i també de serveis de lloguer o minicabs. Des del 30 de març del 2007, la transformació real de les llicències ha estat subcontractada a una empresa privada anomenada SGS.
Transport for London :
Metro de Londres  · London Rail  · London Overground  · Docklands Light Railway  · London Trams  · Tramlink  · London Buses  · London Dial-a-Ride  · London River Services  · London Streets  · Public Carriage Office  · Victoria Coach Station  · Peatge de congestió de Londres  · London low emission zone  · Oyster card :
# Publi Volumni Gal Amintí

Publi Volumni Gal Amintí (en llatí: Publius Volumnius Gallus Amintinus) va ser un magistrat romà del segle v aC. Formava part de la gens Volúmnia.
Va exercir el màxim càrrec de cònsol l'any 461 aC, conjuntament amb Servi Sulpici Camerí.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita III,10
* ↑ Dionís d'Halicarnàs. Ῥωμαϊκὴ Ἀρχαιολογία X,1
* ↑ Diodor de Sicília. Bibliotheca XI,84
* ↑ Valeri Màxim
* ↑ Plini Naturalis Historia II,57
# Portòria

Portòria (Portorium) fou un impost romà sobre les importacions i exportacions, i algunes pagades també al peatge per passar per ponts. Existia ja en la monarquia doncs Publi Valeri Publícola I en va eximir la plebs al començament de la república, però aquesta fou una mesura temporal, i amb el temps nous impostos de portorium es van introduir. La portoria et vectigalia multa fou introduïda pels censors Marc Emili Lèpid i Marc Fulvi Nobílior; Gai Semproni Grac va augmentar el nombre d'articles subjectes a portòria.
Apareix després l'impost pagat als ports de Càpua i Puteoli. Amb el temps Sicília o Àsia aportaven la part principal de la portòria però de vegades aquest impost era cobrat directament per ciutats aliades o estats clients. La llei Caecilia de vectigalibus, proposada pel pretor Quint Cecili Meteli Nepot (cònsol 57 aC), va abolir la portòria a tot Itàlia vers el 60 aC; la causa fou que els portitores, els encarregats de cobrar la portòria, exigien als mercaders sumes superiors a les legals; per un temps la portòria només es va cobrar a províncies fins que Juli Cèsar la va restaurar. August va incrementar el seu import i va crear noves portòries; els emperadors posteriors ho van incrementar o disminuir segons les necessitats.
Estaven subjectes a portòria tots els productes importats per ser venuts a territori romà, incloent esclaus, però els articles d'ús personal estaven exempts; algunes coses d'ús personal, com un noi maco o un eunuc, havien de pagar impost en ser considerats luxes; les importacions de l'estat estaven exemptes.
Sobre el seu import se sap molt poc. Ciceró diu que la portòria a Sicília al seu temps era una vigèsima part del valor del producte, i a Grècia aquesta mateixa proporció era el costum; probablement era la suma més general; en temps imperials l'import més corrent fou el d'una quarta part (quadragesima) però cap al final de l'Imperi es va passar a una octava part El portorium, com totes les vectigàlies, era encarregada pels censors als publicans que la recaptaven per mitjà dels portitores.

## Bibliografia

* BLOCH, L. Instituciones romanas. Barcelona, Labor, 1942.
* HOMO, L. Las instituciones políticas romanas: de la ciudad al estado. México, Editorial Hispano Americana, 1958 - S
# Projecció tèrmica HVOF

La projecció tèrmica HVOF és un procediment o tècnica de la projecció tèrmica. Consisteix a projectar partícules que són foses en un procés de combustió i posteriorment accelerades en una tovera convergent-divergent assolint velocitats dels gasos superiors a la velocitat del so. L'alta energia cinètica de les partícules en el moment d'impacte produeix recobriments densos i resistents, mentre que el poc temps de residència de la partícula en la flama (de l'ordre de microsegons) disminueix la quantitat d'òxids o efectes negatius per a la composició química del material a projectar. Hi ha diversos paràmetres per controlar el procés com la química de la combustió o la temperatura del substrat. Per evitar el sobreescalfament del substrat aquest pot ser refredat amb aire, CO₂ o altres gasos.
Les sigles HVOF signifiquen: High Velocity Oxy-Fuel.

## Referències

* ↑ On the role of particle state and Deposition procedure on mechanical, tribological and Dielectric response of high velocity oxy-fuel esprai alúmina Coatings
* ↑ Air Liquide-Projecció tèrmica HVOF
# ChechenAvto

ChechenAvto (rus: Чеченавто) és un fabricant d'automòbils rus amb seu a Argun, a la República de Txetxènia. L'activitat de ChechenAvto es va iniciar el 2008, per inicitaiva del govern txetxè i l'empresa AutoVAZ, establint-se a l'antiga fàbrica Pishchemash, que des del 1960 havia estat una de les instal·lacions industrials més importants de Txetxènia.Les primers unitats ensamblades van ser del model VAZ-2107. S'hi han fabricat els models Lada Priora i Lada Granta, i s'hi preveia també les del camió lleuger Vord (Ворд) i el Lada Vesta. El 4 de març del 2017 va iniciar la producció d'un bugui tot terreny d'ús militar, el M-3 Chaborz, del que posteriorment se n'ha fabricat la versió de sis places (M-6 Chaborz).

## Referències

* ↑ «Renaixement de "Pishchemash"» (en rus). Grozny Inform, 10-11-2007 [Consulta: 18 abril 2020]. «Второе рождение "Пищемаша"»
* ↑ «“Chechenauto” produced more than 500 of Lada Priora sedans» (en anglès). , 13-08-2012 [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ Tsarnaev, Said «Assembling Lada Granta cars in Chechnya» (imatges) (en anglès). Sputnik, 21-01-2016 [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ «В Чечне на автомобильном заводе планируют собирать «телеги»» (en rus). SKFO, 02-12-2010 [Consulta: 18 abril 2020]. Arxivat 25 de febrer 2020 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-02-25. [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ «Vídeo: Kadýrov prueba un nuevo Lada que se fabricará en Chechenia» (en castellà). RT, 12-10-2005 [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ «"Chechenavto" launched the production of a three-seat combat buggy» (en anglès). Autostat, 10-03-2017 [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ «El 'buggy de Kadírov', en todo su esplendor» (en castellà). Sputnik, 28-02-2018.
# Charenton-le-Pont

Charenton-le-Pont és un municipi francès, situat al departament de Val-de-Marne i a la regió de l'Illa de França. L'any 1999 tenia 26.582 habitants.
Forma part del cantó de Charenton-le-Pont i del districte de Créteil. I des del 2016, de la divisió Paris-Est-Marne et Bois de la Metròpoli del Gran París.
Situat al sud-est de París, és un centre residencial i industrial.
# Pseudophoxinus punicus

Pseudophoxinus punicus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tunísia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París and MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ciudad de la Imagen

La Ciudad de la Imagen és un complex d'oficines i oci, amb temàtica audiovisual. Està situat a l'oest de la Comunitat de Madrid, passada la Casa de Campo entre Aluche i Boadilla del Monte, al terme municipal de Pozuelo de Alarcón.

## Empreses

L'Acadèmia de les Ciències i les Arts de Televisió d'Espanya, part de l'arxiu de la Filmoteca Espanyola, Telemadrid (seu), els multicines Kinépolis, l'ECAM (scola de Cinematografia i de l'Audiovisual de la Comunitat de Madrid), Oficina MEDIA España, Egeda, Kiss FM, Real Madrid TV, Mediapro, Overon TV, CreaSGR, TBN, Game Videomedia, Least Cost Routing Telecom LCR i diverses productores audiovisuals tenen les seves oficines o locals en aquesta ubicació. També va ser la seu de laSexta des de 2006, la seva creació, fins al 15 de desembre de 2013, dia en què es va completar el trasllat de la cadena a la seu d'Antena 3, a San Sebastián de los Reyes.

## Transports

El recinte empresarial i d'oci és travessat per la línia ML-3 de Metro Ligero Oeste, amb tres estacions dins: Ciudad de la Imagen, José Isbert i Ciudad del Cine.
Arriben o passen per aquest recinte les línies d'autobús 571, 572, 573 i 574 d'Empresa Boadilla.

## Referències

* ↑ Landeira Prado, Renato Alberto. Diccionario Jurídico de los Medios de Comunicación. Editorial Reus, 2006, p. 410. ISBN 9788429014358 [Consulta: 11 octubre 2012]. «C/ Juan de Orduña 3,1r.; Ciudad de la Imagen; 28223 Pozuelo de Alarcón - Madrid»
* ↑ «El futuro edificio de la Filmoteca en la Ciudad de la Imagen albergará 1,5 millones de bobinas». elconfidencial.com, 03-12-2007. [Consulta: 11 octubre 2012].
* ↑ laSexta coloniza los estudios de Antena 3

## Enllaços externs

* Filmoteca, vídeo sobre el funcionament del nou Centre de Conservació i Restauració (CCR) de la Filmoteca Nacional a Pozuelo de Alarcón.
# Qualificació per la Fórmula 1

Les proves de qualificació/classificació per disputar una cursa de Fórmula 1 es disputen el dissabte anterior a la disputa del Gran Premi (GP) i en defineixen la graella de sortida.
La qualificació pròpiament dita es divideix en tres parts:
* La Q1, on els pilots han de fer voltes al circuit durant 15 minuts, i on els set pilots que han fet les set voltes més lentes són eliminats i no poden disputar les següents tandes de classificació.
* La Q2, on els pilots tenen 10 minuts per intentar fer el seu millor registre i passar a l'última tanda de classificació. També queden eliminats els set pitjors temps.
* La Q3, on els 10 pilots que han obtingut els millors temps de les tandes anteriors es disputen en 10 minuts les 10 primeres posicions de la graella de sortida del Gran Premi de Fórmula 1 que es disputa el diumenge.
Els pilots comencen la cursa en les posicions que defineixen els temps registrats a la Q3, després a la Q2 (pos. de l'onzena a la dissetena) i els últims (de la 18a a la 24a) segons els temps trets a la Q1.