OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Careproctus spectrum

Careproctus spectrum és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima polar i demersal que viu entre 93 i 201 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des del sud del mar de Bering fins a l'est del Golf d'Alaska.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* ↑ Evermann, B.W. i E.L. Goldsborough, 1907. The fishes of Alaska. Bull. U.S. Bur. Fish. 26: 219-360.
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Universitat de Texas a Austin

La Universitat de Texas a Austin (The University of Texas at Austin en anglès), sovint anomenada "UT" o "Texas" simplement, és la institució principal del sistema universitari públic de l'estat de Texas (Universitat de Texas). És nacionalment reconeguda per la qualitat de la seva producció investigadora. Està ubicada a la ciutat d'Austin, capital de Texas. El campus principal està situat a menys d'un quilòmetre i mig del Capitoli de l'Estat de Texas a Austin. Fundada el 1883, la universitat es considera una "Public Ivy" (grup de les millors universitats públiques dels Estats Units) i tenia la quarta inscripció més gran de país el 2006, amb 50.000 estudiants i 20.000 treballadors.
El campus d'UT compta amb diverses facultats, centres de recerca, esglésies, aparcaments, centres comercials, etc. És en si mateix una petita ciutat dins d'Austin, amb un estil arquitectònic que recorda remotament a Europa quan es visita. Destaca la seva torre de llum que servia per il·luminar el campus universitari. Les plaques dels carrers en el seu campus estan adornades per l'omnipresent i ataronjat banyallarga. El seu equip de futbol americà va guanyar la lliga universitària en la temporada 2005-2006.

## Referències

* ↑ Austin, Liz «Flagship University of Texas seeks to boost diversity». , 03-10-2005 [Consulta: 28 setembre 2006].
* ↑ «Report Center – Enrollments». Texas Higher Education Coordinating Board. Arxivat de l'original el 28 setembre 2013. [Consulta: 29 novembre 2012].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
# World of Warcraft

World of Warcraft, també anomenat WoW, és un videojoc de rol jugat de forma massiva en línia i desenvolupat per Blizzard Entertainment. Està disponible per als sistemes operatius Windows i Mac OS X. Està basat en el món de ficció i la història de Warcraft, en el qual s'adopta el paper d'un personatge virtual que interacciona amb altres personatges, desenvolupa situacions en un ambient fantàstic i lluita en una guerra contínua. El joc consta de dos bàndols: l'Horda i l'Aliança. Els jugadors de les dues faccions no poden tenir cap contacte social entre si.
Consta de diverses expansions oficials, sent les primeres World of Warcraft: The Burning Crusade, World of Warcraft: Wrath of the Lich King i World of Warcraft: Cataclysm.
World of Warcraft va ser un gran èxit comercial i de crítica des del llançament de la versió original el 2004 i es va convertir ràpidament en el MMORPG més popular de tots els temps, assolint un màxim de 12 milions de subscriptors el 2010. El joc tenia més de cent milions de comptes registrats el 2014, i el 2017 havia recaptat més de 9.230 milions de dòlars, fet que el converteix en una de les franquícies de videojocs amb més ingressos de tots els temps. El joc ha estat considerat pels periodistes de videojocs com el MMORPG més gran de tots els temps i un dels videojocs més reeixits de tots els temps. S'ha destacat la seua longevitat, amb suport del desenvolupador i expansions per més de quinze anys. El 2019 es va llançar una versió vainilla del joc titulada World of Warcraft Classic, que permet als jugadors experimentar l'experiència del joc base tal com era abans de llançar-se qualsevol de les expansions.

## Sinopsi

La història comença 4 anys després de Warcraft III. S'ha canviat el gènere de l'estratègia en temps real per l'enfocament a adoptar un rol, i tenim novament dos bàndols clarament diferenciats, l'Aliança i l'Horda. Cada un d'aquests bàndols està compost per sis races. Originalment eren 4 races per bàndol, però amb la sortida de la primera expansió se n'hi van afegir dues i dues més amb la tercera expansió.

## Vegeu també

* Runescape
* Sacred
* Silkroad Online
* Tibia
* Ultima Online
* Eímear Noone

## Referències

* ↑ Reilly, Jim. «World of Warcraft Reaches 12 Million Subscribers». IGN, 05-05-2012.
* ↑ «Blizzard reaches 100M lifetime World of Warcraft accounts». Polygon.com, 28-01-2014. Arxivat de l'original el 1 febrer 2014.
* ↑ Sawyer, Logan. «Ranking The 15 Best MMORPGs Of All Time». TheGamer, 13-05-2020.
* ↑ Bradley, Alan. «The best MMORPG games to live out your best fantasy life». GamesRadar, 11-08-2020.
* ↑ Lykins, Damien. «The Top 10 Best MMORPGs Of All Time (According to Metacritic)». GamesRant, 02-09-2019.
* ↑ «Mark Your Calendars: WoW Classic Launch and Testing Schedule - WoW» (en anglès americà). World of Warcraft. [Consulta: 27 agost 2019].
* ↑ (en anglès) , 26-08-2019 [Consulta: 27 agost 2019].

## Enllaços externs

* World of Warcraft a Wowhead (castellà)
* Versió en anglès del joc (anglès)
* Versió en castellà del joc (castellà)
# Vena subclàvia

La vena subclàvia és una vena gran aparellada, a banda i banda de la part superior del tronc, que s'encarrega de drenar la sang de les extremitats superiors, permetent que aquesta sang torni al cor. La vena subclàvia esquerra té un paper clau en l'absorció de lípids, ja que permet que els productes transportats per la limfa entrin al torrent sanguini, procedents del conducte toràcic. El diàmetre de les venes subclàvies és d'aproximadament 1-2 cm, depenent de l'individu.

## Estructura

Cada vena subclàvia és una continuació de la vena axil·lar i va des del límit exterior de la primera costella fins al límit medial del múscul escalè anterior. A partir d'aquí s'uneix amb la vena jugular interna per formar la vena braquiocefàlica (també coneguda com a "vena innominada"). L'angle d'unió s'anomena angle venós.
La vena subclàvia segueix l'artèria subclàvia i està separada de l'artèria subclàvia per la inserció de l'escalè anterior. Per tant, la vena subclàvia es troba anterior a l'escalè anterior mentre que l'artèria subclàvia es troba posterior a l'escalè anterior (i anterior a l'escalè mitjà).

## Referències

* 1 2 Jacob, S. Chapter 7 - Head and neck (en anglès). Churchill Livingstone, 2008, p. 181–225. DOI 10.1016/b978-0-443-10373-5.50010-5. ISBN 978-0-443-10373-5.
* ↑ Ahn, Samuel S.; Conley, Milton; Ahn, Justin S. Chapter 65 - Axillosubclavian Vein Thrombectomy, Thrombolysis, and Angioplasty (en anglès). W.B. Saunders, 2011, p. 679–686. DOI 10.1016/b978-1-4160-6208-0.10065-5. ISBN 978-1-4160-6208-0.
# Premi Ariel a la millor actriu de repartiment

El Premi Ariel a millor actriu de repartiment (en castellà mejor actriz de cuadro) és una de les categories dels Premis Ariel. Aquesta categoria actualment es troba inactiva. El premi es va lliurar per primera vegada de 1947 al 1958, després la categoria es va reprendre de 1987 al 2004.
El màximes guanyadores d'aquesta categoria són les actrius Fanny Schiller, Carolina Barret, Margarita Isabel i Gina Moret, amb dos premis cadascuna. En 1990 (Lliurament XXXII) Patricia Reyes Spíndola i Martha Navarro rebien l'Ariel a millor actriu de quadre després d'un empat. Això tornaria a ocórrer en 1993 (Lliurament XXXV) ara entre Gina Moret i Verónica Langer.

## Guardonades per any

| Lliurament | Any | Guanyadora | Pel·lícula |
| LX | 2018 | Bernarda Trueba | La región salvaje |
| LIX | 2017 | Martha Claudia Moreno | Distancias cortas |
| XLVI | 2004 | Perla de la Rosa | Mil nubes de paz cercan el cielo, amor jamás acabaras de ser amor |
| XLV | 2003 | Margarita Sanz | La habitación azul |
| XLIV | 2002 | Cristina Michaus | De la calle |
| XLIII | 2001 | Gina Moret | Por la libre |
| XLII | 2000 | Fabiana Perzabal | Rito terminal |
| XLI | 1999 | Vanessa Bauche | Un embrujo |
| XL | 1998 | Blanca Torres | Por si no te vuelvo a ver |
| XXXIX | 1997 | Angélica Aragón | Cilantro y Perejil |
| XXXVIII | 1996 | Margarita Isabel | Mujeres Insumisas |
| XXXVII | 1995 | María Fernanda García | Bienvenido - welcome |
| XXXVI | 1994 | Blanca Guerra | Principio y fin |
| XXXV | 1993 | Gina Moret | Ángel de fuego |
| XXXV | 1993 | Verónica Langer | Miroslava |
| XXXIV | 1992 | Margarita Isabel | Como agua para chocolate |
| XXXIII | 1991 | Mercedes Olea | Jóvenes delincuentes |
| XXXII | 1990 | Patricia Reyes Spíndola | El otro crimen |
| XXXII | 1990 | Martha Navarro | Rosa de dos aromas |
| XXXI | 1989 | Luisa Huertas | Mentiras Piadosas |
| XXX | 1988 | Dunia Saldívar | Nocturno amor que te vas |
| XXIX | 1987 | Gabriela Araujo | Thanatos |
| XIII | 1958 | Rosa María Moreno | La culta dama |
| XII | 1957 | Lucy Gallardo | ¿Con quién andan nuestras hijas? |
| XI | 1956 | Carolina Barret | Espaldas mojadas |
| X | 1955 | Leonor Llausás | Los Fernández de Peralvillo |
| IX | 1954 | Prudencia Grifell | La sexta carrera |
| VIII | 1953 | Rosaura Revueltas | El rebozo de Soledad |
| VII | 1952 | Guadalupe del Castillo | Crimen y castigo |
| VI | 1951 | Fanny Schiller | La mujer que yo amé |
| V | 1950 | Enriqueta Reza | una familia de tantas |
| IV | 1949 | Irma Torres | Flor de caña |
| III | 1948 | Tita Merello | Cinco rostros de mujer |
| II | 1947 | Fanny Schiller | Cantaclaro |
| I | 1947 | Carolina Barret | Canaima, el dios del mal |

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada» (en castellà). Academia Mexicana de Artes y Ciencias Cinematográficas. Arxivat de l'original el 2016-03-23. [Consulta: 20 febrer 2021].
* ↑ Bloch, Catherine «La Academia Mexicana festeja su entrega número 50 del Ariel» (en castellà). Cineteca Nacional. Secretaría de Cultura, 29-03-2008 [Consulta: 19 octubre 2016]. Arxivat August 9, 2022$^{[Datemismatch]}$, a Wayback Machine.
# Laura Sánchez Soto

Laura Sánchez Soto (León; 16 d'octubre de 1985), és una clavadista mexicana que ha competit en tres ocasions en Jocs Olímpics.
Va començar a participar en competències juvenils com l'Olimpíada Nacional el 2002, on va guanyar la medalla de plata en la prova de trampolí de tres metres i la d'or en plataforma de 10. Durant els XIX Jocs Centreamericans i del Carib es va portar la medalla d'or en la prova de trampolí d'un metre i un bronze en plataforma de 10 metres. Va representar a Mèxic en el Campionat Mundial de Barcelona juntament amb Paola Espinosa, amb qui va guanyar la medalla de bronze en clavats sincronitzats de tres metres, obtenint el seu pas olímpic.
Durant els Jocs Panamericans de 2003 va obtenir juntament amb Paola, dos medalles de plata, ambdues en clavats sincronitzats. De forma individual va aconseguir el 2o., lloc en trampolí de tres metres, la qual cosa la va fer mereixedora del Premi Nacional de l'Esport, mateix que va rebre el 20 de novembre de 2003 de mans de Vicente Fox juntament amb Paola Espinosa.
El diumenge 5 d'agost de 2012, durant els XXX Jocs Olímpics a Londres va obtenir la medalla de bronze en trampolí de tres metres, quedant amb prou feines 0.20 punts a dalt del quart lloc, la italiana Tania Cagnotto.

## Participació a Londres 2012

Laura Sánchez va arribar a les olimpíades amb una lesió d'espatlla que li havia impedit entrenar adequadament els mesos anteriors i per la qual necessitava realitzar-se una cirurgia, però pel poc temps faltant per a Londres 2012 va decidir no operar-se fins al cap de competir, malgrat el risc que això significava. No obstant això, els dies de competència no va presentar molèsties per lesió i va poder exercir-se en la fossa sense problemes.
La prova olímpica es va dur a terme en tres dies, del divendres 3 al diumenge 5 d'agost, realitzant-se una fase en cada dia. La primera fase eliminatòria Sánchez Soto va acumular 320.15 punts que li van servir per passar a semifinals en 9o. lloc de 30 competidores, qualificant 18 clavadistes en total. La semifinal va acumular 336.50 punts, passant en 7o. lloc de dotze finalistes.
La final va constar de cinc rondes de clavats sense límit de dificultat. Les qualificacions i llocs que va ser ocupant la clavadista al final de cada ronda van ser:
* Ronda 1: 70.50 pts., 5è. lloc.
* Ronda 2: 67.50 pts., 6è. lloc.
* Ronda 3: 75.00 pts., 5è. lloc.
* Ronda 4: 74.40 pts., 3.$^{er}$. lloc.
* Ronda 5: 75.00 pts., 3.$^{er}$. lloc.
El seu total en la prova va ser 362.40 punts per guanyar la tercera posició corresponent a la medalla olímpica de bronze, tan sols 0.20 punts per a dalt de Cagnotto. La xinesa Wu Minxia va acabar sent or amb un acumulat de 414.00 punts i el seu compatriota He Zi la medalla de plata amb 379.20 punts totals.

## Referències

* ↑ «Peligró participación de Laura Sánchez en Londres dice su médico [Londres 2012 - 05/08/2012 | Periódico Zócalo]». Arxivat de l'original el 2017-04-21. [Consulta: 20 abril 2017].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-09-09. [Consulta: 20 abril 2017].

## Enllaços externs

* Biografía de Laura Sánchez
# Niederlenz

Niederlenz és un municipi del cantó d'Argòvia (Suïssa), situat al districte de Lenzburg.

## Enllaços externs

* Web oficial del municipi
* Niederlenz en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
# Nikaure

Nikaure (N(j) kꜣ.w Rꜥ, "les forces Ka pertanyents a Re") va ser un príncep egipci i djati (visir) de la IV Dinastia. Era fill del rei Khefren. Tenia com a títols el de Fill gran Rei del seu cos (sA-nswt n Xt = f) i Principal jutge i djati (smsw tAjtj sAb TAtj).
Nikaure era fill del faraó Khefren i de la reina Persenet. La seva dona es deia Nikanebti, que va ser Sacerdotessa d'Hathor i Mestressa de Sicamor a tots els seus llocs.
A la tomba de Nikaure s'hi conserva un testament que descriu el seu llegat. El testament data de "l'any de la dotzena ocurrència de la numeració de bestiar petit i gran (any 24 de Khefren). Nikaure deixa propietats a la seva dona Nikanebti, al seu fill Nikaure, a la seva filla Hetepheres i al seu fill Ka -en-nebti-wer. La propietat que hauria d'haver anat a parar a una (presumptament) filla morta, va ser per la seva dona.
Nikaure en jeroglífic :
La tomba de Nikaure és la LG 87, segons la numeració introduïda per Lepsius, tot i que també rep la denominació G 8158. Està situada al Camp Central de la necròpolis de Gizeh.

## Referències

* ↑ Dodson i Hilton, 2004.
* 1 2 Malek, Moss i Porter, 1974.
* ↑ Verner, 2006, p. 134.
* ↑ «G 8159» (en anglès). Digital Giza. [Consulta: 26 gener 2021].
* ↑ Verner, 1906, p. 88-90.

## Bibliografia

* Breasted, James H. Ancient Records of Egypt: Historical Documents from the Earliest Times to the Persian Conquest, Collected Edited and Translated with Commentary (en anglès). vol. 1: The First to the Seventeenth Dynasties. Chicago: University of Chicago Press, 1906.
* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Malek, Jaromir; Moss, Rosalind L. B.; Porter, Bertha. Topographical Bibliography of Ancient Egyptian Hieroglyphic Texts, Statues, Reliefs and Paintings (en anglès). vol. 3ː Memphis, Part I Abu Rawash to Abusir. Griffith Institute, 1974. ISBN 978-0900416101.
* Verner, Miroslav «Contemporaneous Evidence for the Relative Chronology of Dyns. 4 and 5.». Erik Hornung, Rolf Krauss & David A. Warburton, eds, 2006, pàg. 124-143.
# Nike iPod

Nike+iPod és un dispositiu que mesura i registra la distància i el ritme d'un passeig o quan corres.

## Materials

Es necessita:
* iPod nano o iPod touch
* Un parell de sabatilles Nike +
* Paquet esportiu o sensor Nike + iPod.
Col·loca el sensor en el compartiment incorporat sota la plantilla de la teva sabatilla Nike +, i connecta el receptor al teu iPod nano. L'iPod touch, iPhone 3GS i iPhone 4 són compatibles de sèrie amb Nike +, de manera que no requereixen receptor. El sensor fa un seguiment de la teva carrera i envia la informació a l'iPod.

## Funcionament

Primer de tot has de consultar el menú de Nike + iPod i triar el tipus de carrera. Es pot utilitzar les dreceres per accedir ràpidament a exercicis personalitzats. Pots fer un entrenament sorpresa o un programa determinat amb objectiu de temps, distància o calories. Després has de triar la teva llista de reproducció favorita, pots barrejar temes aleatòriament o també pots triar alguna de les cançons esportives creades per Nike. També pots activar la funció PowerSong per quan necessitis animar-te. Mentre corres, l'iPod nano, iPod touch, iPhone 3GS o iPhone 4 et va informant del temps, la distància, la velocitat i les calories cremades, i t'ofereix comentaris tant quan arribes a la meitat de l'entrenament, com en el tram final de la teva objectiu. També pots consultar tots els detalls de l'entrenament al teu iPod.

## Referències

* ↑ «Análisis: Nike+ iPod nano y iPod touch» (en castellà), 17-12-2008. [Consulta: 28 abril 2019].
* ↑ «iPod Nano con Nike plus integrado sin necesidad de chip» (en castellà). [Consulta: 28 abril 2019].

## Enllaços externs

* http://www.apple.com/es/ipod/nike/run.html
# Nahur

Nahur fou una ciutat de la regió d'Idamaraz, estació de la ruta comercial de Kanesh. Correspon a algun lloc proper a la moderna Qamixli a Síria. Era un dels quatre districtes de l'Idamaraz sota domini directe de Mari; un governador de Mari residia a la ciutat segons esmenten les tauletes de Mari que la citen diverses vegades.
Ashkur-Addu de Karana aspirava a aquesta ciutat que Zimrilim de Mari en algun moment va planejar cedir-li.

## Referències

* Thoughts of Zimri-Lim
# Neurastènia

La neurastènia, en psiquiatria, és la neurosi caracteritzada per un cansament inexplicable que apareix després de fer un esforç intel·lectual. També hi ha la queixa d'una sensació de debilitat i esgotament corporal i físic després d'esforços mínims. Pot cursar amb tristesa, abatiment, cansament, temor, pèrdua de memòria, insomni, irritabilitat, mal de cap, i altres símptomes.
El diagnòstic, segons la CIM (Classificació Internacional de Malalties), ha de constar de més de dos dels següents símptomes:
* Sensació de dolor i molèsties musculars
* Mareigs
* Cefalees de tensió
* Trastorns del somni
* Incapacitat per relaxar-se
* Irritabilitat
* Dispèpsia
# Novara Calcio

El Novara Calcio és un club de futbol d'Itàlia, de la ciutat de Novara, a la regió del Piemont. Va ser fundat el 1908.
# Novallas

Novallas és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca de Tarassona i el Moncayo, molt a prop del límit amb Navarra.

## Heràldica municipal

L'antic escut de Novallas era molt senzill i duïa només les quatre barres d'Aragó. Aquest escut va ser substituït per l'actual escut l'any 1999.
És de notar el ratpenat que corona el timbre. Emblema representat en alguns blasons municipals dels territoris de l'antiga Corona d'Aragó, Novallas és el municipi més occidental a utilitzar aquest símbol.

## Referències

* ↑ Novallas Bandera y escudo Municipal -Zaragoza. Aragón. España.

## Enllaços externs

* Novallas, turisme Arxivat 2008-06-11 a Wayback Machine.
* Novallas, ajuntament
* Novallas, pàgina no oficial Arxivat 2011-11-26 a Wayback Machine.
# Nulato

Nulato és una població dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2007 tenia 302 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nulato tenia 336 habitants, 91 habitatges, i 71 famílies La densitat de població era de 3 habitants/km².
Dels 91 habitatges en un 51,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,3% hi vivien parelles casades, en un 27,5% dones solteres, i en un 20,9% no eren unitats familiars. En el 14,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 41,7% tenia menys de 18 anys, un 10,7% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 15,5% de 45 a 60 i un 7,1% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 23 anys. Per cada 100 dones hi havia 97,6 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,1 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 25.114 $ i la renda mitjana per família de 26.944 $. Els homes tenien una renda mitjana de 24.375 $ mentre que les dones 25.313 $. La renda per capita de la població era de 8.966 $. Aproximadament el 16,7% de les famílies i el 18,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nulato». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nulato». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Nolfo II Montefeltro

Nolfo II Montefeltro va ser fill de Frederic II Paolo Novello Montefeltro. Junt amb son germà Antoni II Montefeltro va ser senyor d'Urbino del 1364 al 1369. El 1371 va ser creat vicari pontifici perpetu de Cagli, però la va perdre al cap de poc enfront dels Gabrielli. El 1377 es va casar amb Margherita Gabrielli, filla de Cante Gabrielli, senyor de Cantiano. No se segur que deixés successió, però se li atribueix una filla de nom desconegut que es va casar amb Pierfrancesco Brancaleoni, senyor de Casteldurante, Sassocorvaro, S. Angelo in Vado, Montelocco, Montemaggio, Sorbetolo, Arsiccio, Lunano i Petrella di Massa.