OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Penyal de la Zorra

El Penyal de la Zorra és un poblat de l'edat del bronze situat al nord de Villena (Alt Vinalopó, País Valencià), al sud de la serra del Morrón. Va haver d'estar poblat des de l'Eneolític final fins a la meitat del 2000 a. C., si s'ha de jutjar pels materials recuperats al mateix poblat i les coves circumdants.

## El poblat

Situat al vessant del Morrón, presenta fortes muralles i habitatges escalonats, en general, de construcció massissa. En recerques superficials o xicotetes proves s'han trobat molins de mà i falçs de sílex, percussors de pedres dures, espàtules i punxons d'os, esmoladors i braçals d'arquer, un mall de metal·lúrgia i abundant ceràmica, de la qual destaquen fragments amb decoració incisa reticulada d'estil campaniforme. Aquesta última fa suposar que el poblament començaria durant l'Eneolític final.

## Les coves

En una covarxa, al peu dels cingles occidentals, es va descobrir un enterrament individual, l'aixovar del qual consistia en fragments d'un bol ennegrit i espatulat, una punta de fletxa de sílex amb aletes incipients, granadures en forma d'oliva, un gran dentalium i una xicoteta arracada de plata de 15 mil·límetres de diàmetre i 0,823 grams de pes.
Una altra covarxa d'enterrament al vessant oriental, amb dues inhumacions, va subministrar un extraordinari aixovar funerari compost per un punyal triangular de llengüeta, dues puntes de fletxa lanceolades de llarga espiga de metall, un collaret format exclusivament amb vèrtebres de peix, alguns fragments ceràmics llisos, ennegrits o rogencs, i una arracada de plata de 15 mil·límetres de diàmetre i 0,468 grams. Aquest enterrament ha de ser posterior al de la primera covarxa, ja que les puntes de fletxa oposades són ja de metall. No hi ha dubte que les dues covarxes d'enterrament estan relacionades amb el poblat, encara que els tres jaciments presenten diferències.

## Referències

* 1 2 3 4 «Zorra, Peñón de la». A: Gran Enciclopedia Temática de la Comunidad Valenciana. Historia. Editorial Prensa Valenciana, 2009.
# Penyaflor

Penyaflor és una muntanya de 275 metres que es troba al municipi d'Aldover, a la comarca catalana del Baix Ebre.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Penyal d'Alger

El penyal d'Alger fou una posició fortificada espanyola que dominava la ciutat d'Alger, i fou possessió dels espanyols del 1510 al 1529.
La ciutat d'Alger, abans de ser presa pels espanyols, va acceptar pagar tribut a Espanya el 1510 i va entregar l'illot que dominava l'entrada al port. L'illot, llavors anomenat Beni Mezrena fou ocupat per l'almirall Diego de Vera, i s'hi va construir una fortalesa amb materials i treballadors subministrats per la ciutat (1511)
El 22 de gener de 1516 va morir el rei d'Aragó Ferran el Catòlic i els habitants d'Alger van pensar a alliberar-se de l'amenaça que suposava la presència castellana i aragonesa al penyal d'Alger (ocupat el 1510) i van cridar al corsari grecoturc Arudj que era a Djidjelli i disposava de canons i vaixells. L'emir local dels Banu Ziyyad o Ziyyadites Abu-Abd-Al·lah V (1504-1517) va fugir i els espanyols que eren a terra es van refugiar al penyal d'Alger, un illot fortificat davant la ciutat; es va enviar una petició d'ajut a Carles I (V emperador); el bombardeig d'Arudj sobre el penyal no va obtenir resultat i ja s'acostava la flota enviada des de la península Ibèrica. A més els turcs es comportaven a Alger com en país conquerit i els habitants d'Alger dirigits per Salim al-Tumi, van voler desfer-se dels pirates.
Però Arudj es va anticipar, va fer matar Salim i va agafar el poder a la ciutat; la flota enviada en socors no va aconseguir expulsar els germans d'Alger, un desembarcament el dia 30 de setembre dirigit per Diego de Vera va fracassar; i Arudj consolidat es va declarar llavors sultà d'Alger conquerint a més els territoris de Miliana, Medea i Tenes.
Dels territoris orientals en va donar el govern al seu germà Khair ed-Din Barba-rossa amb seu a Dellys. Arudj va morir en lluita contra els espanyols la tardor del 1518 i tot el poder va passar al seu germà.
Fou Khayr al-Din Barba-roja el que va finalment el maig de 1529 va destruir la fortalesa amb l'artilleria, deixant només dues torres; va quedar ocupada el 27 de maig i els espanyols que no van morir foren reduïts a l'esclavatge. Molts cristians van haver de participar en la construcció d'una barrera que va ser l'inici del nou port de guerra, entre l'illa i la ciutat (200 metres de llarga i 4 metres d'altura).

## Referències

* ↑ «La conquista del peñón de Argel por Barbarroja contada por un espía judío» (en castellà). [Consulta: 20 juliol 2020].

## Bibliografia

* Grosse, Philip. Historia de la piratería (en castellà). Traducció: Lino Novás Calvo. Sevilla: Renacimiento, 2008, p. 32-39 (Isla de la Tortuga, Serie Mayor). ISBN 9788416981540.
# Phenacobius mirabilis

Phenacobius mirabilis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Jan Jambon

Jan Jambon (nascut el 26 d'abril del 1960 a Genk, Flandes) és un informàtic i polític belga afiliat al partit Nieuw-Vlaamse Alliantie (N-VA). Va ser vice-primer ministre i ministre federal de la Seguretat i d'Interior dins el govern Michel I (Charles Michel) de l'11 d'octubre del 2014 al 9 de desembre del 2018. EL 9 de desembre del 2018, és remplaçat per Jan Jambon per Peter De Crem a Interior, provocat per la crisi mundial sobre migracions. El 2019, Jan Jambon esdevé nou primer ministre de Flandes. És diplomat en informàtica per la Vrije Universiteit Brussel i té un master en administració de negocis per la Universitat d'Anvers. Jambon comença la seva carrera professional a l'empresa IBM. Jan Jambon debuta en política al partit nacionalista flamenc anomenat Volksunie i després canvia al Nieuw-Vlaamse Alliantie.

## Referències

* ↑ «Jan Jambon» (en flamenc). https://www.janjambon.be,+04-10-2019.+[Consulta: 4 octubre 2019].
* ↑ «Jan Jambon» (en flamenc). https://www.n-va.be,+21-01-2014.+[Consulta: 4 octubre 2019].
* ↑ «Het Nieuwsblad» (en flamenc). https://www.nieuwsblad.be,+04-10-2019.+[Consulta: 4 octubre 2019].
* ↑ News, Flanders. «Jan Jambon is now officially Flanders new PM» (en anglès). https://www.vrt.be,+02-10-2019.+[Consulta: 4 octubre 2019].
# Jaciment del Rebollar

El Jaciment del Rebollar és un jaciment arqueològic ubicat a la vessant d'un turó pròxim a l'aldea d'El Rebollar, Requena.
Està format per ceràmiques ibèriques rodades, fragmentades i dispersades. S'ha prospectat dos voltes, una en 1992, quan s'arreplega la majoria de material, i una altra en 2010, on només es va actualitzar la informació existent.

## Referències

* 1 2 3 Quixal Santos, David. La Meseta de Requena-Utiel (Valencia) entre los siglos II a.C. y II d.C. La romanización del territorio ibérico de Kelin. València: Servei d'Investigació Prehistòrica, 2015, p. 37 (Serie de trabajos varios). ISBN 978-84-7795-747-8.
# Perdiu de Tanzània

La perdiu de Tanzània (Xenoperdix udzungwensis) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) endèmic de les muntanyes Udzungwa, a Tanzània. Alguns autors la consideren una espècie monotípica però altres consideren que la perdiu de Rubeho (Xenoperdix obscurata) és en realitat una subespècie de la perdiu de Tanzània.

## Referències

* ↑ «Perdiu de Tanzània». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/11/2023(català)
* ↑ IOC World Bird List VERSION 7.2. 2017
* ↑ Josep del Hoyo i J. Nigel. Illustrated checklist of the birds of the world. Vol.1, Non passerines. Lynx Edicions, 2014. ISBN 978-84-96553-94-1
# Perdiu de mar alanegra

La perdiu de mar alanegra (Glareola nordmanni) és una espècie d'ocell de la família dels glareòlids (Glareolidae) que en estiu habita terrenys oberts, vores de llacs i valls des d'Hongria i Romania cap a l'est, per Ucraïna, fins a Kazakhstan i sud-oest de Sibèria. En hivern a l'àrea del Sahel africà i del Kalahari i els seus voltants.

## Referències

* ↑ Perdiu de mar d'ala negra a CERCATERM Rev. 12/03/2012
# Partit dels Socialistes Revolucionaris d'Ucraïna

El Partit del Socialistes Revolucionaris d'Ucraïna (UPSR), (ucraïnès: Українська партія соціалістів-революціонерів (УПСР) Ukraïnska partia sotsialistiv-revoliutsioneriv (UPSR), fou un partit polític ucraïnès creat a principis del segle xx, amb Mykola Kovalevsky al capdavant. El seu equivalent a Rússia fou el Partit Social-Revolucionari.
Aquest partit col·laborà estretament amb les diferents formacions sindicals i camperoles d'Ucraïna. Una de les seves figures més importats fou Mikhailo Hruixevski, que s'hi adherí el 1917.
# Paul Hazard

Paul Hazard (Noordpeene, 1878 - París, 1944), home de lletres, historiador i assagista francès.
Docent universitari des de 1904, va escriure el 1910 la seva tesi doctoral sobre la influència de la Revolució Francesa a la literatura italiana. Va ser catedràtic a la Universitat de Lió. Professor a la Sorbona des de 1913, va ser mobilitzat durant la Primera Guerra Mundial, i el 1925 va arribar a la càtedra de literatura moderna i comparada al Col·legi de França. Membre electe de l'Acadèmia Francesa des de 1940, sota l'ocupació alemanya, no va arribar a ser rebut com acadèmic.
Amb Joseph Bédier va publicar Histoire de la littérature française.
La seva principal obra és La Crisi de la consciència europea de 1680-1715 , que va assolir gran repercussió en la historiografia i és constantment citat. Igualment ha influït en la Història de la Filosofia, la Ciència i la Literatura, per aconseguir definir un període clau a través del seu ambient intel·lectual i els seus pensadors clau.

## Obres

* La Révolution française et les lettres italienne, 1789-1815 . Tesis presentada a la Facultat de Lletres de Lyon (1910)
* Giacomo Leopardi (1913)
* La Ville envahie (1916)
* L'Italie vivant (1923)
* La Vie de Stendhal (1928)
* Avec Victor Hugo en exil (1930)
* Don Quixot de Cervantes: Étude et analyse (1931)
* La Crise de la conscience européenne: 1680-1715 (1935)
* Le Visage de l'enfance (1938)
* Quatre études: Baudelaire. Romantique. Sud un cycle poétique. L'Homme de sentiment (1940)
* La Pensée européenne au XVIII siècle, de Montesquieu à Lessing (1946). Text disponible a Internet (en francès)
* Les Livres, els enfants et les hommes (1932)
# Paul Hasule

Paul Hasule (Kampala, 20 de novembre de 1959 - Mulago Hospital, 26 d'abril de 2004) fou un exfutbolista ugandès de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció de futbol d'Uganda. Pel que fa a clubs, destacà a SC Villa durant tota la seva carrera.
Trajectòria com a entrenador:
* 1994–1995 SC Villa
* 1995 State House
* 1995–1998 Simba SC
* 1998–2000 SC Villa
* 1999 Uganda
* 2000–2004 Police FC
* 2001–2003 Uganda

## Referències

* ↑ Soccer Legend Hasule Is Dead Arxivat 2020-02-28 a Wayback Machine. 26 Abril 2004, New Vision
* ↑ Paul Hasule a National-Football-Teams.com (anglès)
# Inundacions i esllavissades de fang de Rio de Janeiro de 2011

Les inundacions i esllavissades de fang de 2011 a Rio de Janeiro van afectar l'estat de Rio de Janeiro, al sud-est del Brasil, el gener del 2011. Les ciutats més afectades foren Petròpolis, Teresópolis, Sumidouro i Nova Friburg.
Fins al moment les autoritats han comptabilitzat 871 morts i 420 desapareguts, a part de molts damnificats a la regió serrana de l'estat brasiler de Rio de Janeiro.
Les fortes pluges, amb inundacions, lliscaments de terra i pèrdues materials i de vides humanes, són freqüents a les regions tropicals brasileres cada estiu. L'estat de Rio de Janeiro també es va enfrontar a inundacions el gener i l'abril de 2010. En resposta als esdeveniments de 2011, la presidenta Dilma Rousseff va anunciar la destinació de 780 milions de reals per reconstruir les ciutats afectades. El govern de l'estat de Rio de Janeiro va concentrar els seus recursos en el rescat de les víctimes enterrades i en la desobstrucció dels carrers, i va demanar auxili a la Marina del Brasil i a Òrgans de l'Administració Pública Federal.
L'estilista Daniela Conolly va ser una de les víctimes del desastre.

## Referències

* 1 2 3 «Les pluges al Brasil ja han fet 809 morts». , 24-01-2010.
* ↑ «Inundaciones y deslizamientos de tierra en Río de Janeiro en enero de 2011». Diari O Globo.
* ↑ «Ja són 564 els morts per les inundacions al Brasil». diari Ara, 15-01-2011.

## Vegeu també

* Inundació

## Enllaços externs

* Govern de Río de Janeiro Arxivat 2007-03-22 a Wayback Machine. (portuguès)
# Irínovka (Krasnodar)

* Per a altres significats, vegeu «Irínovka».
Irínovka - Ириновка (rus) - és un poble del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora dreta del riu Kugo-Ieia, afluent del Ieia, a 24 km al nord de Krilóvskaia i a 183 km al nord-est de Krasnodar, la capital. Pertany al municipi de Kugoiéiskaia.

## Referències

* ↑ «Ириновка (Зерноградский район) | это... Что такое Ириновка (Зерноградский район)?» (en rus). [Consulta: 17 setembre 2022].
# Pegognaga

Pegognaga és un municipi situat al territori de la província de Màntua, a la regió de la Llombardia, (Itàlia).
Pegognaga limita amb els municipis de Gonzaga, Moglia, Motteggiana, San Benedetto Po i Suzzara.
Pertanyen al municipi les frazioni de Galvagnina, Polesine i Sacca

## Galeria

* Localització de Pegognaga a la província de Màntua

## Referències

* ↑ Comune di Pegognaga- Statuto.
# Pegu-Sittang

Pegu-Sittang és un canal navegable al districte de Bago, divisió de Bago, a Birmània, que corre de nord-est a sud-oest i connecte el riu Pegu i el Sittang.
Fou començat el 1873-1874 i en una primera fase va arribar fins a Rawa a pocs quilòmetres al sud de Pegu, fins al poble de Minywa arribant als rius Paingkyun i Kyasu, i com que el primer desaiguava al Pegu i el segon al Sittang, els dos rius van quedar connectats. El 1778 les obres van seguir i el canal ampliat fins a Myitkyo, al Sittang. El 1883 es va construir al sud-est de Pegu, a Pagannyaungbin un nou canal. El canal inicial tenia 61 km i la branca final 13 km més. Posteriorment el canal es va ampliar arribant al Sittang a 75 km al sud de Myitkyo, aprofitant canal ja existents. Les sortides eren a Kyaikpadaing, Pagannyaungbin, Minywa, i Abya. L'embassament de Pagaing (entre Myitkyo i Tazon) el protegeix de les crescudes del Sittang, l'embassament de Pegu de les crescudes del riu d'aquest nom; una barrera al costat de l'embassament de Pagaing entre Zwebat i Moyingyi, serveix com a reserva d'aigua per l'estació seca.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Phoenixauchenia tehuelcha

Phoenixauchenia tehuelcha és una espècie de mamífer extint de la família dels macrauquènids, dins l'ordre dels litopterns. Visqué a Sud-amèrica durant el Plistocè.

## Referències

* ↑ Anales del Museo Nacional de Historia Natural de Buenos Aires, tom XXV (1914).
# Jaume Llompart Salvà

Jaume Llompart Salvà (Llucmajor, Mallorca, 1915) és un militar i polític conservador mallorquí, regidor d'Inca i diputat al Parlament de les Illes Balears.
Jaume Llompart ingressà a l'exèrcit el 1936 i assolí el grau de comandant amb el qual es retirà el 1977. Fou cofundador el 1955 de Ràdio Joventut d'Inca, de la qual fou cap de realització i director durant els anys seixanta. El 1977 s'afilià a Alianza Popular. En la legislatura 1979-83 fou regidor de l'Ajuntament d'Inca (Mallorca), i a la 1983-87 diputat al Parlament de les Illes Balears a les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 1983 i conseller d'Interior del Govern de les Illes Balears. Fou un dels defensors de la llei de l'escut de les Illes Balears.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 7. Palma: Promomallorca, p. 411. ISBN 84-8661702-2.
# Jaume López Granell

Jaume López Granell (Vila-real, 19 de gener de 1948) ha estat un polític valencià, diputat en la primera legislatura de les Corts Valencianes.
Treballà com a mecànic en el sector de la ceràmica. Militant del PSPV-PSOE fou elegit diputat per la circumscripció de Castelló a les eleccions a les Corts Valencianes de 1983. Ha estat vocal de les comissions d'Indústria, Comerç i Turisme, de Política Social i Ocupació i de la Comissió Permanent no legislativa de Seguretat Nuclear de les Corts Valencianes.

## Referències

* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2015-05-18. [Consulta: 11 maig 2015].
# Pelican Bay (Florida)

Pelican Bay és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 5.686 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pelican Bay tenia 5.686 habitants, 3.005 habitatges, i 2.166 famílies. La densitat de població era de 677,6 habitants/km².
Dels 3.005 habitatges en un 3,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70% hi vivien parelles casades, en un 1,5% dones solteres, i en un 27,9% no eren unitats familiars. En el 25,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,84 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 3,4% tenia menys de 18 anys, un 0,7% entre 18 i 24, un 4,2% entre 25 i 44, un 33,9% de 45 a 60 i un 57,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 67 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84 homes.
La renda mediana per habitatge era de 102.762 $ i la renda mediana per família de 127.920 $. Els homes tenien una renda mediana de 0 $ mentre que les dones 44.286 $. La renda per capita de la població era de 89.063 $. Entorn de l'1,9% de les famílies i el 2,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pelican Bay». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pelican Bay». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pic del Portilló d'Oô

El Pic del Portilló d'Oô o pic Ollivier és una muntanya de 3.050 m d'altitud, amb una prominència de 60 m, que es troba al massís de Perdiguero, entre la província d'Osca (Aragó) i el departament de l'Alta Garona (França).
El cim també porta el nom d'Ollivier en memòria del guia de muntanya Robert Ollivier.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 18 gener 2023].
* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ Semir, Ramon de. Posets - Perdiguero, Esc. 1:25.000. 1a edició. Granollers: Editorial Alpina, 1977 (E-25). ISBN 84-7011-038-1. Arxivat 2019-05-01 a Wayback Machine.
# Physical Graffiti

Physical Graffiti és el sisè àlbum d'estudi de la banda de rock anglesa Led Zeppelin, publicat el 24 de febrer de 1975 com a àlbum doble. El grup compongué i enregistrà vuit cançons noves a Headley Grange. Les vuit cançons juntes sobrepassaven la durada d'un LP habitual, per la qual cosa decidiren fer Physical Graffiti un àlbum doble incloent-hi cançons inèdites d'altres sessions d'enregistrament: una presa descartada de Led Zeppelin III, tres de Led Zeppelin IV i tres de Houses of the Holy, incloent la cançó que li dona títol.
Physical Graffiti fou un èxit comercial i crítics; aconseguí el certificat de platí 16 vegades als EUA el 2006, amb enviaments de vuit milions de còpies i assolí la primera posició als EUA i al Regne Unit.

## Llista de pistes

Totes les cançons foren escrites i compostes per Jimmy Page and Robert Plant, excepte on s'indiqui.
* Alguns cassets i versions de 8 pistes de l'àlbum situen «Bron-Yr-Aur» just després de «Kashmir»
* Les duracions de «Kashmir» i «Ten Years Gone» als LPs originals i a algunes versions en CD estan allistades erròniament; «Kashmir» a 9:41 i «Ten Years Gone» a 6:55.
* «Boogie with Stu» està acreditada a la «Sra. Valens», una referència a la mare de Ritchie Valens. L'acreditació es deu al fet que la banda sabé que la mare de Valens mai va rebre cap regalia dels èxits del seu fill.

### Disc de bonificació deluxe
## Personal
### Led Zeppelin

* John Bonham – bateria, percussió
* John Paul Jones – baix elèctric, orgue, piano elèctric i acústic, mellotron, guitarra, mandolina, sintetitzador VCS3, clavinet Hohner, orgue Hammond, arranjament de corda
* Jimmy Page – guitarres elèctrica, acústica, lap steel i slide, mandolina, producció
* Robert Plant – veu, harmònica, guitarra acústica a «Boogie with Stu»

### Personal addicional

* George Chkiantz – enginyeria de so
* Peter Corriston – imatge i disseny la portada, disseny
* Barry Diament – masterització (CD original de 1987)
* Mike Doud – imatge i disseny de la portada, disseny
* Elliot Erwitt – fotografia
* B. P. Fallon – fotografia
* Peter Grant – producció, producció delegada
* Roy Harper – fotografia
* Keith Harwood – enginyeria, mescles
* Dave Heffernan – il·lustracions
* Andy Johns – enginyeria
* Eddie Kramer – enginyeria, mescles
* George Marino – remasterització CD
* Ron Nevison – enginyeria
* Ian Stewart – piano a «Boogie with Stu»

## Referències

* ↑ Lewis, Dave. Led Zeppelin: The 'Tight but Loose' Files: Celebration II. Londres: Omnibus Press, 2003, p. 21. ISBN 1-84449-056-4.
# Physics Today

Fisics Today és la revista de subscripció de l'American Institute of Physics fundada el 1948. Es fa arribar als membres de deu societats de física, inclosa l'American Physical Society. Tot i que el seu contingut sigui científicament rigorós i actualitzat, no és una veritable revista acadèmica en el sentit de ser el principal vehicle per a la comunicació de nous resultats. Més aviat, es tracta més d'una revista híbrida que informa els lectors sobre esdeveniments importants en la forma d'articles de síntesi escrits per experts, articles de revisió més curts escrits internament pel personal, i també analitza les últimes qüestions i esdeveniments d'importància per a la comunitat científica com la ciència política.
La revista és també un recurs per trobar esdeveniments històrics relacionats amb la física. Hi ha articles singulars com el que estudia la física que hi ha darrere de la guerra de les galàxies de la dècada de 1980, o l'estat de la física a la Xina i la Unió Soviètica durant els anys 1950 i 1970.
Segons Journal Citation Reports, la revista té un factor d'impacte en el 2011 un factor d'impacte de 5.648.

## Referències

* ↑ Martin, Joseph D. Solid State Insurrection: How the Science of Substance Made American Physics Matter (en anglès). University of Pittsburgh Press, 2018-09-25. ISBN 978-0-8229-8629-4.
* ↑ Phillips, Melba. The Life and Times of Modern Physics: History of Physics II (en anglès). American Institute of Physics, 1992, p. 88. ISBN 978-0-88318-846-0.
* ↑ «Physics Today». A: 2011 Journal Citation Reports. Science. Thomson Reuters, 2013.