OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sebastian Rudy

Sebastian Rudy (nascut el 28 de febrer de 1990 en Villingen-Schwenningen) és un futbolista alemany que actualment juga de centrecampista en el TSG 1899 Hoffenheim.

## Carrera
### Carrera en clubs

Rudy s'uní a l'acadèmia de jóvens del VfB Stuttgart en el 2003 i va començar la seua carrera futbolística sènior en el 2007 amb l'equip de reserves, jugant en la semi-professional Regionalliga Süd. Va fer el seu debut professional amb el mateix equip en la nova establerta 3. Liga el 2 d'agost del 2008 contra la Union Berlin.
Durant l'estiu del 2008, també va signar un contracte amb el primer equip del VfB Stuttgart, pel qual feu el seu debut competitiu en la primera ronda del DFB-Pokal el 10 d'agost del 2008 en una victòria fora de casa 5-0 contra el Hansa Lüneburg.
El 23 d'agost del 2010 va ser transferit al TSG 1899 Hoffenheim.

### Carrera internacional

És actualment membre de la selecció de futbol d'Alemanya sub-21.

## Vida personal

El nom del seu pare és Claude. Sebastian Rudy té tres germans i una germana.

## Palmarès
### FC Bayern de Múnic

* 1 Lliga alemanya: 2017-18.
* 2 Supercopa alemanya: 2017, 2018.

### Selecció Alemanya

* 1 Copa Confederacions: 2017.

## Referències

* ↑ (alemany) Arxivat 2008-07-14 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Estadístiques de carrera a Fussballdaten.de (alemany)
# Clàssica d'Alcobendas

La Clàssica d'Alcobendas (en castellà Clásica de Alcobendas) era una cursa ciclista per etapes que es disputava a Alcobendas, Madrid. La cursa es disputà per primera vegada el 1984. Fins al 2000 la cursa es disputava en un sol dia, mentre que a partir de llavors passà a ser una cursa de tres etapes. El 2008 es disputà per darrera vegada.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1984 | Alain de Vuyst | José Albisu | Javier Murguialday |
| 1985 | José Carrera | Isaac Lisaso | Juan Carlos González |
| 1986 | Roberto Rodríguez | Melcior Mauri | Víctor Gonzalo |
| 1987 | Jesús Núñez Lazo | Antonio Espinel | Flavio Vanzella |
| 1988 | no disputada |
| 1989 | Kiko García | Antonio Salvador | Ramón Ros |
| 1990 | no disputada |
| 1991 | Àngel Edo | José Rodríguez | Vicente Prado |
| 1992 | Kiko García | Juan Carlos González Salvador | Alfonso Gutiérrez |
| 1993 | Laurent Jalabert | Àngel Edo | Alberto Leanizbarrutia |
| 1994 | Abraham Olano | Alberto Leanizbarrutia | Paolo Lanfranchi |
| 1995 | Federico Colonna | Gianmatteo Fagnini | David Etxebarria |
| 1996 | Stefano Cembali | Simone Biasci | Stefano Dante |
| 1997 | Sergei Smetanin | Àngel Edo | Alexandre Gontxenkov |
| 1998 | Juan Carlos Domínguez | Unai Etxebarria | David Etxebarria |
| 1999 | Juan Carlos Domínguez | Miguel Ángel Martín Perdiguero | Candido Barbosa |
| 2000 | Henk Vogels | Juan Carlos Vicario | Ángel Vicioso |
| 2001 | Abraham Olano | Juan Carlos Domínguez | Jan Hruška |
| 2002 | David Moncoutié | David Millar | Andrei Teteriuk |
| 2003 | Joseba Beloki | Juan Carlos Domínguez | Santiago Botero |
| 2004 | Iban Mayo | Eladio Jiménez | David Moncoutié |
| 2005 | Pàvel Tonkov | José Ángel Gómez Marchante | Miguel Ángel Martín Perdiguero |
| 2006 | Jan Hruška | Vladímir Karpets | Daniel Moreno |
| 2007 | Luis Pérez Rodríguez | Daniel Moreno | Alberto Fernández |
| 2008 | Ezequiel Mosquera | Tomasz Marczynski | Massimo Codol |

## Referències

* ↑ «Clasica Alcobendas (Esp) - Cat.2.1». [Consulta: 2 desembre 2022].
* ↑ «Se suspende la Clásica de Alcobendas 2009 por razones de carácter técnico» (en spanish), 16-02-2009. [Consulta: 2 desembre 2022].
* ↑ «Demarrages» (en spanish).
* ↑ «Jesús Núñez, de Cuba, vencedor de la Clásica Alcobendas» (en spanish).

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Universitat d'Umeå

La Universitat d'Umeå (Suec Umeå universitet; Sami d'Ume: Ubmeje universitiähta) és una universitat a la ciutat d'Umeå, al nord de Suècia. La universitat va ser fundada l'any 1965 i és la cinquena més antiga de Suècia (tenint en compte les fronteres actuals).
L'any 2015 la universitat tenia uns 31.000 estudiants matriculats (aproximadament 16.000 estudiants a temps complet), inclosos els estudiants de doctorat i altres postgraduats. Tenia més de 4.000 empleats, la meitat dels quals professors i investigadors. Hi havia 368 catedràtics. En el rànquing d'universitats apareix en les posicions 200-300 a nivell mundial i la 5ena de Suècia.
La universitat acull la Biblioteca de la Universitat d'Umeå, que és una de les set biblioteques de Suècia que rep, per llei, còpies dels llibres editats al país.
# Quaternio terminorum

Quaternio terminorum (de la frase llatina que significa de quatre termes) és un tipus d'error en un raonament expressat en forma de sil·logisme sense evidenciar un quart terme que indueix a una fal·làcia, quan les premisses major i menor no tenen en comú un terme mitjà.

## Vegeu també

* Fal·làcia
* Fal·làcia cognitiva
* Sofística
* Amfibologia
* Non sequitur
* Paralipsi

## Referències

* ↑ The Dictionary of Philosophy (en anglès). Taylor & Francis, 1976, p.261.
# La Lastrilla

La Lastrilla és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita amb Espirdo (al nord), Trescasas (al nord-est), Palazuelos de Eresma (a l'est i sud-est), Segòvia (al sud) i Bernuy de Porreros (a l'oest).

## Demografia

| 1900 | 1920 | 1940 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2000 |
| 213 | 234 | 263 | 308 | 289 | 267 | 834 | 1176 |
| 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 1.814 | 1.916 | 2.103 | 2.249 | 2.456 | 2.649 | 2.829 | |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Julio Boal García | PP | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Julio Boal García | PP | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Julio Boal García | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Julio Boal García | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Vicente Calle Enebral | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Vicente Calle Enebral | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Sant Salvador de Toralla

Sant Salvador és una antiga capella del poble de Toralla, del municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Toralla i Serradell.
Està situada a la part oriental de la serra de Sant Salvador, a la qual dona nom. És a poc més d'un quilòmetre a ponent del poble de Toralla.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Consell Regional de Migdia-Pirineus

El Consell regional de Migdia-Pirineus (francès Conseil régional de Midi-Pyrénées, occità Conselh regional dei Miègjorn-Pirenèus) fou una assemblea elegida de la regió de Migdia-Pirineus. Està format per 67 membres elegits cada sis anys.
La seu es troba al número 22 del bulevard del mariscal Alphonse Juin, al barri de Saint-Michel de Tolosa de Llenguadoc.

## Presidents del Consell regional

* Alain Savary (1973-1981)
* Alex Raymond (1981-1986)
* Dominique Baudis (1986-1988)
* Marc Censi (1988-1998)
* Martin Malvy (1998-2015)

## Resultat de les eleccions de 2004
### Primera volta

| | Nombre | % inscrits |
| Inscrits | 1 910 018 | 100,00% |
| Abstenció | 633 603 | 33,17% |
| Votants | 1 276 415 | 66,83% |
| | Nombre | % votants |
| Blancs i nuls | 73 785 | 5,78% |
| Vàlids | 1 202 630 | 94,22% |
| Llista | Cap de llista | Vots | % |
| LCR - LO | Lucien Sanchez | 58 661 | 4,88% |
| ASA - PO - Les Alternatifs - Les Verts | Jean-Pierre Bataille | 96 979 | 8,06% |
| PS - PCF - PRG | Martin Malvy | 497 718 | 41,39% |
| CPNT | Christiane Autigeon | 57 203 | 4,76% |
| UDF | Michel Valdiguié | 122 028 | 10,15% |
| UMP | Jacques Godfrain | 228 443 | 19,00% |
| FN | Louis Aliot | 141 598 | 11,77% |

### Segona Volta

| | Nombre | % inscrits |
| Inscrits | 1 910 120 | 100,00% |
| Abstenció | 592 061 | 31,00% |
| Votants | 1 318 059 | 69,00% |
| | Nombre | % votants |
| Blancs i nuls | 79 494 | 6,03% |
| Vàlids | 1 238 565 | 93,97% |
| Llista | Cap de llista | Vots | % | Electes |
| PS - PCF - PRG | Martin Malvy | 712 233 | 57,50% | 62 |
| FN | Louis Aliot | 149 417 | 12,06% | 8 |
| UMP - UDF | Jacques Godfrain | 376 915 | 30,43% | 21 |

## Composició des de març de 2010

Els 91 electes es reparteixen així:
* Grup Socialista : 36 escons
* Grup Europe Écologie : 15 escons
* Grup Front d'Esquerra : 7 escons
* Grup PRG : 11 escons
* Grup UMP, Majoria Presidencial, Nou Centre, MPF : 22 escons
# Universitat d'estiu

Una universitat d'estiu és un conjunt d'activitats acadèmiques no reglades, en molts casos complementades amb altres de tipus lúdic o festiu, programades per ser dutes a terme conjuntament durant l'estiu; normalment totes en el mateix lloc, de manera intensiva i amb una durada d'una o dues setmanes. Com a característiques més importants podríem destacar la flexibilitat, actualitat i interès dels seus continguts; i la convivència entre totes les persones que hi participen, tan docents com discents. El concepte apareix a Espanya l'any 1932 com una derivació de la Institución Libre de Enseñanza, amb la creació de la Universidad Internacional de Verano de Santander, després denominada Universidad Internacional Menéndez Pelayo. Sovint s'estableix una coordinació amb les institucions oficials, per exemple a través de la captació del professorat, que permet que els cursos d'estiu tinguin reconeixement dins dels estudis reglats. És el cas de la Universitat Catalana d'Estiu.

## Referències

* ↑ «Nacimiento de la Institución Libre de Enseñanza (ILE)» (en castellà). Fundació Giner. [Consulta: 19/8&2014].
# Juan de Dios Prados López

Juan de Dios Prados (Alacant, 12 de juny de 1986) és un futbolista valencià, que ocupa la posició de migcampista. Ha estat internacional espanyol en categoria sub-21.
Format al planter del Reial Betis, debuta amb el primer equip en un encontre de la Copa de la UEFA, disputat el 6 de desembre de 2005 contra l'Anderlecht. Eixa temporada també debutaria en lliga.
A l'any següent es consolida al primer planter bètic, tot disputant 22 partits i marcant un gol, mentre que la temporada 08/09 no hi comptaria amb tants minuts.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Rösti

Rösti o rööschti és un plat suís que consisteix, principalment, en patates ratllades saltejades o fregides en una paella. En origen era un plat d'esmorzar, consumit habitualment pels pagesos del cantó de Berna, tot i que ara es menja a tota Suïssa i arreu. El nom en francès röstis bernois fa referència directa als orígens del plat.
Molts suïssos consideren el rösti com un plat nacional. En comptes de considerar-lo un esmorzar, dinar o sopar complet, sovint se serveix per acompanyar altres plats com ara Spinat und Spiegelei (espinacs i ous ferrats), cerveles o Fleischkäse.

## Preparació

El rösti s'elabora amb patates ratllades gruixudes crues que es fregeixen a la paella tot i que també es poden coure al forn. Depenent de la tècnica de fregit, s'hi pot afegir oli, mantega, formatge o un altre greix (i normalment sal i pebre).
Tot i que el rösti bàsic és sols patata, de vegades s'hi afegeixen alguns ingredients com ara cansalada, ceba, formatge, poma o herbes fresques, fet que és considerat un toc regional.

## Referències

* 1 2 «How to cook the perfect rösti» (en anglès), 13-10-2011. [Consulta: 11 juliol 2022].
# Lengelsheim

Lengelsheim és un municipi francès, situat al departament del Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 209 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Lengelsheim era de 209 persones. Hi havia 92 famílies, de les quals 28 eren unipersonals (16 homes vivint sols i 12 dones vivint soles), 32 parelles sense fills, 28 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 99 habitatges, 92 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 87 eren cases i 10 eren apartaments. Dels 92 habitatges principals, 78 estaven ocupats pels seus propietaris, 11 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien una cambra, 1 en tenia dues, 9 en tenien tres, 11 en tenien quatre i 69 en tenien cinc o més. 84 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 29 habitatges hi havia un automòbil i a 45 n'hi havia dos o més.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 140 persones, 96 eren actives i 44 eren inactives. De les 96 persones actives 85 estaven ocupades (47 homes i 38 dones) i 11 estaven aturades (6 homes i 5 dones). De les 44 persones inactives 10 estaven jubilades, 8 estaven estudiant i 26 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Lengelsheim hi havia 92 unitats fiscals que integraven 228 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 16.066 €.

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració i 1 d'una empresa immobiliària.
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era una fusteria i 1 restaurant.
L'any 2000 a Lengelsheim hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola elemental integrada dins d'un grup escolar amb les comunes properes formant una escola dispersa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Lengelsheim a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Lengelsheim a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Richard Shaull

Richard Shaull (Felton, 24 de novembre de 1919 - Ardmore, 15 d'octubre de 2002) fou un teòleg presbiterià estatunidenc, pioner de la teologia a Hispanoamèrica, precursor de la teologia de l'alliberament i estudiós de l'experiència del pentecostalisme entre els pobres d'Amèrica Llatina.

## Formació

El 1938 obtingué la llicenciatura en sociologia a l'Elizabeth College de Pennsilvània, i després estudià al seminari teològic de Princeton, on es graduà en teologia el 1941 i obtingué la maestria el 1946. El 1959 obtingué el doctorat al mateix seminari, sota la direcció de Paul Lehmann, teòleg influenciat pel pensament i la vida de Dietrich Bonhoeffer.

## Missioner

El 1941 Shaull fou ordenat com a pastor. Entre el 1942 i el 1950 ell i la seva dona estigueren a Colòmbia com a missioners de l'Església Presbiteriana. El 1950 se n'anà als Estats Units per aprofundir en els seus estudis a Nova York. El 1952 Foster Stockwell, rector de la facultat de teologia, invità Richard Shaull a donar una sèrie de conferències, que anys després es transformaren en texts emblemàtics per als afers teològics llatinoamericans. Aquestes reflexions s'originaren en la seva vivència missioner a Colòmbia, on els conflictes socials i polítics s'aguditzaren durant aquells anys i on aleshores la vida de les esglésies protestants estava marcada per la intolerància conservadora regnant i ell mateix experimentà la persecució. Allà, com a missioner i pastor, pogué connectar amb una nova generació de joves a la recerca d'una fe més actualitzada i una teologia més quotidiana.
S'establí al Brasil el 1952 i treballà amb joves de la Confederació de Joventuts Presbiterianes en processos de conscienciació sobre els problemes socials més greus, relacionant-se amb la gent de les faveles i les zones rurals. Participaren en campanyes d'alfabetització, entrenament de laics i d'evangelització. Treballà amb la Unió Cristiana d'Estudiants del Brasil, de la qual fou nomenat secretari general el 1955. Fou a més professor del Seminari Teològic do Sul, a Campinas. Fou el primer a presentar als estudiants protestants brasilers i després a la resta de l'Amèrica Llatina les implicacions polítiques de la vida i el pensament teològic de Dietrich Bonhoeffer.

## Referències

* 1 2 3 Granados, Jerónimo 2006. La gestación de la teología latinoamericana a la luz de la Shoá Simposio Internacional de Teología Cristiana, mayo de 2006.
* 1 2 Huff fiho, Arnaldo Érico "Richard Shaull pelo ecumenismo brasieiro: um estudo acerca da produção de memória religiosa"; Revista Brasileira de História das Religiões. ANPUH, Ano II, n. 4, Mai. 2009 - ISSN 1983-2850
* ↑ Pérez Álvarez, Eliseo 1997. "Richard Shaull, sobre la marcha" (Entrevista); Cencos Iglesias, XIX, 218, mayo 1997, p.27.
* ↑ Shaull, Richard "Entre Jesus e Marx: Reflexões sobre os anos que passei no Brasil"; De dentro do Furacâo: Richard Shaull e os Primórdios da Teologia da Libertaçâo: 183-210. Sao Paulo: CEDI- CLAI.
# Constantí III Mukhrani-batoni

Constantí III fou el 16è príncep de Mukhran (Mukhrani-batoni) del 1735 al 1755.
Nascut el 1696, era fill de Constantí II Mukhrani-batoni.
Es va casar amb la princesa Kethavan i després amb la princesa Varvara (+1790) filla de Bardzim Sidamoni, eristhavi de l'Aragvi.
Va morir a Gartiskar segurament en combat amb els lesguians, el 26 d'octubre de 1755, i el va succeir el seu cosí Simó Mukhrani-batoni.

## Referències

* Genealogia dels Mukhrani-batoni
* Assiatiani, Nodar; Bendianachvili, Alexandre. Histoire de la Géorgie. París: Harmattan, 1997. ISBN 2-7384-6186-7.
# Vareta màgica

La vareta màgica és un pal fi que es pot agafar amb la mà fet de fusta, ferro, pedra o metall i que s'usa per invocar la màgia, llançar encanteris o participar en rituals. Ha passat a la cultura popular com un accessori indispensable en mags, bruixots, fades i altres éssers similars. Els il·lusionistes poden usar una vareta, habitualment negra amb les puntes blanques, com a part dels seus trucs.

## Història

Les primeres mencions a les varetes màgiques daten de l'antic Egipte, on s'enterrava els difunts acompanyats de varetes protectores i altres amulets. El seu origen sembla proper al dels bastons cerimonials prehistòrics, que haurien evolucionat per acompanyar sacerdots i altres figures lligades al món espiritual i d'aquí a tot el que practiqués o busqués protecció de la màgia.
A la mitologia grega apareix en mans de Circe, qui l'usava per transformar la gent o els objectes en altres criatures. Aquest poder de metamorfosi serà una constant a les varetes màgiques posteriors, fins i tot en les de ficció, com la que porta la fada de La Ventafocs. La seva forma allargada fa que aparegui com un canal per transportar l'energia (psíquica, dels elements, magnètica...) des de qui subjecta la vareta cap a l'objecte en què es vol influir, tal com expliquen els tractats esotèrics medievals.
Apareix com un element freqüent als tractats d'alquímia i ocultisme medievals i renaixentistes. A mesura que passa el temps, adopta el simbolisme d'altres elements de forma similar, com el caduceu, la vara de pastor, la branca que derivaria en la forqueta de la radioestèsia i la daga. Així, cada vareta pren uns trets de poder propis, que a més a més es lliguen al propietari, el qual l'amaga quan no la fa servir, preservant el secret del que pot provocar.
Amb l'adveniment de la il·lustració i el racionalisme científic, desapareix com a estri comú en l'imaginari popular (excepte en els contes de fantasia), però reapareix amb el romanticisme, quan es lloa tant el passat hermètic com tot allò irracional i lligat a la natura. És també aleshores quan proliferen els il·lusionistes professionals, que incorporen la vareta als seus números, una característica que es manté en època contemporània.

## Usos

Els mags o persones que usen una vareta invoquen l'energia movent-la en cercles i apuntant cap a l'objecte o persona destí de l'encanteri. També poden colpejar breument aquest objectiu, en un gest que es creu que s'origina en els cops que els druides donaven als arbres en els seus rituals o bé en els bastonets amb què els bruixots de l'antigor colpejaven el tambor o tros de fusta que generava el ritme adequat per entrar en estat de trànsit. Si es vol invocar un poder relacionat amb el cel, com ara l'energia del llamp, es col·loca la vareta cap amunt i es branda com una espasa. Cada sortilegi pot tenir associats un o més moviments específics de la vareta que acompanyen les paraules màgiques i les reforcen. Quan la vareta està carregada de poder, de vegades costa de subjectar perquè vibra de manera autònoma.

## Referències

* ↑ Herbermann, Charles, ed. (1913). Catholic Encyclopedia. Robert Appleton Compan
# Juan de Dios Ramírez Perales

Juan de Dios Ramírez Perales (8 de març de 1969) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1994.

## Referències

* ↑ Courtney, Barrie. "International Matches 1991 – North and Central America and Caribbean". RSSSF, 2 febrer 2005. Consultat el 14 gener 2013.
* ↑ FIFA. "FIFA Player Statistics: Juan RAMIREZ". Arxivat 2015-02-23 a Wayback Machine. Consultat el 14 gener 2013.
* ↑ Juan de Dios Ramírez Perales a National-Football-Teams.com (anglès)
# Verner Blaudzun

Verner Blaudzun (Sønderborg, 23 de març de 1946) va ser un ciclista danès. Va destacar sobretot en la Contrarellotge per equips. El seu principal èxit fou la medalla de bronze als Jocs Olímpics de Mont-real de 1976 i el Campionat del món deu anys abans.
El seu fill Michael també s'ha dedicat al ciclisme.

## Palmarès en ruta

* 1966
** Campió del món en contrarellotge per equips (amb Jørgen Hansen, Ole Hojlund i Flemming Wisborg)
* 1968
** Campió de Dinamarca amateur en ruta
** 1r a la Fyen Rundt
* 1969
** Campió de Dinamarca amateur en contrarellotge per equips
** 1r a la Fyen Rundt
** 1r a la Berliner Etappenfahrt
* 1970
** Campió de Dinamarca amateur en ruta
* 1971
** Campió de Dinamarca amateur en contrarellotge per equips
** Vencedor d'una etapa a la Berliner Etappenfahrt
* 1974
** Campió de Dinamarca amateur en contrarellotge per equips
* 1976
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de Mont-real en contrarellotge per equips (amb Gert Frank, Jørn Lund i Jørgen Hansen)
** Campió de Dinamarca amateur en contrarellotge per equips
* 1977
** Campió de Dinamarca amateur en contrarellotge per equips

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Las cerezas

Las cerezas va ser un programa de televisió emès per La 1 de Televisió Espanyola en la temporada 2004-2005, amb presentació de la periodista Júlia Otero. L'espai se centrava en entrevistes realitzades per la presentadora a personatges de rellevància de la vida política, social i econòmica del país, així com en l'intercanvi d'opinions entre ells. Entre altres, va comptar amb Felipe González, Jordi Pujol, Marta Sánchez, Javier Bardem, Eduardo Noriega, Josema Yuste, David Summers i Luis del Olmo.
Així mateix, existia un apartat d'humor, amb esquetxos carregats de crítica social i política a càrrec del grup de Minoria absoluta i amb els còmics Tània Sàrrias, Sílvia Abril, Cesc Casanovas, Pau Miró, Queco Novell, Bruno Oro, Joan Quintanilla, Òscar Rodríguez, Roger de Gràcia i Toni Soler.

## Referències

* ↑ «Julia Otero llega a TVE con 'Las cerezas'». FormulaTV, 26-10-2004.
* ↑ «Julia Otero regresa a TVE con 'Las cerezas', una apuesta por la televisión basada en la palabra». El País, 26-10-2004.
* ↑ Soler, Toni. «El llarg part de Polònia». A: El llibre mediàtic de Polònia. Barcelona: Columna, març de 2007, p. 22. ISBN 978-84-664-0811-0.