OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Amou Haji

Amou Haji o Amoo Hadji (Dezh Gah, Província de Fars, Iran, 20 d'agost de 1933 - Farashband, Iran, 23 d'octubre de 2022) va ser un iranià que vivia al poble de Dejgah, a la província de Fars al sud de l'Iran.
Segons l'agència de notícies IRNA de l'Iran i els principals llocs de notícies d'Internet, feia més de 80 anys i no s'havia dutxat d'ençà que tenia 20 anys. El seu estil de vida poc comú va fer que Haji es convertís gairebé en un esdeveniment turístic. Tant va ser així, que milers de turistes el visitarien i publicaven vídeos del seu peculiar comportament. Fins i tot va ser el protagonista d'un documental filmat el 2013 anomenat "L'estranya vida d'Amou Haji".
Va morir mesos després de prendre el primer bany en 60 anys. Segons sembla, Amou Haji es va enfrontar a contratemps emocionals en la seva joventut que el van portar a gairebé deixar de banyar-se. Malgrat el títol que ostentava, no va ser inclòs en el Guinness World Records.
Haji vivia en condicions nòmades, en barraques fetes pels vilatans, i fumava a pipa amb fem d'animals. Anteriorment, l'últim rècord mundial de més temps sense dutxar-se el va tenir un indi, Kailash Singh, de 66 anys, que feia més de 38 anys que no es dutxava.

## Referències

* 1 2 3 Bisbe, Carlota «Fallece el ‘hombre más sucio del mundo’ a los 94 años tras medio siglo sin ducharse. Amou Haji no se bañaba por miedo a enfermarse y gozó de buena salud hasta el final.». La Vanguardia, 26-10-2022 [Consulta: 26 octubre 2022].
* ↑ «Muere el hombre más sucio del mundo poco después de bañarse por primera vez desde hace más de medio siglo». 20 Minutos, 26-10-2022 [Consulta: 26 octubre 2022].
* ↑ Mouriquand, David «World’s ‘dirtiest man’ dies in Iran aged 94». Euronews, 26-10-2022 [Consulta: 26 octubre 2022].
* ↑ Forato, Fidel «Homem "mais sujo do mundo" morre meses após tomar 1º banho em 60 anos». Canaltech, 25-10-2022 [Consulta: 26 octubre 2022].
# Anacroneuria x-nigrum

Anacroneuria x-nigrum és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* L'adult presenta el cap de color marró rogenc fosc amb els ocels clars i el pronot marró vermellós.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: el Perú i Bolívia.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Klapálek, 1921. Ann. Soc. ent. Belg. 61:324.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Records of Anacroneuria (Plecoptera: Perlidae) from Bolivia and Paraguay with Descriptions of Three New Species (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):175.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:324.
* Stark, 2004. Spixiana 27(1):80.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 6 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Anacroneuria wincha

Anacroneuria wincha és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Etimologia

El seu nom científic prové de la paraula quítxua wincha (banda cefàlica) i fa referència al pigment dorsal present al cap d'aquesta espècie.

## Descripció

* Els adults presenten el cap principalment marró, els segments del fèmur i de la tíbia marró fosc i les membranes alars marró amb la nervadura marró fosc.
* El mascle té ganxos esvelts i les ales anteriors li fan 10 mm de llargària.
* Ni la nimfa ni la femella no han estat encara descrites.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: el Perú.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Stark & Sivec, 1998. Scopolia 40:56. «PDF».
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):175.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Stark, 2004. Spixiana 27(1):80.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 27 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Anacroneuria xinguensis

Anacroneuria xinguensis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: el Brasil.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Froehlich, 2002. Proc.Biol.Soc.Wash. 115(1):103.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):175.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 21 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
# San Quintín

«San Quintín» té aquests significats:
Vegeu també:
      * Sant Quintí (desambiguació)
# San Ponso

San Ponso és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 30 quilòmetres al nord de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 253 habitants.
San Ponso limita amb els següents municipis: Valperga, Salassa, Pertusio, Rivara, Busano i Oglianico.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 12 abril 2020].
# San Ponziano (títol cardenalici)

La Diaconia de San Ponziano (llatí: Diaconia Sancti Pontiani) és un títol cardenalici creat pel papa Benet XVI el 24 de novembre de 2007. L'església en la qual resideix la diaconia es troba al Municipi IV de Roma, en la via Nicola Festa, 50.

## Titulars

* Urbano Navarrete (24 de novembre de 2007 – 22 de novembre de 2010)
* Santos Abril y Castelló (12 de febrer de 2012 - ...)

## Referències

* ↑ El cardenal Navarrete tomará posesión el domingo de la diaconía de San Ponciano Arxivat 2010-12-14 a Wayback Machine. 13 de gener de 2008

## Enllaços externs

* Catholic-Hierarchy
# Anatomia d'un instant

Anatomia d'un instant (originalment, en castellà, Anatomía de un instante) és un llibre de Javier Cercas publicat l'abril de l'any 2009. El llibre valgué a l'autor el Premi Nacional de Narrativa 2010.
En castellà, se'n varen vendre més de 200.000 exemplars i fou el llibre més venut del Sant Jordi 2009 en l'apartat de no-ficció en castellà. El llibre fou publicat en català el setembre 2009 i fou editat per Rosa dels Vents. També ha estat traduït al francès, a l'italià, a l'alemany i a l'anglès.

## Argument

Definida pel seu autor com una novel·la, Anatomia d'un instant tracta sobre el cop d'estat del 23 de febrer del 1981 i investiga sobre el fet que Adolfo Suárez, Santiago Carrillo i Manuel Gutiérrez Mellado fossin els tres únics diputats que no s'amagaren sota dels seus seients de parlamentari durant el tiroteig al congrés liderat per Antonio Tejero.
L'«instant» al qual fa referència el títol és precisament la imatge, captada per les càmeres de RTVE, i que conforma la portada del llibre en la seva primera edició, en la qual es veu Adolfo Suárez assegut al seu escó mentre es poden veure la resta de cadires buides, amb tots els diputats amagats, i Manuel Gutiérrez Mellado increpant Antonio Tejero i la seva tropa de guàrdies civils.

## Referències

* ↑ Megustaleer.com Arxivat 2009-04-06 a Wayback Machine., 24-03-2009 (castellà)
* ↑ Cuatro, 08-10-2010 (castellà)
* ↑ País, Ediciones El «Los mejores libros en español de los últimos 25 años» (en castellà). EL PAÍS, 28-10-2016.
* ↑ El Periódico Arxivat 2011-07-20 a Wayback Machine., 10-09-2010
* ↑ La Vanguardia Arxivat 2009-04-27 a Wayback Machine., 24-04-2009 (castellà)
* ↑ «Llibres.cat». Arxivat de l'original el 2011-07-20. [Consulta: 4 gener 2011].
* ↑ Avui, 02-05-2010

## Enllaços externs

* El llibre Arxivat 2010-04-18 a Wayback Machine. a la web de Mondadori. (castellà)
# Alfred Bartolitius

Alfred Bartolitius (Königsberg, 7 de novembre de 1904 - Leipzig, 6 d'abril de 1945) fou un tenor alemany.
Va cantar del 1928 al 1933 a la Staatoper de Berlín i de 1933 al 1944 a l'Opernhaus de Leipzig. Va morir a Leipzig durant les últimes setmanes de la Segona Guerra Mundial.
La Temporada 1932-1933 va cantar al Gran Teatre del Liceu de Barcelona.

## Referències

* ↑ Karl-Josef Kutsch; Leo Riemens Großes Sängerlexikon. Walter de Gruyter, 1 gener 2004, p. 268–. ISBN 978-3-598-44088-5.
# Antonio Córdoba Barba

Antonio Córdoba Barba (Puente Tocinos, Múrcia, 1949) és un matemàtic i professor universitari espanyol.
En 1971 es va llicenciar en matemàtiques a la Universitat Complutense de Madrid i el 1974 es doctorar per la Universitat de Chicago. Va ser professor a la Universitat de Princeton, on fou company de John Nash, i després a la Universitat de Chicago i a la Universitat de Minnesota. En 1980 va obtenir la càtedra d'anàlisi matemàtica de la Universitat Autònoma de Madrid (UAM) i en 2016 fou nomenat director de l'Institut de Ciències Matemàtiques (ICMAT) del CSIC. El mateix any fou nomenat acadèmic d'honor de l'Acadèmia de Ciències de la Regió de Múrcia. També és membre de la Reial Societat Matemàtica Espanyola. En 2011 va obtenir el premi Premi Nacional d'Investigació Julio Rey Pastor per les seves contribucions a l'anàlisi de Fourier.

## Referències

* ↑ Biografia Arxivat 2018-02-06 a Wayback Machine. al web de la RSME
* ↑ Fitxa al web de la UAM
* ↑ El matemático Antonio Córdoba, Académico de Honor de Murcia, El Mundo, 15 de novembre de 2016
* ↑ Antonio Córdoba Barba al web de la RACRM
* ↑ "Matemáticos y físicos nos hemos dado de garrotazos", El Mundo, 29 de febrer de 2016
* ↑ Antonio Córdoba, Premio Nacional de Investigación a madrid+d
# Antonio Cuevas Puente

Antonio Cuevas Puente (Melilla, 23 d'agost de 1917 - Madrid, 18 de juliol de 1997) va ser un productor de cinema espanyol.
Es va llicenciar en ciències econòmiques i en ciències de la informació a la Universitat Complutense de Madrid. De 1956 a 1973 va ser professor a l'Escola Oficial de Cinematografia, i durant aquest període fou jurat del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1957. De 1973 a 1985 va ser professor de la Facultat de Ciències de la Informació. Després va participar en la fundació de l'Entitat de Gestió de Drets d'Autor dels Productors Audiovisuals (EGEDA), de la que en va ser vicepresident fins a la seva mort, i de 1983 a 1993 fou president de la Federación de Asociaciones y Presidente de la Unión de Productores de Cine y Televisión.
Simultàniament, el 1965 va fundar la productora cinematogràfica Kalender Films Internacional S.A, amb la que va produir pel·lícules com Urtain, el rey de la selva... o así (1969), Adiós, cigüeña, adiós, El niño es nuestro o To er mundo é... mejó!, de Manuel Summers. Després ha estat conseller delegat de la distribuïdora Daga Films SA. També ha estat autor d'estudis sobre la producció i el mercat cinematogràfics que han estat considerats textos de referència.

## Llibres

* La industria de producción de películas en España (1955)
* Sguardo sulla produzione cinematográfica spagnola (Roma, 1956)
* El Mercado Común Europeo y la cinematografía española (1964)
* Acuerdos de coproducción e intercambio cinematográficos (1965)
* Economía cinematográfica (La producción y el comercio de películas) (1976);
* Relaciones entre el Cine y la Televisión en España y otros países de Europa (1995)

## Referències

* ↑ Esquela al diari ABC
* ↑ Jurat del 1957 al web del Festival
* ↑ Antonio Cuevas Puente a mcnbiografias

## Enllaços externs

* «Obra de Antonio Cuevas Puente» a Dialnet.
* El cine americano y el otro cine, argicle d'Antonio Cuevas a El País
# Sancé

Sancé és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 1.875 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008- | | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 484 | 524 | 704 | 1.265 | 1.627 | 1.807 | 1.875 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Anna Burns

Anna Burns (1962) és una escriptora d'Irlanda del Nord, guanyadora del Premi Booker de 2018.

## Biografia

Va néixer a Belfast, i va créixer a Ardoyne, un districte catòlic de classe treballadora. Va estudiar a l'institut St. Gemma. El 1987 es va traslladar a Londres. Des de 2014, viu a East Sussex.

## Obra

La seva primera novel·la, No Bones, narra la història d'una noia que creix a Belfast en mig del conflicte Nord-Irlandés. L'obra va guanyar el premi Winifred Holby el 2001 de la Royal Society of Literature. El 2018, Burns va guanyar el Man Booker Prize per la seva novel·la Milkman, esdevenint la primera persona nord-irlandesa en guanyar aquest premi. Milkman és una novel·la experimental on el narrador és una noia sense nom de 18 anys dels anys 70, que explica el seu cas d'assetjament sexual.

### Novel·les

* No Bones (2001)
* Little Constructions (2007)
* Mostly Hero (2014)
* Milkman (2018)

## Premis i reconeixements

* 2018 Man Booker Prize, per (Milkman)
* 2002 Orange Prize, Shortlisted (No Bones)
* 2001 Winifred Holtby Memorial Prize, Winner (No Bones)

## Referències

* ↑ «Anna Burns guanya el Man Booker Prize 2018». Ara.cat.
* ↑ «Amazon Author's Page». [Consulta: 28 febrer 2017].
* 1 2 «Anna Burns wins 50th Man Booker Prize with Milkman! | The Man Booker Prizes Arxivat 2019-03-27 a Wayback Machine.». [Consulta: 17 octubre 2018].
* ↑ «Anna Burns wins Man Booker prize for ‘incredibly original' Milkman». [Consulta: 17 octubre 2018].
* ↑ Anna Burns
* ↑ «The Man Booker Prize 2018 - Faber & Faber Blog» (en anglès). Faber & Faber Blog, 24-07-2018 [Consulta: 17 octubre 2018].
* ↑ «Milkman
* ↑ «Orange Broadband Prize for Fiction». Arxivat de l'original el 2008-07-08. [Consulta: 18 octubre 2018].
# Sant Just del Besun

Sant Just del Besun (en francès Saint-Just-et-le-Bézu) és un municipi de la regió d'Occitània, al departament de l'Aude.
# Sant Just d'Odèn

Sant Just d'Odèn és una església d'Odèn (Solsonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Situació

Es troba al sud-oest del terme municipal, a la carena de la Serra de Sant Just que tanca la petita coma de la Valldan per migjorn. Pel seu costat hi passa el camí de Cambrils a Oliana que aquí coincideix amb el traçat del GR-1, sender de gran recorregut que travessa el Prepirineu català des de Sant Martí d'Empúries fins al Pont de Muntanyana.
Per anar-hi cal prendre la carretera asfaltada d'Oliana a la Valldan, que s'inicia al punt quilomètric 142,3 de la C-14 (Eix Tarragona-Andorra), un cop passat el nucli d'Oliana (42° 04′ 28″ N, 1° 18′ 28″ E﻿ / ﻿42.074450°N,1.307674°E﻿ / 42.074450; 1.307674). Està ben senyalitzada. Als 3,4 km, en l'indret anomenat coll del Vent(42° 05′ 05″ N, 1° 20′ 35″ E﻿ / ﻿42.084766°N,1.343124°E﻿ / 42.084766; 1.343124), es troba un pal indicador del GR-1 senyalant el sender ben visible que puja a la dreta i remunta la Serra de Sant Just. Salvat un desnivell de 100 metres s'arriba a l'església.

## Descripció

Església d'una nau i absis rodó. Les seves mides són 5,70x11,70 metres. Està orientada en direcció nord-est. La nau està coberta amb volta de canó. Arcs presbiterals i torals de mig punt. L'absis està deformat a l'interior, ja que van intentar fer-lo rectangular i van tallar els muntants de l'arc que inicia l'absis.
La porta actual es troba al frontis. La romànica, al costat de l'epístola, és d'arc de mig punt i adovellada. Dues finestres, una a l'absis de doble esqueixada i arc de mig punt adovellat i l'altra, al mur del costat de l'epístola, d'una esqueixada i arc monolític.
Parament de pedres escairades a cops de maceta i en fileres.

## Història

Església no esmentada a l'Acta de Consagració i Dotació de la Catedral d'Urgell, l'any 839.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* 1 2 3 4 «Sant Just d'Odèn». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 juliol 2015].
# Sant Just i Joval

Sant Just i Joval és una de les quatre entitats de població del municipi de Clariana de Cardener (Solsonès). No té cap nucli de poblament agrupat. El 2021 el disseminat tenia 66 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| Any | Nucli urbà | Nucli urbà | Nucli urbà | Poblament dispers | Poblament dispers | Poblament dispers | Total |
| Any | Homes | Dones | Total | Homes | Dones | Total | Total |
| 2000 | 0 | 0 | 0 | 23 | 27 | 50 | 50 |
| 2001 | 0 | 0 | 0 | 24 | 29 | 53 | 53 |
| 2002 | 0 | 0 | 0 | 25 | 30 | 55 | 55 |
| 2003 | 0 | 0 | 0 | 26 | 31 | 57 | 57 |
| 2004 | 0 | 0 | 0 | 25 | 30 | 55 | 55 |
| 2005 | 0 | 0 | 0 | 22 | 28 | 50 | 50 |
| 2006 | 0 | 0 | 0 | 23 | 27 | 50 | 50 |
| 2007 | 0 | 0 | 0 | 21 | 31 | 52 | 52 |
| 2008 | 0 | 0 | 0 | 21 | 32 | 53 | 53 |
| Font: INE ||||||||

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya Arxivat 2009-08-16 a Wayback Machine.
* ↑ «Sant Just i Joval». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia. [Consulta: 14 gener 2023].
* ↑ «250753 Clariana de Cardener». Codis territorials i d'entitats. Municipis.. Idescat. [Consulta: 14 gener 2023].
# Annibale Padovano

Annibale Padovano (Pàdua, 1527 – Graz, (Àustria), 15 de març de 1575) fou un compositor i organista italià de l'Escola veneciana. Fou un dels primers impulsors de la toccata per a teclat.
El primer registre que se'l menciona data del 30 de novembre de 1552, quan és nomenat primer organista de la basílica de Sant Marc, (1552), amb un salari anual de 40 ducats. Va romandre en el lloc fins 1556. Durant aquella època la basílica emprà a un segon organista, Claudio Merulo, amb el qui interpretaven simultàniament en dos orgues separats dintre de l'espai de la basílica. Aquesta circumstància constitueix una de les claus de la música de l'Escola veneciana, que es caracteritzà per l'ús de cors i instruments separats per produir efectes de contrapunt.
L'any 1566 deixà Venècia per anar a la cort dels Habsburg a Graz, on el 1570 ocupà el càrrec de director musical. Morí allà cinc anys més tard.

## Referències

* ↑ Apel, Willi. «Venetian school». A: Harvard Dictionary of Music. Harvard University Press, 1969, p. 896. ISBN 978-0-674-37501-7.
* ↑ Swenson, Milton A. Ensemble Ricercars: Ensemble Ricercars. A-R Editions, Inc., 1 de gener de 1978, p. X–XI. ISBN 978-0-89579-089-7.
# Annie

Annie fa referència a diversos articles a la Viquipèdia:

## Persones

* Annie Besant (1847-1933), filòsofa, escriptora, feminista, i esoterista britànica.
* Annie Chapman (1841-1888), víctima del famós assassí en sèrie no identificat Jack l'Esbudellador,
* Annie Clark (1982-), cantautora i multiinstrumentista nord-americana.
* Annie Ernaux (1940-), escriptora francesa.
* Annie Fremaux-Crouzet (?-), hispanista francesa especialitzada des de l'edat mitjana fins al segle xvi.
* Annie Girardot (1931-2011), actriu francesa.
* Annie Jump Cannon (1863-1941), astrònoma nord-americana. El treball de catalogació va ser fonamental per a l'actual classificació estel·lar.
* Annie Kriegel o Annie Becker (1926-1995), historiadora i editorialista francesa.
* Annie Leibovitz (1949-), fotògrafa nord-americana.
* Annie Lennox (1954-), cantant britànica.
* Annie Leonard (1964-), experta en matèria de responsabilitat social corporativa, desenvolupament sostenible, riscos laborals, cooperació internacional i salut ambiental nord-americana; sobretot és coneguda pel seu documental 'La història de les coses' (The Story of Stuff), que tracta sobre el cicle vital de béns i serveis.
* Annie Marin (1939-), botànica francesa.
* Annie Oakley (1860-1926), tiradora que va participar durant disset anys en l'espectacle de Buffalo Bill que recreava escenes del vell oest.
* Annie Potts (1952-), actriu nord-americana de cinema i televisió.
* Annie Proulx o Edna Annie Proulx (1935-), escriptora nord-americana.
* Annie Wersching (1977-), actriu nord-americana.

## Cinema

* Annie (pel·lícula de 1982), basada en el musical i dirigida per John Huston.
* Annie (pel·lícula de 1999), telefilm musical estatunidenc, dirigit per Rob Marshall i produït per Walt Disney Television.
* Annie (pel·lícula de 2014), dirigida per Will Gluck.
* Annie Hall o Dos estranys amants, comèdia romàntica protagonitzada per Diane Keaton (Òscar a millor actriu) i pel mateix Woody Allen (director del film).

## Música

* Annie (musical), musical estrenat el 1977.
* Why (cançó de Annie Lennox), primer senzill en solitari de la cantant escocesa Annie Lennox.

## Altres

* Annie Wilkes, personatge fictici en la novel·la de 1987 Misery, de Stephen King.
* Little Orphan Annie o La petita òrfena Annie, tira de premsa diària nord-americana, creada per Harold Gray i publicada per Tribune Media Services.
* Premis Annie, creats especialment per a treballs d'animació.