OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pere Ritxard

Pere Ritxard (fl. Santa Coloma de Queralt, 1329 – 1363) va ser un metge i cirurgià català resident a Santa Coloma de Queralt.
La pràctica mèdica de Ritxard es testimonia a Santa Coloma entre 1329 i 1350. La seva vàlua queda acreditada pel radi territorial dels pacients que el venien a veure, (60 km) provinents de Rauric, Aguiló, Rocafort de Queralt, Cervera, i a més distància de Santa Coloma, també Prades, Sant Martí de Maldà, Santes Creus, Sant Cugat Sesgarrigues i Serrateix. Ritxard atenia tota classe dolors: ferides al cap, problemes oculars, problemes de gola, als peus, etcètera. Un altre indici del reconeixement de Ritxard és la gran afluència d’aprenents de medicina que arriben a Santa Coloma per esdevenir-ne els deixebles, també des de municipis tan llunyans com Balaguer o Cardona.
El 27 de febrer de 1363 es fa públic el testament de Ritxard, en el qual es referencien les següents obres sobre medicina:
* Cirurgia Magna, de Lanfranc de Milà.
* Cirugia, de Teodoric Borgognoni. Traductor: Guillem Corretge.
* Aforismes d’Hipòcrates, de Claudi Galè. Traductor Anònim.
* Libre de ffigures d’erbes [un herbari].
* Antidotarium.
* Thesaurus pauperum, de Pere Hispà.
* De oculis, de Benvingut de Salern. [«llibre de preguamí d’uyls»].
* Isagoge ad Tegni Galieni, de Johannitus.
* Synonima Antidotari Nicolau («llibre de natura d’erbes»).
* Glossule quattuor magistrorum super Cyrurgiam Rogerii et Rolandi.
* Electuaria.
La Cirurgia Magna de Lanfranc que tenia Ritxard és l'edició més antiga referenciada en català d’aquesta obra. Tot i que no es pot assegurar categòricament, el llibre de Galè consignat probablement també es tracta del primer exemplar conegut en català. És possible que aquesta obra hagués estat del metge colomí Pere Franch fins a 1332.

## Referències

* ↑ «Medcat. Ritxard, Pere (fl. Santa Coloma de Queralt, 1329 – 1363)». sciencia.cat. [Consulta: 20 gener 2022].
* ↑ McVaugh, Michael R. Medicine Before the Plague: Practitioners and Their Patients in the Crown of Aragon 1285-1345 (en anglès). Cambridge: Cambridge University Press, 1993, p. 132 i 133.
* ↑ «Arxiu Comarcal de la Conca de Barberà - Fons notarials: Santa Coloma de Queralt – vol. 3594.3, ff. 63v-65v i 71v-73r», 1363. [Consulta: 19 gener 2022].
* ↑ Cifuentes, Lluís «Las traducciones catalanas y castellanas de Churgia Magna de Lanfranco de Milán: un ejemplo de intercomunicación cultural y científica a finales de la Edad Media». Essays on medieval translation in the Iberian Peninsula (ed.Tomás Martínez i Roxana Recio), 2001, pàg. 103 i 104.
* ↑ «Les traduccions catalanes medievals dels 'Aforismes' d'Hipòcrates. Antònia Carré». Sciencia.cat, 2017. [Consulta: 19 gener 2022].
* ↑ Segura, Joan. Costums de Catalunya. Guillem Carreras Albareda. Santa Coloma de Queralt: Associació Cultural Baixa Segarra, 69, p. 69.
# Jacobsen

Jacobsen és el nom dels següents personatges:
* Arne Jacobsen (Copenhaguen, 1902 - 1971), arquitecte i dissenyador danès, conegut per la seva contribució a l'arquitectura funcionalista i els dissenys de cadires
* Else Jacobsen (Ordrup, 1911 - Copenhaguen, 1965), nedadora danesa que va competir durant les dècades de 1920 i 1930
* Hermann Jacobsen (botànic) (Hamburg, Alemanya, 1898, Kiel, 1978), botànic, investigador i director del jardí botànic de Kiel (1929-63)
* Jens Peter Jacobsen o J. P. Jacobsen (Thisted, 1847 – 1885), escriptor, poeta i botànic danès
* Lars Christian Jacobsen (Odense, Fiònia, 1979), futbolista danès
* Lis Jacobsen (Copenhaguen, 1882- Hellerup, 1961), filòloga, arqueòloga i escriptora danesa
* Olof Jacobsen (Hønefoss, 1888 – Halden, 1969), gimnasta noruec
* Søren Kragh-Jacobsen (Copenhaguen, 1947), director de cinema, músic i compositor danès
* Súsanna Kathrina Jacobsen (Tórshavn, 1876 - 1978), educadora i professora feroesa
# Joan Alfonso i Orfila

Joan Alfonso i Orfila (Barcelona, 16 de juny de 1916 – 11 d'abril de 1995) fou un compositor i director d'orquestra català.

## Biografia

Fou fill de Frederic Alfonso i Ferrer i de Margarida Orfila Tudurí i germà del músic Margarida Alfonso i Orfila i del poeta Frederic Alfonso i Orfila. Fou deixeble d'Enric Morera (harmonia) i d'Eduard Toldrà (violí) i va ser membre fundador de l'Orquestra Municipal de Barcelona (1943). La seva activitat compositiva es basava en la instrumentació per a banda i orquestra simfònica, i entre altres grans treballs és autor de les transcripcions per a banda de tots els himnes de les delegacions que van participar en els Jocs Olímpics de Barcelona, així com nombroses obres del repertori simfònic universal, sardanes i obres de cobla, entre les quals consten diversos títols de Toldrà.
La seva sardana Torre-roja va ser premi SGAE el 1994.

## Referències

* ↑ Llista de sardanes a Sardanista.cat
* ↑ Riera i Vinyes, Carles; Serracant, Josep Maria; Ventura i Salarich, Josep. De la A a la Z: diccionari d'autors de sardanes i de música per a cobla. Girona: SOM, Revista de Cultura Popular de Catalunya, 2002. ISBN 2910008849182.
# James Papez

James Papez (1883-1958) va ser un neuròleg estatunidenc que va estudiar a la Universitat de Minnessota. La seva principal contribució a la ciència és la descripció del circuit Papez, un camí neuronal al cervell clau per transmetre l'emoció. La seva hipòtesi és que l'hipocamp, el lòbul de Brocca, l'hipotàlem i el nucli anterior del tàlem constitueixen un mecanisme interconnectat que regula les emocions.
# Piypita

La piypita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el seu nom del vulcanòleg rus Borís Ivànovitx Pip (1906–1966). Va ser descrita originàriament amb el nom de caratiïta.

## Característiques

La piypita és un sulfat de fórmula química K₄Cu₄O₂(SO₄)₄·(Na,Cu)Cl. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1982. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la piypita pertany a «07.BC: sulfats (selenats, etc.), amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran», juntament amb els minerals següents: d'ansita, alunita, amonioalunita, amoniojarosita, argentojarosita, beaverita-(Cu), dorallcharita, huangita, hidroniojarosita, jarosita, natroalunita-2c, natroalunita, natrojarosita, osarizawaïta, plumbojarosita, schlossmacherita, walthierita, beaverita-(Zn), ye'elimita, atlasovita, nabokoïta, clorotionita, euclorina, fedotovita, kamchatkita, klyuchevskita, alumoklyuchevskita, caledonita, wherryita, mammothita, linarita, schmiederita, munakataïta, chenita, krivovichevita i anhidrocaïnita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la gran erupció fissural del volcà Tolbàtxik, a l'óblast de Kamtxatka, al Districte Federal de l'Extrem Orient (Rússia). També ha estat descrita a Braubach, a l'estat de Renània-Palatinat (Alemanya), així com al Vesuvi, a la regió de Campània (Itàlia). Són els tres únics indrets en tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Piypite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 juliol 2017].
* ↑ «Piypite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 6 juliol 2017].
# Piyaz

Piyaz és una amanida de la cuina turca o meze que es fa de qualsevol tipus de fesols secs (mongetes blanques) amb ou dur i verdures. Ingredients addicionals comuns inclouen ceba, julivert i sumac. A la província d'Antalya es prepara de manera diferent de la d'altres regions amb altres ingredients com l'oli de sèsam. A Antalya, el piyaz no es considera una amanida sinó un plat principal. A les províncies del sud, com la província d'Adana, la paraula piyaz es fa servir per a referir-se a una amanida de ceba i sumac. Durant la període otomà, el piyaz va ser també fet de carxofa, pèsol, cigró, fava i patata, que va arribar a Turquia en el segle xix. Piyaz és ceba en persa.

## Vegeu també

* Kuru fasulye
* Pilaki

## Referències

* ↑ https://books.google.cat/books?id=XVrqbwAACAAJ&dq=piyaz&hl=ca&sa=X&ei=IXK3VOrpMMOwUbjxg4gP&ved=0CCQQ6AEwAg%5BEnllaç+no+actiu%5D

## Enllaços externs

* How to make "piyaz" (Recepta en anglès)
# Pinnoïta

La pinnoïta és un mineral de la classe dels borats.

## Característiques

La pinnoïta és un borat de fórmula química Mg[B₂O(OH)₆]. Cristal·litza en el sistema tetragonal. Els cristalls prismàtics curts són poc freqüents, allargats al llarg de [001], mostrant {110}, {011}, {112} i {122}, de fins a 1 mil·límetre. També pot ser radial i fibrosa, sent típicament granular cristal·lina. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la pinnoïta pertany a «06.BB - Nesodiborats amb tetraedres dobles B₂O(OH)₆; 2(2T)» juntament amb la pentahidroborita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1884 al dipòsit de potassa de Stassfurt, a Saxònia-Anhalt, Alemanya, a les capes superiors de caïnita en un dipòsit de sal, associada a la caïnita i a la boracita.

## Referències

* ↑ «Pinnoite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 4 juny 2016].
* ↑ «Pinnoite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 4 juny 2016].
# Joan Creus i Custodio

Joan Creus i Custodio (11 de gener de 1992) és un jugador de bàsquet català que juga a la posició de base amb l'equip del FC Barcelona a la LEB Or. Creus, que és fill del també jugador Joan Creus i Molist, s'ha format a les categories inferiors del CB Granollers, CB Cornellà i del FC Barcelona.

## Referències

* ↑ «Fitxa de Joan Creus i Custodio» (en castellà). muevetebasket.es. [Consulta: 5 gener 2013].
# Joan Crespí

Joan Crespí (Mallorca s. XV-Palma 1521). Dirigent de la Germania mallorquina. Paraire d'ofici, fou síndic del gremi dels paraires i el 1521 n'era sobreposat.

## Els fets de la Germania

A partir de la tardor del 1520 fou el capdavanter del moviment dels menestrals de la ciutat de Mallorca que es plantejaren la reestructuració del poder polític de l'illa, fins aleshores en mans de l'oligarquia urbana formada per cavallers i ciutadans. Es feren reunions secretes a casa seva per preparar l'aixecament, fins que fou empresonat per ordre del lloctinent Miguel de Gurrea amb altres sis menestrals el 6 de febrer del 1521. L'endemà les classes populars urbanes de la ciutat s'aixecaren i alliberaren els menestrals empresonats. Fou elegit capità major i convocà els caps dels oficis a la sala de la Casa de la Ciutat, on aprovaren el comís dels llibres de la Consignació. L'endemà, el 8 de febrer, el seu títol de capità fou canviat pel d'instador. Com a instador del poble estava assessorat per un consell de vint-i-sis persones, anomenades elets del poble, que més tard fou substituït per la Junta dels Tretze.
Joan Crespí estengué l'organització agermanada a gairebé tot Mallorca i deposà d'una manera legal, amb el pretext que era aragonès, el lloctinent Gurrea (16 de març). No va fer cas de la carta de Carles I del 20 de març de 1521 que comminava obediència al deposat Gurrea. D'aquesta manera la Germania restava al marge de la legalitat. El setembre de 1521, els agermanats celebraren al claustre del convent de Sant Francesc de la ciutat de Mallorca un consell general en el qual hi triomfà la facció més radicalitzada, encapçalada per Joanot Colom. Joan Crespí fou posat en qüestió i desautoritzat. Finalment fou empresonat i assassinat a la presó.
La seva figura, al costat de la de Joanot Colom, és la més significativa de la Germania de Mallorca. Representa el sector més moderat dels agermanats, que dominà la primera fase del procés. És fill il·lustre de Mallorca.

## Referències

* ↑ «La lluita de la Part Forana, l'oblit de la història». DBalears, 21-08-2011. Arxivat de l'original el 2020-07-13. [Consulta: 9 abril 2015].

## Vegeu també

* Germanies de Mallorca
* Germanies a Alcúdia
* Ciutat Fidelíssima
* Joanot Colom
* Pere Joan de Zaforteza
* Revolta de les Germanies
* Guerra dels camperols
* Batalla de Frankenhausen

## Enllaços externs

* La Germania de Mallorca. Versió de Llorenç Buades Castell
# Plectrohyla charadricola

Plectrohyla charadricola és una espècie de granota endèmica de Mèxic.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al (2006). Plectrohyla charadricola. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 6 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Plectrohyla chryses

Plectrohyla chryses és una espècie de granota endèmica de Mèxic.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al (2006). Plectrohyla chryses. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 6 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Joe Ledley

Joe Christopher Ledley (Cardiff, Gal·les, el 23 de gener de 1987) és un futbolista gal·lès. Juga de migcampista i el seu equip actual és el Crystal Palace de la Premier League.

## Inicis i carrera

Ledley va néixer a Cardiff, va créixer en la zona de Fairwater. Va escolaritzar-se en la Cantonian High School, on va ser capità de l'equip de futbol de l'escola. El seu quadre col·legial està penjat a l'escola en l'actualitat. Va jugar diversos esports quan era més jove, però sempre va voler ser futbolista.
Va créixer donant suport al Cardiff City FC i es va unir al planter del club als nou anys. Durant els seus últims anys com un aprenent que estava a càrrec de la neteja i després netejà les botes del capità Graham Kavanagh. Va continuar netejant-los durant diversos mesos després d'irrompre en el primer equip, això era perquè deixés de deixar-se portar pel seu nou càrrec.

## Clubs

| Club | País | Any |
| Cardiff City FC | Gal·les | 2004 - 2010 |
| Celtic FC | Escòcia | 2010 - 2014 |
| Crystal Palace | Anglaterra | 2014 - Present |

## Selecció nacional

Des del seu debut amb la selecció sub-21 en la temporada 2004/05 del Cardiff City, Ledley ha estat un membre important de la selecció gal·lesa.

### Gols internacionals

| # | Data | Lloc | Oponent | Gol | Resultat | Competició |
| 1. | 17 d'octubre de 2007 | Serravalle, San Marino | San Marino | 2 – 0 | 2 – 1 | Eliminatòries Euro 2008 |
| 2. | 10 de setembre de 2008 | Moscou, Rússia | Rússia | 1 – 1 | 1 – 2 | Eliminatòries 2010 |
| 3. | 11 d'agost de 2010 | Llanelli, Gal·les | Luxemburg | 2 – 1 | 5 – 1 | Amistós |

## Palmarès
### Campionats nacionals

| Títol | Club | País | Any |
| Scottish Premier League | Celtic | Escòcia | 2011/12 |
| Copa d'Escòcia | Celtic | Escòcia | 2011 |

## Referències

* 1 2 «Colin Jackson's Raise Your Game: Joe Ledley, footballer». BBC Sport [Consulta: 21 octubre 2011].
* ↑ Local hero Ledley reaps rewards, BBC News, 8 abril 2008; Consultat 14 abril 2008
* ↑ «Joe Ledley hopes for warm welcome on Cardiff return». BBC Sport, 19-07-2011 [Consulta: 19 octubre 2011].
* ↑ When Ledley took a shine to Kav, South Wales Echo, 13 setembre 2006; consultat 5 agost 2012

## Enllaços externs

* Perfil de Joe Ledley en transfermrkt.co.uk (en anglès)
* Fitxa de Joe Ledley en fichajes.com
# Jardí de Papallones (Grevenmacher)

El Jardí de Papallones (en luxemburguès Päiperleksgaart Gréiwemaacher, francès: Jardin des Papillons) es troba a Grevenmacher a l'est de Luxemburg.
És la propietat de l'empresa de vins Bernard-Massard. S'hi presenten centenars de papallones exòtiques en entorns naturals embolcallades per una impressionant diversitat de plantes. El Jardí de Papallones està obert tots els dies de 9:30 a 17:00 d'abril a mitjan octubre.

## Referències

* ↑ «The Butterfuly Garden». Grevenmacher. Arxivat de l'original el 2010-11-03. [Consulta: 15 octubre 2015].
* ↑ «Luxembourg for Kids» (en angès). Luxembourg Tourist Office, London. Arxivat de l'original el 2011-01-22. [Consulta: 15 octubre 2015].
# Plesiosaure

«Plesiosaure» té aquests significats:
* Plesiosaure (ordre) (Plesiosauria)
* Plesiosaure (gènere) (Plesiosaurus)
# Joan Garriga

Joan Garriga és el nom dels següents personatges:
* Joan Garriga i Massó (1871-1956), advocat i polític català
* Joan Garriga i Teruel (n. 1940), esquiador olímpic català
* Joan Garriga i Quadres (n. 1953), mestre, activista social i polític català
* Joan Garriga i Vilaresau (1963-2015), motociclista català, destacat pilot de velocitat durant els anys 80
* Joan Garriga i Martínez (n. 1972), músic i cantant de la Garriga, ànima dels grups Dusminguet i La Troba Kung-Fú
* Juan de la Cruz Garriga Doménech, diputat de Vox, també conegut com a Joan Garriga Doménech.
# Philautus abditus

Philautus abditus és una espècie de granota que es troba a Vietnam.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* van Dijk, P.P. & Bain. R. 2004. Philautus abditus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 de gener de 2008.
# Philadelphia Independence

El Philadelphia Independence va ser un club de futbol femení de la ciutat de Filadèlfia als Estats Units que va ser creat al 2009 i va ser dissolt al 2012.
Va competir a la WPS, l'antiga lliga professional dels EUA, i va ser subcampió del campionat al 2011.
0 0 0

## Temporades
### 2011

| | Fase regular | Play-offs |
| | 6è | No classificat |
| Plantilla |||
| GK | Barnhart (11) | V. Henderson (9) |
| DF | Krzysik (20/0) | McNeill (19/1) | Robinson (19/0) | Johnson(17/1) |
| MF | Buczkowski (20/1) | T. DiMartino (19/2) | Farrelly (16/1) | Boquete (13/5) | Lohman (10/0) | Lindsey (9/0) |
| FW | Kai (19/10) | Sanderson (19/3) | del Río (17/2) | Adams (15/3) | Rodriguez (12/4) | Magnusdóttir (12/1) | Rapinoe (4/1) | G. DiMartino (1/0) |
| Van ser convocades però no van jugar: GK Jones — DF Falk, K. Henderson — MF Fowlkes |||

## Referències

* ↑ Bleacher Report
# Philadelphus

Philadelphus és un gènere d'angiospermes que pertany a la família de les Hidrangeàcies. Està compost per 75 espècies.
El seu nom prové del greg philadelphos, encara que també és probable que vinga de la ciutat Filadèlfia (Philadelphia), ciutat dels Estats Units. Altres autors diuen que aquest gènere va ser dedicat a un dels Ptolomeus, el rei d'Egipte.

## Descripció

Arbustos erectes o de creixement ample, ocasionalment trepadores, am gemmes d'hivern prominents fulles oposades, aserrades o enteres, amb de 3 a 5 nervis, flors solitàries o en grups de tres en raïms o panícules amb poques flors, en general fragants, 4 sèpals ocasionalment 5, igual que el pètals.

## Distribució

Es distribueixen pel sud d'Europa al Caucas, est d'Àsia a l'Himalaya i, nord i centreamèrica.

## Espècies seleccionades

| Philadelphus argenteus Philadelphus argyrocalyx Philadelphus brachybotrys Philadelphus californicus Philadelphus caucasicus Philadelphus confusus Philadelphus cordifolius Philadelphus coronarius Philadelphus coulteri Philadelphus crinitus Philadelphus delavayi Philadelphus ernestii Philadelphus floridus Philadelphus gattingeri Philadelphus hirsutus Philadelphus hitchcockianus Philadelphus incanus Philadelphus inodorus Philadelphus insignis Philadelphus intectus Philadelphus kansuensis Philadelphus karwinskyanus Philadelphus laxiflorus Philadelphus laxus Philadelphus lewisii Philadelphus maculatus | Philadelphus madrensis Philadelphus mearnsii Philadelphus mexicanus Philadelphus microphyllus Philadelphus occidentalis Philadelphus oreganus Philadelphus palmeri Philadelphus pekinensis Philadelphus pubescens Philadelphus pumilus Philadelphus purpurascens Philadelphus × purpureomaculatus (híbrid hortícola) Philadelphus satsumanus Philadelphus schrenkii Philadelphus sericanthus Philadelphus serpyllifolius Philadelphus sharpianus Philadelphus subcanus Philadelphus tenuifolius Philadelphus texensis Philadelphus tomentosus Philadelphus trichothecus Philadelphus triflorus Philadelphus × virginalis (híbrid hortícola) Philadelphus wootonii Philadelphus zelleri |

## Enllaços externs

* Arxivat 2010-05-03 a Wayback Machine.
# Plúteus (arquitectura)

En arquitectura, un plúteus (del llatí plutheus, «tauler», «prestatge») és una espècie de parapet o ampit de marbre, pedra (calcària o una altra), fusta o metall, generalment decorat en relleu o reforçat amb motius geomètrics o figuratius. Els plúteus, de vegades, estan formats per diverses plaques rectangulars massisses, a diferència de les gelosies que tenen decoració calada.
Un exemple són els anomenats Plúteus de Trajà, descoberts el 1872 en el Fòrum Romà de Roma, a la zona compresa entre el Comitium i la columna de Focas.
* Plúteus de la Catedral d'Ancona de 1189
* Plúteus llombard de pedra
* Plúteus de Trajà
Es va utilitzar sobretot en l'arquitectura paleocristiana i medieval, on el plúteus divideix els diversos espais d'una església, en particular, el presbiteri i el cor. En una església pot realitzar la mateixa funció de la iconòstasi, tot i que denoten diferents característiques artístiques.

## Referències

* ↑ «Plúteus». Termcat. Diccionari de les arts: arquitectura, escultura i pintura.
* ↑ «Plùteo» (en italià). Enciclopedia Treccani.

## Bibliografia

* Fatás, Guillermo; Borrás, Gonzalo M. Diccionario de términos de arte (en castellà). Madrid: Alianza Editorial, 1980, p. 194. ISBN 84-7838388-3.
# Pnar

El pnar és una llengua del grup de llengües khasis que es parla a Meghalaya, Índia (districtes de West i East Khasi Hills) i Bangladesh (districte de Sylhet), marcat al codi com ISO 639-3: pbv. El parlen unes cent mil persones de les quals el 95% viuen a l'Índia. El jaintia és en realitat un dialecte del pnar. Aquesta llengua inicialment fou considerat un dialecte del khasi (llengua), i després llengua separada; el jaintia o santeng era considerat abans dialecte del khasi, i té 12 varietats (Jowai, Shangpung, Batau, Raliang, Sutnga, Sumer, Nartiang, Barato, Rymbai, Lakadong, Mynso, Nongtalang). S'escriu en caràcters llatins; és oficial en el seu àmbit i disposa d'alguns programes de ràdio.
Forma part del grup austroasiàtic, família mon-khmer, nord mon-khmer, llengües khasis.

## Referències

* Ethnologue
# Plósxevo (província de Vladímir)

Plósxevo (rus: Площево) és una localitat rural (una vila) dins de l'assentament rural de Karinskoye, Alexandrovsky, Vladimir, Rússia. Té 26 habitants (2010) i 5 carrers.
Es troba a 31 quilòmetres d'Aleksàndrov (el centre administratiu del districte) per carretera. Jabrevo és la localitat rural més pròxima.

## Referències

* ↑ Расстояние от Александрова до Площева
# Poldernederlands

El poldernederlands és una varietat del neerlandès de recent aparició on els diftongs /ei/ o /ij/ ([ɛɪ]), /ui/ ([œy]) i /ou/ ([ʌu]) són pronunciats de manera més oberta, tot acostant-se als sons que en neerlandès estàndard són escrits com a /aai/ ([a:i]), /ou/ ([ʌu]) i /aau/ ([a:u]).

## Origen

Aquest terme, que en neerlandès significa "neerlandès del pòlder" fou inventat pel sociolingüista Jan Stroop. El descriu com una desviació subconscient respecte al parlar estàndard.
Aquest fenomen es dona arreu dels Països Baixos, però sobretot entre les dones joves amb una alta preparació acadèmica. Stroop ho explica com un resultat de llur emancipació. Altra gent però, hi veu una influència de l'anglès, sobretot pel que fa a /ij/, que amb el poldernederlands sona com en anglès (i sovint s'escriu gairebé igual. Exemple: bij=bÿ~by. Per a més informació vegeu IJ).

## Futur

Stroop pronostica que el poldernederlands acabarà substituint l'actual parlar estàndard, arran del fet que la quitxalla adopta sobretot el parlar de la mare. A més, tant les escoles bressol com els parvularis neerlandesos tenen sovint com a personal dones joves (i per tant parlants de poldernederlands; gairebé enterament les menors de 40 anys), que també transmetrà aquest model de llengua a la mainada.

## Crítiques

El concepte de poldernederlands compta amb crítics, que assenyalen que aquest fenomen vocàlic no és nou. L'allargament dels diftongs és típic del dialecte holandès, on encara es manté. Tanmateix no començà a estendre's fins als anys 60, dècada de canvis socials i trencament d'antigues normes de comportament al país.

## Enllaços externs

* Més informació sobre el poldernederlands (en neerlandès)