OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chorzów

Chorzów (en alemany Königshütte, fins al 1934, Fàbrica Reial) és una ciutat de Polònia que està ubicada a l'Alta Silèsia, al Voivodat de Silèsia, al centre de l'Àrea Industrial de Silèsia Superior.
La ciutat va obtenir els seus drets l'any 1868. Chorzów té 114.686 habitants i 33,5 km² de superfície. Les matrícules de Chorzów comencen amb les lletres SH.
Chorzów té cinc ciutats agermanades. Aquestes són: Termoli (Itàlia), Ózd (Hongria), Zlín (República Txeca), Iserlohn (Alemanya) i Creil (França). Chorzów es divideix en quatre barris principals i nou menors. Els principals són: Centrum, Chorzów II, Chorzów Batory i Chorzów Stary. Els menors són: Antoniowiec, Gorne Lagiewniki, Klimzowiec, Maciejkowice, Niedźwiedziniec, Nowe Hajduki, Pnioki, Szarlociniec i Sredni Lagiewniki.
El riu Rawa creua la ciutat. Chorzów limita amb Katowice (13 km), Ruda Śląska (4,5 km), Bytom (5 km), Piekary Śląskie (2 km), Siemianowice Śląskie (6,5 km) i Świętochłowice (8 km).

## Fills il·lustres

* Kurt Alder (1902 - 1958) químic, Premi Nobel de Química de l'any 1950.
* Theodore Charles Yeschke (1886-1959), músic flautista.

## Enllaços externs

* Gallery of historical and contemporary photos
* Chorzow-Silesia web forum Arxivat 2012-02-25 a Wayback Machine.
* Chorzów City Forum "ChorzowART"
* Chorzów City official site
# La casa del carrer Chelouche

La casa del carrer Chelouche (Ha-Bayit Berechov Chelouche) és una pel·lícula israeliana dirigida per Moshé Mizrahi, estrenada el 1973. El film va ser nominat a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa. Ha estat doblada al català.

## Argument

Una família òrfena de pare emigra a Israel des d'Egipte durant el període de mandat britànic. La pel·lícula localitza les dificultats que la família pateix al país políticament inestable.

## Repartiment

* Gila Almagor: Clara
* Ofer Shalhin: Sami
* Michal Bat-Adam: Sonia
* Joseph Shiloach: Nissim
* Rolf Brin: Grossman

## Nominacions

1973: oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa

## Referències

* ↑ «La casa del carrer Chelouche». ésAdir. Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 1998.
* ↑ «Ha-Bayit Berechov Chelouche» (en anglès). The New York Times, 18-04-1974, pàg. 31.
# Wainumá

El Wainumá (Wainambu, Wainambɨ) i el mariaté són dues llengües arawak de l'Alt Amazones extingides, poc certificades i sense classificar. Kaufman (1994) els va col·locar a la seva branca Wainumá, però això no fou seguit per Aikhenvald (1999).

## Llista de paraules

S'han recollit llistes de paraules de wainumá per:
* Spix i Martius el 1820
* Johann Natterer el 1832
* Alfred Russel Wallace el 1851
Una llista de paraules de mariaté fou recollit per Spix i Martius el 1820.

## Referències

* ↑ Ramirez, Henri. Enciclopédia das línguas Arawak: acrescida de seis novas línguas e dois bancos de dados. 3. 1. Curitiba: Editora CRV, 2020. DOI 10.24824/978652510234.4. ISBN 978-65-251-0234-4.
* ↑ Ramirez, Henri. Enciclopédia das línguas Arawak: acrescida de seis novas línguas e dois bancos de dados. 4. 1. Curitiba: Editora CRV, 2020. DOI 10.24824/978652510231.3. ISBN 978-65-251-0231-3 [Consulta: 20 juny 2021]. Arxivat 2021-06-24 a Wayback Machine.
* ↑ Wallace, Alfred Russel (1853). A narrative of travels on the Amazon and Rio Negro [1848-1852]. Londres ; Nova Iorque.
# Gran rombicosidodecàedre no convex

En geometria, el gran rombicosidodecàedre no convex és un políedre uniforme no convex indexat com a U$_{67}$. També se l'anomena quasirombicosidodecàedre. Té un símbol de Schläfli t$_{0,2}${5/3,3}. La seva figura de vèrtex és un quadrilàter creuat.
Aquest model comparteix nom amb el gran rombicosidodecàedre convex, també conegut com a icosidodecàedre truncat.

## Coordenades cartesianes

Les coordenades cartesianes dels vèrtex del gran rombicosidodecàedre no convex són totes les permutacions parells de
    (±1/τ², 0, ±(2−1/τ))
    (±1, ±1/τ$^3$, ±1)
    (±1/τ, ±1/τ², ±2/τ)
on τ = (1+√5)/2 és la raó àuria (de vegades denotada per φ).

## Bibliografia

* Wenninger, Magnus. Dual Models. Cambridge University Press, 1983. DOI 10.1017/CBO9780511569371. ISBN 978-0-521-54325-5.

## Vegeu també

* Llista de políedres uniformes

## Enllaços externs

* Weisstein, Eric W., «Great rhombicosidodecahedron» a MathWorld (en anglès).
# Tombarthita-(Y)

La tombarthita-(Y) és un mineral de la classe dels silicats. Rep el seu nom de Thomas Fredrik Weiby Barth (1899-1971), professor de geologia de la Universitat d'Oslo, Noruega.

## Característiques

La tombarthita-(Y) és un silicat de fórmula química Y₄(Si,H₄)₄O$_{12-x}$(OH)$_{4+2x}$. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5 i 6. Tot i que va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1967, actualment es troba desacreditada des del 2016, ja que totes les mostres van demostrar ser de naturalesa heterogènia.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la tombarthita-(Y) pertany a «9.AD - Nesosilicats sense anions addicionals; cations en [6] i/o major coordinació» juntament amb els següents minerals: larnita, calcio-olivina, merwinita, bredigita, andradita, almandina, calderita, goldmanita, grossulària, henritermierita, hibschita, hidroandradita, katoïta, kimzeyita, knorringita, majorita, morimotoïta, schorlomita, spessartina, uvarovita, wadalita, holtstamita, kerimasita, toturita, momoiïta, eltyubyuïta, coffinita, hafnó, torita, thorogummita, zircó, stetindita, huttonita, eulitina i reidita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Høgetveit, a Evje og Hornnes, al comtat d'Aust-Agder, Noruega, en dics de pegmatita de granit precambrià. També a Noruega havia estat descrita a la prospecció de feldespat d'Ivedal i a Øvrebø, al comtat de Vest-Agder.

## Referències

* ↑ «Tombarthite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 octubre 2017].
# Filosofia de l'absurd

La filosofia de l'absurd proclama que qualsevol esforç humà per trobar un sentit a l'univers acabarà fracassant de manera irremeiable. L'esforç esdevindrà «absurd» perquè aquest sentit, almenys pel que fa a l'ésser humà, no existeix.
La filosofia de l'absurd es caracteritza així pel seu escepticisme vers tot el que envolta els principis de l'existència. És una filosofia que va lligada a l'existencialisme, tot i que no se l'hauria de confondre amb aquest. Les seves arrels es troben en el filòsof danès del segle xix Søren Kierkegaard, si bé com a concepte va néixer en el si del moviment existencialista, quan el filòsof i escriptor francès Albert Camus va trencar amb aquesta línia de pensament i va publicar l'assaig El mite de Sísif.
La destrucció provocada per la Segona Guerra Mundial va generar un ambient social que va estimular els punts de vista de l'absurd i en va permetre el seu desenvolupament, de forma especial a la devastada França.

## Referències

* ↑ Armengol, Joaquim. «Kierkegaard, la resignació infinita o la força de l'absurd». Ara, 04-05-2013. [Consulta: 19 maig 2023].
* ↑ Rodríguez, Luis H. «Albert Camus, el sentido de lo absurdo» (en castellà), 07-11-2019. [Consulta: 19 maig 2023].
* ↑ «Albert Camus i "La pesta"». Revista Catalunya. [Consulta: 19 maig 2023].
* ↑ Alcantud, Mar. «Albert Camus i el seu absurd malentès arriba a les llibreries en català». dBalears, 14-08-2000. [Consulta: 19 maig 2023].

## Vegeu també

* Literatura de l'absurd
* Teatre de l'absurd
# Spyker F1

Spyker F1 Team (Spyker abreujat), és un equip de Fórmula 1, creat al setembre de 2006, després de la compra de l'equipo Midland F1. Un dels canvis més significatius són els nous colors del monoplaça: taronja i platejat.

## La compra de Midland F1

Els rumors sobre la possible venda de Midland van començar a circular a partir de la meitat de la temporada 2006, menys de dos anys després que Shnaider la comprés a Eddie Jordan. Aquests rumors suggerien un preu de venda de 128 milions de dòlars. Els equips de fórmula 1 s'havien tornat més valuosos degut al fet que no s'anaven a admetre nous equips després del 2008, amb un màxim de 12 llicències atorgades per la FIA.
El 9 de setembre de 2006, es va anunciar que l'equip havia estat venut a Spyker Cars. Aquesta companyia va pagar 106.6 milions de dòlars per l'equip. Michiel Mol es converteix en el nou director de l'equip i membre de la directiva de Spyker. Com a part del tracte, les actuacions van exhibir publicitat revisada durant les últimes tres carreres del 2006, i l'equip va començar a utilitzar la bandera neerlandesa (en lloc de la russa), ja que Spyker té la seu en aquest país.
# Centre de Recerca Matemàtica

El Centre de Recerca Matemàtica, fundat el 1984 a Barcelona, és l'únic centre de recerca matemàtica internacional d'Espanya. És un consorci amb personalitat jurídica pròpia integrat per l'Institut d'Estudis Catalans i la Generalitat de Catalunya. És un institut universitari adscrit a la Universitat Autònoma de Barcelona, on té la seu. Dona suport a la recerca matemàtica de tots els grups d'investigació de Catalunya i estimula la incorporació d'aquests grups a les línies de recerca emergents.

## Referències

* 1 2 3 Jackson, Allyn «Mathematics in Barcelona: Time Past, Time Future». Notices for the American Mathematical Society, 47, 5, 2000, pàg. 554-560 [Consulta: 30 juliol 2014].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Informació a Cerca.cat Arxivat 2012-04-21 a Wayback Machine.
# Wainscott

Wainscott és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 628 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wainscott tenia 628 habitants, 260 habitatges, i 152 famílies. La densitat de població era de 35,7 habitants per km².
Dels 260 habitatges en un 22,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,4% hi vivien parelles casades, en un 10% dones solteres, i en un 41,5% no eren unitats familiars. En el 31,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,6% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 28,7% entre 25 i 44, un 27,9% de 45 a 60 i un 19,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102 homes.
La renda mediana per habitatge era de 55.714 $ i la renda mediana per família de 52.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.250 $ mentre que les dones 41.458 $. La renda per capita de la població era de 34.058 $. Entorn del 2% de les famílies i el 9,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wainscott». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wainscott». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ernst Håkon Jahr

Ernst Håkon Jahr (Oslo, 4 de març de 1948) és un lingüista noruec amb unes 230 publicacions, que inclouen 250 llibres. Actualment (2013) és el degà de la Facultat d'Humanitats i Educació de la Universitat d'Agder. Jahr es va doctorar a la Universitat d'Oslo el 1976 i a la Universitat de Tromsø el 1984. Va treballar com a professor associat a la Universitat de Tromsø a partir de 1976, on va impartir classes de lingüística escandinava des de 1986. El 1999 es va traslladar a la Universitat d'Agder, on va exercir com a rector de 2000 a 2007. Va ser succeït a l'agost de 2007, només un mes abans que aquesta institució, fins llavors facultat, es convertís definitivament en universitat. D'aquesta etapa data la biografia de la lingüista Clara Holst en el llibre Clara Holst - kvinnelig pionér i akademia i Norge (2006).
És membre de la Reial Societat Noruega de Ciències i Lletres i de l'Acadèmia Noruega de Ciències i Lletres i de diverses acadèmies estrangeres. El 2002, es va instaurar i va ser triat el president de l'Acadèmia Agder de Ciències i Lletres, que té, a 2011, 220 membres elegits.
Jahr és doctor honoris causa per la Universitat Adam Mickiewicz de Poznań i per la Universitat d'Uppsala, Suècia. El 2008 va rebre la distinció de membre de primera classe de del Reial Orde Noruec de Sant Olaf. El 2011, va ser guardonat amb el Premi Nòrdic de l'Acadèmia Sueca, conegut com el 'petit Nobel'.

## Notes i referències

* ↑ «Ernst Håkon Jahr». University of Agder. Arxivat de l'original el 1 d’octubre 2011. [Consulta: 5 desembre 2016]. «Cand.Philol.-degree, 1976, in Scandinavian Linguistics (= Ph.D.) [...] Dr. Philos.-degree, 1984 (= Dr. hab.)»
* 1 2 «Jahr, Ernst Håkon». A: Aschehoug og Gyldendals Store norske leksikon. Kunnskapsforlaget, 2007.
* ↑ Strand, Heidi «Rektorvalget i havn» (en noruec). Agderposten, 07-02-2007. Arxivat 21 de juliol 2011 a Wayback Machine.
* ↑ «Gruppe 5: Filologi og språkvitenskap» (en noruec). Norwegian Academy of Science and Letters.
* ↑ «Utnevnelser til St. Olavs Orden» (en noruec). The Norwegian Royal Palace, 25-11-2008.
# Marina Massaguer i Comes

Marina Massaguer i Comes (Tarragona, 1982) és una filòloga i sociolingüista catalana especialitzada en polítiques lingüístiques. Ha estudiat la relació entre llengua i identitat i el paper que tenen les llengües en les relacions de poder i en la construcció de desigualtats a través de les dinàmiques de les persones no catalanoparlants als Països Catalans. També ha defensat l'actualització de les polítiques de normalització lingüística de la dècada del 1980.
El 2020, fou coautora de l'informe «Català, youtubers i instagramers. Un punt de partida per a la promoció de l’ús de la llengua» que elaborà el Centre de Recerca en Sociolingüística i Comunicació de Universitat de Barcelona i on aborda la «diglòssia digital», és a dir, el fet de pensar que la pròpia llengua, en aquest cas el català, no és prou apta per a generar segons quina mena de continguts a les xarxes socials a internet, com una conseqüència més de la minorització del català dins i fora de les xarxes. En aquest sentit, l'informe proposa recuperar el canal juvenil de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, amb una estructura àgil i pionera com ho va ser el Canal Super 3, i orientar-lo a les plataformes digitals, així com arribar a acords amb Google, YouTube i Instagram per afavorir la difusió dels continguts i el foment de la creació de continguts per situar-los i fer-los visibles, i establir canals alternatius perquè els creadors rendibilitzin les produccions.
El gener de 2023 es va incorporar com a assessora al Departament de Recerca i Universitats de la Generalitat de Catalunya per a impulsar el «Pla d'enfortiment del català en el sistema universitari i de recerca» que té els objectius de garantir els drets lingüístics de l'estudiantat i incrementar l'ús de la llengua en la transferència del coneixement i la divulgació en català.

## Obra publicada

* Paraula de Tecla: vocabulari de les festes de Santa Tecla. Arola Editors, 2010. ISBN 978-84-92839-58-2.
* Cels de tardor: del camp de Tarragona al Maestrat. Arola Editors, 2011. ISBN 978-84-15248-25-5.

## Referències

* ↑ Lahoz, Ricard. «Ens cal una política lingüística més inclusiva», 28-01-2021. [Consulta: 28 abril 2021].
* ↑ Barnils, Andreu. «Hi ha racons on no pots entrar sense el català». VilaWeb, 21-03-2023. [Consulta: 3 juny 2023].
* ↑ Serra, Laura. «Si és vista com el feminisme o l'ecologisme, els joves se sumaran a la causa de la llengua». Ara, 23-01-2021. [Consulta: 28 abril 2021].
* ↑ «Els joves ja no busquen una comunicació unidireccional sinó participar i poder deixar un missatge a l'Instagram de Dulceida», 02-07-2020.
* ↑ Rius, Clàudia. «El català ha d'ampliar els seus espais segurs». Núvol, 27-07-2020. [Consulta: 28 abril 2021].
* ↑ Lleonart, Arnau. «És vital recuperar el canal juvenil de TV3». Vilaweb, 25-06-2020. [Consulta: 28 abril 2021].
* ↑ Bravo, Rosa M. «Cal garantir el dret a fer recerca en català». El Punt Avui, 01-05-2023. [Consulta: 3 juny 2023].
# Suhuskune

Suhuskune (en francès i oficialment Suhescun), és un municipi de la Baixa Navarra (Nafarroa Behera), un dels set territoris que formen Euskal Herria, al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània. Limita amb les comunes d'Iholdi al nord, Landibarre i Ainhize-Monjoloze a l'est, Irisarri a l'oest i Jatsu al sud..

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 451 | 428 | 464 | 397 | 534 | 498 | 504 | 502 | 463 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 453 | 415 | 331 | 355 | 362 | 350 | 332 | 310 | 296 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 316 | 319 | 290 | 264 | 288 | 271 | 280 | 303 | 279 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 276 | 241 | 219 | 194 | 198 | 205 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Data d'elecció | Identitat |
| Les dades anteriors a 1995 són desconegudes. |||
| 1995 | Benat Eliceits |
| 2001 | Benat Eliceits |
# Charles Ray Thomas

Charles Ray Thomas (23 de juliol de 1946) és un exjugador de bàsquet estatunidenc. Amb 2,01 metres d'alçada, jugava en la posició de pivot. La seva carrera professional va transcórrer íntegrament en la Lliga Espanyola.
Durant més de 40 anys es va creure que podia haver mort a principis de la dècada dels 80s, de fet, hom el donava per mort circa 1980. No obstant això, al març de 2021, Thomas va contactar amb Norman Carmichael, un antic company del FC Barcelona, per parlar-hi i comunicar-li la seva situació. Pel que sembla, i segons aquest testimoniatge, actualment es troba en una residència geriàtrica a Amarillo, Texas.

## Trajectòria
### Universitat

Va jugar durant quatre temporades amb els Golden Eagles de la Universitat Estatal de Califòrnia, Los Angeles. Posseeix els rècords de la seva universitat en rebots en una carrera, amb 1.025, i en una temporada, amb 395.

### Professional

Va desenvolupar la seva carrera professional en 3 equips catalans, el CB Sant Josep Irpen, on fou 2 vegades màxim anotador de la competició, el FC Barcelona i el Bàsquet Manresa.

## Vida personal

Després de deixar el bàsquet, va caure al món de les drogues, es va separar de la seva dona, i després de desaparèixer de la vida pública, se'l va donar per mort el 1980. Al març de 2021, després de més de 40 anys amb la creença que estava mort, va aparèixer una notícia tant en mitjans esportius com no esportius, que assegurava que seguia amb vida. Segons aquesta notícia, una trucada de telèfon rebuda pel seu excompany al FC Barcelona Norman Carmichael d'algú que assegurava ser Thomas, va acabar per esclarir la veritat. Pel que sembla, va anar a viure a Mèxic, per tornar posteriorment al seu país, on va malviure per culpa de la seva addicció a les drogues. En l'actualitat es troba en una residència d'ancians a Amarillo, Texas, des de la qual va contactar amb Carmichael.
Ha patit l'amputació de les cames.

## Referències

* ↑ Pascual, Roger. «El exBarça Charles Thomas renace 40 años después de que le dieran por muerto» (en castellà). elperiodico, 19-03-2021. [Consulta: 19 març 2021].
* ↑ lagoldeneagles.com 2008-09 - Cal State LA Athletics Arxivat 2021-08-12 a Wayback Machine., consultat el maig de 2017
* 1 2 El País. «El tiempo muerto de Charles Thomas», 23-03-2021. [Consulta: 24 març 2021].
* ↑ Mundo Deportivo. «Mundo Deportivo: Edición del miércoles 1 septiembre de 1971, Página 27», 01-09-1971. [Consulta: 24 març 2021].
* ↑ Mundo Deportivo. «Mundo Deportivo: Edición del miércoles 3 febrero de 1971, Página 27», 03-02-1971. [Consulta: 24 març 2021].
* ↑ La Vanguardia. «Charles Thomas, el pívot del Barça 'resucitado' 40 años después», 19-03-2021. [Consulta: 24 març 2021].
* ↑ RTVE. «La 'resurrección' del exjugador del Barça de baloncesto Charles Thomas», 21-03-2021. [Consulta: 24 març 2021].

## Enllaços externs

* Charles Thomas, la trista història del primer súper 'matador' de les Lligues Espanyoles
# Ryuichi Sugiyama

Ryuichi Sugiyama (Prefectura de Shizuoka, Japó, 4 de juliol de 1941), és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Ryuichi Sugiyama va disputar 56 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Yeondeunghoe

Yeondeunghoe (en alfabet hangul:연등회, en hanja:煙燈會) també conegut com a ritual de llanternes és un festival budista que se celebra en els temples de Corea des de l'existència de l'antic regne de Silla (57 B.C. to A.D. 935). El festival dura tres dies i és conegut pel color i la magnitud de l'espectacle de llums blanques i grogues que es desplega.
El festival transmetre el profund desig d'aconseguir la pau a la península coreana i a tot el món i pretén transmetre un missatge de compartir amb els altres.

## Significat

Yeongdeunghoe literalment significa el ritual de les llanternes. En el budisme, les llanternes representen un símbol de la saviesa buda que il·lumina el món. A Corea del Sud, se celebren els aniversaris de Buda.

## Història

L'evidència significativa més antiga es troba en el registre històric Samguk Sagi quan diu que la celebració del Yeongdeunghoe va començar en l'època del rei Gyeongmun de Silla (866).
Quan Wang Geon va fundar Goryeo, el yeondeunghoe va ser establert com a celebració estatal des del primer any de la seva coronació. Lo que se consideraba uno de los festivales más importantes durante la dinastía. El que es considerava un dels festivals més importants durant aquella dinastia, es va prohibir durant la Dinastia Joseon a causa de la seva política contra el budisme.
El 1976, després de la independència del Japó, es reprèn la celebració i es registra com a Important Patrimoni Cultural Immaterial de Corea del Sud, celebrant-se normalment a l'abril. Més de 100.000 llanternes s'han encés durant el festival.

## Esdeveniments

L'ordre de Jogye (en hangul:조계종), el grup més gran entre les sectes budistes coreanes, ha supervisat el procés de Yeondeunghoe. Durant el festival, els budistes i també qualsevol que participi en el festival poden desfilar per la ciutat de Seül. L'any 2015 es van encendre 100.000 llanternes.
Els llums tenen diverses formes com a lotus, elefants i monjos joves.

## Referències

* 1 2 3 4 «Lantern festival set to light up Seoul's skies». Korea JoongAng Daily. [Consulta: 27 novembre 2016].
* ↑ Kim Malborg, 《Korean Dance》, Ewha Womans University Press, 2005. ISBN 8973006266 p.15
* 1 2 Yoon seo-seok, 《Festive Occasions: The Customs in Korea》, Ewha Womans University Press, 2008. ISBN 8973007815 p.53
* ↑ Byeing-seon Park Minje, 《Historia de la imprenta coreana: de los orígenes hasta 1910》, Univ. Autònoma de Barcelona, 2006. ISBN 8449024781 p.45
* ↑ Administration, Cultural Heritage. «::: Cultural Heritage, the source for Koreans' Strength and Dream :::». english.cha.go.kr. [Consulta: 27 novembre 2016].

## Vegeu també

* Història de Corea
* Tres Regnes de Corea
* Goryeo

## Enllaços externs

* Festival de lotus