OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Calcofil·lita

La calcofil·lita (del grec Khalkos, coure, i phillon, fulla) és un mineral rar de la classe dels arsenats. Va ser descrita per primera vegada a partir de material recol·lectat a Alemanya.

## Característiques

Els cristalls són en forma de plaques, de sis cares, i aplanats perpendicular a l'eix c del cristall, i pot ser estriat triangular en aquestes cares aplanades. Pot formar rosetes, druses, trobar-se foliat o de manera massiva. L'exfoliació és perfecta i perpendicular a l'eix c del cristall, i forma macles. La fractura és irregular. El mineral és tou, amb una duresa de 2 a l'escala de Mohs. La gravetat específica es dona generalment en el rang de 2,67-2,69. La calcofil·lita és soluble en àcids i amoníac. No és fluorescent, ni radioactiva.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la calcofil·lita pertany a «08.DF: Fosfats només amb cations de mida mitjana, amb proporció: (OH, etc.):RO₄ > 3:1» juntament amb els següents minerals: hotsonita, bolivarita, evansita, liskeardita, rosieresita, rusakovita, liroconita, sieleckiita, parnauita i gladiusita.
El contingut d'aigua varia a temperatura ambient sobre la base de la humitat relativa. És per això que dues fórmules diferents són citades a la literatura per la calcofil·lita: Cu$_{18}$Al₂(AsO₄)₄(SO₄)₃(OH)$_{24}$·36(H₂O) i Cu$_{18}$Al₂(AsO₄)₃(SO₄)₃(OH)$_{27}$·33(H₂O).
Pot alterar-se a crisocol·la, que és un silicat de coure-alumini. Té relació amb la barrotita, però són minerals diferents. Es pot confondre amb l'spangolita d'hàbit tabular.

## Formació i jaciments

És un arsenat de coure secundari que es produeix a les zones oxidades d'alguns jaciments de coure amb arsènic. És un mineral secundari poc comú. Els minerals associats inclouen: atzurita, malaquita, brochantita, crisocol·la, spangolita, connel·lita, cuprita, cianotriquita, strashimirita, parnauïta, lavendulana, cornubita, langita, clinoclasa, farmacosiderita i mansfieldita. Als territoris de parla catalana ha estat trobada a la mina Atrevida (Vimbodí i Poblet, Conca de Barberà), a la mina «Iris 18» d'Escornalbou, a Riudecanyes (Baix Camp, Tarragona) i a la mina San Miguel (Ribes de Freser, Ripollès).

## Referències

* 1 2 «Chalcophyllite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 gener 2014].
* 1 2 «Chalcophyllite» (en anglès). Handbook of mineralogy. [Consulta: 21 gener 2014].
* ↑ Joan Vinyoles Verdaguer · Josep Lluís Garrido Rufaste · Adolf Cortel Ortuño · Josep Carreras Peñalvert «La mina "Iris 18" (grup miner "Porvenir") d'Escornalbou, Riudecanyes, el Baix Camp, Tarragona, Catalunya, Espanya». Mineralogistes de Catalunya [Barcelona], 13, 2, 01-11-2019, pàg. 3-46 [Consulta: 24 novembre 2023].
* ↑ Viñals, J.,Bareche,E.y Coca, J. «Mines de Catalunya, Vimbodí (II)». Mineralogistes de Catalunya, 4, 1990, pàg. 213-227 [Consulta: 21 novembre 2023].
* ↑ Pedro Mingueza, Joan Rosell-Riba, David Ruiz-Corominas, Jordi Ibáñez-Insa, Albert Vaquero, Valentín Bártulos «Estudi mineralògic de la mina "San Miguel", Ribes de Freser, el Ripollès, Girona, Catalunya, Espanya». Mineralogistes de Catalunya, 2, 2022, pàg. 3-38 [Consulta: 21 novembre 2023].
# Bossou Ashadeh

Bossou Ashadeh és una loa de la religió vodú, concretament l'esperit del difunt rei de Dahomey Tegbessou, especialment adorat a Haití. En la seva manifestació petro, Bossou és sovint representat com un toro amb banyes.

## Referències

* ↑ Rigaud, Milo. Secrets of Voodoo. City Lights Bookstore, 1969, p. 54. ISBN 0872861716.
* ↑ Torres, Rafael Agustí. "Loas y Vèvès del Vudú", p. 17 (en castellà)
# Bossiaeeae

Bossiaeeae és una tribu de fanerògames que pertany a la subfamília de les fabàcies. Aquestes plantes normalment són arbusts amb flors roges i grogues endèmiques d'Austràlia, comunament anomenades com "peres amb ous" i "pernil d'Austràlia". Es troben filogenèticament vinculada amb la tribu Mirbelieae.

## Gèneres

* Goodia
* Bossiaea
* Platylobium
* Muelleranthus
* Ptychosema
* Aenictophyton
# Jacques Fouré

Jacques Fouré (1515, Mainvilliers - † 20 de gener de 1578, Mâcon) fou un frare dominic francès, bisbe de Chalon del 1573 al 1578.
Va entrar a l'Orde de Predicadors a Chartres, i d'aquí el van enviar a la Universitat de París per continuar els estudis i obtenir un doctorat. Fou primer prior del seu convent i després provincial de França. Va esdevenir el predicador de la reina Caterina de Mèdici i dels reis Francesc II i Carles IX de França], fou nomenat bisbe de Chalon el 1573 i consagrat l'any següent a l'església del convent dels dominics de Saint-Jacques, a París, pel bisbe de Meaux. Va deixar poques obres durant el seu mandat al bisbat. Després de la seva mort a Mâcon el 1576 a l'edat de 63 anys, el va succeir Pontus de Thyard. Va ser enterrat en una tomba a la nau lateral esquerra de la catedral de Sant-Vicenç de Chalon-sur-Saône, i d'acord amb les seves últimes voluntats, van enviar el seu cor a l'església del seu convent.

## Referències

* ↑ Mémoires de la Société d'histoire et d'archéologie de Chalon-sur-Saône (en francès). Années 1844-1845-1846, 1846, p. 176.
* ↑ Richard et Giraud, Charles-Louis. Bibliothèque sacrée ou Dictionnaire universel, historique, dogmatique, canonique, géographique et chronologique des sciences ecclésiastiques (en francès). tom XXVIII, 1827, p. 233.
# Jacques Loeb

Jacques Loeb (Mayen, prop de Koblenz, Prússia, actualment Renània, Alemanya, 7 d'abril de 1859 - Hamilton, Bermudes, 11 de febrer de 1924) fou un fisiòleg i biòleg nord-americà d'origen alemany.
Llicenciat en Medicina per la Universitat d'Estrasburg (1884), començà a treballar en biologia a la Universitat de Würzburg (1886-1888) i va continuar a la Universitat d'Estrasburg (1888-1990) i a l'estació biològica de Nàpols (1889-1991). Es traslladà als EUA l'any 1891, on exercí la docència successivament al Bryn Mawr College (1891-92), a la Universitat de Chicago (1892-1902) i a la Universitat de Califòrnia a Berkeley (1902-10). També treballà a Rockefeller Institute for Medical Research de Nova York, càrrec que va ocupar fins a la seva mort. Bona part del seu treball experimental es va realitzar al Laboratori de Biologia Marina de Woods Hole, a Massachusetts. Féu investigacions sobre partenogènesi artificial (reproducció sense fecundació), tropismes, regeneració de teixits, etc. Estudià les causes de l'envelliment i oferí una base científica a la moderna geriatria. El treball de Loeb va ser significatiu en demostrar que l'inici de la divisió cel·lular en la fecundació es controlava químicament i, en efecte, estava separat de la transmissió de trets hereditaris.

## Referències

* 1 2 «Jacques Loeb». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 «Jacques Loeb, German biologist». Encyclopædia Britannica [Consulta: 26 juny 2021].
* ↑ Osterhout, W. J. V. «Jacques Loeb (1859-1924)». Proceedings of the American Academy of Arts and Sciences Proceedings of the American Academy of Arts and Sciences. American Academy of Arts & Sciences, Vol. 60, Núm. 14, 1925, pàgs. 629-634 [Consulta: 26 juny 2021].
# Recopa d'Europa de futbol 1975-76

La Recopa d'Europa de futbol 1975-76 fou la setzena edició de la Recopa d'Europa de futbol. El campió vigent (el Dínamo de Kíev) no hi participà perquè havia guanyat la lliga soviètica i, per tant, s'havia classificat per a la Copa d'Europa. La final fou guanyada pel RSC Anderlecht a la final davant del West Ham United FC.

## Primera ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Spartak Trnava | 0-3 | Boavista FC | 0-0 | 0-3 |
| Valur | 0-9 | Celtic FC | 0-2 | 0-7 |
| Beşiktaş JK | 0-6 | ACF Fiorentina | 0-3 | 0-3 |
| Panathinaikos FC | 0-2 | BSG Sachsenring Zwickau | 0-0 | 0-2 |
| Rapid Bucureşti | 1-2 | RSC Anderlecht | 1-0 | 0-2 |
| FK Borac Banja Luka | 14-1 | US Rumelange | 9-0 | 5-1 |
| Wrexham AFC | 3-2 | Djurgårdens IF | 2-1 | 1-1 |
| Skeid | 1-8 | Stal Rzeszów | 1-4 | 0-4 |
| SK Sturm Graz | 3-2 | PFC Slavia Sofia | 3-1 | 0-1 |
| Haladás VSE | 8-1 | Valletta FC | 7-0 | 1-1 |
| FC Basel | 2-3 | Atlètic de Madrid | 1-2 | 1-1 |
| Eintracht Frankfurt | 11-3 | Coleraine FC | 5-1 | 6-2 |
| Vejle BK | 0-4 | FC Den Haag | 0-2 | 0-2 |
| Home Farm FC | 1-7 | RC Lens | 1-1 | 0-6 |
| Ararat Yerevan | 10-1 | Anorthosis Famagusta FC | 9-0 | 1-1 |
| Lahden Reipas | 2-5 | West Ham United FC | 2-2 | 0-3 |

## Segona ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Boavista FC | 1-3 | Celtic FC | 0-0 | 1-3 |
| ACF Fiorentina | 1-1(p) | BSG Sachsenring Zwickau | 1-0 | 0-1 |
| RSC Anderlecht | 3-1 | FK Borac Banja Luka | 3-0 | 0-1 |
| Wrexham AFC | 3-1 | Stal Rzeszów | 2-0 | 1-1 |
| SK Sturm Graz | 3-1 | Haladás VSE | 2-0 | 1-1 |
| Atlètic de Madrid | 1-3 | Eintracht Frankfurt | 1-2 | 0-1 |
| FC Den Haag | 6-3 | RC Lens | 3-2 | 3-1 |
| Ararat Yerevan | 2-4 | West Ham United FC | 1-1 | 1-3 |

## Quarts de final

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Celtic FC | 1-2 | BSG Sachsenring Zwickau | 1-1 | 0-1 |
| RSC Anderlecht | 2-1 | Wrexham AFC | 1-0 | 1-1 |
| SK Sturm Graz | 0-3 | Eintracht Frankfurt | 0-2 | 0-1 |
| FC Den Haag | 5-5(c) | West Ham United FC | 4-2 | 1-3 |

## Semifinals

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| BSG Sachsenring Zwickau | 0-5 | RSC Anderlecht | 0-3 | 0-2 |
| Eintracht Frankfurt | 3-4 | West Ham United FC | 2-1 | 1-3 |

## Final

| West Ham United FC | 2 – 4 | RSC Anderlecht |
| Holland 28' Robson 68' | | Rensenbrink 42' 73' Van der Elst 48' 88' |
* Guanyador de la Recopa d'Europa 1975-76
* RSC Anderlecht Primer títol

## Enllaços externs

* Detalls a la web de la UEFA
* RSSSF
# Recopa d'Europa de futbol 1977-78

La Recopa d'Europa de futbol 1977-78 fou la divuitena edició de la Recopa d'Europa de futbol. La final fou guanyada pel RSC Anderlecht a la final davant de l'FK Austria Wien.

## Ronda preliminar

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Rangers FC | 3-2 | BSC Young Boys | 1-0 | 2-2 |

## Primera ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Progrès Niedercorn | 0-10 | Vejle Boldklub | 0-1 | 0-9 |
| PAOK FC | 4-0 | Zagłębie Sosnowiec | 2-0 | 2-0 |
| Rangers FC | 0-3 | FC Twente | 0-0 | 0-3 |
| SK Brann | 5-0 | ÍA Akranes | 1-0 | 4-0 |
| 1. FC Köln | 2-3 | FC Porto | 2-2 | 0-1 |
| AS Saint-Étienne | 1-3 | Manchester United | 1-1 | 0-2 |
| Hamburger SV | 13-3 | Lahden Reipas | 8-1 | 5-2 |
| PFC Lokomotiv Sofia | 1-8 | RSC Anderlecht | 1-6 | 0-2 |
| Coleraine FC | 3-6 | 1. FC Lokomotive Leipzig | 1-4 | 2-2 |
| Real Betis | 3-2 | AC Milan | 2-0 | 1-2 |
| Valletta FC | 0-7 | FC Dynamo Moscou | 0-2 | 0-5 |
| Olympiakos Nicosia | 1-8 | FC Universitatea Craiova | 1-6 | 0-2 |
| Cardiff City | 0-1 | FK Austria Wien | 0-0 | 0-1 |
| Lokomotiva Kosice | 2(c)-2 | Östers IF | 0-0 | 2-2 |
| Beşiktaş JK | 2-5 | Diósgyőri VTK Miskolc | 2-0 | 0-5 |
| Dundalk FC | 1-4 | Hajduk Split | 1-0 | 0-4 |

## Segona ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Vejle Boldklub | 4-2 | PAOK FC | 3-0 | 1-2 |
| FC Twente | 4-1 | SK Brann | 2-0 | 2-1 |
| FC Porto | 6-5 | Manchester United | 4-0 | 2-5 |
| Hamburger SV | 2-3 | RSC Anderlecht | 1-2 | 1-1 |
| 1. FC Lokomotive Leipzig | 2-3 | Real Betis | 1-1 | 1-2 |
| FC Dynamo Moscou | 2(p)-2 | FC Universitatea Craiova | 2-0 | 0-2(pr) |
| FK Austria Wien | 1(c)-1 | Lokomotiva Kosice | 0-0 | 1-1 |
| Diósgyőri VTK Miskolc | 3-3(p) | Hajduk Split | 2-1 | 1-2(pr) |

## Quarts de final

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Vejle Boldklub | 0-7 | FC Twente | 0-3 | 0-4 |
| FC Porto | 1-3 | RSC Anderlecht | 1-0 | 0-3 |
| Real Betis | 0-3 | FC Dynamo Moscou | 0-0 | 0-3 |
| FK Austria Wien | 2(p)-2 | Hajduk Split | 1-1 | 1-1(pr) |

## Semifinals

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| FC Twente | 0-3 | RSC Anderlecht | 0-1 | 0-2 |
| FC Dynamo Moscou | 3-3(p) | FK Austria Wien | 2-1 | 1-2(pr) |

## Final

L'Anderlecht arribà per tercera temporada consecutiva a la final de la Recopa d'Europa i aconseguí el seu segon títol, amb el qual confirmà la seva fama com un dels equips més forts del continent. Malgrat les esperances dipositades en el migcampista austríac Herbert Prohaska, l'Anderlecht va ser clarament superior al seu rival.
| RSC Anderlecht | 4 – 0 | Austria Wien |
| Rensenbrink 13' 44' Van Binst 45' 82' | | |
* Guanyador de la Recopa d'Europa 1977-78
* RSC Anderlecht Segon títol

## Enllaços externs

* Detalls a la web de la UEFA
* RSSSF
# Recopa d'Europa de futbol 1976-77

La Recopa d'Europa de futbol 1976-77 fou la dissetena edició de la Recopa d'Europa de futbol. La final fou guanyada per l'Hamburger SV davant del RSC Anderlecht, el campió vigent.

## Ronda preliminar

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Cardiff City | 2(c)-2 | Servette FC | 1-0 | 1-2 |

## Primera ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| CSU Galaţi | 2-5 | Boavista FC | 2-3 | 0-2 |
| Levski Spartak | 19-3 | Lahden Reipas | 12-2 | 7-1 |
| SK Rapid Wien | 2-3 | Atlètic de Madrid | 1-2 | 1-1 |
| Lierse SK | 1-3 | Hajduk Split | 1-0 | 0-3 |
| Cardiff City | 1-3 | FC Dinamo Tbilisi | 1-0 | 0-3 |
| MTK/VM Budapest | 4-2 | Sparta Praga | 3-1 | 1-1 |
| Hamburger SV | 4-1 | Keflavik ÍF | 3-0 | 1-1 |
| 1. FC Lokomotive Leipzig | 3-5 | Heart of Midlothian F.C. | 2-0 | 1-5 |
| Floriana FC | 1-6 | Śląsk Wrocław | 1-4 | 0-2 |
| Bohemian FC | 3-1 | Esbjerg fB | 2-1 | 1-0 |
| Iraklis | 0-2 | APOEL FC | 0-0 | 0-2 |
| FK Bodø/Glimt | 0-3 | SSC Napoli | 0-2 | 0-1 |
| RSC Anderlecht | 5-3 | Roda JC | 2-1 | 3-2 |
| AIK | 2-3 | Galatasaray SK | 1-2 | 1-1 |
| Carrick Rangers | 4-3 | FC Aris Bonnevoie | 3-1 | 1-2 |
| Southampton FC | 5-2 | Olympique de Marsella | 4-0 | 1-2 |

## Segona ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Boavista FC | 3-3(c) | Levski Spartak | 3-1 | 0-2 |
| Atlètic de Madrid | 3-1 | Hajduk Split | 1-0 | 2-1 |
| FC Dinamo Tbilisi | 1-5 | MTK/VM Budapest | 1-4 | 0-1 |
| Hamburger SV | 8-3 | Heart of Midlothian FC | 4-2 | 4-1 |
| Śląsk Wrocław | 4-0 | Bohemian FC | 3-0 | 1-0 |
| APOEL FC | 1-3 | SSC Napoli | 1-1 | 0-2 |
| RSC Anderlecht | 10-2 | Galatasaray SK | 5-1 | 5-1 |
| Carrick Rangers | 3-9 | Southampton FC | 2-5 | 1-4 |

## Quarts de final

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Levski Spartak | 2-3 | Atlètic de Madrid | 2-1 | 0-2 |
| MTK/VM Budapest | 2-5 | Hamburger SV | 1-1 | 1-4 |
| Śląsk Wrocław | 0-2 | SSC Napoli | 0-0 | 0-2 |
| RSC Anderlecht | 3-2 | Southampton FC | 2-0 | 1-2 |

## Semifinals

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Atlètic de Madrid | 3-4 | Hamburger SV | 3-1 | 0-3 |
| SSC Napoli | 1-2 | RSC Anderlecht | 1-0 | 0-2 |

## Final

Nou anys després de perdre la seva primera final europea, l'Hamburg derrotà l'Anderlecht, que així es convertia en el quart equip que fracassava en l'intent de guanyar dues finals consecutives de la Recopa d'Europa.
| Hamburger SV | 2 – 0 | RSC Anderlecht |
| Volkert 78' (penal) Magath 88' | | |
* Guanyador de la Recopa d'Europa 1976-77
* Hamburger SV Primer títol

## Enllaços externs

* Detalls a la web de la UEFA
* RSSSF
# La Riereta (Sant Julià de Vilatorta)

La Riereta és una obra del municipi de Sant Julià de Vilatorta (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una masia de planta rectangular (6 x 12 m), coberta a dues vessants i amb el carener perpendicular a la façana, situada a migdia. Està assentada damunt la roca viva. La façana presenta un portal rectangular de pedra i cinc finestres distribuïdes simètricament, la central presenta l'ampit motllurat i s'hi veuen restes d'espieres tapiades. A llevant s'hi adossa un forn i una finestreta. A ponent hi ha diverses finestres, una de les quals presenta una decoració goticitzant coronada per una creu. A la part nord s'hi adossa un cos cobert a una sola vessant, a ponent hi ha un conjunt d'edificacions d'una sola planta que formen un clos que tanca la lliça. S'hi accedeix a través d'un portal que tanca el barri. L'estat de conservació és força bo.
Existeix una cabana situada davant d'una antiga era enllosada. És de planta quadrada (5mx5m), coberta a dues vessants, amb el carener perpendicular a la façana situada a ponent. La façana presenta un portal rectangular amb llinda de fusta a la planta i una finestra rectangular de totxo i llinda de fusta damunt el portal. A tramuntana s'hi adossen cossos construïts amb totxo, els altres murs són cecs.
A llevant hi ha boniques lloses de pedra situades verticalment que fan de marge del camp.
Està construïda amb totxo i pedra basta unida amb morter de calç. L'estat de conservació és mitjà.

## Història

En aquesta masia s'observen clarament tres etapes constructives: la primera o primitiva, que podríem situar-la al segle xviii (1702 a la finestra de la façana), la segona el 1940, el sector del barri, i l'última el 1960, el cos adossat a tramuntana.
No es troba registrada als fogatges del segle xvi ni al nomenclàtor del segle xix, però en el primer hi consten tres masos amb habitants cognominats Riera, encara que no se sap si tenen relació.
És una masoveria del mas Lleopart, ampli casal reformat al segle xvii.
La història de la cabana va unida a la del mas que presenta diverses etapes constructives que van des del s.XVIII fins al s.XX.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «La Riereta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 febrer 2016].
# Laterense

Laterense (en llatí Laterensis) era el nom d'una família romana plebea de la gens Juvència. Un escoliasta de Ciceró els qualifica erròniament de patricis.
Els personatges més destacats de la família foren:
* Marc Juvenci Laterense, pretor el 51 aC.
* Luci Juvenci Laterense llegat i pretor rebel a la Hispània Citerior (49 aC)

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 724.
# Lipany

Lipany és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1328.

## Ciutats agermanades

* Piwniczna, Polònia
* Muszyna, Polònia
* Strzyzow, Polònia
* Fajslawice, Polònia
* Jaslo, Polònia
* Chust, Ucraïna
# Lillian St. Cyr

Lillian St. Cyr (reserva índia Winnebago, 13 de febrer de 1884 - Nova York, 13 de març de 1974) fou una actriu estatunidenca de cinema mut. Ella i el seu marit James Young Deer havien estat anomenats per alguns com la primera "parella poderosa" ameríndia. Va néixer en la Tribu Winnebago de Nebraska en la reserva índia Winnebago.
Lillian va estudiar a la Carlisle Indian Industrial School de Pennsylvània i més tard es traslladà a Washington, D.C. on va conèixer J. Younger Johnson (James Young Deer), amb qui es va casar el 9 d'abril de 1906. Young Deer era originalment James Young Johnson de la nació nanticoke nascut a Washington, D.C. Havia estat veterà de la Marina en la guerra hispano-estatunidenca, i després de casar-se amb Lillian la parella va actuar en alguns clubs socials de la ciutat de Nova York. En l'estiu de 1909, van treballar com a assessors tècnics per a D.W. Griffith, seguides d'aparicions en films de bisons. Es traslladaren a Hollywood el 1909.
St. Cyr va aparèixer en la primera pel·lícula western que es filmarà on ara es coneix com a Hollywood, The Squaw Man (1914) pel productor/director Cecil B. DeMille. Això fou seguit per un paper amb l'estrella cowboy Tom Mix a In the Days of the Thundering Herd (1914) i a Fighting Bob (1915). A la versió de Ramona de 1916 St. Cyr feia el paper de mare de Ramona.
De 1908 a 1921 St. Cyr va actuar en més de 35 curtmetratges western.
Es va retirar de l'actuació en la dècada de 1920 i s'establí a la ciutat de Nova York. Fou enterrada al cementiri St. Augustine a Nebraska.
La cançó Red Wing suposadament era connectada amb ella, i sovint cantada per ella, encara que els historiadors de cinema ho qüestionen.

## Referències

* ↑ «Profile: Lillian St. Cyr (Princess Red Wing) and James Young Deer». nsea.org. Arxivat de l'original el 2012-06-25. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Red Wing and Young Deer, the First Couple of Native American Silent Film», 20-11-2010. [Consulta: 10 febrer 2014].
* ↑ «Who Was the Real James Young Deer?». Bright Lights Film Journal, 01-05-2013. [Consulta: 17 gener 2014].
* ↑ «The Lillian St. Cyr Story, Part 2: 'Squaw Man' and the Hollywood Years». Indian Country Today Media Network, 28-02-2014. Arxivat de l'original el 8 de març 2014. [Consulta: 8 març 2014].
* ↑ «Young Deer and Red Wing». newspaperrock. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ O'Connor, Mark «Red Wing». The O'Connor Method - A New American School of String Playing. New American School of String Playing, II, 15-07-2011 [Consulta: 8 juliol 2013].

## Enllaços externs

* «Hollywood Whiteness and Stereotypes». filmreference.com. [Consulta: 11 agost 2010].
* «100 Years Ago: Lillian St. Cyr, First Native Star in Hollywood Feature». Indian Country Today Media Network, 24-02-2014. Arxivat de l'original el 12 de novembre 2014. [Consulta: 23 març 2014].
* «Red Wing and Young Deer, the First Couple of Native American Silent Film», 20-11-2010. [Consulta: 10 febrer 2014].
# Lillianes

Lillianes (arpità Lilliane) és un municipi italià, situat a la regió de Vall d'Aosta. L'any 2007 tenia 485 habitants. Limita amb els municipis de Carema (TO), Fontainemore, Graglia (BI), Issime, Perloz, Pollone (BI), Settimo Vittone (TO) i Sordevolo (BI)

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Domenico Francesco Jans | Llista cívica |
# Leukerbad

Leukerbad (en francès Loèche-les-Bains) és una comuna suïssa del cantó del Valais, situada en el districte de Leuk. Limita al nord amb les comunes d'Adelboden (BE) i Kandersteg (BE), a l'est amb Ferden, al sud amb Guttet-Feschel, Albinen i Inden, i a l'oest amb Mollens i Lenk im Simmental (BE).
# Silurus triostegus

Silurus triostegus és una espècie de peix de la família dels silúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Iraq.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Linnaeus C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Heckel, J. J. 1843. Ichthyologie (von Syrien). A J. von Russegger. Reisen in Europa, Asien und Africa, mit besonderer Rücksicht auf die naturwissenschaftlichen Verhältnisse der betreffenden Länder unternommen in den Jahren 1835 bis 1841, etc. Stuttgart. Ichthyol. von Syrien v. 1 (pt 2): 990-1099.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kobayakawa, M. 1989. Systematic revision of the catfish genus Silurus, with description of a new species from Thailand and Burma. Jap. J. Ichthyol. 36(2):155-186.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.