OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# España otra vez

España otra vez és una pel·lícula dramàtica espanyola del 1969 dirigida per Jaime Camino. Va participar al 22è Festival Internacional de Cinema de Canes. La pel·lícula fou escollida per representar Espanya a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa als Oscars de 1968, però la seva nominació no fou acceptada.

## Argument

El famós neurocirurgià estatunidenc David Foster (Mark Stevens) arriba a Barcelona amb la seva esposa per a assistir a un congrés internacional de medicina, però també per a recordar com trenta anys abans, durant la Guerra Civil Espanyola, va exercir com a metge de les Brigades Internacionals. David aprofita el viatge per a buscar a María, una infermera que va ser la seva xicota, no obstant això només localitza a la seva filla (Manuela Vargas), que també es diu María i es dedica al ball flamenc. Entre ella i l'estatunidenc neix una apassionada atracció, boicotejada pel professor de ball de la noia.

## Repartiment

* Manuela Vargas - María
* Mark Stevens - Dr. David Foster
* Marianne Koch - Kathy Foster
* Enrique Giménez 'El Cojo' - Maestro Miguel
* Luis Serret - Manuel Oliver
* Luis Ciges - Pare Jacinto
* Joaquín Pujol - Hijo de Manuel
* Alberto Berco - Dr. Gavotty
* Alberto Puig - Dr. Tomás
* Flor de Bethania Abreu - Teresa
* Manuel Muñiz - Home estrany

## Premis i nominacions

Als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1968 va guanyar el premi especial de 250.000 pessetes.

## Referències

* ↑ «Festival de Cannes: Spain Again». festival-cannes.com. [Consulta: 5 abril 2009].
* ↑ Margaret Herrick Library, Academy of Motion Picture Arts and Sciences
* ↑ España otra vez a la Filmoteca de Catalunya
* ↑ Félix Martialay El cine español durante el franquismo, p. 162-166

## Enllaços externs

* España otra vez a Historia de nuestro cine
# Gottmik

Gottmik, nom artístic de Kade Gottlieb, és una drag queen i un maquillador nord-americà que es va convertir en el primer home trans a competir en el concurs televisiu RuPaul's Drag Race. Participà en la tretzena temporada, en què va ser un dels finalistes.

## Biografia

Gottlieb va néixer a Arizona i es va criar al si d'una família conservadora a Scottsdale, on va anar a una escola catòlica. Va començar a experimentar amb l'art drag als divuit anys. Després de l'escola secundària, va començar una carrera en la indústria de la moda, i va traslladar-se a Los Angeles, on va fer la seva transició i va desenvolupar les seves habilitats en cosmètica i el drag.

## Carrera professional

Gottlieb ha maquillat a Cindy Crawford, Todrick Hall, Paris Hilton, Heidi Klum, Adam Lambert, French Montana i Tinashe, así como a los concursants de Drag Race Alaska Thunderfuck, Detox, Gia Gunn, Shangela, Violet Chachki i Willam. El seu treball, descrit per Rose Dommu de la revista OUT com a 'molt conceptual arribant a l'àmbit urbà', ha aparegut a les revistes Flaunt, Nylon i Paper. Va maquillar Amanda Lepore i Pabllo Vittar per a les seves portades a Gay Times. El 2020, Gottlieb va fer el maquillatge de Lil Nas X per celebrar Halloween quan es va disfressar de Nicki Minaj.
El 2021, es va convertir en el primer home trans a competir a RuPaul's Drag Race, en la tretzena temporada, en què va ser finalista.

## Vida personal

Rose Dommu ha descrit Gottlieb com "algú transmasculí que fa drag d'estil molt femení". Gottlieb utilitza ella com a pronom per interpretar a Gottmik. El 2021, Nina Bo'nina Brown va ser acusada de fer comentaris transfòbics sobre Gottlieb, fet que va portar diversos concursants de Drag Race a defensar aquest últim, inclosos Denali i Jan Sport, així com Bimini Bon-Boulash i Crystal de RuPaul's Drag Race UK.
Gigi Gorgeous és una de les millors amigues de Gottlieb; tots dos han aparegut en portades de revistes i han tret productes junts. Gorgeous va ajudar a finançar la reconstrucció de pit de Gottlieb.

## Referències

* ↑ STREET, MIKELLE «'Drag Race's Gottmik Launches YouTube Channel, Spills a Little Tea» (en anglès). Out, 08-01-2021 [Consulta: 12 febrer 2021].
* 1 2 3 DOMMU, ROSE «Cover Stars Gigi Gorgeous and Gottmik Are Destroying Your Expectations» (en anglès). Out, 28-07-2020 [Consulta: 12 febrer 2021].
* ↑ ARTAVIA, DAVID «Lil Nas X Shuts Down 50 Cent, Dave East Over Homophobic Slurs, Remarks» (en anglès). Out, 03-11-2020 [Consulta: 12 febrer 2021].
* ↑ Kelly, Emma. «Drag Race star Nina Bo'nina Brown accused of transphobia over Gottmik comments» (en anglès), 09-02-2021. [Consulta: 9 desembre 2021].
* ↑ Lipchik, Saul «Meet Gottmik, the first transgender man on RuPaul's Drag Race – and a celebrity make-up artist to Paris Hilton, Heidi Klum and Cindy Crawford» (en anglès). , 29-01-2021 [Consulta: 12 febrer 2021].
# Tomás Balcázar

Tomás Balcázar (Guadalajara, 4 de maig de 1931 - Guadalajara, 26 d'abril de 2020) fou un futbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1954.

## Referències

* ↑ «Tomás Balcázar».
* ↑ «FIFA Player Statistics: Tomas BALCAZAR». FIFA. Arxivat de l'original el 2014-04-11. [Consulta: 24 desembre 2017].
* ↑ «Javier "Chicharito" Hernandez: Manchester United New Prodigy». Bleacher Report, 08-04-2010.
* ↑ «World Cup Match Results: France vs Mexico – FIFA World Cup 2010 – ESPN Soccernet». ESPN FC. Arxivat de l'original el 2013-01-26. [Consulta: 24 desembre 2017].
* ↑ Tomás Balcázar a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Tomás Balcázar Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
# Chinoperla porntip

Chinoperla porntip és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.
El seu nom científic honora la figura del Dr. Porntip Chantaramongkol per les seues investigacions en l'estudi dels insectes aquàtics tailandesos.

## Descripció

* Els adults presenten el cap de color marró fosc (gairebé negre), les antenes pàl·lides a la zona inferior i més fosques a la superior, pronot marró fosc amb rugositats, ales i nervadura marró fosc, i potes i cercs uniformement marró.
* Les ales anteriors del mascle fan 9 mm de llargària i les de les femelles 12.

## Reproducció

Els ous tenen forma de llàgrima.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Tailàndia.

## Referències

* ↑ Sivec & Stark, 2010. Illiesia 6(8):64.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 Sivec, I. & B.P. Stark, 2010. Five new species of Chinoperla Zwick (Plecoptera: Perlidae) from Vietnam and Thailand. Illiesia, 6(08):62-74. «PDF».
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 23 octubre 2011].
# Laura Caballero

Laura Rodríguez Caballero (18 de febrer de 1978, Madrid, Espanya) és una directora i productora de cinema i guionista de televisió.
És coneguda per dirigir, escriure i produir sèries de productores de José Luis Moreno, el seu oncle. Les seves sèries de televisió més conegudes són Aquí no hay quien viva (2003-2006) i La que se avecina (2007-actualitat), en les quals va ser directora guionista i productora. També ha dirigit dos capítols d'A tortas con la vida, ha treballat com a ajudant de direcció per a un capítol d'Aquí no hay quien viva i un altre per a la pel·lícula El cadáver exquisito.

## Televisió

* La que se avecina (2007-actualitat) directora, guionista i productora.
* Aquí no hay quien viva (2003-2006) guionista (44 episodis).
* A tortas con la vida (2005) directora (2 episodis).
# Yeokdoyojeong Kim Bok-joo

Yeokdoyojeong Kim Bok-joo (hangul: 역도요정 김복주; RR: Yeokdo-yojeong Gim Bok-ju) és una sèrie de televisió sud-coreana del 2019 protagonitzada per Lee Sung-kyung, Nam Joo-hyuk, Lee Jae-yoon, Kyung Soo-jin i Byeon Woo-seok. Es va emetre a MBC del 16 de novembre de 2016 a l'11 de gener de 2017.

## Repartiment

* Lee Sung-kyung - Kim Bok-joo
* Nam Joo-hyuk - Jung Joon-hyung
* Lee Jae-yoon - Jung Jae-yi
* Kyung Soo-jin - Song Shi-ho

## Referències

* ↑ «Newcomer actors mature through 'Kim Bok-joo'». The Korea Times, 16-01-2017.
* ↑ «New sports drama to revolve around youth and love», 14-11-2016.
# Español Foot-Ball Club

L'Español Foot-Ball Club fou un club de futbol de Madrid de començaments de segle xx.

## Història

Va ser fundat l'any 1901 amb el nom de Club Español de Foot-Ball a partir d'una escissió del Foot-Ball Sky. L'any 1903 fou refundat a partir d'una escissió del Madrid Foot-ball Club. El club desaparegué i l'any 1907 tornà a néixer amb el nom d'Español Foot-Ball Club, desapareixent de nou durant la dècada de 1910. En la seva curta vida guanyà dos cops el Campionat Regional Centre (1904 i 1909) i dos cops més finalista de la Copa d'Espanya (1909 i 1910), a més de la final de 1904 en la qual no es presentà.

## Palmarès

* Campionat Regional Centre:
** 1904, 1909

## Referències

* ↑ Juan Antonio Bueno,Miguel Ángel Mateo. «Historia del fútbol, Volumen 1». EDAF. [Consulta: 7 maig 2016].
* ↑ «Refundación del Club Español». Diario El Cardo. [Consulta: 7 maig 2016].
* ↑ Campeonato Centro
* ↑ 1904 Copa del Rey
* ↑ 1909 Copa del Rey
* ↑ 1910 Copa FEF

## Bibliografia

* Montoliú Camps, P. (1994). Madrid, 1900. Sílex. ISBN 84-7737-051-6
* Ball, P. (2003). Morbo: La historia del fútbol español
# Goles de Sant Pere

Les Goles de Sant Pere es troben al terme municipal de Sant Pere Pescador, a la desembocadura del riu Fluvià. Es tracta d'una zona humida litoral, que presenta diversos estanys menors, força ben conservats, i molt canviants per la dinàmica litoral i fluvial. Ocupa una superfície de 71,59 Ha.
La vegetació està formada per dunes, comunitats de reraduna i de platja, salicorniars i jonqueres de Juncus maritimus, de sòls poc salins i llargament inundats. En aquest espai són presents els hàbitats d'interès comunitari 1410 Prats i jonqueres halòfils mediterranis (Juncetalia maritimi), 1420 Matollars halòfils mediterranis i termoatlàntics (Sarcocornetea fruticosae) i 2110 Dunes movents embrionàries.
Pel que fa a la fauna, l'espai és d'interès sobretot per l'avifauna. Destaca especialment com a zona de reproducció d'espècies com el corriol camanegra (Charadrius alexandrinus).
Es tracta d'un espai fortament freqüentat, sobretot a l'estiu, amb molt de trànsit rodat fins al mateix espai i poca regulació de l'accés, ja que es troba fora de la Reserva Natural Integral II. Actualment (2008) s'ha tancat a la circulació rodada la zona situada més al nord de l'espai i l'accés a la Gola del Fluvià. També s'hi ha instal·lat un mirador elevat. Les Goles de Sant Pere es troben dins el Parc Natural dels Aiguamolls de l'Empordà i estan protegides també com a Espai d'Interès Natural "Aiguamolls de l'Alt Empordà" i com a espai de la Xarxa Natural 2000 ES0000019 "Aiguamolls de l'Alt Empordà".

## Referències

* ↑ «Goles de Sant Pere». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). [Consulta: 14 juliol 2014].
# Tomás Ardid Rey

Tomás Ardid Rey va ser un militar espanyol que va participar en la Guerra civil.

## Biografia

Militar de carrera, pertanyia a l'arma d'enginyers. Al començament de la Guerra civil, al juliol de 1936, ostentava la graduació de tinent coronel; es va mantenir fidel a la República. Al començament de la guerra va arribar a afiliar-se al Partit Comunista d'Espanya (PCE), encara que algun historiador ha assenyalat la llunyania ideològica d'Ardid amb el PCE. En la tardor de 1936 va dirigir els treballs de fortificació al voltant de Madrid, en previsió del atac franquista. Per aquesta labor va ser molt ben considerat en la zona republicana. Durant la contesa va ascendir al rang de coronel. En 1938 va ser nomenat comandant general d'Enginyers dins del Grup d'Exèrcits de la Regió Central (GERC). Aquest any va dirigir els treballs de fortificació de València. Al març de 1939, després del cop de Casado, va ser nomenat Inspector general d'Enginyers.
Capturat per les forces franquistes al final de la guerra, seria jutjat i condemnat a penes de presó. Va sortir en llibertat condicional en 1943.

## Notes

* ↑ En el seu lloc el coronel Segismundo Casado va situar a un home de confiança, Juan Muñoz Pruneda, al capdavant de la Comandància general d'enginyers.

## Referències

* ↑ Bahamonde Magro i Cervera Gil, 2000, p. 448.
* ↑ Cardona, 2006, p. 93.
* 1 2 Alpert, 2013, p. 323.
* ↑ Engel, 1999, p. 173.
* ↑ Castillo, 2011, p. 506n.
* ↑ Bahamonde Magre i Cervera Gil, 2000, p. 447-448.
* ↑ Aznar Soler, 2006, p. 429.

## Bibliografia

* Alpert, Michael. The Republican Army in the Spanish Civil War, 1936-1939. Cambridge University Press, 2013.
* Aznar Soler, Manuel. Escritores, editoriales y revistas del exilio republicano de 1939. Editorial Renacimiento, 2006.
* Bahamonde Magro, Javier. Así terminó la guerra de España. Madrid: Marcial Pons, 2000.
* Castillo, Santiago. Historia de la UGT. Un sindicalismo en guerra, 1936-1939. Siglo XXI de España, 2011.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena, 1999. 84-922644-7-0.
# Far Barcelona (jakt)

El Far Barcelona és un jakt noruec aparellat com a goleta amb dos pals, construït a la comunitat de Kvinherred, Noruega, l'any 1874. Té unes dimensions 23 m d'eslora, i amb el bauprès i pescant de 33 m d'eslora màxima, 6,76 m de mànega i desplaçament de 140 tones.
La propietat fou inicialment de dos socis de Haugesund, el vaixell fou batejat inicialment com Anne Dorthea en honor a la esposa d'un d'ells. Inicialment es dedicà principalment al comerç i transport per la mar del Nord i mar Bàltica, especialment d'arengada en salaó i de càrrega general. De forma puntual, es dedicà al transport d'emigrants a l'Amèrica del Nord. A la segona meitat del segle xx, se li afegí un motor semidiesel de 100 HP i durant la dècada del 1970 fou retirat del servei per treballs de restauració que es van realitzar a la badia de Forlandsvaag. El 1984 el vaixell fou adquirit per Miquel Borillo Esteve i es dedicà a rehabilitar-lo, primer al port de Vinaròs i el 1990 al port de Barcelona, amb l'ajuda de l'associació "Barcelona, fes-te a la mar" i, posteriorment, pel Consorci el Far. En la seva restauració, hi participaren col·lectius amb problemes d'exclusió social i laboral. Fou adaptat i transformat en vaixell escola, essent destinat per a l'ensenyament de navegació tradicional i de rehabilitació social d'escola oberta. El juliol de 2006, el jakt fou rebatejat amb el nom de Far Barcelona en una cerimònia oficiada per Joan Clos, llavors alcalde de Barcelona, i aquell mateix estiu, hi participà en dues etapes de la regata de la Tall Ships' Races.
Degut a la dissolució del Consorci El Far, l'embarcació passà a formar part de la col·lecció de vaixells del Museu Marítim de Barcelona el setembre de 2016.

## Referències

* 1 2 Vall-llosera Riera, Josep Maria. «Navegació amb el Far Barcelona de Catània a Istanbul». A: La Ruta dels consolats de mar. Lloret de Mar: Club Marina Casinet, 2012, p. 151-196.
* ↑ «Far Barcelona: navegants d'escola i ciutadans de mar». El Mar de Barcelona, Núm. 1, 01-07-2007, pàg. 45-49.
* 1 2 Blanc, Domènech i Zucchitello, 2010, p. 52-75.
* ↑ Cia, Blanca «El 'FAR Barcelona', una goleta de 1874, se convierte en taller escuela» (en castellà). El País, 08-07-2006. ISSN: 1134-6582 [Consulta: 12 novembre 2019].
* ↑ «El Museu Marítim de Barcelona assumeix l'activitat i els serveis del Consorci El Far». 324cat, 01-09-2016. [Consulta: 12 novembre 2019].

## Bibliografia

* Blanc, Blanc; Domènech, Joan; Zucchitello, Mario. Barcelona i la vela tradicional. Barcelona: Consorci El Far : Triangle postals, 2010.
* La Ruta dels consolats de mar : una segona aventura per la Mediterrània. Lloret de Mar: Club Marina Casinet, 2012.

## Enllaços externs

* Jakt Far Barcelona - Museu Marítim de Barcelona
# Suhrawardiyya

La Suhrawardiyya fou una orde sufí d'origen iraquià que es va desenvolupar principalment a l'Índia. Al mancar d'una organització centralitzada es va dividir en nombroses branques.
El fundador fou Xihab-ad-Din as-Suhrawardí (vers 1097-1070).

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, IX, pàgs 811 i 812, i 818 a 820.
# Laura Tesoro

Laura Tesoro (Anvers, 19 d'agost de 1996) és una cantant flamenca coneguda al seu país pel seu paper en la sèrie de televisió Familie i per haver participat en la versió flamenca del programa The Voice. Internacionalment, però, se la coneix per haver representat Bèlgica al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2016. Ha aconseguit posar en el mercat prop de 3 singles, un dels quals, criticat a Internet. La cançó amb la qual va participar en el festival ha estat objecte de controvèrsia perquè hauria estat copiada d'Another One Bites the Dust del grup Queen. Malgrat la controvèrsia, el cert és que la cançó ha estat composta per un dels membres de Depeche Mode, segons assegura la premsa valona.

## Referències

* ↑ http://www.lesoir.be/1150445/article/culture/musiques/2016-03-14/des-internautes-accusent-candidate-belge-l-eurovision-plagiat-video
* ↑ http://www.eurovision.tv/page/history/year/participant-profile/?song=33823
# Yeomanita

La yeomanita és un mineral de la classe dels halurs. Va ser anomenada d'aquesta manera en reconeixement conjunt de la senyora Angela Yeoman (1931) i la seva companyia, Foster Yeoman, qui operava la pedrera Merehead, la localitat tipus d'aquesta espècie.

## Característiques

La yeomanita és un halur de fórmula química Pb₂O(OH)Cl. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2013. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Sembla estar formada de petites fibres en forma de cordes, recargolades, que creixen des del fons de masses columnars de mendipita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Torr Works, a Cranmore, Somerset (Anglaterra), l'únic indret on ha estat trobada, on sol trobar-se associada a un altre mineral: la mendipita.

## Referències

* ↑ «Yeomanite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 agost 2016].
# Essey-la-Côte

Essey-la-Côte és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 92 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Essey-la-Côte era de 92 persones. Hi havia 36 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 39 habitatges, 37 eren l'habitatge principal de la família i 2 eren segones residències. 36 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 37 habitatges principals, 32 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 7 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 30 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 19 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Essey-la-Côte el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 8 |
| 8 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 8 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 12 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 64 persones, 44 eren actives i 20 eren inactives. De les 44 persones actives 40 estaven ocupades (27 homes i 13 dones) i 4 estaven aturades (1 home i 3 dones). De les 20 persones inactives 5 estaven jubilades, 9 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de construcció.
Els 2 serveis als particulars que hi havia el 2009 eren lampisteries.
L'any 2000 a Essey-la-Côte hi havia 9 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 500 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Essey-la-Côte a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Essey-la-Côte a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Habitatge al carrer Major de Sant Jaume, 6 (Tortosa)

L'Habitatge al carrer Major de Sant Jaume, 6 és un edifici de la ciutat de Tortosa (Baix Ebre) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Situat al barri de Sant Jaume l'any 2005 s'hi van redescobrir els Banys àrabs vells.

## Descripció

Es tracta d'una casa entre mitgeres que dobla en longitud la majoria de les cases del barri. Consta de planta i dos pisos, a sobre dels quals s'obre el carrer mitjançant un terrat. A la planta hi ha una porta petita per a l'habitatge i una de gran pel corral, a més d'una finestra amb balcó ampitador a una alçada mitjana. En el dos pisos, hi ha dos balcons amb base de pedra i baranes de ferro de treball comú. Al terrat, barana d'obra arrebossada, correguda i amb senzilles motllures. Interessa el treball del parament de façana; a la planta és de carreus grans de pedra a la base i emmarcament de la porta gran. La resta de mur, fet amb maó de pla, és arrebossat, simulant carreus en el primer pis. Els forjats es decoren amb esgrafiats a base de motius vegetals entrellaçats i de factura naturalista, tot donant al pany de façana un caràcter plàstic. L'esgrafiat deixa lliure l'emmarcament de les finestres, per fer-les ressaltar.
Actualment els baixos de l'edifici estan ocupats per una cafeteria.

## Referències

* ↑ «Habitatge al carrer Major de Sant Jaume, 6». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 desembre 2015].