OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cal Doctor Ninbó

Cal Doctor Ninbó és un edifici del municipi de Vallromanes (Vallès Oriental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici civil. Unes escales centralitzades, que coincideixen amb la porta d'accés, aixequen la casa respecte al nivell del carrer. El jardí, en no gaire bon estat, és organitzat en parterres distribuïts de forma geomètrica. La façana s'enfonsa en la part del centre per formar un porxo amb quatre columnes toscanes que sostenen petites bigues i actualment un sostre d'uralita, encara que fou en el seu origen un emparrat. En els angles del carener de la teulada es troben uns elements decoratius de forma esfèrica amb una punxa a la part superior. En el jardí i a la part esquerra de la casa hi ha un berenador també format per columnes i bigues de fusta i cobert per un emparrat.

## Referències

* ↑ «Cal Doctor Ninbó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 gener 2016].
# Títan

Títan (en grec antic Τίτανος o Τίτανος Όρος) era una muntanya i un lloc a Tessàlia del que parla Homer al "Catàleg de les naus" a la Ilíada, que el situa vora la ciutat d'Astèrion. Tant Homer com Estrabó diuen que el cim de la muntanya és blanc, segurament per la composició calcària de les seves roques. L'actual mont Títanos, conserva el nom antic.

## Referències

* ↑ Homer. Ilíada, II, 735
* ↑ Estrabó. Geografia, IX, 5,18
* ↑ Smith, William (ed.). «Asterium». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 5 febrer 2021].
# Cachupa

La Cachupa és un famós plat de les illes de Cap Verd a l'Àfrica Occidental. El plat consisteix en un estofat cuinat lentament amb dos tipus de blat de moro (hominy), tres o quatre varietats de mongetes i peix o carn (xoriço, salsitxa, carn de boví, cabra, o pollastre). S'acompanya de mandioca, ñame i batata. La cachupa es refereix sovint com el plat nacional de la cuina de Cap Verd. Cada illa posseeix una variació característica de la recepta. Es tracta d'un plat fort que en algunes ocasions se serveix com a esmorzar.

## Característiques

La versió de la recepta amb un nombre major d'ingredients es denomina "Cachupa Rica", i versió amb menys ingredients, més simple, es denomina "Cachupa Pobre".
La versió de la recepta que se serveix com a esmorzar en l'endemà a la seva preparació es diu cachupa frita o cachupa refogada. En algunes ocasions se serveix amb un ou i una linguiça (salsitxa de Cap Verd).

## Referències

* ↑ Cachupa Arxivat 2006-12-05 a Wayback Machine. en www.umassd.edu
* ↑ Mark Zanger, (2001), «The American ethnic cookbook for students», ABC-CLIO
* ↑ http://pt.livinginlisbon.com/rubricas/item.php?id=509 Arxivat 2011-08-25 a Wayback Machine.
* ↑ http://tv1.rtp.pt/EPG/tv/epg-janela.php?p_id=21054
# Torrent de l'Alguer

El Torrent de l'Alguer és un torrent afluent per l'esquerra del Cardener que fa la major part del seu curs pel terme municipal de Navès per bé que el tram final transcorre pel d'Olius. Desguassa a l'interior del Pantà de Sant Ponç.

## Municipis per on passa

Des del seu naixement, el Torrent de l'Alguer passa successivament pels següents termes municipals.
Municipis :
| | Longitud (en m.) | % del recorregut |
| Per l'interior del municipi de Navès | 4.941 | 61,99% |
| Per l'interior del municipi d'Olius | 1.906 | 38,01% |

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del Torrent de l'Alguer està integrada per 20 cursos fluvials que sumen una longitud total de 16.577 m.

### Vessants

Vessants :
| | nombre de subsidiaris | Longitud total (en m.) |
| Vessant dret | 4 | 1.477 m. |
| Vessant esquerre | 15 | 10.085 m. |

### Distribució per termes municipals

Distribució municipal de la xarxa :
| Municipi | Longitud que hi transcorre |
| Navès | 13.063 m. |
| Olius | 3.851 m. |

### Afluents destacables

   * Rasa de Cal Maiet

## Enllaços externs

* Mapa de la seva conca

## Referències

* 1 2 Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Cal Pere Forner

Cal Pere Forner és una obra del municipi de Banyeres del Penedès (Baix Penedès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edifici consta de dues plantes. La façana és decorada mitjançant carreus pintats de diferents colors (groc, vermell). Els baixos presenten un gran i elevat arc rebaixat, el qual és dividit en dues parts, la inferior ocupada per una vidriera que correspon a la porta d'accés i la superior per una petita porta balconera. El pis noble, separat per una cornisa, presenta un balcó amb base i obertura de llinda. Com a remat de l'edifici hi ha una sinuosa cornisa, la part central de la qual presenta un cercle de flors, és de forma corba i té un remat format per fulles, a cada banda d'aquest cos hi ha una balustrada.

## Història

La casa fou construïda per l'avi de l'actual propietari (1983), el qual era paleta i es deia Quim. Era l'any 1912 quan es construí l'edifici, segons s'observa en un reixat que abans es trobava a l'entrada de la casa. La casa forma part de l'herència familiar.

## Referències

* 1 2 «Cal Pere Forner». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 agost 2014].
# Calomys boliviae

Calomys boliviae és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds d'entre 600 i 2.700 msnm a l'Argentina, Bolívia i, possiblement, el Perú. El seu hàbitat natural són les iungues. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, boliviae, significa ‘de Bolívia’ en llatí.

## Referències

* ↑ Bernal, N. et al. Calomys boliviae. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 9 març 2017.
# Calogero Lo Giudice

Calogero Lo Giudice (Enna, 16 de juny de 1938 - Enna, 24 d'agost de 2021) fou un polític sicilià. Membre de la Democràcia Cristiana Italiana. A les eleccions regionals de Sicília de 1971, 1976, 1981 i 1986 fou elegit diputat a l'Assemblea Regional Siciliana. Durant aquest període fou assessor de transport i turisme, d'agricultura, i finalment president regional del 22 de desembre de 1982 fins al 19 d'octubre de 1983.
A les eleccions europees de 1989 fou elegit diputat al Parlament europeu dins els files de la Democràcia Cristiana Italiana, formant part del grup parlamentari del Partit Popular Europeu. Fins a 1994 va ser membre de la Comissió de Pressupostos, de la Comissió de control pressupostari, de la Delegació per a les Relacions amb l'Organització de les Nacions Unides, de la Delegació per a les Relacions amb els Estats Units, i de la Subcomissió de Drets Humans. Posteriorment es va adherir a la Unió dels Demòcrates Cristians i de Centre.
# Buckten

Buckten és un municipi del cantó de Basilea-Camp (Suïssa), situat al districte de Sissach.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].

## Enllaços externs

* Buckten en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
# Ungersheim

Ungersheim (en alsacià Ungersche) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2005 tenia 1.960 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.065 | 1.113 | 1.280 | 1.430 | 1.457 | 1.633 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Claude Mensch | |
# Txernobilita

La Txernobilita és un compost tecnogènic format a partir de silicat de zirconi cristal·lí amb un alt contingut (fins a 10%) d'urani com a solució sòlida. Va ser descobert al corium produït en l'accident de Txornòbil, dins del material vidriós de tipus lava format en la fusió del nucli del reactor 4. La txernobilita és molt radioactiva a causa del seu alt contingut en urani i la seva contaminació amb productes de fissió nuclear.

## Vegeu també

* La pota d'elefant (Txornòbil)

## Referències

* ↑ United States. Joint Publications Research Service. USSR report: Chemistry. Joint Publications Research Service., 1991.
* ↑ Richard Francis Mould. Chernobyl Record: The Definitive History of the Chernobyl Catastrophe. CRC Press, 1 maig 2000, p. 128–. ISBN 978-0-7503-0670-6.
* ↑ Valeriy Soyfer "Chernobylite: Technogenic Mineral", Khimiya i Zhizn', No 11, Nov. 1990, p. 12, in Science & Technology USSR: Chemistry Arxivat 2014-05-14 a Wayback Machine.. JPRS Report. 27 març 1991. p. 29.

## Enllaços externs

* Fotografies de txernobilita (en castellà)
* The Most Dangerous Object On Earth
# Txernogorsk

Txernogorsk (en khakàs: Харатас, Kharatas; en rus: Черного́рск, Txernogorsk) és una població de Rússia, situada a la República de Khakàssia, al sud de Sibèria. Es troba localitzada molt a prop d'Abakan que és la capital de la república, però més al nord, seguint el curs del riu Ienissei que forma el límit amb el proper krai de Krasnoiarsk.
Durant una època hi havia a Txernogorsk un camp correctiu de treball (un camp de treball forçat) del sistema Gulag.

## Referències

* ↑ «Chernogorsk | Russia | Britannica» (en anglès). [Consulta: 24 juny 2023].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (rus)
# Txernomorski (Krasnodar)

* Per a altres significats, vegeu «Txernomorski».
Txernomorski - Черноморский (rus) - és un poble (un khútor) del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants septentrionals del Caucas occidental, a la vora de l'embassament de Varnavínskoie sobre el riu Adagum, a 9 km al nord de Krimsk i a 78 km a l'oest de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Iujni.
# Frontera entre Espanya i Andorra

La frontera entre Espanya i Andorra és la frontera que separa els estats d'Andorra i Espanya, estat membre de la Unió Europea i integrat en l'Espai Schengen.

## Característiques

La frontera hispano-andorrana s'estén 63 quilòmetres al sud d'Andorra i pel nord d'Espanya als Pirineus. Els dos estats es troben en la mateixa conca hidrogràfica, per la qual cosa la comunicació entre tots dos és més fàcil que entre Andorra i França.
La frontera s'inicia en l'oest al trifini entre Andorra, França i Espanya (42° 36′ 13″ N, 01° 26′ 30″ E﻿ / ﻿42.60361°N,1.44167°E﻿ / 42.60361; 1.44167). A continuació, segueix una direcció general cap al sud-est, per després dirigir-se cap al nord-est a aquest nou trifini entre Andorra - Espanya - França (42° 30′ 09″ N, 01° 43′ 34″ E﻿ / ﻿42.50250°N,1.72611°E﻿ / 42.50250; 1.72611). La línia divisòria entre els dos països a través de les àrees d'alta muntanya, sovint de més de 2.000 metres, passa prop del punt més alt d'Andorra, el cim de Coma Pedrosa. També passa prop de la Vall del Madriu-Perafita-Claror únic lloc d'Andorra declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.
L'única via de comunicació autoritzada entre els dos països discorre a través de la vall del Valira entre la Seu d'Urgell i Sant Julià de Lòria. Es tracta d'una carretera asfaltada, que en el tram andorrà rep el nom de CG-1, i ja a la comarca de l'Alt Urgell és denominada com N-145. El pas fronterer és conegut a Catalunya com la duana de la Farga de Moles, i a Andorra com la duana de Sant Julià de Lòria.
Un altre punt fronterer és el d'Os de Civís (Espanya) on només es pot accedir des de Sant Julià de Lòria (Andorra).

## Contraban

A causa de la baixa fiscalitat del tabac a Andorra existeix un contraban important entre els dos països que es duu a terme principalment a les muntanyes que separen, encara que també es produeix a través de la duana hispanoandorrana. La Guàrdia Civil i el Servei de Vigilància Duanera del Departament de Duanes del Principat d'Andorra s'encarreguen de la vigilància de fronteres i la detenció dels contrabandistes.

## Referències

* ↑ «Andorra». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ Fronteres, duanes i horaris Arxivat 2018-09-22 a Wayback Machine. a visitandorra.com
* ↑ Contrabando en la frontera de Andorra-España. El Mundo.
* ↑ Andorra endurece los controles fronterizos con España, El Confidencial Digital, 10 de juliol de 2017
* ↑ La Guardia Civil hace su agosto en la frontera con Andorra, Economía Digital, 17 de gener de 2016

## Enllaços externs

* Web de la Duana d'Andorra
# SSE3

SSE3, Streaming SIMD Extensions 3, també coneguda pel seu nom de codi Intel Prescott New Instructions (PNI), és la tercera iteració del conjunt d'instruccions SSE per a l'arquitectura IA-32 (x86). Intel va presentar SSE3 a principis de 2004 amb la revisió Prescott de la seva CPU Pentium 4. L'abril de 2005, AMD va introduir un subconjunt de SSE3 a la revisió E (Venècia i San Diego) de les seves CPU Athlon 64. Els conjunts d'instruccions SIMD anteriors a la plataforma x86, del més antic al més recent, són MMX, 3DNow! (desenvolupat per AMD, ja no és compatible amb les CPU més noves), SSE i SSE2.
SSE3 conté 13 instruccions noves sobre SSE2.

## Canvis

El canvi més notable és la capacitat de treballar horitzontalment en un registre, a diferència del funcionament més o menys estrictament vertical de totes les instruccions SSE anteriors. Més concretament, s'han afegit instruccions per sumar i restar els múltiples valors emmagatzemats dins d'un sol registre. Aquestes instruccions es poden utilitzar per accelerar la implementació d'una sèrie d'operacions DSP i 3D. També hi ha una nova instrucció per convertir els valors de coma flotant en nombres enters sense haver de canviar el mode d'arrodoniment global, evitant així les costoses parades de canonades. Finalment, l'extensió afegeix LDDQU, una càrrega vectorial alternativa desalineada que té un millor rendiment a les plataformes basades en NetBurst per a càrregues que travessen els límits de la memòria cau.

## CPU amb SSE3

* AMD :
** Opteron (des de Stepping E4)
** Sempron (des de Palerm. Stepping E3)
** Athlon 64 (des de Venice Stepping E3 i San Diego Stepping E4)
** Athlon 64 FX (des de San Diego Stepping E4)
** Athlon 64 X2
** Phenom 64 X2
** Família Turion
** Família K10
** Família APU (inclòs sense GPU)
** Sèrie FX
** Família zen
* Intel :
** Celeron D
** Celeron (començant amb la microarquitectura Core)
** Pentium 4 (des de Prescott)
** Pentium D
** Pentium Extreme Edition (però NO Pentium 4 Extreme Edition)
** Pentium de doble nucli
** Pentium (començant amb la microarquitectura Core)
** Nucli
** Xeon (des de Nocona)
** Àtom
* VIA / Centaure :
** C7
** Nano
* Transmeta Efficeon TM88xx (NO números de model TM86xx)

## Referències

* 1 2 Wilson, Anand Lal Shimpi & Derek. «Intel's Pentium 4 E: Prescott Arrives with Luggage» (en anglès). www.anandtech.com. [Consulta: 10 abril 2023].
* ↑ Shimpi, Anand Lal. «Industry Update - Q4-2004: AMD adds SSE3 Support, Intel's 925/915 not selling and more» (en anglès). www.anandtech.com. [Consulta: 10 abril 2023].
* ↑ «Intel Instruction Set Extensions Technology» (en anglès). Intel. [Consulta: 10 abril 2023].
* ↑ Wright, Christopher. «SSE3 Instruction Set» (en anglès). softpixel.com. [Consulta: 10 abril 2023].
* ↑ «LDDQU — Load Unaligned Integer 128 Bits» (en anglès). www.felixcloutier.com. [Consulta: 10 abril 2023].
# Campionat britànic de trial 2004

La temporada de 2004 del Campionat britànic de trial fou la 54a edició d'aquest campionat, organitzat per l'ACU. El calendari oficial constava de 6 proves puntuables.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Steve Colley | Gas Gas | 101 |
| 2 | Shaun Morris | Gas Gas | 92 |
| 3 | Sam Connor | Sherco | 85 |
| 4 | Graham Jarvis | Sherco | 80 |
| 5 | Ian Austermuhle | Beta | 69 |
| 6 | Michael Phillipson | Beta | 62 |
| 7 | James Dabill | Beta | 53 |
| 8 | Mika Vesterinen | Gas Gas | 44 |
| 9 | Ben Hemingway | Beta | 38 |
| 10 | Gary MacDonald | Beta | 33 |

## Referències

* «Great Britain - 2004» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 19 març 2023].
# Prionispa fulvicollis

Prionispa fulvicollis és una espècie d'insecte coleòpter de la família Chrysomelidae. Va ser descrit científicament per primera vegada el 1830 per Guérin-Méneville.

## Referències

* ↑ Chrysomelidae a Synopsis of the described Coleoptera of the World 13 december 2008
# E852

La ruta europea E852 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Ohrid (Macedònia del Nord) i finalitza a la frontera albanesa. Té una longitud de 30 km. Té una orientació d'est a oest.
# Sekeetamys calurus

Sekeetamys calurus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds d'entre 0 i 600 msnm a l'Aràbia Saudita, Egipte, Israel, Jordània i el Sudan. Es tracta d'un animal nocturn que s'alimenta de plantes i, possiblement, insectes. El seu hàbitat natural són les zones rocoses àrides de muntanya. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Schlitter, D. et al. Sekeetamys calurus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 9 juliol 2017.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Sekhemkare

Sekhemkare o Sekhem-ka-Re fou un faraó de la dinastia VII o de la dinastia VIII de l'antic Egipte. El seu nom de tron estava relacionat amb el déu solar Ra. No se'n coneix altra cosa que el seu nom.
# Eliel Saarinen

Gottlieb Eliel Saarinen (20 d'agost de 1873 a Rantasalmi, Finlàndia - 1 de juliol de 1950, a Michigan, Estats Units) fou un arquitecte finlandès que esdevingué famós gràcies a les seves construccions en l'estil de l'art nouveau a principis del segle xx.

## Biografia

Saarinen fou educat a Hèlsinki. El seu primer gran treball fou el Pavelló Finlandès de l'Exposició Universal del 1900, exhibia una extraordiàaria convergència d'influències d'estil: arquitectura finlandesa de fusta, neogòtic britànic i el jugendstil. Saarinen també dissenyà els bitllets del marc finlandès introduïts el 1922.
Eliel Saarinen es traslladà als Estats Units després de presentar una proposta pel disseny de la Tribune Tower a Chicago. Malgrat que el disseny de Saarinen quedà en segon lloc al concurs, el seu disseny fou realitzat el 1929 amb la construcció del Gulf Building a Houston. Saarinen continuà el seu treball acadèmic i professional a Michigan.
El 1925 George Gough Booth li demanà que dissenyés el campus de la Cranbrook Educational Community, planejat com un equivalent estatunidenc de l'Escola de la Bauhaus. Saarinen ensenyà en aquesta escola i fou director de la Cranbrook Academy of Art el 1932. Entre els seus estudiants-col·laboradors hi havia Ray Eames i Charles Eames; Saarinen influí en llurs treballs de disseny de mobles.
El seu fill Eero (1910-1961), es convertí en un dels arquitectes estatunidencs més importants de mitjans del segle xx, com un dels líders de l'estil internacional.

## Obra

* Pavelló Finlandès, a l'Exposició Universal del 1900, París
* Finca Hvitträsk, llar de Saarinen a Kirkkonummi (1903)
* Estació de Tren a Hèlsinki (1911)
* Museu Nacional de Finlàndia, a Hèlsinki (1911)
* Ajuntament de Lahti, a Lahti (1911)
* Estació de Tren a Vyborg (1913)
* Església de Sant Pau, a Tartu, Estònia (1917)
* Primera Església Cristiana a Columbus, Indiana (1942)

## Referències

* ↑ «Eliel Saarinen | Finnish architect» (en anglès). [Consulta: 15 desembre 2018].
* ↑ «Spotlight: Eliel Saarinen» (en anglès), 20-08-2017. [Consulta: 15 desembre 2018].
* ↑ «Gottlieb Eliel Saarinen, icono del estilo Art Nouveau» (en espanyol europeu), 22-09-2013. [Consulta: 15 desembre 2018].
* ↑ «Biografia de Eliel Saarinen». [Consulta: 30 abril 2019].

## Enllaços externs

* (castellà) Obras d'Eliel Saarinen a Urbipedia Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
# Simitarra de Sri Lanka

La simitarra de Sri Lanka (Pomatorhinus melanurus) és un ocell de la família dels timàlids (Timaliidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones de matolls, sotabosc i pastures als turons de Sri Lanka.

## Referències

* ↑ «Simitarra de Sri Lanka». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Serrat del Conill

El Serrat del Conill és un serrat del municipi de Conca de Dalt, antigament del de Toralla i Serradell, situat a llevant del poble de Rivert.
Es tracta d'un contrafort oriental de la Serra de Sant Salvador, a la dreta del barranc de Vilanova. És a llevant de la Masia de Vilanova i a ponent de les Costes del Serrat. És també el vessant oriental de la Serra del Cavall.
# Sediboniats

Els sediboniats (en llatí: Sediboniates) van ser un poble aquità, esmentat per Plini el Vell, que sembla que els fa veïns dels bigerrions i dels convenes, però no es poden situar exactament.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Sediboniates». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 5 agost 2022].
# Sedili

Sedili (Sedilius) fou un bisbe de Britànnia que apareix com a signant a les actes del concili de Roma del 721.
Es titulava " Episcopus Britanniae de genere Scotorum". No s'ha de confondre amb un altre Sedili, un irlandès que va viure uns segles després i va compilar algunes obres d'Orígenes, Eusebi de Cesarea i Jerònim entre d'altres, i un comentari sobre sant Pau que es conserva amb el títol "Sedulii Scoti Hiberniensis in ones epistolas Pauli Collectaneum."
# Elkhorn (Wisconsin)

Elkhorn és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 7.305 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elkhorn tenia 7.305 habitants, 2.919 habitatges, i 1.903 famílies. La densitat de població era de 388 habitants per km².
Dels 2.919 habitatges en un 37,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,6% hi vivien parelles casades, en un 12,1% dones solteres, i en un 34,8% no eren unitats familiars. En el 28,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 32,2% entre 25 i 44, un 18,3% de 45 a 60 i un 12,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.395 $ i la renda mediana per família de 47.475 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.867 $ mentre que les dones 22.253 $. La renda per capita de la població era de 20.003 $. Aproximadament el 7,4% de les famílies i el 9,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elkhorn» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elkhorn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Serra de la Xortà

La serra de la Xortà és una petita serralada Prebètica entre les comarques valencianes de la Marina Baixa, la Marina Alta i el Comtat, que forma part d'una més gran alineació muntanyena amb la Serrella. Envoltada pels municipis de Bolulla, el Castell de Guadalest, Tàrbena, Benimantell, Beniardà i Castell de Castells.
Forma part del sistema Bètic valencià, amb una orientació de nord-oest a sud-est i amb altures que superen els 1.000 metres, com la Penya de l'Hedra (1.001 m), el Morro Blau (1.126 m) o la Penya Alta (1.220 m).
Altres unitats geogràfiques relacionades amb la Xortà són el riu Guadalest que discorre pel sud, l'embassament de Guadalest i el riu Algar, que recull les aigües de la serra mitjançant els barrancs que baixen pels vessants nord i est.

## Enllaços externs

* Ruta per la Xortà.
* El Morro Blau de la Xortà.
* Els arcs d'Atanços.