OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Onofrio Panvinio

Onofrio Panvinio (Verona, 1530 - Palerm, 1568) va ser un historiador i teòleg de l'Orde de Sant Agustí. Es va ocupar de la revisió de la biblioteca del Vaticà i és autor d'una història de la República Romana (De republica Romana, 1558) i de nombroses obres sobre història dels primers cristians.

## Obres

* De fasti et triumphi Romanorum a Romulo usque ad Carolum V;; (Venice, 1557)
* A revised edition of Carolus Sigonius's Fasti consulares (Venice, 1558)
* De comitiis imperatoriis (Basel, 1558)
* De republica Romana (Venice, 1558)
* Epitome Romanorum pontificum (Venice, 1557)
* XXVII Pontif. Max. elogia et imagines" (Rome, 1568)
* De sibyllis et carminibus sibyllinis (Venice, 1567)
* Chronicon ecclesiasticum a C. Julii Caesaris tempore usque ad imp. Maximilianum II (Cologne, 1568)
* De episcopatibus, titulis, et diaconiis cardinalium (Venice, 1567)
* De ritu sepeliendi mortuos apud veteres Christianos (Cologne, 1568)
* De praecipuis urbis Romae santioribusque basilicis (Rome, 1570; Cologne, 1584)
* De primatu Petri et apostolicae selis potestate (Verona 1589)
* Libri X de varia Romanorum pontificum creatione (Venice, 1591)
* De bibliotheca pontificia vaticana (Tarragona, 1587)
* Augustiniani ordinis chronicon (Rome, 1550)
* De ludis circensibus (Venice, 1600)
* Epitome antiquitatum romanarum (Rome, 1558)
* De antique Romanorum religione

## Enllaços externs

* Catholic Encyclopedia: Onofrio Panvinio
* De ludis circensibus is located at the Special Collections/Digital Library in Falvey Memorial Library at Villanova University.
# Quint Pompeu Bitínic

Quint Pompeu Bitínic (en llatí Quintus Pompeius Bithynicus) va ser un orador i polític romà.
Era fill d'Aule Pompeu, i va ser contemporani i amic íntim de Ciceró que era uns 2 anys més gran i que el descriu com una persona amb gran capacitat d'aprenentatge però no gaire bon orador. L'any 49 aC, en esclatar la Segona guerra civil, Bitínic va abraçar el partit de Gneu Pompeu, i després de Farsàlia el va acompanyar en la seva fugida a Egipte on va ser mort junt amb altres membres del seguici de Pompeu.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 490.
# Cynoglossus arel

Cynoglossus arel és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que viu des del Golf Pèrsic fins a Sri Lanka, Indonèsia i sud del Japó.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Rock Valley

Rock Valley és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 2.702 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rock Valley tenia 2.702 habitants, 1.124 habitatges, i 750 famílies. La densitat de població era de 617,3 habitants/km².
Dels 1.124 habitatges en un 29,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,8% hi vivien parelles casades, en un 5,2% dones solteres, i en un 33,2% no eren unitats familiars. En el 30,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 18,3% de 45 a 60 i un 22,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.967 $ i la renda mediana per família de 45.074 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.219 $ mentre que les dones 20.833 $. La renda per capita de la població era de 19.660 $. Entorn de l'1,9% de les famílies i el 4,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rock Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rock Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Seltz

Seltz (en alsacià Selz) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 2.985 habitants.
Forma part del cantó de Wissembourg, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes de la Plana del Rin

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.137 | 2.373 | 2.570 | 2.637 | 2.584 | 2.985 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1945-1977 | Aimé Schneider |
| 1971-1977 | Marcel Schmitt |
| 1977-1995 | Gérard Wollenschlaeger |
| 1995- | Hugues Kraemer |
# Cabeç Bord

El Cabeç Bord, o muntanya del Piló, és una petita muntanya entre els termes municipals de Nàquera (el Camp de Túria), Albalat dels Tarongers (el Camp de Morvedre) i el Puig de Santa Maria (l'Horta Nord), al País Valencià.
Es tracta de la darrera elevació de la Serra Calderona abans de la plana litoral de l'Horta de València. Amb els seus 238 metres d'altura, el Cabeç Bord representa una fita orogràfica i posició estratègica des d'on s'admira tota la plana litoral. És per això que durant la Guerra Civil espanyola (1936-1939) es construïren en la seua falda una sèries d'infraestructures militars consistents en trinxeres, pistes d'accés, galeries subterrànies, basses d'aigua per a la refrigeració d'armes així com nius de metralladores. Aquestes infraestructures formen part de l'anomenada Línia Immediata a València construïda per l'exercit republicà amb la finalitat de defensar la ciutat contra els atacs de les tropes franquistes.

## Referències

* ↑ «Ajuntament de Nàquera | Concejalias › Turismo, comercio y ferias», 24-02-2016. Arxivat de l'original el 2016-02-24. [Consulta: 29 agost 2024].
* ↑ «Patrimonio estudia proteger las trincheras de la Guerra Civil desde el Puig a Manises» (en castellà), 03-08-2008. [Consulta: 29 agost 2024].
# Kalapuya septentrional

El kalapuya septentrional és una llengua kalapuya originària del nord-oest d'Oregon als Estats Units. És parlada pels grups kalapuyes al nord de la vall de Willamette al sud-oest de l'actual Portland.
S'han identificat dos dialectes diferents de la llengua. El dialecte tualatin (Tfalati, Atfalati) era parlat al llarg del riu Tualatin. El dialecte yamhill (yamell) era parlat al llarg del riu Yamhill. La llengua és força relacionada amb el kalapuya central, parlada per grups relacionals al centre i sud de la vall de Willamette.
El kalapuya septentrional actualment està extingit.

## Enllaços externs

* Kalapuya septentrional a SIL.
# Ricard Bonmatí i Guidonet

Ricard Bonmatí i Guidonet (Barcelona, 12 d'octubre de 1954) és un escriptor, rapsode i rondallaire català. És llicenciat en filologia catalana. Del 1978 al 1989, va treballar de mestre d'educació primària. Des del 1990 és escriptor i traductor per a infants i joves, i també assessor de mestres en poesia, teatre i rondalla. Des del curs 2008-2009, és professor associat a la Facultat de Magisteri Blanquerna.
Des del 1992, va sovint a escoles d'arreu de Catalunya a recitar-hi poemes, contar-hi contes i presentar-hi les seves obres de teatre. Des del curs 2004-2005 està adscrit als "Itineraris de lectura. Els autors a les escoles", de la Institució de les Lletres Catalanes.
El maig del 2006, en el "Taller de poesia en quatre llengües", va recitar poemes en català, en gallec i en castellà, al costat d'Itziar Zubizarreta, que ho va fer en èuscar, davant d'alumnes de Lleó i rodalia, dins el marc del Saló Internacional de la Literatura Infantil i Juvenil "Leer León". Des del 1995, fa d'ajudant de direcció teatral de les seves comèdies per a vint-i-cinc actors al cicle mitjà de l'escola Arc Iris de Barcelona.

## Referències

* ↑ BibliotecaSant Jordi, El raconet d'en Ricard Bonmatí

## Enllaços externs

* Pàgina personal d'en Ricard Bonmatí
# Montpalau (llinatge)

Els Montpalau, Monpalau o Mompalau, cavallers, senyors, virreis i batlles, foren una família noble del Principat, de les illes Balears, del País Valencià i de Sardenya. Diversos components d'aquesta família participaren en la conquesta de Mallorca. Una part del llinatge es va establir al regne de València almenys des del segle xiv. Segons Gaspar Escolano, dos Montpalau valencians van ser jurats de València al segle xiv, i un altre posterior va servir amb el rei Joan II d'Aragó; semblen més rellevants, però, Serafí de Montpalau, qui participà en el setge de Tunis l'any 1535, i Francesc de Montpalau, de l'orde militar de Sant Joan, el qual es va distingir a Vélez de la Gomera (1564), i l'any següent a Malta, on va morir lluitant contra els turcs.

## Membres destacats

* Guillem de Montpalau i el seu fill Ferrer, castellans d'Eivissa. (segle xiii)
* Julià de Monpalau, veguer reial, exercí com a substitut del virrei de Sardenya en absència d'aquest en el 1411
* Galceran de Montpalau, curador d'Ausiàs March en el 1424.
* Berenguer de Montpalau, diputat de la Generalitat de Catalunya en el 1453.
* Beatriu de Montpalau, es casà amb Joan d'Escrivà, ambaixador reial a Sardenya. (finals del segle XV)
* Joan de Montpalau, donà paraula per casar-se amb Damiata Martorell, germana de Joanot Martorell.
* Gaspar Benet de Montpalau.
* Enric de Montpalau i Gil d'Estrada, capità d'Esglèsies en el 1513.
* Francesc de Montpalau i Solanell, abat de Banyoles, monjo de Ripoll i ambaixador de la Generalitat a París.
* Francesc de Montpalau, mort el 1565, valencià, cavaller de l'Orde de Sant Joan de Jerusalem.
* Baltasar de Montpalau i Ferrer (València 1578? - 1638) cavaller de Calatrava, I comte de Xestalgar.

## Vegeu també

* Francesca Felipa de Montsoriu i Montpalau
* Onofre Vicent Escrivà d'Íxer i de Montpalau
* Xestalgar
* Xera
* Sot de Xera

## Enllaços externs

* Tabla genealógica de la familia Mompalau, condes de Gestalgar Arxivat 2017-08-01 a Wayback Machine. (en castellà)

## Referències

* ↑ Gran Enciclopedia de la Comunidad Valenciana, vol. X, pàg. 297. València: Levante-EMV. ISBN 84-87502-57-1. Veure-hi l'entrada "Montpalau"
* 1 2 Gaspar Escolano (1610-1611). Década primera de la historia de la insigne y coronada ciudad y reino de Valencia, vol. 2, llibre VIII, pàgines 887 i 888. València.
* ↑ «Montpalau (llinatge)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Francesc de Montpalau, abat de Banyoles, ambaixador del General de Catalunya. Lluís G. Constans. IEC 1960.
* ↑ «Montpalau (llinatge)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Cynoglossus attenuatus

Cynoglossus attenuatus és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que viu a l'oest de l'oceà Índic -des de Moçambic fins a Durban (Sud-àfrica)-.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Seltzer

Seltzer és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 307 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Seltzer tenia 307 habitants, 129 habitatges, i 82 famílies. La densitat de població era de 1.693,3 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 129 habitatges en un 20,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,7% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 35,7% no eren unitats familiars. En el 31% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,3% tenia menys de 18 anys, un 4,6% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 31,3% de 45 a 60 i un 20,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.438 $ i la renda mediana per família de 38.438 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.000 $ mentre que les dones 22.250 $. La renda per capita de la població era de 20.422 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Seltzer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Seltzer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sara López Ravetllat

Sara López Ravetllat (Barcelona, 29 de novembre de 1992) és una regatista catalana que pertany al Club Nàutic El Balís de Sant Andreu de Llavaneres. Competeix en la classe 470, fent parella amb la seva cosina Bàrbara Cornudella Ravetllat. És formada en Enginyeria de Arquitectura.

## Carrera esportiva

La parella Cornudella - López va pujar dos cops al podi del Campionat d'Europa Júnior, en la classe 470: bronze el 2013 i or el 2015, a més d'un 4t lloc en el Mundial Júnior de 2014. També van aconseguir tres podis consecutius en els Campionats d'Espanya (bronze el 2013 i dos ors el 2014 i 2015). L'any 2016 van classificar-se per als Jocs Olímpics de Rio 2016, on van ser les 12es classificades en la competició del 470 femení.
La Federació Espanyola només podia concedir una plaça per als Jocs de Tòquio 2020. Les cosines Ravetllat van començar el següent cicle olímpic amb bons resultats, com una 5a posició en el Campionat del Món de 2017. Les principals rivals eren la masnovina Sílvia Mas i la canària Patricia Cantero: aquesta parella va obtenir la 5a posició en el Mundial de 2019 i l'or en la següent Copa del Món, certificant el seu bitllet cap al Japó i deixant les regatistes d'El Balís a casa.

## Referències

* 1 2 «Sara López Ravetllat». Enciclopèdia de l'Esport Català. Grup Enciclopèdia Catalana. Arxivat de l'original el 2024-09-13. [Consulta: 14 setembre 2024].
* ↑ «470 Femenino - Bàrbara Cornudella y Sara López, equipo revelación en Río 2016» (en castellà). Reial Federació Espanyola de Vela, 01-08-2016. Arxivat de l'original el 13 de setembre 2024. [Consulta: 13 setembre 2024].
* ↑ «Cornudella-López, dos primas en Río» (en castellà). Diario ABC, 01-08-2016. Arxivat de l'original el 2024-09-13. [Consulta: 13 setembre 2024].
* ↑ «Bárbara Cornudella y Sara López, campeonas de Europa Junior de 470» (en castellà). Diario ABC, 15-08-2015. Arxivat de l'original el 2024-09-13. [Consulta: 13 setembre 2024].
* ↑ «Bàrbara Cornudella Ravetllat» (en anglès). Federació Internacional de Vela, 2022. [Consulta: 13 setembre 2024].
* ↑ «Official Results Book: Sailing» (en anglès). Rio 2016. Arxivat de l'original el 2018-08-13. [Consulta: 23 setembre 2016].
* ↑ «Bàrbara Cornudella i Sara López, 5es del món del Mundial de Vela Olímpica». CN El Balís, 16-08-2018. [Consulta: 13 setembre 2024].
* ↑ «Bàrbara Cornudella Sara López, Caminant cap a Tòquio 2020». Esportiu Maresme, 03-07-2019. Arxivat de l'original el 2024-04-17. [Consulta: 13 setembre 2024].
* ↑ «Patricia Cantero: "Espero que más pronto que tarde podamos salir a navegar"» (en castellà). Canarias Ahora, 30-04-2020. Arxivat de l'original el 2020-09-24. [Consulta: 13 setembre 2024].
* ↑ «La regatista de Masnou Silvia Mas, gran candidata en Tokio, con Patricia Cantero forman uno de los mejores dúos del mundo de la clase 470 y aspiran a medalla en Tokio 2021.». Port Masnou, 15-07-2021. Arxivat de l'original el 2021-10-17. [Consulta: 13 setembre 2024].
# Kalaoa

Kalaoa és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Hawaii. Segons el cens del 2000 tenia 6.794 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kalaoa tenia 6.794 habitants, 2.402 habitatges, i 1.724 famílies La densitat de població era de 66,45 habitants per km².
Dels 2.402 habitatges en un 34,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,8% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 28,2% no eren unitats familiars. En el 19,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,83 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,5% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 29,4% de 45 a 64 i un 8,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38,8 anys. Per cada 100 dones hi havia 102,5 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,15 homes.
La renda mediana per habitatge era de 53.024 $ i la renda mediana per família de 56.461 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.082 $ mentre que les dones 27.130 $. La renda per capita de la població era de 24.179 $. Aproximadament el 3,0% de les famílies i el 6,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kalaoa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Kalaoa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# Miquel Corominas i Queralt

Miquel Corominas i Queralt (Barcelona, 8 de gener de 1955) fou un futbolista català de la dècada de 1970 i posteriorment entrenador i secretari tècnic.

## Trajectòria

Es formà al futbol base del FC Barcelona. Destacà en la seva etapa al Barcelona Atlètic i arribà a jugar al primer equip del FC Barcelona durant la temporada 1975-76. La seva etapa més destacada la va viure a la UD Salamanca entre 1977 i 1981, totes elles a primera divisió. A continuació jugà tres temporades al RCD Espanyol i finalitzà la seva carrera al CF Lloret i al CF Reus Deportiu.
Com a entrenador dirigí el CE Premià, tres temporades el CE Mataró, mitja a la UE Vilassar i mitja al CE Europa. A Segona Divisió B entrenà el CE L'Hospitalet i l'Hèrcules CF. A Segona dirigí la UE Figueres, la UD Las Palmas i la UE Lleida. També ha estat secretari tècnic de l'Espanyol (2003-05).
El seu fill David Corominas i Saura també és futbolista.

## Referències

* 1 2 3 4 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 3 4 5 «Perfil». Web sobre la UE Vilassar. Arxivat de l'original el 2007-10-16. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Corominas aliciente en Reus». Mundo Deportivo, 30-11-1986. [Consulta: 1r abril 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol (futbolista)
* Perfil a BDFutbol (entrenador)
# Cèl·lula permanent

Les cèl·lules permanents són cèl·lules incapaces de regenerar-se. Es considera que aquestes cèl·lules estan diferenciades de forma terminal i no són proliferatives a la vida postnatal. Entre elles hi ha les neurones, les cèl·lules del cor, les cèl·lules del múscul esquelètic i els glòbuls vermells. Tot i que aquestes cèl·lules es consideren permanents en el sentit que no es reprodueixen ni es transformen en altres cèl·lules, això no vol dir que el cos no pugui crear noves versions d'aquestes cèl·lules. Per exemple, les estructures de la medul·la òssia produeixen constantment nous glòbuls vermells, mentre que els danys al múscul esquelètic poden ser reparats per les cèl·lules satèl·lit subjacents, que es fusionen per convertir-se en una nova cèl·lula muscular esquelètica.
Els estudis de malalties i virologia poden utilitzar cèl·lules permanents per mantenir el recompte de cèl·lules i quantificar amb precisió els efectes de les vacunes. Alguns estudis d'embriologia també utilitzen cèl·lules permanents per evitar la recol·lecció de cèl·lules embrionàries d'animals prenyats; atès que les cèl·lules són permanents, es poden recol·lectar a una edat posterior, quan l'animal està completament desenvolupat.

## Referències

* 1 2 Schumacher, Daniel; Tischer, B. Karsten; Teifke, Jens-Peter; Wink, Kerstin; Osterrieder, Nikolaus «Generation of a permanent cell line that supports efficient growth of Marek′s disease virus (MDV) by constitutive expression of MDV glycoprotein E» (en anglès). Journal of General Virology, 83, 8, 01-08-2002, pàg. 1987–1992. DOI: 10.1099/0022-1317-83-8-1987. ISSN: 0022-1317.
* ↑ Bose, Kurethara S.; Sarma, Ramaswamy H. «Delineation of the intimate details of the backbone conformation of pyridine nucleotide coenzymes in aqueous solution» (en anglès). Biochemical and Biophysical Research Communications, 66, 4, 01-10-1975, pàg. 1173–1179. DOI: 10.1016/0006-291X(75)90482-9.
* ↑ Smith, R.J.; Bryant, R.G. «Metal substitutions in carbonic anhydrase: A halide ion probe study» (en anglès). Biochemical and Biophysical Research Communications, 66, 4, 01-10-1975, pàg. 1281–1286. DOI: 10.1016/0006-291X(75)90498-2.
* ↑ Seiler, Andrea E M; Spielmann, Horst «The validated embryonic stem cell test to predict embryotoxicity in vitro» (en anglès). Nature Protocols, 6, 7, 01-07-2011, pàg. 961–978. DOI: 10.1038/nprot.2011.348. ISSN: 1754-2189.
# Shunichi Kumai

Shunichi Kumai, és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Shunichi Kumai va disputar 2 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database
# Varada

Varada (El que fa favors) és un riu del sud de l'Índia afluent del Tungabhadra. Neix prop de la població de Sagar al districte de Shimoga i corre en direcció nord cap a Maharashtra i després en direcció cap a l'est fins a desaiguar al Tungabhadra prop de la població de Gulnatha sota d'Havanur.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
Viccionari
# La Creu de Coma-ruga

La Creu de Coma-ruga és un barri a Coma-ruga, al terme municipal del Vendrell (Baix Penedès). Està situat al nord de l'estació i núcli ferroviari de Sant Vicenç de Calders (el Vendrell) i a uns 600 metres de la platja, al sud de les Clotes i a l'oest del Pinell. Al barri hi viuen 106 habitants (padró 2023). El barri conegut localment com "la Creu" està construït amb cases unifamiliars formant un nucli residencial bastant compacte entre espais sense urbanitzar a est i oest, i separat de la zona urbanitzada dels Garrofers (al nord) per la carretera N-340. A les proximitats hi ha el jaciment, anomenat també de la Creu de Coma-ruga, excavat l'any 2005 i on s'hi van trobar les restes d'un assentament de tipus rural del segle I dC dedicat a la premsa i producció de vi.
El barri pren el nom de l'antiga creu, dita també de Coma-ruga, que hi havia en una cruïlla de camins en un punt intermedi del km 1.187 del que avui és la carretera N-340, a tocar del nord del barri. La creu va ser reubicada a la plaça de l’església de Coma-ruga.

## Referències

* ↑ «la Creu de Coma-ruga». Gran Enciclopèdia Catalana, GEC, 2024. [Consulta: 1r octubre 2024].
* 1 2 «mapa topografic 1:5.000». Institut cartogràfic i Geològic de Catalunya, ICGC, 2024. [Consulta: 1r octubre 2024].
* ↑ «Nomenclàtor estadístic d'entitats de població de Catalunya a 01-01-2023». Idescat.cat, 2023. [Consulta: 1r octubre 2024].
* ↑ «Cobert el jaciment de la Creu de Coma-ruga per evitar-ne la continua degradació». Ajuntament del Vendrell, 2024. [Consulta: 1r octubre 2024].
* ↑ Cabrelles Albareda, Iban. «LA CREU DE COMA-RUGA EST (EL VENDRELL). UN CENTRE PRODUCTOR ALT IMPERIAL AL PENEDÈS MARÍTIM». A: X. Esteve, C. Miró, N. Molist i G. Sabaté (ed.),. Jornades d’Arqueologia del Penedès 2011 (PDF). Vilafranca del Penedès: Institut D'Estudis Penedesencs, 2011, p. 3 a 27. ISBN 9788415017233 [Consulta: 1r octubre 2024].