OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sylvain Arend

Sylvain Julien Victor Arend (Robelmont, Província de Luxemburg, 6 d'agost de 1902–18 de febrer de 1992) va ser un astrònom belga, el principal camp del qual d'interès era l'astrometria. Va treballar al Reial Observatori de Bèlgica, a Uccle. Va estudiar a la Universitat Lliure de Brussel·les, on es va doctorar en Ciències Físiques i Matemàtiques. Començà a treballar al Reial observatori de Bèlgica en 1928, i va estar vinculat a aquesta institució, de la que hi va ser director del Departament d'Astrometria i Mecànica Celeste, fins al 1967.
Es va interessar principalment per l'astrometria i la fotografia astromètrica.
Va descobrir una nova, Nova Scuti 1952 i de tres estels: els cometes periòdics 49P/Arend-Rigaux i 50P/Arend i, juntament amb Georges Roland, el cometa Arend-Roland. Va descobrir o copartícip del descobriment també diversos estels variables i al voltant de 50 asteroides, entre els quals destaquen l'asteroide (1221) Amor, el (1916) Boreas i l'asteroide troyà (1583) Antilochus. Va ser també el descobridor de (1652) Hergé, anomenat així per Hergé, el creador de Les aventures de Tintín, i de (1640) Nemo, en homenatge al capità Nemo, personatge creat per Jules Verne. L'asteroide (1563) Noël va ser així denominat pel seu fill, Emanuel Arend. Va treballar també intensament, en col·laboració amb observatoris nord-americans, en la recerca sobre estels binaris.

## Vegeu també

* Llista d'astrònoms

## Referències

* 1 2 3 4 Observatori Astronòmic Ramón María Aller.
* ↑ «"A Short Biography of Hergé"». Arxivat de l'original el 2013-04-11. [Consulta: 13 febrer 2016].
# Castillos (Rocha)

Castillos és un municipi de l'est de l'Uruguai, al departament de Rocha. L'alcalde del municipi és Raúl Servetto. Segons les dades del cens de 1996, Castillos tenia 7.346 habitants.
| Any | Població |
| 1963 | 5.947 |
| 1975 | 7.260 |
| 1985 | 6.836 |
| 1996 | 7.346 |
Font: Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai

## Història

Castillos va ser fundat el 19 d'abril de 1866 amb el nom de la capella que va donar lloc a la localitat: San Vicente Mártir de Castillos. El 3 de novembre de 1952, Castillos va rebre la categoria de ciutat pel decret 11.875.

## Referències

* ↑ "Municipis de l'Uruguai" al lloc web del Congrés dels Intendents (CI) Arxivat 2012-03-08 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ «Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai 1963-1996». Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 4 juny 2011].
* ↑ Ciudad de Castillos a www.rochauruguay.com Arxivat 2014-09-07 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Mapa de Castillos Arxivat 2012-05-05 a Wayback Machine. (PDF; 126 kB)
Viccionari
# Roppenheim

Roppenheim (en alsacià Roppenem) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 942 habitants.
Forma part del cantó de Bischwiller, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes del Pays Rhénan.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 687 | 719 | 721 | 690 | 808 | 942 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1959-1983 | Henri Heintz |
| 1983-1995 | Georges Kuhn |
| 1995- | Gilbert Rinckel |
# Virle Piemonte

Virle Piemonte és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 25 quilòmetres al sud-oest de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 1.173 habitants.
Virle Piemonte limita amb els següents municipis: Castagnole Piemonte, Osasio, Cercenasco, Vigone i Pancalieri.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 5 abril 2020].
# Els quatre elements (escultura)

Els quatre elements és una escultura mòbil monumental creada per l'escultor americà Alexander Calder el 1961. L'escultura és el conjunt de quatre plaques de metall que es mouen motoritzadament. L'obra mesura uns 30 peus d'alçada (9,14 metres). Les plaques estan pintades de colors apagats. L'escultura s'ha fet a partir d'un model de Calder de 1938.
Els quatre elements és una instal·lació de llarg termini situada davant de l'entrada del Moderna Museet a Estocolm, a Skeppsholmen.
L'obra es va portar des de Nova York pel col·leccionista suec d'art Pontus Hultén, director del Moderna Museet en aquell moment). Els quatre elements era part de l'exposició Moviment en l'art (Rörelse i konsten) i l'exposició es va mostrar al Moderna Museet des del 16 de maig fins al 10 de setembre de 1961.
Com a recored de l'extensiva presència de l'artista a l'exposició, l'obra de Calder va romandre en peu, a l'exterior de l'edifici. L'obra s'ha convertit en una firma i un veritable símbol del museu. Va ser donat per Alexander Calder i l'enginyer Allan Skarne l'any 1967. Els quatre elements és part del parc escultòric (en suec Skulpturparken) fora del museu Moderna Museet.

## Referències

* Calder : Alexander Calder 1898-1976 : Moderna museet. Nieckels, Monica; Helleberg, Margareta. Moderna Museet, Stockholm, 1996.
* The History Book On Moderna Museet 1958-2008. Tellgren, Anna; Sundberg, Martin; Rosell, Johan. Moderna museet, Stockholm. Göttingen: Steidl, 2008. p. 100, p. 235.
* Calder, Alexander (1976). Alexander Calder 1898-1976 American Sculptor Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., Calder's Universe. p. 11.

## Enllaços externs

* Alexander Calder's official website
* Moderna Museet's official website (Swedish)
# Grammy al millor àlbum de música infantil

El premi Grammy al millor àlbum de música infantil és un guardó presentat en els Premis Grammy, una cerimònia que va ser establida en el 1958 i en el seus orígens s'anomenava Premis Gramòfon per als àlbums de música infantil que han realitzat gravacions de nova creació en, almenys, el 51% del temps d'aquestes. L'Acadèmia de Gravació defineix “nova creació” com a aquell material que ha estat gravat en els darrers cinc anys des de la data del concurs i mai abans.

## Guardonats
### Dècada del 2020

| Edició | Imatge | Guanyador | Obra | Nominat(s)/ Nominada(es) | Ref |
| 62 | | Jon Samson. | Ageless: Songs for the Child Archetype | Flying High! – Caspar Babypants I Love Rainy Days – Daniel Tashian The Love – Alphabet Rockers Winterland – The Okee Dokee Brothers | |

## Referències

* ↑ «BASIC GRAMMY® GUIDELINES» (en anglès), 01-10-2015. [Consulta: 27 juliol 2020].
* ↑ «PROSPECT HEIGHTS MUSIC THERAPIST WINS GRAMMY FOR CHILDREN'S ALBUM» (en anglès), 06-02-2020. [Consulta: 7 agost 2020].

## Vegeu també

* 62ns Premis Grammy
* Llista de categories dels Premis Grammy
# Tennessee whiskey

Tennessee whiskey o Tennessee whisky és una denominació protegida per a un whisky de tipus americà amb un procés de filtratge anomenat Lincoln County Process, on el whiskey es filtra a través d'una capa fina de carbó vegetal d'auró abans de ser posat en bòtes per envellir. Aquest pas dona a aquest whiskey un sabor distintiu.
Hi ha dues marques principals de Tennessee whiskey al mercat: Jack Daniel's i George Dickel.

## Referències

* ↑ Suzan Herzeg, Bryan Rund and Jim Lee (2003), Tennessee Whiskey and Protection as a Geographic Indication Arxivat 2010-10-18 a Wayback Machine., The Trade & Environment Database, Number 712, American University.

## Enllaços externs

* The Whisky Guide
* "Tennessee Whiskey" (version of song)

## Bibliografia

* Waymack, Mark H., and James F. Harris (1999). The Book of Classic American Whiskeys. Open Court. ISBN 978-0812693058
# Marmosa de Tschudi

La marmosa de Tschudi (Marmosops impavidus) és una espècie d'opòssum de Sud-amèrica. Viu a Bolívia, el Brasil, Colòmbia, l'Equador, el Paraguai, el Perú i Veneçuela.

## Referències

* ↑ Weksler, M. et al. Marmosops impavidus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 28 desembre 2008.
Espècies vivents d'opòssums :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subfamília Caluromyinae :
Subfamília Didelphinae (continua més avall) :
Subfamília Didelphinae (continua més amunt) :
# María Teresa Dova

Maria Teresa Dova és una física Argentina nascuda a Alberti, província de Buenos Aires.
Maria Teresa va estudiar en la Universitat Nacional de La Plata, on es va doctorar l'any 1988. Va obtenir una beca postdoctoral per fer estudis a Suïssa en física d'altes energies, sota la supervisió del Premi Nobel Samuel Chao Chung Ting.
Al 1992, de tornada a l'Argentina, va ingressar com a docent i investigadora a la Universitat Nacional de La Plata i al CONICET. Al 1996 es va incorporar a l'Observatori Pierre Auger, dissenyat per estudiar raigs còsmics d'altes energies.
Des de 2005 participa en l'Experiment ATLAS en l'Organització Europea per a la Recerca Nuclear (CERN). Al 2016 va ser distingida com a Ciutadana il·lustre de la Província de Buenos Aires.

## Publicacions

Maria Teresa Dova ha publicat nombrosos treballs, alguns d'ells en col·laboració nacional i internacional amb altres investigadors.
Measurement of the differential cross-sections of prompt and non-prompt production of and in ppcollisions at and 8 TeV with the ATLAS detector, en coautoría con Aad, G., Abbott, B., Abdallah, J. y otros. The European Physical Journal C (2016) 76: 283. {{format ref}} https://doi.org/10.1140/epjc/s10052-016-4050-8

## Referències

* ↑ «Quiénes son las científicas más destacadas del país». Clarín.
* ↑ «Mujeres de ciencia - María Teresa Dova». Todociencia.
* ↑ «Listado de quienes trabajan en el proyecto Pierre Auger». Auger.
* ↑ «La científica argentina que participó en "La Máquina de Dios"». Apertura.
* ↑ «Distinguieron a una científica del CONICET como Ciudadana Ilustre de la Provincia de Buenos Aires». Conicet.gov.ar..
* ↑ Dova, María Teresa «Measurement of the differential cross-sections of prompt and non-prompt production of J/ψ and ψ(2S) in pp collisions at √s = 7 and 8 TeV with the ATLAS detector». The European Physical Journal C; vol. 76, no. 283. DOI: https://dx.doi.org/10.1140/epjc/s10052-016-4050-8.
# Roptxa

Roptxa (en rus: Ропча) és un poble (un possiólok) de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 198 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Winterswijk

Winterswijk (baix alemany Wenterswiek) és un municipi de la província de Gelderland, al centre-est dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 28.997 habitants repartits sobre una superfície de 138,80 km² (dels quals 0,61 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Oost Gelre i Vreden, a l'est amb Stadtlohn i Südlohn i al sud amb Aalten, Bocholt, Rhede i Borken

## Nuclis de població

Meddo (1.421 h), Huppel (432 h), Henxel (279 h), Ratum (370 h), Brinkheurne (257 h), Kotten (820 h), Woold (870 h), Miste (672 h) i Corle (275 h).

## Administració

El consistori consta de 19 membres, compost per:
* Winterswijks Belang, 8 regidors
* Partit del Treball, (PvdA) 6 regidors
* Crida Demòcrata Cristiana, (CDA) 3 regidors
* Partit Popular per la Llibertat i la Democràcia, (VVD) 2 regidors
* Progressief Winterswijk, 2 regidors

## Galeria d'imatges

* Ajuntament
* Antic ajuntament
* El tren

## Enllaços externs

* www.winterswijk.nl
# Erich Bender

Erich Bender (Frankfurt del Main, 5 de maig, 1913 - Idem. 13 de novembre, 2002), va ser un director de cor i compositor alemany.

## Carrera

Bender va estudiar inicialment música al Conservatori Hoch de Frankfurt del Main. El 1955 es va donar a conèixer arreu d'Alemanya amb el cor infantil NDR que va fundar. Es van publicar diversos enregistraments amb cançons infantils alemanyes conegudes i nadales. En resposta a un cas judicial en què Bender finalment va admetre un contacte inadequat amb membres menors d'edat del seu cor, l'NDR va dissoldre el cor el 1969.
Com a compositor, Bender va escriure música per a la ràdio (per exemple, per a totes les obres de ràdio de contes de fades de Sándor Ferenczy) i música de pel·lícula, com ara els documentals de cinema d'Eugen Schuhmacher, A l'ombra del Karakoram (1954), Canadà - A la terra dels negres. Óssos' (1958), Els últims paradisos (1967) i Els paradisos d'Europa (1973).

## Referències

* ↑ Sikorski-Magazin (PDF-Datei; 2,8 MB)
* ↑ Ein Blick in fremde Brieftaschen“, in: Der Spiegel, Heft 44/1969

## Enllaços externs

* Obres de i sobre Erich Bender al catàleg de la Biblioteca Nacional d'Alemanya
* Erich Bender a filmportal.de
* Erich Bender a IMDb
* Breu biografia a GEMA News • Número 154 • Novembre de 1996 en línia aquí (Memento del 27 de setembre de 2007 a Internet Archive)
# Giovanni Schmidt

Giovanni Schmidt (Liorna, c. 1775 - Nàpols, després de 1839) va ser un llibretista italià.
Es va traslladar a Nàpols quan encara era jove i hi va romandre durant la resta de la seva vida. Entre 1800 i 1839 va escriure llibrets per a 45 òperes, especialment per al Teatro San Carlo del qual en va ser el poeta oficial. Ell i Andrea Leone Tottola van ser els dos llibretistes que van dominar la vida teatral a Nàpols en el primer quart del segle xix. Els seus llibrets eren majoritàriament banals i detallats, però van ser compostos pels compositors més importants de l'època, com ara Giacomo Tritto, Gaetano Andreozzi, Luigi Mosca, Pietro Generali, Saverio Mercadante i Gioachino Rossini. Per Rossini només va escriure el text per Elisabetta, regina d'Inghilterra, Eduardo e Cristina, Armida i Adelaide di Borgogna, que es consideren les seves millors obres. També va aparèixer com a personatge en una escena de la pel·lícula de 1991 Rossini! Rossini! dirigida per Mario Monicelli.
# Tenney

Tenney és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 6 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tenney tenia 6 habitants, 4 habitatges, i 2 famílies. La densitat de població era de 115,8 habitants per km².
Dels 4 habitatges en un 0% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 50% no eren unitats familiars. En el 50% dels habitatges hi vivien persones soles el 50% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 0% tenia menys de 18 anys, un 0% entre 18 i 24, un 33,3% entre 25 i 44, un 33,3% de 45 a 60 i un 33,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 61 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 8.750 $ i la renda mediana per família de 0 $. Els homes tenien una renda mediana de 0 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 8.000 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tenney». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tenney». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Ferrighoseïta

La ferrighoseïta és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup del nom arrel ghoseïta. Rep el nom per la seva relació amb la ghoseïta.

## Característiques

La ferrighoseïta és un silicat de fórmula química ☐[Mn$^{2+}$Na][Mg₄Fe$^{3+}$]Si₈O$_{22}$(OH)₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2003. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «09.DE - Inosilicats amb 2 cadenes dobles periòdiques, Si₄O$_{11}$; clinoamfíbols» juntament amb els següents minerals: antofil·lita, cummingtonita, clinoholmquistita, grunerita, manganocummingtonita, manganogrunerita, permanganogrunerita, ferrofluoropedrizita, ferrifluoroleakeïta, actinolita, ferritschermakita, ferroactinolita, ferrohornblenda, ferrotschermakita, joesmithita, magnesiohornblenda, tremolita, tschermakita, cannilloïta, fluorcannil·loïta, parvomanganotremolita, fluorotremolita, potassicfluoropargasita, edenita, ferroedenita, ferrokaersutita, ferropargasita, hastingsita, kaersutita, magnesiohastingsita, pargasita, sadanagaïta, fluoroedenita, potassicferroferrisadanagaïta, potassicsadanagaïta, potassicpargasita, potassicferrosadanagaïta, magnesiofluorohastingsita, potassicfluorohastingsita, potassicclorohastingsita, fluoropargasita, parvomanganoedenita, potassiccloropargasita, potassicferrocloroedenita, potassicmagnesiohastingsita, potassicferropargasita, cromiopargasita, ferrotaramita, barroisita, ferroferribarroisita, ferroferriwinchita, ferribarroisita, ferroferritaramita, ferroferricatoforita, ferrobarroisita, ferrorichterita, ferrowinchita, ferrocatoforita, ferritaramita, magnesiotaramita, richterita, winchita, taramita, fluororichterita, catoforita, potassicfluororichterita, potassicrichterita, ferriwinchita, fluorotaramita, arfvedsonita, eckermannita, ferroeckermannita, ferroglaucòfan, glaucòfan, potassicmanganileakeïta, manganoarfvedsonita, ferrileakeïta, magnesioriebeckita, magnesioarfvedsonita, nyboïta, riebeckita, manganomanganiungarettiïta, ferroferrinyboïta, clinoferroferriholmquistita, ferrinyboïta, ferroferrileakeïta, ferroferrifluoroleakeïta, sodicferriclinoferroholmquistita, magnesiofluoroarfvedsonita, ferripedrizita, potassicferrileakeïta, fluoronyboïta, manganidellaventuraïta, fluoropedrizita, potassicarfvedsonita, ferriobertiïta, potassicmagnesiofluoroarfvedsonita, ferroferripedrizita, potassicmagnesioarfvedsonita, pedrizita, ferropedrizita, fluoroleakeïta i ferroferriobertiïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Tirodi, situada a la localitat homònima, dins el districte de Balaghat, a la divisió de Jabalpur (Madhya Pradesh, Índia). També ha estat descrita en altres indrets de l'Índia, així com al Japó, Itàlia, Suïssa, Eslovàquia, els Estats Units, Namíbia i els Emirats Àrabs Units.

## Referències

* ↑ «Ferri-ghoseite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 gener 2020].
# María Teresa Fernández Molina

María Teresa «Mayte» Fernández Molina (Puertollano, 2 de febrer de 1977) és una mestra i política espanyola del Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE). Alcaldessa de Puertollano entre 2013 i 2019, és senadora per designació autonòmica des de juliol de 2019.

## Biografia

Nascuda el 2 de febrer de 1977 a Puertollano (província de Ciudad Real).
Diplomada en magisteri, és mestra d'educació primària.
Afiliada al Partit Socialista Obrer Español (PSOE) des de jove, es va convertir en regidora de l'Ajuntament de Puertollano el 2007. Va estar al cap d'àrees de govern municipal com a les de benestar social, urbanisme, personal i contractació, a més d'exercir com a primera tinent d'alcalde. Va ser investida alcaldessa el 31 de juliol de 2013, després de la renúncia de Joaquín Hermoso, renovant el càrrec per un segon mandat després de les eleccions municipals de 2015. Fernández, que el gener de 2019 va fer públic que no es presentaria a les eleccions municipals de maig, va ser elegida pel ple de les Corts de Castella-la Manxa per al càrrec de senadora per designació autonòmica el 22 de juliol de 2019. Va adquirir la condició plena de membre de la cambra alta el 26 de juliol. Va ser nomenada presidenta de la Comissió per a les Polítiques Integrals de la Discapacitat.

## Referències

* ↑ «Fernández Molina, María Teresa». datos abiertos. Senado de España.
* 1 2 «La ex alcaldesa de Puertollano, Mayte Fernández, adquiere su condición plena de senadora - 26/07/2019 Puertollano | Diario La Comarca de Puertollano» (en castellà). Diario La Comarca de Puertollano. [Consulta: 17 gener 2020].
* ↑ «La alcaldesa de Puertollano será nombrada presidenta de la FEMP en Castilla-La Mancha» (en castellà). Eldigitalcastillalamancha.es. [Consulta: 17 gener 2020].
* 1 2 Real, La Tribuna de Ciudad. ««Puertollano es una ciudad que está preparada para crecer y mejorar»» (en castellà). La Tribuna de Ciudad Real, 05-01-2014. [Consulta: 17 gener 2020].
* ↑ Mancha 24, Castilla-La. «Jesús Fernández Vaquero, Mayte Fernández y María Victoria Leal, nuevos senadores del PSOE» (en castellà). Castilla-La Mancha 24. [Consulta: 17 gener 2020].
* ↑ «Mayte Fernández ya es alcaldesa de Puertollano (Ciudad Real, Política)» (en castellà). DCLM. Diario de Castilla-La Mancha. [Consulta: 17 gener 2020].
* ↑ «Mayte Fernández (PSOE) anuncia que no repetirá como candidata a la Alcaldía de Puertollano». eldiario.es, 07-01-2019.
* ↑ «Fernández Vaquero, Mayte Fernández y Carolina Agudo, nuevos senadores autonómicos» (en castellà). eldiario.es. [Consulta: 17 gener 2020].
* ↑ «Mayte Fernández y Félix Ortega, presidentes de comisión en el Senado» (en castellà). Lanza Digital, 31-07-2019. [Consulta: 17 gener 2020].
# Larry Dean Martin

Larry Dean Martin (8 de desembre del 1943 - 9 de març del 2013) fou un paleontòleg estatunidenc, conservador del Museu d'Història Natural i Centre de Recerca sobre la Biodiversitat de la Universitat de Kansas.
Es doctorà en Sistemàtica i Ecologia per la Universitat de Kansas. S'especialitzava en els rèptils del Triàsic i els ocells fòssils. Participà en expedicions paleontològiques, en el transcurs de les quals descobrí més de 200.000 fòssils de vertebrats. Entre els tàxons que descrigué, hi ha el nimràvid Barbourofelis i l'ocell primitiu Confuciusornis, tots dos en col·laboració amb altres científics. Era un dels principals detractors de «la teoria que els ocells són "dinosaures vivents"». Fou autor o coautor de més de 170 publicacions científiques.

## Referències

* ↑ «Larry Dean Martin» (en anglès). Museu d'Història Natural i Centre de Recerca sobre la Biodiversitat de la Universitat de Kansas. Arxivat de l'original el 10 juny 2010. [Consulta: 2 gener 2010].
* ↑ «University mourns death of Professor Larry Martin» (en anglès). Universitat de Kansas. [Consulta: 15 març 2013].
# Walter Benedict

Walter Benedict va ser un condottiero anglès, conegut a Catalunya per Gualter Beneset o Gualter Beneit.
Pere el Cerimoniós el feu comte d'Arborea en 1371 i el contractà, amb els fons aconseguits a les Corts de Tortosa de 1371 amb la seva host de mil llancers a cavall, 500 arquers i 1000 infants anglesos i gascons, en un estol capitanejat per Olf de Pròixida per socórrer les ciutats que li quedaven a Sardenya i combatre la revolta del jutge d'Arborea, però fou desbaratat pels genovesos quan es dirigia d'Itàlia a Toló per embarcar-se cap a l'illa (1372).
Posteriorment establí diverses ambaixades del duc de Lancaster i Ricard II d'Anglaterra amb Pere el Cerimoniós en 1373, 1374 i 1377, i aquest li encarregà el 1374, novament, l'enrolament de tropes gascones i angleses per a fer cara a la invasió de Catalunya per Jaume de Mallorca, que no arribà a produir-se.

## Referències

* 1 2 «Walter Benedict». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Ferrer i Mallol, Maria Teresa; Mutgé Vives, Josefa; Sánchez Martínez, Manuel. La corona catalanoaragonesa i el seu entorn mediterrani a la baixa edat mitjana. Editorial CSIC, 2005, p. 379. ISBN 840008330X.
* ↑ Mele, Giampaolo. Giudicato d'Arborea e Marchesato di Oristano (en italià). Istar, 2000, p. 564.
* ↑ Morelló i Baget, Jordi «El regne de Mallorca a través dels albarans del mestre racional d'ençà la seva reincorporació a la Corona d'Aragó». Mayurqa, 27, 2001, pàg. 96 [Consulta: 24 juny 2014].
* ↑ Lafuente, Modesto. Historia general de España (en castellà). vol.4. Estab. tip. de F. de P. Mellado, 1861, p. 72.