OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Osmund

Osmund (fl. c. 760 - c. 772) fou Rei de Sussex, aparentment regnant conjuntament amb Oswald, Ælfwald i Oslac. Segons la versió D de la Crònica anglosaxona Osmund regnava a Sussex a la mort de l'Arquebisbe Cuthbert, així que el seu regnat començà abans d'aquell esdeveniment. Osmund emeté una carta datada l'any 762 per error en comptes del 765, com a Osmundus. Osmund també emeté una carta datada el 770 en la que apareix com Osmundus rex. Així que el regnat d'Osmund s'inicià el 760 (o abans) fins al 770 o 772, quan feu de testimoni en una carta d'Offa, Rei de Mèrcia, datada el 772 com a Osmund dux. Evidentment fou degradat de rei a ealdorman després de la conquesta de Sussex per part d'Offa.

## Notes

* ↑ «S 48».
* ↑ «S 49».
* ↑ «S 108».

## Enllaços externs

* Osmund 2 a Prosopography of Anglo-Saxon England Arxivat 2018-03-22 a Wayback Machine.
# Peralejos

Peralejos (en aragonès: Peralellos) és un municipi d'Aragó situat a la província de Terol i enquadrat a la comarca de la Comunitat de Terol.
# Scanlon

Scanlon és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 838 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Scanlon tenia 838 habitants, 365 habitatges, i 248 famílies. La densitat de població era de 385,2 habitants per km².
Dels 365 habitatges en un 24,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 31,8% no eren unitats familiars. En el 26,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,75.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,8% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 23,3% de 45 a 60 i un 24% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.857 $ i la renda mediana per família de 46.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.118 $ mentre que les dones 26.313 $. La renda per capita de la població era de 19.590 $. Entorn del 0,8% de les famílies i el 3,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Scanlon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Scanlon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Campionat Europeu de Salts de 2015 – 10 metres plataforma femení

Campionat Europeu de Salts de 2015 :
| 1 m trampolí | Homes | | Dones |
| 3 m trampolí | Homes | | Dones |
| 10 m plataforma | Homes | | Dones |
| 3 m trampolí sincronitzat | Homes | | Dones |
| 10 m plataforma sincronitzat | Homes | | Dones |
| Equips | | Equips | |
La prova de 10 metres plataforma femení del Campionat Europeu de Salts de 2015 es va disputar a Rostock el dia 10 de juny.

## Resultats

* Finalista
| # | Saltador | País | Preliminar | Preliminar | Final | Final |
| # | Saltador | País | Puntuació | Posició | Puntuació | Posició |
| 01 | Iuliia Prokopchuk | Ucraïna | 313,65 | 2 | 327,50 | 1 |
| 02 | Laura Marino | França | 316,00 | 1 | 323,60 | 2 |
| 03 | Noemi Batki | Itàlia | 275,20 | 6 | 323,30 | 3 |
| 4 | Yulia Timoshinina | Rússia | 261,50 | 8 | 322,20 | 4 |
| 5 | Daria Govor | Rússia | 276,20 | 5 | 301,50 | 5 |
| 6 | Ganna Krasnoshlyk | Ucraïna | 277,45 | 4 | 293,85 | 6 |
| 7 | Georgia Ward | Regne Unit | 287,20 | 3 | 284,80 | 7 |
| 8 | Mara Elena Aiacoboae | Romania | 253,50 | 11 | 267,10 | 8 |
| 9 | Celine van Diujn | Països Baixos | 258,90 | 9 | 265,05 | 9 |
| 10 | Villo Gyongyver Kormos | Hongria | 252,30 | 12 | 264,15 | 10 |
| 11 | Alais Kalonji | França | 254,00 | 10 | 257,50 | 11 |
| 12 | Maria Kurjo | Alemanya | 252,30 | 7 | 228,75 | 12 |
| 13 | Anne Vilde Tuxen | Noruega | 252,30 | 12 | 222,50 | 13 |
| 14 | Lois Toulson | Regne Unit | 252,10 | 14 | | |
| 15 | Elena Wassen | Alemanya | 243,55 | 15 | | |
| 16 | Isabelle Svantesson | Suècia | 221,05 | 16 | | |

## Referències

* ↑ http://emrostock2015.microplustiming.com/index_web.php?s=Q2hlY2tKc29uVG9Mb2FkKCdBU0YnLCAnMDAzJywgJzAwMScsICcwMDEnLCAnJywgJycsICdXb21lbiAtIFBpYXR0YWZvcm1hIC0gRWxpbWluYXRvcmllJywgJ1dvbWVuIC0gUGxhdGZvcm0gLSBQcmVsaW1pbmFyeScsICdXb21lbiAtIEhhdXQgVm9sIC0gRWxpbWluYXRvaXJlcycpOw==&cat=ASF&page=003&spec=005&bat=001&td=CGR1&hg=&descIT=V29tZW4gLSBQaWF0dGFmb3JtYSAtIEVsaW1pbmF0b3JpZQ==&descEN=V29tZW4gLSBQbGF0Zm9ybSAtIFByZWxpbWluYXJ5&descFR=V29tZW4gLSBIYXV0IFZvbCAtIEVsaW1pbmF0b2lyZXM=
* ↑ http://emrostock2015.microplustiming.com/index_web.php?s=Q2hlY2tKc29uVG9Mb2FkKCdBU0YnLCAnMDAzJywgJzAwNScsICcwMDEnLCAnJywgJycsICdXb21lbiAtIFBpYXR0YWZvcm1hIC0gRmluYWxlJywgJ1dvbWVuIC0gUGxhdGZvcm0gLSBGaW5hbCcsICdXb21lbiAtIEhhdXQgVm9sIC0gRmluYWxlJyk7&cat=ASF&page=003&spec=001&bat=001&td=CGR1&hg=&descIT=V29tZW4gLSBQaWF0dGFmb3JtYSAtIEZpbmFsZQ==&descEN=V29tZW4gLSBQbGF0Zm9ybSAtIEZpbmFs&descFR=V29tZW4gLSBIYXV0IFZvbCAtIEZpbmFsZQ==
# Osmèrids

Els osmèrids (Osmeridae) són la família de peixos marins i d'aigua dolça de l'ordre Osmeriformes, distribuïts per aigües fredes de l'hemisferi nord en els oceans Atlàntic i Pacífic, així com per cursos fluvials que donen a aquests.

## Gèneres i espècies

Existeixen 16 espècies, agrupades en els 6 gèneres següents:
* Gènere Allosmerus (Hubbs, 1925)
** Allosmerus elongatus (Ayres, 1854)
* Gènere Hypomesus (Gill, 1862)
** Hypomesus chishimaensis (Saruwatari, Lopéz i Pietsch, 1997)
** Hypomesus japonicus (Brevoort, 1856)
** Hypomesus nipponensis (McAllister, 1963)
** Hypomesus olidus (Pallas, 1814) - Eperlà d'estany.
** Hypomesus pretiosus (Girard, 1854) - Eperlà del Pacífic.
** Hypomesus transpacificus (McAllister, 1963)
* Gènere Mallotus (Cuvier, 1829)
** Mallotus villosus (Müller, 1776) - Capellà.
* Gènere Osmerus (Linnaeus, 1758)
** Osmerus eperlanus (Linnaeus, 1758) - Eperlà europeu.
** Osmerus mordax dentex (Steindachner i Kner, 1870) - Eperlà arc de Sant Martí.
** Osmerus mordax mordax (Mitchill, 1814) - Eperlà americà.
** Osmerus spectrum (Cope, 1870)
* Gènere Spirinchus (Jordan i Evermann, 1896)
** Spirinchus lanceolatus (Hikita, 1913)
** Spirinchus starksi (Fisk, 1913)
** Spirinchus thaleichthys (Ayres, 1860)
* Gènere Thaleichthys (Girard, 1858)
** Thaleichthys pacificus (Richardson, 1836)
# Callospermophilus

Callospermophilus és un gènere de rosegadors de la família dels esciúrids que conté tres espècies oriündes de Nord-amèrica. Es tracta de xerins de mida mitjana-gran, amb un cos de 20,6-31,2 cm i una cua de 5,2-11,6 cm. La cua és curta i prima, però pot tenir el pèl una mica espès. El seu aspecte és bastant diferent al dels altres xerins, particularment pel que fa a la seva coloració. Tenen el dors d'un color marró vermellós que pot ser pàl·lid o llampant.

## Referències

* ↑ Haury, 1975, p. 144.

## Bibliografia

* Haury, E. W. The Stratigraphy and Archaeology of Ventana Cave, Arizona (en anglès). University of Arizona Press, 1975. ISBN 9780816505364.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Užgavėnės

Užgavėnės és en lituà una festa que té lloc durant la setena setmana abans de Pasqua (dimecres de cendra). El seu nom en anglès significa «el temps abans de la Quaresma». La celebració es correspon amb les tradicions catòliques romanes en altres parts del món, com ara el Dimarts de Carnaval o el Carnestoltes.
La festa de Užgavėnės comença la nit anterior a dimecres de cendra, quan una efígie representant l'hivern (normalment nomenat Morė) es crema. És l'element més important de les festes, simbolitza la derrota de l'hivern a l'hemisferi nord, és una batalla entre Lašininis («rodanxó») personificant l'hivern i Kanapinis («home de cànem») que personifica la primavera. Dimonis, bruixes, cabres, personificacions de la mort, i d'altres personatges aterridors apareixen a disfresses durant les celebracions. Els participants i els emmascarats ballen i mengen el plat tradicional de la festa, blinis amb gran varietat d'ingredients, coques rodones amb el símbol del sol que arriba. A Vílnius, la capital de Lituània, la celebració té lloc a l'avinguda Gediminas, així com en moltes organitzacions de joves. La festa que se celebra al parc Rumšiškės és de les més importants.

## Referències

* City of Vilnius: Traditional Holidays for City Inhabitants and City Guests
* Danutė Brazytė, 1989. Lietuvių Papročiai ir Tradicijos Išeivijoje (Lithuanian Customs and Traditions.) Translated by Vita Matusaitis. Chicago: Lithuanian World Community, Inc.
* Walking of The Maskers (in Lithuania). Proceedings of an Interdisciplinary Conference on Masks and Mumming, Turku, Finland, August 2002
# Pales (desambiguació)

«Pales» té aquests significats:
* Pales, membres de la dinastia Pala de Bengala.
* Pales, deessa romana dels pastors
* (49) Pales, asteroide
# Paleros

Paleros (en grec antic Πάλαιρος) era una ciutat situada a la costa occidental d'Acarnània a la mar Jònica. Estrabó la situa entre Leucas i Alízia, encara que no s'ha pogut precisar el seu emplaçament amb exactitud.
El primer any de la guerra del Peloponès Paleros va ser aliada d'Atenes, i quan els atenesos van ocupar la ciutat veïna de Sòl·lion, que era una colònia dels corintis, la van cedir a Paleros amb totes les terres circumdants, segons diu Tucídides.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Palaerus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 13-de desembre 2020].
# Carus de Segeda

Carus de Segeda (m. 153 aC) va ser un cap militar celtiber, de la tribu dels bel·les del oppidum. Va lluitar contra el cònsol romà Quint Fulvi Nobílior en la segona guerra celtibera dirigint a les tribus dels bel·les, tits i arevacs, al qual va causar nombroses baixes en el seu exèrcit (6000 soldats morts).
Va morir el mateix dia en perseguir l'exèrcit romà en desbandada.

## Referències

* ↑ «Relatos de la Historia» (en castellà), 26-06-2021. [Consulta: 26 juliol 2019].
* ↑ «CARUS DE SEKAIZA – SALDUIE Y LA SEGUNDA GUERRA CELTÍBERA» (en castellà). Alejandro Gil, 12-04-2021. [Consulta: 16 setembre 2023].
# Eccles

* Per a altres significats, vegeu «Solomon Eccles».
Eccles és un municipi francès al departament del Nord (regió dels Alts de França). L'any 2006 tenia 325 habitants.
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 110 | 110 | 101 | 111 | 113 | 111 | 106 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||
# El Crit Igualadí

El Crit Igualadí va ser una publicació quinzenal en català editada a Igualada l'any 1921.

## Descripció i continguts

Portava el subtítol Periòdic quinzenal popular i l'escut d'Igualada a la capçalera. Tenia quatre pàgines, a tres columnes, amb un format de 29 x 21 cm. El primer número va sortir el 15 d'abril de 1921 i l'últim, el 3, el 15 de maig del mateix any.
A l'article de presentació deien: «ens plau força el gorro frigi i la falç per la defensa de l'ideal dels catalans; “germanor” és el nostre lema; “llibertat” serà el prestigi de “justícia” en la balança per pesar els drets humans». Tot i aquesta declaració de principis, la revista donava informació de fets de la vida local sobretot de l'esport igualadí i d'activitats culturals. Així, les tres seccions fixes eren: Poesia, Notícies i comentaris i Camp d'Esports. En els números publicats hi domina la poesia i les notícies de futbol.

## Referències

* ↑ Miret Solé, M. Teresa. La premsa a Igualada (1808?-1982). Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1983, p. vol. 1, p. 318.
* ↑ «Salut». El Crit Igualadí, 1, 15-04-1921.
* ↑ Miret Solé, M. Teresa. La premsa a Igualada (1808?-1982). Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1983, p. vol. 1, p. 320.

## Localització

Biblioteca Central d'Igualada. Plaça de Cal Font. Igualada (col·lecció completa).

## Enllaços externs

* https://trencadis.diba.cat/
# Perthes-lès-Brienne

Perthes-lès-Brienne és un municipi francès situat al departament de l'Aube i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 73 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Perthes-lès-Brienne era de 73 persones. Hi havia 26 famílies de les quals 13 eren parelles sense fills, 9 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 31 habitatges, 27 eren l'habitatge principal de la família i 4 estaven desocupats. Tots els 30 habitatges eren cases. Dels 27 habitatges principals, 25 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 16 en tenien cinc o més. 22 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 16 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Perthes-lès-Brienne el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 49 persones, 36 eren actives i 13 eren inactives. De les 36 persones actives 31 estaven ocupades (18 homes i 13 dones) i 4 estaven aturades (2 homes i 2 dones). De les 13 persones inactives 3 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Perthes-lès-Brienne hi havia 6 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 894 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Perthes-lès-Brienne a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Perthes-lès-Brienne a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Pic dels Gorgs (Conflent)

* Per a altres significats, vegeu «Pic dels Gorgs».
El Pic dels Gorgs (Pic des Gourgs en francès) és una muntanya del límit dels termes de Censà, Oleta i Noedes, tots tres de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
És al sud del Roc Negre, a la serra de Madres. Forma part de la línia de crestes que separa les valls de Noedes, de la Cabrils (Censà) i d'Évol. Domina per ponent la zona dels Gorgs de Noedes, que comprèn el Gorg Blau i el Gorg Estelat del terme de Noedes i el Gorg Negre d'Èvol al terme d'Oleta.
El Pic dels Gorgs és un destí freqüent de les excursions a peu d'aquesta zona del Conflent.

## Referències

* ↑ El Pic dels Gorgs en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Censà, Noedes i Orbanyà». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Enllaços externs

* Fitxa (anglès)
# Petralia Sottana

Petralia Sottana (sicilià Pitralìa Suttana) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Palerm. L'any 2007 tenia 3.330 habitants. Limita amb els municipis d'Alimena, Blufi, Caltanissetta (CL), Castelbuono, Castellana Sicula, Geraci Siculo, Isnello, Marianopoli (CL), Petralia Soprana, Polizzi Generosa, Resuttano (CL), Santa Caterina Villarmosa (CL) i Villalba (CL).

## Galeria d'imatges

* Ajuntament
* Església de la Misericordia
* Panorama parcial
# Philippe Bugalski

Philippe Bugalski (Busset, França, 12 de juny de 1963 - Le Vaudoué, França, 10 d'agost de 2012) fou un pilot de ral·lis francès de la dècada dels 90 guanyador en 3 ocasions del Campionat de França de Ral·lis els anys 1998, 1999 i 2000.
La seva primera victòria en un ral·li es produí el 1993 al Ral·li del Mont-Blanc amb un Lancia Delta Intégrale. Posteriorment, després d'un breu pas per l'equip Renault, fitxà per l'equip Citroën l'any 1998 amb el que aconseguiria 3 títols consecutius del Campionat de França de Ral·lis (1998, 1999 i 2000) alhora que desenvolupà el Citroën Xsara pel Campionat Mundial de Ral·lis junt al pilot càntabre Jesús Puras disputant alguns ral·lis del Mundial.
També disputà el Campionat d'Europa de Ral·lis, finalitzant en tercera posició al 1998 i en quarta el 1999.
La temporada 1999 guanyà el Ral·li Catalunya i el Tour de Còrsega del Campionat Mundial de Ral·lis. La victòria a Catalunya fou històrica i sonada, per primera vegada un Kit-car guanyava un ral·li del Mundial.
Durant la seva trajectòria demostrà ser un pilot reserva solvent pel Citroën World Rally Team, disputant diferents ral·lis com a tercer pilot de l'equip.
Es retirà l'any 2003 havent guanyat 31 ral·lis del Campionat francès, 10 ral·lis del Campionat europeu i 2 ral·lis del Mundial.
Philippe Bugalski va morir el 10 d'agost del 2010 al caure per accident des d'una gran alçada a la seva propietat a Le Vaudoué, a la regió de Seine-et-Marne.

## Victòries al WRC

| # | Ral·li | Any | Copilot | Vehicle |
| 1 | Ral·li de Catalunya | 1999 | Jean-Paul Chiaroni | Citroën Xsara Kit Car |
| 2 | Tour de Còrsega | 1999 | Jean-Paul Chiaroni | Citroën Xsara Kit Car |

## Referències

* ↑ «Rally Catalunya 1999: Philippe Bugalski y la histórica victoria del Citroën Xsara Kit Car» (en castellà), 24-10-2019. [Consulta: 30 abril 2022].
* ↑ Latorre, Francisco «Bugalski domina también el Rally de Córcega» (en castellà). El País [Madrid], 07-05-1999. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Los fantásticos KitCar de rally. Su historia.» (en espanyol europeu), 05-05-2017. [Consulta: 30 abril 2022].
* ↑ «Muere en un accidente el expiloto Philippe Bugalski» (en castellà), 12-08-2012. [Consulta: 30 abril 2022].
# Pitons

* Per a altres significats, vegeu «Pitons (família)».
Les muntanyes Pitons són unes característiques muntanyes localitzades a l'illa de Santa Lucia, símbol d'aquesta petita nació illenca del Carib situada al nord de Veneçuela. Està inscrita a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 2004.
Les muntanyes es troben al sud de l'illa, a la badia de Soufrière, uns 21 quilòmetres al sud-oest de Castries. El més alt dels pics, el Gros Piton, s'alça a 768 metres sobre el nivell del mar. El menor, Petit Piton, s'eleva a 750 metres. Les dues muntanyes apareixen representades en la bandera nacional de l'illa. D'acord amb el disseny de Dunstan Saint Omer, Gros Piton (representada pel triangle més alt) representa la raça negra i Petit Piton (representada pel triangle menor) representa la raça blanca.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Pitons Management Area» (en anglès). [Consulta: 11 març 2021].
# Pitons, circs i escarpaments de l'illa de la Reunió

Els pitons, circs i muralles de l'Illa de la Reunió designen un bé natural d'Illa de la Reunió, al departament francès d'ultramar a l'oceà Índic sud-occidental. Està inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 2010. La superfície representa uns 40% de l'illa.
Conté dos volcans d'edat geològica diferent: le Piton des Neiges (3070m, inactiu per 12.000 anys) i el Piton de la Fournaise (2631m, sempre actiu).

## Referències

* ↑ «Pitons, cirques et remparts de l'île de la Réunion» (en francès). Unesco, 2010.
# Perdona bonita, pero Lucas me quería a mí

Perdona bonita, pero Lucas me quería a mí és una pel·lícula de 1997 dirigida per Dunia Ayaso i Félix Sabroso. La pel·lícula va ser considerada una comèdia coral en la qual els personatges involucrats en la trama eren portats a l'extrem en el que a estereotips es referia. Això va causar determinades crítiques sobre l'exagerat dels personatges homosexuals, al que els directors van respondre que els personatges heterosexuals també eren exagerats i basats en clixés. Així i tot, va ser una de les més taquilleres de la dècada de 1990, malgrat ser rodada amb un pressupost limitat, desenvolupant-se una relació de companyonia als assajos.

## Sinopsi

Fins que Lucas va aparèixer en les seves vides, Dani, Carlos i Toni portaven una existència tranquil·la i sense grans preocupacions. Compartien gairebé tot: la casa, els quefers domèstics, els gossos, la seva homosexualitat i els deutes. Van ser aquestes les que els van obligar a llogar un dels dormitoris del seu pis. Llavors va aparèixer Lucas, amb els seus cabells llargs, el seu encantador somriure, i el seu cos musculoso per a canviar per complet la vida i la destinació dels seus enamorats casolans. Lucas apareix mort però... qui l'ha matat? Tots tenien raons per a fer-ho o tal vegada cap.

## Repartiment

| Actor | Personatge |
| Alonso Caparrós | Lucas |
| Jordi Mollà | Toni |
| Pepón Nieto | Carlos |
| Roberto Correcher | Dani |
| Gracia Olayo | Estrella |
| Esperanza Roy | Juliana |
| Ferran Rañé | Miguel |
| Lucina Gil | Clara |
| María Pujalte | Maricarmen |
| Carmen Navarro | Catherine |
| Mariola Fuentes | Ana |
| Sandro Ausina | Jorge |

### Altres

Altres actors que surten en papers minoritaris són; Antonia San Juan com la dona que no parava de riure que va informar-se per l'habitació, també presta veu a la mestressa malhumorada, i a les cintes de meditació que sent Toni. També fa un cameo Sandro Ausina, que és un altre dels que s'informarà per l'habitació en lloguer, al costat de la seva gossa a qui considera "una persona", i Carmen Balagué com la cambrera de la discoteca on van els tres amics.

## Referències

* ↑ http://www.filmaffinity.com/es/film446631.html
* ↑ El humor de "Perdona bonita, pero Lucas me quería a mí", ahora en el teatro, eldiario.es, 5 de juny de 2013
* ↑ Perdona bonita, pero Lucas me quería a mí: EL FENÓMENO haztequeer.com
* ↑ Perdona bonita, pero Lucas me quería a mí a Fotogramas

## Enllaços externs

* Col·loqui sobre la pel·lícula a rtve.es