OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hotel Splendide (pel·lícula de 2000)

Hotel Splendide és una pel·lícula independent de comèdia negra britànica del 2000, escrita i dirigida per Terence Gross i protagonitzada per Toni Collette i Daniel Craig. La pel·lícula va aparèixer en diversos festivals de cinema britànics i europeus, però no es va estrenar als Estats Units, tot i que sí que va aparèixer a les xarxes de cable de canals de cinema independent.

## Argument

La pel·lícula explica la història de la família Blanche que regenta un complex sanitari fosc i lúgubre en una illa remota a la qual només s'hi pot accedir amb ferri. El programa de spa consisteix a alimentar els convidats amb àpats a base d'algues i anguiles, i després administrar uan neteja de colon liberal. L'spa està dirigit per la matriarca de la família, Dame Blanche, fins a la seva mort.
Les coses continuen amb els seus fills dirigint el complex fins que Kath, l'antiga xef del complex i l'interès amorós d'un dels fills, torna a l'illa sense anunciar-se. Encallada entre ferris mensuals, és una catalitzadora d'una sèrie d'esdeveniments que canvien la vida, tal com es coneix a l'Hotel Splendide.

## Repartiment

* Toni Collette com a Kath
* Daniel Craig com a Ronald Blanche
* Katrin Cartlidge com a Cora Blanche
* Stephen Tompkinson com a Dezmond Blanche
* Hugh O'Conor com a Stanley Smith
* Helen McCrory com a Lorna Bull
* Peter Vaughan com a Morton Blanche
* Joerg Stadler com a Sergei Gorgonov
* Clare Cathcart com Lorraine Bull
* John Boswall com a botons
* Nadine Leonard com a camerera
* Toby Jones com Kitchen Boy
* Dan Hildebrand com a cambrer
* Imogen Claire com a Edna Blanche

## Producció

La pel·lícula es va rodar parcialment a l'hotel Slieve Donard de Newcastle (Down).

## Recepció

Va participar en la secció oficial del XXXIII Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya, on va guanyar el premi a la millor fotografia i el premi Ciutadà Kane al director revelació.

## Referències

* ↑ «Hotel Splendide (2000)». BBFC. [Consulta: 30 març 2021].
* ↑ «British Council Film: Hotel Splendide».
* ↑ 'Ed Gein', triunfadora en un palmarés con pocos desaciertos, El País, 15 d'octubre de 2000

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Ariha

Arīḥā (àrab: أريحا, Arīḥā) o, més sovint, Rīḥā (àrab: ريحا, Rīḥā) és una vila de Síria que pertany administrativament a la governació d'Idlib. Ariha es troba a una altitud de 587 metres i té una població estimada de 57.109 persones (2012).

## Història

Ariha fou una antiga població a la regió d'Alep, situada a la falda septentrional del Jabal Bani Ulayn o Jabal Arbain, part de les muntanyes del Jabal Riha o Jabal al-Zawiya. S'ha identificat amb la Rugia o Chatel Rouge dels francs, però sembla no ser una identificació encertada. Correspon en canvi a la població àrab d'al-Rudj a la ruta entre Alep i Hamah. A 12 km al sud-est hi ha les ruïnes de Ruwayha (Petita Riha).

## Fonts

* Dussaud, Topographie historique de la Syrie, París, 1927
* Enciclopèdia de l'Islam, en concret aquí

## Referències

* ↑ World Gazetter
# Servus Dei

Servus Dei o Serfdedéu fou bisbe de Girona (888 - 907).

## Biografia

Elegit entre el 25 de novembre i el 14 de desembre de 888, ja apareix documentat com a bisbe el 15 de desembre d'aquell any, data en què consta la venda dels béns que havia heretat a Agilbert, bisbe de Besiers, tan bon punt havia acceptat la seva elecció abans d'abandonar Besiers per passar a residir a Girona. L'1 de març de l'any següent ja visitava els monjos de Banyoles en visita pastoral.
L'última actuació documentada del bisbe és l'assistència al Concili de Barcelona entre els mesos de gener i juliol de 906. Morí al cap de poc, el 17 d'agost de 907, segons que es llegeix en la lauda sepulcral que es conserva en el presbiteri de l'església de Sant Feliu de Girona.

## Vegeu també

* Vinculació de Mallorca i Menorca al bisbat de Girona

## Bibliografia

* d'Abadal i de Vinyals, Ramon. «Les lluites internes de competència i prepotència». A: Els temps i el regiment del comte Guifred el Pilós. Barcelona: AUSA, 1989, pp. 67-84. ISBN 84-86329-46-9 [Consulta: 11 desembre 2010].

## Referències

* 1 2 Ordeig i Mata, Ramon «Precisions sobre l'episcopologi de Girona dels segles VIII-X». Institut d’Estudis Gironins, 45, 2004, pàg. 471-482 [Consulta: 19 juliol 2021].

## Enllaços externs

* Episcopologi bisbat de Girona Arxivat 2013-12-24 a Wayback Machine.
* «Servus Dei». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Touché

En esgrima, touché (en francès, tocat \tü-ˈshā\) és emprat com un reconeixement d'un cop, dit per l'esgrimista que és colpejat.

## Cultura popular

La paraula "touché" s'usa molt sovint a la cultura popular i a les converses en general, sobretot en els debats. Si una persona presenta un argument i l'altre li respon amb una resposta intel·ligent o apropiada, la primera persona pot respondre touché. És una manera de reconèixer una bona resposta. Tanmateix existeix un moviment d'esgrima que es diu rèplica, que es refereix a una acció ofensiva amb la intenció de colpejar a l'opositor, fet per l'esgrimista que acaba de parar l'atac i en el lèxic comú és entès com una resposta ràpida i enginyosa a un argument o un insult.

## Etimologia

Prové del francès, del passat participi de toucher, de l'antic francès tuchier

## Referències

* ↑ «touché - Definition from the Merriam-Webster Online Dictionary» (en anglès). [Consulta: 9 setembre 2009].
# Segura de León

Segura de León és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1986 |
| 4.026 | 4.431 | 4.625 | 4.803 | 4.932 | 4.873 | 4.453 | 3.522 | 2.900 | 2.620 |
Evolució demogràfica :
| 1987 | 1988 | 1989 | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 |
| 2.627 | 2.595 | 2.537 | 2.480 | 2.321 | 2.321 | 2.350 | 2.367 | 2.375 | 2.325 |
Evolució demogràfica :
| 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 2.325 | 2.307 | 2.296 | 2.283 | 2.297 | 2.241 | 2.214 | 2.208 | 2.191 | 2.170 |

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].
# Maniquí muntanyenc occidental

El maniquí muntanyenc occidental (Lonchura montana) és un ocell de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Hàbitat i distribució

Habita praderies alpines i roques de l'oest de Nova Guinea, al districte de Sudirman.

## Referències

* ↑ «Maniquí muntanyenc occidental». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Aphanius almiriensis

Aphanius almiriensis és una espècie de peix de la família dels ciprinodòntids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: Grècia.

## Estat de conservació

La seua principal amenaça és la pèrdua del seu hàbitat.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., Barbieri, R. & Stoumboudi, M. T. 2007. Aphanius almiriensis, a new species of toothcarp from Greece (Teleostei: Cyprinodontidae). Revue suisse de Zoologie 114(1): 13-31.
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p. ISBN 978-2-8399-0298-4
* ↑ Freyhof, J.; Kottelat, M. (2008). "Aphanius almiriensis." 2008 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2008. [Consulta: 6 abril 2023]
# Shahla Humbatova

Shahla Humbatova és advocada azerbaidjanesa pels drets humans des del 2013. Després de denunciar les condicions de vida dels interns de les presons, es va veure prohibida a exercir l'advocacia, fet que va comportar protestes internacionals. El 2020 va rebre el Premi Internacional Dona Coratge de mans del secretari d'Estat dels Estats Units, Mike Pompeo.

## Biografia

Va començar a exercir l'advocacia a l'Azerbaidjan el 2013, on els defensors de casos de drets humans es poden veure maltractats en línia i fins i tot rebutjats. És una de les dues dones que estan disposades a defensar aquests casos en la cultura conservadora del seu país. Ha atret crítiques i admiració per defensar clients LGBT. El seu exemple està animant altres a seguir-la.
El 2019 va denunciar públicament les males condicions del pres polític i periodista Mehman Huseynov. Era el seu client i més tard va ser advertida pel servei penitenciari per difondre informació falsa i el Col·legi d'Advocats de l'Azerbaidjan va amenaçar el cas. Després d'això, la presó es va negar a permetre-li l'accés als seus clients. El col·legi d'advocats va atreure crítiques internacionals pel fet d'expulsar Humbarova. Entre els crítics hi havia l'International Bar Association i Lawyers for Lawyers. Es va demanar al col·legi d'advocats que es fes enrere atesa la naturalesa "arbitrària" dels seus càrrecs.
El 4 de març de 2020, el secretari d'Estat dels Estats Units li va atorgar el Premi Internacional Dona Coratge. L'ambaixador dels Estats Units, Earle D. Litzenberger, va retornar a Washington per donar-li suport mentre rebia el premi. Va ser la primera persona de l'Azerbaidjan en guanyar el premi. Després va afirmar que havia estat premiada als Estats Units pel mateix que havia estat castigada al seu propi país.

## Referències

* 1 2 «2020 International Women of Courage Award» (en anglès). United States Department of State. [Consulta: 13 març 2020].
* ↑ «Biographies of the Finalists for the 2020 International Women of Courage Awards» (en anglès). United States Department of State. [Consulta: 14 març 2020].
* ↑ «Open Letter to the Presidium of the Azerbaijani Bar Association» (en anglès). Civil Rights Defenders, 04-12-2019. [Consulta: 14 març 2020].
* ↑ Slingo2019-12-30T16:43:00+00:00, Jemma. «Global profession speaks out over Azerbaijani lawyer’s suspension» (en anglès). Law Gazette. [Consulta: 14 març 2020].
* ↑ «Shahla Humbatova: `They Will Not Silence Me`». www.turan.az. [Consulta: 14 març 2020].
* ↑ «Şəhla Hümbətova: Azərbaycanda cəzalandırıldım, Amerikada mükafatlandırıldım» (en àzeri). VOA. [Consulta: 23 març 2020].
# Touchball

El touchball és un esport entre 2 i 10 (més o meys) en el qual consisteix en no deixar caure una pilota de paper o de sorra petita, donant-li cops amb tot el cos. Però només tens tres tocs com a màxim.
Al començament tots teniu un nombre determinats de vides, i cada cop que a algú li caigui la pilota se li resta una vida. I així contínuament, fins que quedin dues persones, que fan una final entre ells fins que només quedi un. Aquest és el guanyador.
Hi ha vegades que hi ha la polèmica ja que hi ha conflictes per saber qui ha de ser eliminat. En aquest cas, competeixen les persones que han pogut perdre en aquella ronda i el qui perdi se li resta una vida. Els demès continuen.
Per començar ha jugar s'han de posar en cercle totes les persones que volen jugar. Un saca i el joc ja ha començat. Has d'evitar que la pilota caigui al terra donant-li amb les mans, peus, cap, etc.
# Savoy (Illinois)

Savoy és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 4.476 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Savoy tenia 4.476 habitants, 2.032 habitatges, i 1.127 famílies. La densitat de població era de 1.122,2 habitants/km².
Dels 2.032 habitatges en un 26,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,2% hi vivien parelles casades, en un 5,8% dones solteres, i en un 44,5% no eren unitats familiars. En el 36,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,14 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,1% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 34,6% entre 25 i 44, un 19,2% de 45 a 60 i un 14,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.500 $ i la renda mediana per família de 61.927 $. Els homes tenien una renda mediana de 50.172 $ mentre que les dones 30.394 $. La renda per capita de la població era de 25.949 $. Aproximadament el 5,7% de les famílies i el 9,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Savoy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Savoy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sola al món

Sola al món (en francès: Seule au monde) és un dels primers quadres del pintor academicista francès William-Adolphe Bouguereau; es desconeix la data exacta de la seva creació, però se sap que va ser realitzada abans de 1867, ja que aquell any va ser adquirida pel comerciant d'art Theo van Gogh, germà menor de Vincent van Gogh. La seva ubicació actual és desconeguda.

## Descripció de l'obra

El quadre se situa a París al segle xix i mostra a una jove dona amb els cabells curts que sosté un violí en un pont sobre el riu Sena; la jove mira cap a l'esquerra amb aire malenconiós. Al fons es pot veure la Catedral de Notre Dame i el Pont Royal; el pont sobre el qual hi ha la dona és molt probable que sigui l'antic Pont Solférino.

## Referències

* ↑ bouguereau.org. «Seule-au-monde - William-Adolphe Bouguereau» (en anglès). [Consulta: 22 agost 2011].
* ↑ Wissman, Fronia E. Bouguereau. San Francisco: Pomegranate Artbooks, 1996. ISBN 978-0876545829.

## Enllaços externs

* «William-Adolphe Bouguereau al Web Museum» (en anglès).
# Rivulus frommi

Rivulus frommi és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els adults poden arribar als 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la república centreamericana de Panamà.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Kullander, Sven O; Ferraris, Carl J; Reis, Roberto E. Check list of the freshwater fishes of South and Central America (en anglès). Porto Alegre : Edipucrs, 2003, planes 526-548. ISBN 9788574303611.
* 1 2 Bailly, Nicolas; Capuli, Estelita Emily. «Cynodonichthys frommi (Berkenkamp & Etzel, 1993)» (en anglès). FishBase.
# Illa de Faros

Faros és una petita illa d'Egipte situada davant de Canop, prop del port Alexandria, i unida a terra a través d'un pont construït per Dexiphanes de Cnidos, l'Heptastadion, de manera que era part d'aquest port. Com la costa mediterrània egípcia és molt plana i freturosa de qualsevol tipus de referència útil per a la navegació, es va considerar necessària un senyal per indicar l'entrada al port, funció per la qual servia Faros. Ptolemeu I va ordenar construir una gran edificació que servís com a fita, el Far d'Alexandria. Al segle I els romans ho usaven també de nit, amb una foguera i miralls reflectors en la part superior: aquesta va ser la raó per la qual el seu nom va donar origen a la paraula far.
De vegades, el seu nom apareix escrit com Pharos, que és la transcripció llatina del nom grec, Φάρος.

## Història

Homer l'esmenta en l'Odissea. Segons la llegenda, el rei d'Esparta Menelau va desembarcar a l'illa, el nom de la qual no coneixia. Va preguntar a un home quin era el nom del propietari, i l'egipci va contestar Pera'a (en egipci, Faraó). El rei va entendre Pharos, que en grec antic significava manta (τὸ φᾶρος: tela, vés-la), per la qual cosa va donar a l'illa aquest nom.
Sòstrat (arquitecte) va començar la construcció d'una gran torre d'avisos per ordre de Ptolemeu I, que va acabar durant el regnat de Ptolemeu II, en el 282 aC.
El 1303 i 1323 l'illa va sofrir dos forts terratrèmols, de manera que la torre es va esfondrar i molts de les seves restes van anar a parar al fons del mar. Alguns autors creuen que el seu enfonsament va ser a causa que les seves pedres estaven unides amb tascons de ferro, que per efecte del salitre van acabar podrint-se, i perquè havia deixat d'utilitzar-se i mantenir-se. El 1480, el sultà Qaitbey va construir una fortalesa utilitzant les restes del far, l'anomenada ciutadella de Qàït-bay.

## Vegeu també

* Alexandria
* Far d'Alexandria

## Referències

* ↑ «Faros». Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Heròdot
* ↑ Egon Bauer
# Aphanius anatoliae

Aphanius anatoliae és una espècie de peix de la família dels ciprinodòntids i de l'ordre dels ciprinodontiformes que es troba a Turquia.
Els mascles poden assolir els 15 cm de longitud total.
Les seues principals amenaces són la contaminació de l'aigua, l'extracció d'aigua i la introducció d'espècies depredadores (com ara, les del gènere Gambusia). A més, la seua captura per al comerç de peixos d'aquari pot esdevindre una altra amenaça en el futur.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Hrbek, T., Küçük, F., Frickey, T., Stölting, K.N., Wildekamp, R.H. i Meyer, A., 2002. Molecular phylogeny and historical biogeography of the Aphanius (Pisces, Cyprinodontiformes) species complex of central Anatolia, Turkey. Molecular Phylogenetics and Evolution 25: 125–137.
* ↑ Balik, S., 1995. Freshwater fish in Anatolia, Turkey. Biological Conservation 72:213–223.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Freyhof, J. (2014). "Aphanius anatoliae." 2014 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2014. [Consulta: 4 abril 2023]
# Sent Mèrd e las Aussinas

Sent Merd las Aussinas (en francès Saint-Merd-les-Oussines) és un municipi francès del departament de la Corresa, a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 135 | 180 | 153 | 137 | 114 | 112 | 119 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | René Courteix | |

## Vegeu també

* Altiplà de Millevaches

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net i toponímia de la Corresa.
# Savoy

«Savoy» té aquests significats:
# Sola (calçat)

La sola és una part del calçat que, en general, està formada per una material més resistent que el calçat en si. Serveix per a protegir la planta del peu i proporcionar tracció i més fricció per a evitar caigudes.
Les soles poden ser de diverses formes segons el tipus de sabata i donen a cadascun unes característiques diferents. Exemples clars d'açò són una sabata de skate, que té més fricció, o bé una sabatilla de ballet, en què la fricció és més suau.
Les soles de les botes militars solen ser ferrades, és a dir, reforçades amb claus.
Segons el material del qual són fetes, les soles es poden classificar en:
* Soles de PVC. El material està compost, bàsicament, per resina de clorur de polivinil (PVC) i DOP dioctil ftalat. Són soles pesants comparades amb els altres tipus.
* Soles de materials expandits. Estan compostes per PVC o TR i tenen un o diversos components que permeten expandir aquests materials (com l'Spancel o el Celogen) i, d'eixa manera, la sola pesa menys. En alguns casos es disminueix la resistència a l'abrasió mecànica.
* Soles de poliuretà (PU). Estan formades per la barreja de dos components: el poliol i l'isocianat, a més d'un reactiu. El material resultant és lleuger, per la qual cosa moltes vegades se selecciona per a soles de sabata de dona amb plataforma o taló alt.
* Soles de cautxú o hule. Es fabriquen amb hule vulcanitzat, i són pesants i molt resistents a l'abrasió.
* Soles de goma termoplàstica (TR).
* Soles d'eva .
* Soles de cuir.

## Fabricació de la sola

Hi ha diversos processos per fabricar soles: poden ser injectades, vulcanitzades o buidades. En la majoria dels casos, la matèria primera és un granulat que es fon a temperatures entre els 100 °C i 170 °C i que després és estampat en motles fabricats amb alumini, acer o pasta que tenen el disseny de la sola.
# Illiturgis

Mapa de la Via Augusta :
Illiturgis fou una ciutat de la Bètica esmentada també com Iliturgis, Iliturgi, Ilurgia, Ilourgeia i Ilourgis. Era al nord del riu Betis (el Guadalquivir) a la via de Còrdova a Castulo. Es va entregar als romans a la Segona Guerra Púnica junt amb Castulo i Mentesa, i fou assetjada per dues vegades pels cartaginesos (214 aC i 211 aC), però els dos foren aixecats, però a la caiguda dels Escipions, Illiturgis i Castulo es van revoltar a favor dels cartaginesos i van matar als romans que hi havia a les ciutats.
Publi Corneli Escipió va prendre revenja per aquestos fets el 206 aC i la ciutat fou assaltada i cremada amb els seus habitants; però deu anys després tornava a estar revoltada i els romans la van tornar a assetjar i conquerir i van matar tots els seus habitants mascles adults (196 aC).
Fou refundada per Tiberi Semproni Grac III, i sota l'Imperi Romà fou una ciutat considerable que va portar el nom de Forum Julium. La zona segons la tradició fou cristianitzada per Sant Eufrasi.
Illiturgis era a l'actual Mengíbar, a la rodalia de la moderna Andújar (entre Andujar i Bailén).

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 Hurtado, Víctor; Mestre, Jesús; Miserachs, Toni. Atles d'Història de Catalunya. Edicions 62, octubre 1998 (3a edició), p. 38-39. ISBN 84-297-4061-9.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 Mestre i Campi, Jesús (director). Diccionari d'Història de Catalunya. Edicions 62, 1998, p. 77, entrada: "Augusta, via". ISBN 84-297-3521-6.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 Borja de Riquer i Permanyer, Borja (director). Història. Política, Societat i Cultura dels Països Catalans. Volum 1. Els temps prehistòrics i antics fins al segle V. Enciclopèdia Catalana, 1996, p. 446 pàgines, p. 303. ISBN 84-7739-979-4.
* ↑ Roldán Hervás, José Manuel; Wulff Alonso, Fernando. Citerior y ulterior: las provincias romanas de Hispania en la era republicana (en castellà). Akal, 2001, p. 124. ISBN 8470903330.