OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eleccions legislatives franceses de 1962

Les eleccions legislatives franceses de la segona legislatura de la Cinquena República se celebraren el 23 i 25 de novembre de 1962, després del vot de censura del 4 d'octubre que provocà la dissolució de l'Assemblea Nacional el 9 d'octubre de 1962.

## Resultats nacionals

| Partits polítics | Partits polítics | Vots (Primera volta) | Vots (Primera volta) | Vots (Primera volta) | Vots (Segona volta) | Vots (Segona volta) | Vots (Segona volta) | Total | Total | Total |
| Partits polítics | Partits polítics | # | % | +/- | # | % | +/- | escons | +/- | % |
| | UNR-UDT | 5.855.744 | 31,94 | +14,34% | | 40,36 | +12,16% | 229 | +17 | 51,34% |
| | Partit Comunista Francès (PCF) | 4.003.553 | 21,84 | +2,34% | | 20,94 | +0,34% | 41 | +31 | 09,19% |
| | Secció Francesa de la Internacional Obrera (SFIO) | 2.298.729 | 12,54 | -2,96% | | 14,83 | +1,03% | 65 | +21 | 14,57% |
| | Moviment Republicà Popular (MRP) | 1.665.695 | 09,08 | -0,02% | | 05,45 | -9,95% | 36 | -20 | 08,07% |
| | Radicals d'Esquerra | 1.429.649 | 07,79 | +2,99% | | 07,68 | ? | 42 | - | 09,42% |
| | Centre Nacional d'Independents i Camperols (CNIC) | 1.404.177 | 07,66 | -6,04% | | - | - | ? | - | - |
| | Republicans Independents | 1 089 348 | 05,94 | +5,94% | | - | - | 36 | +36 | 08,07% |
| | Extrema esquerra | 427.467 | 02,38 | +2,38% | | 00,90 | +0,90% | 2 | +2 | 00,45% |
| | Extrema dreta | 159.429 | 00,87 | 2,43% | | 00,34 | -0,56% | 0 | - | 00,00% |
| | Diversos (entre ells centre: 10 escons) | | ? | - | | ? | - | 11 | - | 02,46% |

## Composició de l'Assemblea Nacional

| Grup | Membres | Relacionats | Total | % |
| UNR-UDT | 216 | 17 | 233 | 48,34 |
| Socialistes | 64 | 2 | 66 | 13,69 |
| CD | 51 | 4 | 55 | 11,41 |
| Comunistes | 41 | 0 | 41 | 08,51 |
| RD | 35 | 4 | 39 | 08,10 |
| RI | 32 | 3 | 35 | 07,21 |
| No inscrits | 13 | - | 13 | 02,70 |
| Total | 452 | 30 | 482 | 100,0 |
Mayoría: UNR-UDT + RI
*UNR - UDT : Unió per la Nova República - Unió Democràtica del Treball
*CD : Centre Democràtic
*RD : Reagrupament Democràtic
*RI : Republicans Independents

## Diputats per la Catalunya del Nord

* 1a Circumscripció – Paul Alduy (FGDS)
* 2a Circumscripció – André Tourné (PCF)
# El Busto

El Busto és un municipi de Navarra, a la comarca d'Estella Occidental, dins la merindad d'Estella. Limita a l'oest amb Sansol, a l'est amb Los Arcos i al sud amb Torres del Río. El 2020 tenia 54 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2020 |
| 105 | 102 | 102 | 102 | 102 | 99 | 92 | 87 | 85 | 83 | 79 | 54 |
| Fonts: El Busto i Institut d'Estadística de Navarra ||||||||||||

## Referències

* ↑ «Provincia de Navarra (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22 gener 2021. [Consulta: 19 juny 2022].
# Veere

Veere (zelandès Ter Veere) és un municipi de la província de Zelanda, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener de 2009 tenia 22.003 habitants repartits per una superfície de 207,09 km² (dels quals 74,01 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Schouwen-Duiveland, a l'est amb Noord-Beveland i al sud amb Middelburg i Vlissingen

## Centres de població

Aagtekerke (població el 2003: 1,479), Biggekerke (895), Domburg (1,481), Gapinge (522), Grijpskerke (1,377), Koudekerke (3,620), Meliskerke (1,477), Oostkapelle (2,451), Serooskerke (1,833), Veere (1,520), Vrouwenpolder (1,125), Westkapelle (2,672), Zoutelande (1,593), Kamperland (1,342).

## Administració

El consistori consta de 19 membres, compost per:
* PvdA/GroenLinks 5 regidors
* Crida Demòcrata Cristiana, (CDA) 5 regidors
* SGP/ ChristenUnie, 5 regidors
* Partit Popular per la Llibertat i la Democràcia, (VVD) 3 regidors
* Dorpsbelangen en Toerisme Veere (DTV), 1 regidor

## Enllaços externs

* www.veere.nl
# Nanterre 92

El Nanterre 92 (fins al 2016 conegut com a JSF Nanterre (Jeunesse Sportive des Fontenelles de Nanterre)) és un club de bàsquet francès de la ciutat de Nanterre fundat el 1927. La temporada 2019-2020 participa en la Lliga francesa de bàsquet i l'Eurocup.

## Història

El JSF Nanterre va ser fundat el 1927. Després de 60 anys competint en competicions regionals, un grup d'aficionats va decidir donar un impuls esportiu al club posant accent a la formació de jugadors joves. El 1989 el JSFN va signar un acord amb la vila de Nanterre que seria d'una gran importància pel club. El 2004 el JSF Nanterre va assolir l'ascens a la lliga professional PRO B i el 2011 l'ascens a la PRO A.
En la temporada 2012-13 es va proclamar campió de la lliga francesa de bàsquet i va obtenir una plaça per competir en l'edició 2013-14 de l'Eurolliga de bàsquet.

## Pavellons

El JSF Nanterre disputa els seus partits com a local al Palais Des Sports de Nanterre, que té una capacitat per 1.600 espectadors i que està previst que s'ampliï fins a 3.000 espectadors.

## Referències

* ↑ Organigramme JSF Nanterre Arxivat 2013-06-26 a Wayback Machine.(francès)
* ↑ JSF Nanterre : une Histoire, un Projet… Arxivat 2013-06-26 a Wayback Machine.(francès)
* ↑ El modesto Nanterre conquista el título de liga en Francia(castellà)
* ↑ [«Cath-and-Shoot.com La mairie de Nanterre a validé l'agrandissement du Palais des Sports (francès).». Arxivat de l'original el 2013-06-29. [Consulta: 2 agost 2013]. Cath-and-Shoot.com La mairie de Nanterre a validé l'agrandissement du Palais des Sports (francès).]

## Enllaços externs

* Nanterre 92 - Lloc web oficial (francès)
# Solà de Santa

El Solà de Santa és una solana del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble d'Hortoneda. Es troba a llevant de Claverol, a prop de la Carretera d'Hortoneda, i a ponent d'Hortoneda. Constitueix tota la solana del costat de ponent del Roc de Santa, a l'esquerra del barranc de Santa. És al nord-est del Roc de Llenasca. Formen aquesta partida 12,2913 hectàrees de terres improductives i de bosquina.

## Referències

* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 1r juliol 2010].

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Poltàvskaia

Poltàvskaia - Полтавская (rus) - és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba al delta del riu Kuban, a 73 km al nord-oest de Krasnodar.

## Història

Fou fundada el 1794 com un dels primers quaranta assentaments dels cosacs de la Mar Negra a l'àrea del Kuban. El seu nom té origen en el de Poltava, a Ucraïna. El 1932-1933 fou inclosa dins les llistes negres de sabotatge, per això fou sotmesa a repressió i fam juntament amb unes altres tretze stanitses de la regió. La població que va sobreviure, pel seu sabotatge, va ser exiliada a la República de Komi, i la localitat va ser recolonitzada amb famílies de militars, essent rebatejada com a Krasnoarméiskaia. El 1934 fou designada centre administratiu del raió.
Durant la Segona Guerra Mundial fou ocupada per la Wehrmacht de l'Alemanya Nazi l'agost del 1942 i alliberada per l'Exèrcit Roig de la Unió Soviètica el 9 de març de 1943, després d'haver estat diverses setmanes en la línia principal del front a la batalla pel cap del pont del Kuban a la península de Taman. El 1994 va recuperar el seu nom original cosac, romanent la denominació soviètica únicament per al raió.

## Economia i transport

La localitat és centre d'una regió marcadament agrícola, la principal productora d'arròs de Rússia. Entre altres conreus, cal destacar-ne les hortalisses i els gira-sols. La ramaderia bovina és una de les altres activitats econòmiques de relleu de la localitat. Aquests productes agrícoles són processats per diverses companyies de l'stanitsa.
Compta amb una estació de tren que la connecta amb la línia entre Timaixovsk i Krimsk (via Slàviansk-na-Kubani). També està connectada per carretera a Slàviansk-na-Kubani (R251 Kropotkin-Krasnodar-Temriuk) i Timaixovsk (R268 Bataisk-Krasnodar).
# Palù

Palù és un comune (municipi) de la província de Verona, a la regió italiana del Vèneto.
A 1 de gener de 2020 la seva població era de 1.252 habitants.
Palù limita amb els següents municipis: Oppeano, Ronco all'Adige i Zevio.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 14 agost 2020].
# Villabona-Amasa

Villabona-Amasa és un municipi de Guipúscoa, de la comarca de Tolosaldea.

## Eleccions municipals 2007

Es van presentar cinc candidatures i els resultats van ser:
* Acció Nacionalista Basca: 1088 vots (6 escons).
* Partit Nacionalista Basc: 829 vots (5 escons).
* Partit Socialista d'Euskadi-Euskadiko Ezkerra: 245 vots (1 escó).
* Ezker Batua-Berdeak - Aralar: 204 vots (1 escó).
* Partit Popular (PP): 124 vots (0 escons).
Aquests resultats van donar com guanyadora a l'actual alcaldessa, Maixabel Arrieta Galarraga, per part d'ANB, en aconseguir 6 regidories. El PNB es va quedar molt prop d'assolir el mateix nombre de regidories, a l'assolir solament 1 menys que la formació guanyadora. Tant PSE-EE com Ezker Batua - Aralar es van quedar més lluny, en obtenir una única regidoria, mentre que el Partit Popular no va assolir cap representació al municipi.

## Història

Villabona va derivar de l'antiga i anterior població d'Amasa, avui barri de la vila. En data desconeguda, ambdues formaven una comunitat que feia servir conjuntament la parròquia de San Martín, la ferreria, el molí i els camins.
Amasa s'uneix a Tolosa el 1385. No se sap amb certesa si Villabona hi va formar veïnatge, encara que si la representava les Juntes Generals de Guipúscoa, atès que Villabona va obtenir el títol de vila a la fi del segle xv.
Amasa s'uneix a Villabona el 1620. Dintre del nucli urbà sobresurten interessants edificis:
* La Casa Consistorial, que data del segle xix (la original va ser cremada en 1812 per haver estat caserna de les tropes franceses en la Guerra de la Independència. Destaca en la seva façana un gran escut heràldic d'estil barroc de la vila.
* L'Església Parroquial sota advocació del Sagrat Cor de Jesús.

## Amasa

En el nucli d'Amasa, s'aixeca l'Església Parroquial de San Martín de Tours, construïda entre els segles xvi i xviii, és de planta de saló.

## Festes

Les festes patronals de Villabona celebren la festivitat de Santiago Apòstol, el 25 de juliol. A Amasa, se celebra a Sant Isidre, el dia 15 de maig i a Sant Martí l'11 de novembre. Durant aquestes festes es realitza l'"Oilasko-Joku", en el qual un mosso, amb els ulls embenats, ha de tallar el cap a un pollastre.

## Esports

Sobresurt en la vila l'exercici del "rebot", especialitat de la pilota basca, del que se celebren sengles campionats durant els mesos de juliol i setembre.

## Fills il·lustres

* José Joaquín Arín Oyarzábal.
* Eugeni Pere Cendoya (1894-1975) - arquitecte.
* Luis Olaso (1900) - futbolista internacional que va jugar a l'Atlètic de Madrid i Reial Madrid.
* Alfonso Olaso (1905-1937) - futbolista internacional que va jugar a l'Atlètic de Madrid.

## Referències

* ↑ Pascual Madoz e Ibáñez. "Villabona" in Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar. Vol. 32. Estrasburg: Edicions Talvera. 2022. p. 11277.

## Vegeu també

* Caseriu Larrea
# Wood Dale

Wood Dale és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 13.535 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wood Dale tenia 13.535 habitants, 5.117 habitatges, i 3.663 famílies. La densitat de població era de 1.119 habitants/km².
Dels 5.117 habitatges en un 29,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,9% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 28,4% no eren unitats familiars. En el 23,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 26,5% de 45 a 60 i un 14,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 57.509 $ i la renda mediana per família de 62.289 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.884 $ mentre que les dones 35.247 $. La renda per capita de la població era de 25.507 $. Aproximadament el 2,9% de les famílies i el 4,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wood Dale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wood Dale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Camps d'en Nadal

Els Camps d'en Nadal es un jaciment arqueològic a Fornells de la Selva. S'hi han trobat útils del Paleolític Mig, lítics, denticulats, raspadors i còdols tallats de la cultura Acheulià i ascles que correspondrien al Paleolític mitjà.

## Descripció

Els camps d'en Nadal estan situats a l'oest del Mas Roders i al nord del camp d'en Robau, a l'extrem occidental del terme municipal de Fornells de la Selva i a l'oest i prop del polígon industrial de Fornells.
Fou Excavat i prospectat en intervencions preventives durant el 2008 i el 2009, degut a les obres en el tram Riudellots c/ Joan Torró de la Línia d'Alta Velocitat Madrid-Zaragoza-Barcelona-Frontera Francesa.
El conjunt material documentat està format per 20 útils lítics, denticulats, raspadors i còdols tallats de la cultura Acheulià, tot i que una notable quantitat d'ascles correspondria al Paleolític mitjà.

## Referències

* 1 2 3 4 Cantón Playà, Pere. Pere Cantón Playa. Les comarques Gironines: Del Paleolític als Visigots. Diputació de Girona, Associació Arqueològica de Girona, 2001. ISBN 84-607-2645-2 [Consulta: 24 setembre 2022].
* 1 2 3 «CAMPS D'EN NADAL». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2022].

## Vegeu també

* Prehistòria a Catalunya
# Wolfgang Schmieder

Wolfgang Schmieder (Bromberg, Prússia 1901- Freiburg im Breisgau, 1990) fou un musicòleg i bibliotecari alemany. Va començar el 1931 com bibliotecari de Biblioteca Nacional de Saxònia a Dresde. De 1933 al 1942 va ser director dels arxius de l'editorial Breitkopf & Härtel a Leipzig, i després fins a la seva jubliació a la biblioteca la Universitat de Frankfurt entre 1942 i 1963. A partir d'aquest any va residir a Freiburg im Breisgau fins a la seva mort el 1990, a l'edat de 89 anys.
Gran especialista en l'obra de Johann Sebastian Bach, l'any 1950 publicà la primera edició del Bach Werke Verzeichnis, més conegut per les seves inicials, BWV, un catàleg sistemàtic de l'obra del compositor que avui en dia és acceptat a nivell mundial. Així, per facilitar la seva identificació, les obres de Bach són sempre acompanyades del seu número del BWV.
En el seu magne compendi, Schmieder analitzà, investigà i autentificà totes i cada una de les obres de Bach. Com que és impossible la datació d'un gran nombre d'obres, Schmieder va organitzar el seu catàleg en ordenar-les per categories i no pas cronològicament. La segona edició del BWV, apareguda pòstumament l'any 1990, contenia algunes rectificacions. La investigació bachiana encara avui aporta nous descobriments que obliguen a una actualització periòdica del catàleg de Schmieder.

## Referències

* ↑ Sächsische Landesbibliothek – Staats- und Universitätsbibliothek Dresden (SLUB)
* ↑ «Wolfgang Schmieder». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Dorfmüller, Kurt; Ott, Alfons; Schmieder, Wolfgang «Wolfgang Schmieder — Bibliographie: Erstellt zu seinem 65. Geburtstag am 29. Mai 1966» (en alemany). Fontes Artis Musicae. International Association of Music Libraries, Archives and Documentation Centres (IAML), 14, 1/2, 1967, pàg. 43–53.

## Bibliografia

* von Dadelsen, Georg (red.); Dorfmüller, Kurt. Quellenstudien zur Musik. Wolfgang Schmieder zum 70. Geburtstag (en alemany). Frankfurt del Main: Peters, 1972, p. 204. ISBN 978-3876260051.

## Enllaços externs

* «Bach Werke Verzeichnis». Arxivat de l'original el 2008-03-25. [Consulta: 16 juny 2010].
* Serra, Josep-Miquel. «La pàgina en català de J.S. Bach».
# Campionat del Món de Trial 2015

La temporada de 2015 del Campionat del Món de trial fou la 41a edició d'aquest campionat, organitzat per la FIM. El calendari oficial constava de 18 proves puntuables, celebrades entre el 25 d'abril i el 13 de setembre.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Toni Bou | Montesa | 345 |
| 2 | Adam Raga | Gas Gas | 311 |
| 3 | Jeroni Fajardo | Beta | 246 |
| 4 | Albert Cabestany | Sherco | 233 |
| 5 | Takahisa Fujinami | Montesa | 196 |
| 6 | Jaime Busto | Montesa | 182 |
| 7 | Alexandre Ferrer | Sherco | 142 |
| 8 | James Dabill | Vertigo | 134 |
| 9 | Jorge Casales | Beta | 112 |
| 10 | Eddie Karlsson | Montesa | 95 |

## Referències

* «FIM World Trial Championship - 2015» (en anglès). trialonline.org. Arxivat de l'original el 16 d'octubre 2015. [Consulta: 7 setembre 2015].
* «FIM World Trial Championship. Classifications» (en anglès). fim-live.com. FIM, 2015. [Consulta: 7 setembre 2015].
# Campionat del Món de Trial 2018

La temporada de 2018 del Campionat del Món de trial fou la 44a edició d'aquest campionat, organitzat per la FIM. El calendari oficial constava de 9 proves puntuables, celebrades entre el 20 de maig i el 16 de setembre. 2 de les proves programades es disputaren als Països Catalans: el Gran Premi de Catalunya a Camprodon (Ripollès), prova inaugural el 20 de maig, i el Gran Premi d'Andorra a Sant Julià de Lòria el 17 de juny.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Toni Bou | Montesa | 170 |
| 2 | Adam Raga | TRRS | 129 |
| 3 | Jaime Busto | Gas Gas | 126 |
| 4 | Jeroni Fajardo | Gas Gas | 117 |
| 5 | Albert Cabestany | Beta | 104 |
| 6 | Takahisa Fujinami | Montesa | 92 |
| 7 | James Dabill | Beta | 80 |
| 8 | Jorge Casales | Vertigo | 74 |
| 9 | Miquel Gelabert | Sherco | 71 |
| 10 | Jack Price | Gas Gas | 53 |

## Referències

* «World GP Championship 2018» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 12 octubre 2018].
* «Championship overview. Ranking riders 2018» (en anglès). fim-moto.com. FIM, 2018. [Consulta: 12 octubre 2018].
# Vitis rupestris

Vitis rupestris és una espècie de vinya, originària del sud-est dels Estats Units i Mèxic. És una planta no enfiladissa espessa, que no creix sota l'ombra i es va trobar en prats drenats d'aigua. És utilitzada per a formar hibrids amb l'espècie europea Vitis vinifera i amb altres espècies americanes que sonsónsistents a la fil·loxera, El pasturatge ha forçat a cultivar-les a prop de rierols menys utilitzats pel bestiar.

## Distribució i ecologia

La distribució natural de Vitis rupestris es concentra als turons Ozark de Missouri i Arkansas. L'espècie és menys freqüent en poblacions disperses a l'est com Pennsilvània i al sud-oest fins a Oklahoma i Texas. Hi ha alguns estudis de les espècies que es produeixen a la zona de la Badia de San Francisco a Califòrnia, però és probable que siguin dispersades de cultius.
Vitis rupestris és una planta arbustiva autosuficient que no creix a l’ombra i que només es troba a les riberes i als bancs de rius. Gran part del seu hàbitat ha estat destruït a causa de la presa de rius i la destrucció d'illes per a la navegació. La Vitis rupestris ha estat classificada com a espècie amenaçada a Indiana, Kentucky, Pennsilvània i Tennessee. Les localitzacions conegudes de Vitis rupestris salvatge desapareixen ràpidament, cosa que pot amenaçar el futur d'aquesta espècie de raïm.
També es pot trobar hibridada en parts de la seva àrea amb la Vitis riparia i altres espècies de Vitis.

## Referències

* ↑ «Vitis rupestris». Tropicos.org - Missouri Botanical Garden. [Consulta: 10 juliol 2021].
* ↑ «Biota of North America Program 2014 county distribution map». Bonap.net. [Consulta: 10 juliol 2021].
* ↑ «Vitis rupestris Calflora». calflora.org. [Consulta: 10 juliol 2021].
* ↑ Munson, T. V. (Thomas Volney). Foundations of American grape culture. New York, Orange Judd company, [c1909].
* ↑ «PLANTS Profile for Vitis rupestris (sand grape) | USDA PLANTS». USDA Plants Database. [Consulta: 10 juliol 2021].
* ↑ «Why In Situ?». USDA ARS Online Magazine Vol. 46, No. 12, 1998. [Consulta: 10 juliol 2021].
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1990

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1990 es va celebrar a Maebashi (Japó) a l'agost de 1990.
Les competicions es van celebrar al Green Dome Maebashi. En total es va competir en 15 disciplines, 12 de masculines i 3 de femenines.

## Resultats
### Masculí
#### Professional

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Michael Hübner RDA | Claudio Golinelli Itàlia | Stephen Pate Austràlia |
| Persecució individual | Viatxeslav Iekímov Unió Soviètica | Francis Moreau França | Armand de Las Cuevas França |
| Cursa per punts | Laurent Biondi França | Michael Marcussen Dinamarca | Danny Clark Austràlia |
| Keirin | Michael Hübner RDA | Michel Vaarten Bèlgica | Claudio Golinelli Itàlia |
| Darrere moto | Walter Brugna Itàlia | Peter Steiger Suïssa | Danny Clark Austràlia |

#### Amateur

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Bill Huck RDA | Curtis Harnett Canadà | Jens Fiedler RDA |
| Persecució individual | Ievgueni Berzin Unió Soviètica | Valery Baturo Unió Soviètica | Mike McCarthy Estats Units |
| Persecució per equips | Unió Soviètica Ievgueni Berzin Valery Baturo Alexander Gontchenkov Dmitri Nelyubin | RFA Michael Glöckner Stefan Steinweg Erik Weispfennig Andreas Walzer | Austràlia Brett Aitken Darren Winter Stephen Mcglede Mark Kingsland |
| Quilòmetre contrarellotge | Alexandre Kiritchenko Unió Soviètica | Martin Vinnicombe Austràlia | Jens Glücklich RDA |
| Cursa per punts | Stephen Mcglede Austràlia | Bruno Risi Suïssa | Jan-Bo Petersen Dinamarca |
| Tàndem | Itàlia Gianluca Capitano Federico Paris | Japó Narihiro Inamura Toshinobu Saito | RFA Uwe Butchmann Markus Nagel |
| Darrere moto | Roland Königshofer Àustria | David Solari Itàlia | Andrea Bellati Suïssa |

### Femení

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Connie Paraskevin-Young Estats Units | Renee Duprel Estats Units | Rita Razmaitė Unió Soviètica |
| Persecució individual | Leontien van Moorsel Països Baixos | Madonna Harris Nova Zelanda | Barbara Ganz Suïssa |
| Cursa per punts | Karen Holliday Nova Zelanda | Svetlana Samokhvalova Unió Soviètica | Kristel Werckx Bèlgica |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Unió Soviètica | 4 | 2 | 1 | 7 |
| 2 | RDA | 3 | 0 | 2 | 5 |
| 3 | Itàlia | 2 | 3 | 0 | 5 |
| 4 | Austràlia | 1 | 1 | 4 | 6 |
| 5 | França | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 6 | Estats Units | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 7 | Nova Zelanda | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 8 | Àustria | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 | Països Baixos | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 10 | Suïssa | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 11 | Dinamarca | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 11 | RFA | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 14 | Canadà | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 14 | Japó | 0 | 1 | 0 | 1 |
| | TOTAL | 15 | 15 | 15 | 45 |

## Enllaços externs

* Resultats a la web de l'UCI
* World Championship Track Cycling (anglès)
# Voltor del Cap

El voltor del Cap (Gyps coprotheres) és un ocell rapinyaire de la família dels accipítrids (Accipitridae). Habita muntanyes de l'Àfrica Meridional des de Botswana fins a la Província del Cap, a Sud-àfrica. El seu estat de conservació es considera vulnerable.

## Referències

* ↑ «Voltor del Cap». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021 (català)
* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 271. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Cape Vulture. Gyps coprotheres» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2021. [Consulta: 7 novembre 2022].