OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La llegenda de l'Innombrable

La llegenda de l'innombrable és una pel·lícula espanyola road-movie de comèdia del 2010 escrita, dirigida i produïda per Salomón Shang Ruiz. Ha estat rodada en català.

## Sinopsi

La vida de l'Amanda és un infern per culpa d'un vilà habitant als boscos de l'interior de Catalunya, conegut com L'Innombrable. Com que el seu promès ha fugit esporuguit i les autoritats locals són totalment incompetents, no li toca més remei que cercar ajuda de terceres persones. Només troba suport de Jimmy "el gran", un noi retardat però corpulent, i Xicu, un expresidiari que es busca la vida com pot. Amb aquest duet d'incompetents i l'Amanda, que resulta ser no tan innocent, va a la recerca de l'Innombrable

## Repartiment

* Juan Luis Galiardo - Innombrable
* Clara Galí - Amanda
* Salomón Shang Ruiz - Xicu
* Tony Corvillo - Jimmy
* Emmanuelle Tiziani - Quique

## Recepció

No va ser gaire ben rebuda per la crítica. Salvador Llopart, de La Vanguardia, que qualifica Shang com el darrer dadaista, i qualifica la trama de
| « | relat d'un assetjament el clau paranoic/surrealista d'un ésser trement ... que surt poc ... perseguit per una col·lecció de personatges estrafolaris i esperpèntics perduts per una zona rural indeterminada de Catalunya ... el propi Shang es multiplica com actor ... i hi ha cameos com el de Pere Vall, redactor en cap de Fotogramas ... Un, en la seva candidesa, diria que Shang se'n riu de si mateix si no sospités que se'n riu de tots nosaltres. | » |
Per la seva banda, Quim Casas d'El Periódico de Catalunya, considera la pel·lícula com la més definitòria de Shang:
| « | Cap altra la guanya pel que fa a abusos (de metratge, de personatges friquis, per definir-los d'alguna manera) i excessos. Suposada comèdia negra o de l'absurd, amb una figura proteica de fons, l'innominable que encarna Juan Luis Galiardo (que s'apunta a un bombardeig), la pel·lícula transcorre amb tedioses escenes en què es parla molt i la càmera mai està fixa sobre un trípode. El lleuger tremolor dels enquadraments és una metàfora del que resulta el film: una tremolor permanent entre el disbarat i la paròdia, entre el cine i el no-cine, entre la (teòrica) llibertat creativa i el tot s'hi val. | » |

## Nominacions

Als Premis Gaudí de 2011 va rebre quatre nominacions Millor actriu principal (Clara Galí), Millor música original (Santos Martínez), Millor maquillatge i perruqueria (Laura Zamacois) i Millor direcció de producció (Víctor H. Torner i Xavier Coll).

## Referències

* ↑ La llegenda de l'innombrable a catalanfilms
* ↑ La llegenda de l'Innombrable, La Vanguardia, 10 de desembre de 2010
* ↑ 'La llegenda de l'Innombrable', el cine del tot s'hi val, El Periódico, 10 de desembre de 2010
* ↑ La llegenda de l'innombrable al web de l'Acadèmia de Cinema
# L'allau

L'allau (títol original: Avalanche) és una pel·lícula dels Estats Units dirigida per Corey Allen, estrenada el 1978. Ha estat doblada al català.

## Argument

Uns turistes lluiten per sobreviure després d'una allau de neu caiguda en les pistes d'esquí. Les seves vacances, aleshores, es converteixen en un joc de supervivència.

## Repartiment

* Rock Hudson: David Shelby
* Mia Farrow: Caroline Brace
* Robert Forster: Nick Thorne
* Jeanette Nolan: Florence Shelby
* Rick Moses: Bruce Scott
* Steve Franken: Henry McDade
* Barry Primus: Mark Elliott
* Cathy Paine: Tina Elliott
* Jerry Douglas: Phil Prentiss
* Antony Carbone: Leo
* Peggy Browne: Annette River
* Pat Egan: Cathy Jordan
* Joby Baker: Director' TV
* X Brands: Marty Brenner
* Cindy Luedke: Susan Maxwell

## Referències

* ↑ esadir.cat. L'allau. esadir.cat.
* ↑ «Avalanche (1978)». The New York Times.
# La revenja

La revenja (títol original: La Revanche) és una pel·lícula francesa dirigida per Pierre Lary, estrenada l'any 1981. Ha estat doblada al català.

## Argument

Jeanne Jouvert, novel·lista amb el pseudònim de Beauvau, acaba de rebre el premi del Quai des Orfèvres. Però el seu editor fa sense saber-ho fer un cop de publicitat: atribuir aquest èxit a l'espòs de l'autor, Alfred, comissari de policia. Jeanne està furiosa, sobretot perquè Albert es deixa agafar per l'èxit. Es deixa felicitar pels seus superiors, i acaba per atribuir-se fins i tot la feina.
Anne Beaufort, amiga de Jeanne, s'ha casat amb el venedor d'armes Jacques Beaufort, i pensa treballar en l'agroalimentària. En un sopar de treball d'ell, ella es veu obligada a reemplaçar la serventa, i descobreix també que el seu marit la creu més ingènua del que és.

## Repartiment

* Annie Girardot: Jeanne Jouvert
* Claude Rich: Jacques Beaufort
* Dominique Labourier: Anne Beaufort
* Catherine Alric: Sylvie Noec
* Philippe Avron: Alexandre Degueldre
* Gérard Boucaron: Marcel
* Bruno Garcin: l'inspector Morland
* Greg Germain: l'inspector Bastiani
* Raquel Iruzubieta: Bianca
* Jean-Pierre Sentier: Jo Storti
* Jacqueline Chabridon: la periodista
* Gérard Holtz: el periodista T.V
* Didier Flament: l'editor
* Fabienne Mai: Suzanne

## Referències

* ↑ esadir.cat. La revenja. esadir.cat.
* ↑ «La Revanche». imdb.

## Enllaços externs

* La Revenja sobre el lloc de Unifrance
# La Coromina (Oristà)

La Coromina és una masia d'Oristà (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular format per planta baixa, pis i golfes, oritentat a migdia amb teulada a dues vessants, sent més pronunciada la vessant que cau sobre la façana.
La construcció és de pedra irregular i pedra tallada a les obertures, amb un portal adovellat de grans dimensions.
El mas està conformat per tres cossos, l'original de planta quadrada, un afegit al seu costat amb una galeria amb arcades al pis i, unida a aquest, la capella.
Davant la capella hi ha les cabanes i el femer amb un portal que conforma la lliça datada el 1871.
La capella, coberta amb una teulada a una vessant lateral, està dedicada a Sant Josep i conserva les pintures originàries de l'altar. La llinda del portal dentrada està dtada el 1823.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «La Coromina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2017].
# Las cuatro bodas de Marisol

Las cuatro bodas de Marisol és una pel·lícula protagonitzada per l'actriu i cantant Marisol al costat del cantant i actor Jean-Claude Pascal. És la quarta de les sis pel·lícules en les quals Marisol va compartir cartell amb Isabel Garcés. A més, és la primera vegada en la qual sentim a Marisol cantar i parlar amb la seva veu adulta, si bé Marisol en l'època continuava sent menor d'edat (llavors tenia 20 anys, i la majoria d'edat s'aconseguia els 21)..

## Argument

Marisol és una actriu de cinema que manté un festeig amb Frank Moore (Jean-Claude Pascal), el director de la pel·lícula que està rodant. La relació entre els nuvis va vent en popa i decideixen contreure matrimoni. No obstant això, Marisol està recelosa que Frank, compinchado amb el productor, Gordon, només vulgui casar-se per a donar publicitat a la pel·lícula. Per això, decideix tramar un pla: crida a tres antics pretendents i els fa acudir a les noces. Els tres, davant tots els mitjans que la televisen, exigeixen que se suspengui la cerimònia, ja que Marisol ja ha donat paraula de matrimoni als tres.
Marisol, poc després, compte les tres històries a Frank, totes elles protagonitzades per ella, la seva mare (Isabel Garcés) i cadascun dels pretendents. En la primera, el pretendent és Martin (Axel Darna), un cantant anglès que la coneix mentre ella s'escapa d'un internat a Londres. En la segona, el pretendent és Rafael (Emilio Gutiérrez Caba), un maletilla que ella troba en el mas on està vivint. Decideix amadrinarle i organitza una correguda per a ell i fer-li famós.
En la tercera i última, el pretendent és el doctor Pierre Durán (Daniel Martín) un metge que treballa en la selva africana, al qual coneix quan Marisol, que està rodant la seva primera pel·lícula amb Gordon, interpretant a una monja, es fa passar per monja autèntica perquè l'assessora de l'equip de rodatge, que havia d'anar-se amb el doctor, pugui veure als seus pares. Marisol conta totes aquestes històries a Frank, però la seva reacció no serà la que Marisol espera...

## Temes musicals

* La boda
* Johnny
* La tarara
* Belén Belén (a dúo con Peret)
* La boda (reprise)
Tots els temes estan composts per Fernando Arbex i Adolfo Waitzman, excepte Belén Belén, composta per Peret, i La tarara, cançó popular arreglada per Alfonso Sainz.

## Referències

* ↑ «Real Decreto-ley 33/1978, de 16 de noviembre, sobre mayoría de edad». [Consulta: 2009].
* ↑ Las cuatro bodas de Marisol a fotogramas.es
* ↑ Las cuatro bodas de Marisol a discogs

## Enllaços externs

* Fitxa a IMDb
* Fitxa tècnica de la pel·lícula
# Villa Louvigny

Villa Louvigny és un edifici de la ciutat de Luxemburg, al sud de Luxemburg, que es va utilitzar com a seu de la Compagnie Luxembourgeoise de Télédiffusion, precursora de RTL Group. Està situat al Parc Municipal, al barri de Ville Haute del centre de la ciutat. Construït el 1920 en un lloc on abans havia estat el fort Louvigny de l'antiga fortalesa de Luxemburg, l'edifici es va llogar a la Compagnie Luxembourgeoise de Télédiffusion, que finalment va comprar l'edifici el 1936. El 1991, les oficines administratives es va traslladar a un nou edifici a l'altiplà de Kirchberg, i cinc anys després s'hi van moure les instal·lacions. L'Orquestra Filharmònica de Luxemburg va romandre a les instal·lacions fins a l'any 2005, quan es va acabar de construir la Filharmònica.
Villa Louvigny ha estat la seu del Festival de la Cançó d'Eurovisió en dues ocasions, el 1962 i el 1966. Des de l'any 2000 Villa Louvigny és la seu principal del Ministeri de Salut.

## Vegeu també

* Radio Luxembourg
# Sulphur Springs

«Sulphur Springs» té aquests significats:
* Sulphur Springs (Arkansas)
* Sulphur Springs (Indiana)
* Sulphur Springs (Texas)
* Hot Sulphur Springs, població dels Estats Units a l'estat de Colorado.
* White Sulphur Springs (Montana), població dels Estats Units a l'estat de Montana.
* White Sulphur Springs (Virgínia de l'Oest), població dels Estats Units a l'estat de Virgínia de l'Oest.
# Gurgesiella furvescens

Gurgesiella furvescens és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 52 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar i les femelles ponen càpsules d'ous, les quals presenten com unes banyes a la closca.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic sud-oriental: les Illes Galápagos i les costes centrals de Xile.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ «Gurgesiella furvescens». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Grove, J.S. i R.J. Lavenberg, 1997. The fishes of the Galápagos Islands. Stanford University Press, Stanford, 863 p.
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* ↑ Lamilla, J. i Sáez, S., 2003. Clave taxonómica para el reconocimiento de especies de rayas chilenas (Chondrichthyes, Batoidei). Invest. Mar., Valparaíso 31(2):3-16.
* ↑ Pequeño, G., 1989. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada. Rev. Biol. Mar., Valparaíso 24(2):1-132.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* McEachran, J. i Compagno, L.J.V., 1979. A further description of Gurgesiella furvescens with comments on the interrelationships of Gurgesiellidae an Pseudorajidae (Pisces, Rajoidei). Bulletin of Marine Science 29(4):530-553.
* McEachran, J.D. i K.A. Dunn, 1998. Phylogenetic analysis of skates, a morphologically conservative clade of elasmobranchs (Chondrichthyes: Rajidae). Copeia (2):271-290.
* Pequeño, G. i Lamilla, J., 1979. Primer hallazgo de una hembra de Gurgesiella furvescens (De Buen, 1959) (Elasmobranchii: Gurgesiellidae). Anales del Museo de Historia Natural de Valparaíso 12:233-237.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* uBio (anglès)
# Edat mitjana llatina

L'edat mitjana com a la continuació de l'antiguitat clàssica, és a dir com a prolongació de l'imperi Romà, condueix a la definició d'Edat Mitjana Llatina. El primer que utilitza aquest terme és Carlemany. Aquesta denominació és el que permet entendre la configuració de l'edat mitjana com una entitat que beu de les fonts de Roma tant en la seva concepció d'estat, de la seva església i de la seva cultura i que totes elles juntes són el punt de partida de l'edat mitjana.
Aquesta cultura europea cristiana neix en part gràcies al trasllat de poder i civilització anomenats "Translatio imperii" i "Translatio studii". Quan Carlemany restableix l'imperi es considera que s'ha produït una translació de l'imperi de Roma a un altre poble. Aquest imperi és, tal com ho va ser també l'imperi Romà, concebut des d'una perspectiva universal i no nacional tant des del punt de vista polític com religiós.
Aquesta supremacia del món llatí en l'edat mitjana queda reflectida a modus d'exemple en el fet que els pobles alemanys que són en principi invasors a l'imperi Romà s'assimilen a la cultura llatina. Això explica aquest lligam tan profund entre l'edat mitjana i l'antiguitat clàssica. El llatí és en temps de Barbaroja la llengua amb què la literatura expressa les seves millors obres.
Aquest univers romà ple de contradiccions i d'influències diverses té un eix vertebrador en el llatí, la llengua de Roma. Aquest lligam és el que permet establir aquesta relació de tot allò medieval com a Edat Mitjana Llatina.

## Referències

* ↑ Ernst Robert Cutius. Edat media, Edat Media Latina, Romania p.50.
* ↑ Jordi Cerdà. «Qüestions preliminars». Introducció a la literatura europea, 2011, pàg. 9..
* ↑ Ernst Robert Cutius. Edat media, Edat Media Latina, Romania p.52.
* ↑ Ernst Robert Cutius. Edat media, Edat Media Latina, Romania p.53.
# Kehila Kedosha Janina

La Kehila Kedosha Janina és una sinagoga de ritu romaniota situada a Chinatown, al Lower East Side de Manhattan a New York.

## Història

Kehila Kedosha Janina té com a particularitat de ser l'única sinagoga romaniota d'Amèrica. La congregació va ser fundada el 1906 per immigrants jueus vinguts d'Ioannina a Grècia tot i que la sinagoga no va ser edificada fins al 1927. Fins a la Segona Guerra Mundial la comunitat romaniota del Lower East Side va conèixer un període de prosperitat: hi havia tres rabins que oficiaven a la sinagoga i durant les grans celebracions estava tant plena que no hi havia prou seients lliures. Al final de la guerra, molts membres de la comunitat es van instal·lar a altres barris de New York, establint-se a Harlem, el Bronx i a Brooklyn. Aquestes comunitats ja no són actives actualment.
La sinagoga ha estat classificada per la ciutat de New York el 2004. La municipalitat hi ha fet importants treballs de restauració el 2006. Cada diumenge hi tenen lloc visites guiades.

## Oficis

A la sinagoga encara hi ha una petita comunitat en declivi. La sinagoga és oberta únicament el sàbat i durant les festes jueves, no s'hi celebren oficis entre setmana.

## Enllaços externs

* Web oficial
* Kehila Kedosha Janina
* http://www.sephardiccouncil.org/genee.html
# AnyDVD

AnyDVD és un controlador que funciona amb Windows que permet la descodificació de DVD, així com l'eliminació de la còpia específica de prevenció i les prohibicions de les operacions d'usuari (UOPs). Hi ha actualitzacions que permeten fer el mateix amb el HD-DVD i Blu-ray. AnyDVD s'executa en segon pla, fent que els discs copiats siguin de regió lliure. A més d'eliminar les restriccions digitals, AnyDVD també deixa sense efecte el sistema de prevenció de còpia de Macrovision que distorsiona el senyal de vídeo d'alta qualitat per així evitar la còpia del material protegit, a més d'eliminar el sistema de prevenció de còpia de CDs d'enregistrament i reproducció de so.
A partir de la versió 6.1.4.3, AnyDVD llançà un ripper que va eliminar Sony el 2007. El mòdul ripper s'elaborà amb un codi d'Elby CloneDVD. Les versions anteriors van utilitzar un ripper fet per FixVTS, però FixVTS fou bloquejat per amenaces legals de Sony.

## Referències

* ↑ «AnyDVD (HD) 6.4.0.0 | RedFox Forum» (en anglès). [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Sony's ARccOS group takes down RipIt4Me and FixVTS». AfterDawn, 12-06-2007. [Consulta: 6 desembre 2012].
* ↑ AfterDawn.com «Sony's ARccOS group takes down RipIt4Me and FixVTS». AfterDawn.
# Gustaf Otto Stenbock

Gustaf Otto Stenbock, nascut al castell de Torpa, en el comtat de Västra Götaland el 7 de setembre del 1614, mort a Estocolm el 24 de setembre del 1685, fou un militar i home d'Estat suec.

## Biografia

Fou nomenat major general en 1643, membre del Consell Privat en 1652, mariscal de camp en 1656, governador general d'Escània de Halland i Blekinge de 1658, almirall del regne en 1664 i Canceller de la Universitat de Lund de 1666. Va ser desposseït del seu títol d'almirall el 1675 pel rei Carles XI de Suècia.
Es va casar en 1645 amb la baronessa Brita Banya d'Åminne (morta en 1658) i després amb Christina Catharine De la Gardie, filla del mariscal de camp i comte Jakob De la Gardie, en 1658. D'aquests dos matrimonis van néixer diversos fills, incloent Magnus Stenbock (1663-1717), mariscal de camp del rei Carles XII de Suècia durant la Gran Guerra del Nord.

## Enllaços externs

* Worldroots.com - Els descendents de Gustaf Eriksson I, rei de Suècia
* Gustaf Otto Stenbock (Gustavsson) Arxivat 2007-10-30 a Wayback Machine. (suec)
* Arbre genealògic de la família Stenbock a la comunitat Ancestry.com
* Família de Gustaf Otto Stenbock Arxivat 2007-06-22 a Wayback Machine.
* Retrat, 1729: Gustavus Otto Stenbock
# Aphyoplatys duboisi

Aphyoplatys duboisi és una espècie de peix de la família dels aploquílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: República del Congo i República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 «Aphyoplatys duboisi» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Poll, M. 1952. Notes sur les Cyprinodontidae de Léopoldville avec description d'une espèce nouvelle du genre Epiplatys. Rev. Zool. Bot. Afr. v. 46 (pts 3-4): 295-300.
# Güstrow

Güstrow (pronunciat en alemany, /ˈɡʏstʁo/; en llatí, Gustrovium) és una ciutat en Mecklenburg-Pomerània Occidental, al nord-est d'Alemanya, capital del districte de Rostock (Rostock pròpiament dita és districte-ciutat lliure).
El 2012 tenia 28.600 habitants, cosa que la fa la setena ciutat més gran a Mecklenburg-Pomerània Occidental. Des de 2006 Güstrow té el sufix oficial Barlachstadt.
La ciutat és coneguda pel seu renaixentista palau de Güstrow i la seva catedral d'estil gòtic bàltic ("o de maons") amb una escultura de l'Àngel Flotant d'Ernst Barlach.

## Geografia

La ciutat de Güstrow es localitza 45 quilòmetres al sud de Rostock, al costat del riu Nabel, un afluent del Warnow. El canal Bützow-Güstrow (en alemany: Bützow-Güstrow-Kanal) és una connexió navegable cap a Warnow també utilitzat per turistes fluvials.
El municipi inclou 5 llacs (Inselsee, Sumpfsee, Parumer See, Grundloser See i Gliner See) i diversos boscos al voltant.

## Etimologia

El nom de Güstrow prové del polabi Guščerov i significa "lloc del llangardaix".

## Personatges cèlebres

* Joachim Daniel von Jauch (1688-1754), major general i arquitecte barroc.
* Harry Lehmann (1924-1998), medalla Max Planck de física.
* Ulrich Neckel (1898-1928), medalla Pour le Mérite com a pilot a la Primera Guerra Mundial.
* Erwin Rostin (1907-1942), comandant d'U-Boot.
* Ernst Barlach (1870-1938), escultor i escriptor expressionista.

## Ciutats agermanades

* Ribe, Dinamarca
* Valkeala, Finlandia
* Kronshagen, Alemanya
* Gryfice (Greifenberg), Polònia
* Neuwied, Alemanya

## Referències

* ↑ European Route of Brick Gothic Arxivat 2016-05-30 a Wayback Machine. Güstrow Cathedral
* ↑ Ernst Eichler: Städtenamenbuch der DDR. Leipzig 1988, p. 125.
# Atrai

Atrai (Atreeye) també anomenat Gumani, és un riu del nord de Bangladesh. El seu nom ja apareix al Mahabharata. Neix a Bengala Occidental amb el nom de Karatoya i corre a l'oest del riu Jamuna cap al districte de Dinajpur a Bangladesh on agafa el nom d'Atrai; desaigua al Ganges. Té una longitud de 390 km i la màxima profunditar és de 30 metres. Passa per Gangarampur, Balurghat i altres ciutats.

## Referències

* ↑ The imperial gazetteer of India, 1885, Sir William Wilson Hunter, Londres, Trübner & co.
# Autodesk

Autodesk, Inc. (NASDAQ: ADSK ) és una corporació multinacional estatunidenca que se centra en programari de disseny 2D i 3D per a l'ús en arquitectura, enginyeria i construcció, manufactura i mitjans de comunicació i entreteniment. Autodesk va ser fundada el 1982 per John Walker, coautor de les primeres versions del producte principal, el programari de CAD AutoCAD, i dotze altres. La seva seu està a San Rafael, Califòrnia. Autodesk s'ha tornat coneguda pel seu programari de disseny assistit per ordinador AutoCAD. A més d'AutoCAD, Autodesk desenvolupa solucions de prototips digitals per visualitzar, simular i analitzar l'actuació del món real utilitzant un model digital durant el procés de disseny. La companyia també desenvolupa programari de modelatge d'informació d'edificis per generar i administrar les dades d'habitatge a partir d'un model d'edifici de tres dimensions. Autodesk també proporciona la creació de mitjans digitals i programari de gestió de d'efectes visuals per a cinema i televisió, correcció de color i edició d'animacions, desenvolupament de jocs i visualització de dissenys.

## Referències

* ↑ «Company Profile for Autodesk Inc (ADSK)» (en anglès). [Consulta: 15 abril 2010].
* ↑ «Autodesk - Digital Prototyping» (en anglès). Autodesk, 2008.
* ↑ «Autodesk - Media & Entertainment» (en anglès). Autodesk, 2008. Arxivat de l'original el 2011-01-24. [Consulta: 15 abril 2010].

## Enllaços externs

* Autodesk - Lloc web oficial
* Bloc d'Autodesk(anglès)
# Armadura (Keyser)

Armadura és una pintura a l'oli realitzada probablement l'any 1926 per l'artista Ragnhild Keyser (1889-1943), es troba en la col·lecció del Museu Nacional d'Art, Arquitectura i Disseny d'Oslo pel que va ser adquirit l'any 1977 (Inv. NG.M.03145). Les dimensions de la pintura són 109,5 × 50 centímetres.
Ragnhild Keyser va ser un dels pintors abstractes més importants de la pintura nòrdica a la dècada de 1920, encara que en els seus principis es va inclinar més cap al moviment cubista. S'havia inspirat, entre altres artistes, d'André Lhote i Fernand Léger a París, on va romandre de 1920 a 1935. Va realitzar les seves obres més importants durant els anys 1925-1927. A través de les seves obres ha entrat a la història de l'art noruec del segle xx.
Armadura està realitzada amb pintura per contrast energètic entre el punt de color vermell amb el blanc, amb formes d'estructures i superfícies que semblenexpressar l'era de la indústria i la tecnologia.

## Referències

* ↑ «Armour» (en inglés). Europeana.eu. [Consulta: 8 maig 2016].
* 1 2 «Ragnhild Keyser, Rustning» (en noruec). Nasjonalmuseet. Arxivat de l'original el 2017-12-23. [Consulta: 8 maig 2016].
Viccionari