OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Springville (Utah)

Springville és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 20.424 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Springville tenia 20.424 habitants, 5.975 habitatges, i 5.024 famílies. La densitat de població era de 683,3 habitants per km².
Dels 5.975 habitatges en un 51,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 72,4% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 15,9% no eren unitats familiars. En el 13,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 37,4% tenia menys de 18 anys, un 12,7% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 14% de 45 a 60 i un 7,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 25 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.472 $ i la renda mediana per família de 48.845 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.942 $ mentre que les dones 26.098 $. La renda per capita de la població era de 15.634 $. Entorn del 6,6% de les famílies i el 8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Springville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Springville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Plantilla:Comtat de Utah
# Castell de Nakijin

El castell Nakijin (今帰仁城) és un gusuku (castell o fortalesa de les Ryūkyū) situat a Nakijin, Okinawa, al Japó. Està en ruïnes. El segle xiv, el Ryukyuan estava format per tres principats: Nanzan al sud, Chūzan a l'àrea central, i Hokuzan al nord. Nakijin era la fortalesa de Hokuzan. La fortalesa inclou diversos arbres sagrats d'Utaki, reflectint el paper que exercia com a centre d'activitats religioses. És conegut per les cireres d'Hikan que floreixen en la zona nord d'Okinawa entre mitjans de gener i febrer. L'any 2000 va ser declarat Patrimoni de la Humanitat per la Unesco com una part dels «Llocs Gusuku i béns culturals associats del Regne de Ryukyu».

## Referències

* ↑ «Gusuku Sites and Related Properties of the Kingdom of Ryukyu». World Heritage List. UNESCO. [Consulta: 14 maig 2017].

## Bibliografia

* Motoo, Hinago. Japanese Castles. Tòquio: Kodansha, 1986, p. 200 pàgines. ISBN 0-87011-766-1.

## Enllaços externs

* «Wonder Okinawa: Nakijin Castle»
* «Nakijin Castle Remains» Arxivat 2017-03-30 a Wayback Machine.
# La Blanquera de Dalt

La Blanquera de Dalt és una masia d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat i format per varis adossats, de tres plantes i coberta de doble vessant a laterals. Les façanes eren arrebossades i una de les parts presentava la pedra vista. El conjunt d'edificacions consta de la casa original, formada per dos sectors, dependències de treball i d'estabulació de bestiar, una bassa, un forn adossat, algun contrafort pel desnivell, restes d'una era de batre, diverses parets d'altres estructures i una casa, l'única part ben arranjada. Actualment, està enrunada i la major part dels sostres són caiguts i les pedres de moltes de les antigues obertures ja no hi són.
La casa original està formada per dos sectors, un més avançat que l'altre. Encara que ara de la façana principal gairebé no en quedi més que trossos de paret, hi havia un gran portal adovellat de pedra sorrenca, format amb grans blocs i un finestral gòtic d'arc conopial i guardapols, amb decoració floral a les impostes i l'ampit motllurat. Aquest primer sector tenia la coberta d'un sol vessant a laterals. L'única part que resta amb pedres escairades és la cadena cantonera. Sobre aquesta paret hi ha una instal·lació de plaques fotoelèctriques que es dirigeix cap a la casa arranjada.
El segon sector estava cobert amb una teulada de doble vessant, de la qual no resta més que una part de les obertures del badiu del segon pis. A la planta baixa hi ha una part de la porta i una finestra de permòduls i un cobert de columnes metàl·liques i fibrociment (uralita). La cadena cantonera d'aquest sector, pel primer i segon pis, ha estat arrencada. Només queda una finestra amb totes les seves pedres del marc.
A la part posterior també hi ha una de les finestres amb els emmarcaments arrencats.
Al costat hi ha una casa, potser una antiga cort o habitatge secundari, que està arranjat i funciona com a segona residència molt esporàdica. A la cadena cantonera dreta d'aquest edifici hi ha una pedra ben escairada de pedra sorrenca (destaca perquè la majoria de les pedres són calcàries) amb la data gravada de 1685.

## Història

Restes d'una antiga masia datada del segle xvi, amb reformes durant els segles posteriors.
Fou abandonada a mitjans del segle xx i actualment es troba en avançat estat d'enrunament.
Pel que fa a les dovelles de la porta principal i la finestra d'arc conopial lobulat del primer pis, estan desaparegudes i possiblement van ser venudes il·legalment.
De l'existència del portal adovellat i la finestra gòtica en tenim constància per un dibuix fet abans de desmuntar el portal i guardat a l'Arxiu del Museu d'Arqueologia de Catalunya a Pedret, Girona. A l'inventari del Patrimoni Arqueològic i Arquitectònic de Joan Llinàs i Jordi Merino (2000) apareix una reproducció d'aquest dibuix com a identificador del mas.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «La Blanquera de Dalt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Voznessenka

«Voznessenka» té aquests significats:
* Voznessenka (Aguínskoie), localitat del krai de Krasnoiarsk, a Rússia
* Voznessenka (Àban), localitat del krai de Krasnoiarsk, a Rússia
# El Penjoll, Art de Paraula

El Penjoll, art de paraula és una revista autoeditada en català creada el 1987 en Xàtiva. La versió digital de la revista s'obrí al públic el març del 2008. Compta amb escriptors com Josep Manel Vidal.
El juny de 2008, va organitzar els seus 1rs Premis de microrelats El Penjoll. L'agost de 2008 va organitzar els 1rs Premis de Biografies Fictícies El Penjoll 2008 que a causa de la poca participació van resultar deserts.
El juny de 2010, El Penjoll va commemorar el 303 aniversari de la Crema de Xàtiva amb la projecció del documental Illa de Xàtiva, un documental sobre les Comarques Centrals del País Valencià.

## Premis Blocs

Els Premis Blocs de les Comarques Centrals del País Valencià són uns premis organitzats bianualment pel col·lectiu El Penjoll, Art de Paraula que tenen com a finalitat fomentar i difondre els blocs en llengua catalana a les Comarques Centrals del País Valencià. Començaren a celebrar-se el 2008 i obtingueren ressò no sols a la premsa digital sinó també a la premsa impresa. En aquesta edició va rebre el Premi Millor Bloc de les Comarques Centrals del País Valencià, el bloc de l'escriptor de Xàtiva, Toni Cucarella en roba de batalla. Es premiaren també deu blocs més repartits en 10 categories. El novembre de 2010 es va convocar la segona edició dels premis.

## Referències

* 1 2 «El Penjoll, Art de Paraula». Vimeo. [Consulta: 27 juliol 2011].
* ↑ Notícia de la convocatòria dels 1rs Premis de Biografies Fictícies al Portal de Xàtiva
* ↑ Notícia a Llibertat.cat
* ↑ «Premis blocs de les Comarques Centrals del País Valencià». Llibertat.cat. [Consulta: 27 juliol 2011].
* ↑ [http://www.vilaweb.cat/noticia/3408580/noticia.html%5BEnllaç+no+actiu%5D Notícia a Vilaweb]
* ↑ Notícia al Levante-EMV
* ↑ Notícia a L'Informatiu

## Enllaços externs

* Edició en línia de El Penjoll
# Glifeideus

Els glifeideus (Glypheidea) són un infraordre de crustacis decàpodes, amb una família vivent, Glypheidae, i diverses d'extintes.

## Taxonomia

L'infraordre Glypheidea inclou una sola família actual, amb dues espècies, i cinc famílies extintes:
* Família Glypheidae Winckler, 1882
** Laurentaeglyphea neocaledonica (Richer de Forges, 2006)
** Neoglyphea inopinata Forest & de Saint Laurent, 1975
* Família Chimaerastacidae Amati, Feldmann & Zonneveld, 2004 †
* Família Mecochiridae Van Straelen, 1924 †
* Família Pemphicidae Van Straelen, 1928 †
* Família Platychelidae Glaessner, 1969 †
* Família Erymidae Van Straelen, 1924 †

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Glypheidea». [Consulta: 22 setembre 2021].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 22 setembre 2021].
# The New School for Social Research

The New School for Social Research (NSSR) és una institució d'educació superior que forma part de The New School, organització establerta la ciutat de Nova York, Estats Units. La universitat es va fundar el 1919 com a espai per als pensadors de l'era progressista. L'NSSR explora i promou el que descriuen com a pau mundial i justícia global. Matrícula més de 1.000 estudiants de totes les regions dels Estats Units i de més de 70 països cada any.

## Història

La New School for Social Research va ser fundada l'el 1919 perCharles Beard, John Dewey, James Harvey Robinson i Thorstein Veblen. L'any 1933, el que es va conèixer com la Universitat a l'exili, s'havia convertit en un refugi per als estudiosos que havien estat destituïts dels càrrecs docents pels feixistes italians sota Benito Mussolini o que havien de fugir d'Adolf Hitler i del Partit Nazi. La Universitat a l'exili va ser fundada inicialment pel director de la New School, Alvin Saunders Johnson, gràcies a les contribucions econòmiques d'Hiram Halle i de la Fundació Rockefeller.
La Universitat a l'exili i les seves encarnacions posteriors han estat el cor intel·lectual de la Nova Escola. Per aquest centreahan passat personalitats com els psicòlegs Erich Fromm i Max Wertheimer, els filòsofs polítics Hannah Arendt i Leo Strauss, el psicòleg social Everett Dean Martin, els filòsofs Aron Gurwitsch, Hans Jonas i Reiner Schürmann, els sociòlegs Alfred L. Berger, Peter L. Berger, i Arthur Vidich, els economistes Adolph Lowe i Robert Heilbroner, i els historiadors Charles Tilly i Louise Tilly, i catalans com Rafael Ribó.
Després de l'enfonsament dels règims totalitaris a Europa, la Universitat a l'exili va passar a anomenar-se Facultat de Postgrau en Ciències Polítiques i Socials. El 1964, John R. Everett es va convertir en el president de la New School for Social Research, càrrec que va ocupar fins que es va jubilar el 1982. Harry Gideonese va ser canceller de la New School for Social Research des de 1966 fins a 1975, quan es va jubilar.
El 1997, l'escola va passar a anomenar-se New School University. Va ser rebatejada com a "Nova Escola d'Investigació Social" l'any 2005, tornant al nom original de la universitat. Les seves diverses universitats es van reagrupar sota diversos noms com ara College of Performing Arts (afrontant les escoles de música, jazz i teatre existents), Eugene Lang College The New School for Liberal Arts, Parsons School of Design i The New School for Public Engagement. La universitat també va continuar amb una nova institució separada The New School for Social Research sota la bandera general de The New School.

## Referències

* ↑ «History». The New School. [Consulta: 15 novembre 2020].
* ↑ «Lithopinion». Local One, Amalgamated Lithographers of America, 04-04-1972.
* ↑ Friedlander, Judith. A Light in Dark Times: The New School for Social Research and Its University in Exile. Columbia University Press, 2019. ISBN 9780231542579.
* ↑ Summerfield, Carol J. International Dictionary of University Histories. Taylor & Francis, 1998. ISBN 9781884964237.
* ↑ «Everett, John R. (1918–1992)». www.encyclopediavirginia.org.
# Studená

Studená és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1304.
# Estadi Municipal de Mondercange

L'Estadi Municipal de Mondercange és un estadi de futbol a la ciutat de Mondercange, al sud-oest de Luxemburg. Actualment és l'estadi del Football Club Mondercange. Té capacitat per a 3.500 persones.

## Referències

* L'estadi a World Stadiums - Luxembourg Arxivat 2012-09-18 at Archive.is
# Castillon

«Castillon» té aquests significats:
* Castillon (Alps Marítims), municipi francès al departament dels Alps Marítims (regió de Provença – Alps – Costa Blava)
* Castillon (Alts Pirineus), municipi francès al departament dels Alts Pirineus (regió de Migdia-Pirineus)
* Castillon (Calvados), municipi francès al departament de Calvados
* Castillon (cantó de Lenveja), municipi francès al departament dels Pirineus Atlàntics (regió de l'Aquitània)
* Castillon (Cantó d'Artés de Biarn), municipi francès al departament dels Pirineus Atlàntics (regió de l'Aquitània)
* Castillon-de-Castets, municipi francès al departament de la Gironda (regió de l'Aquitània)
* Castillon-de-Larboust, municipi francès al departament de l'Alta Garona (regió de Migdia-Pirineus)
* Castillon-de-Saint-Martory, municipi francès al departament de l'Alta Garona (regió de Migdia-Pirineus)
* Castillon-Debats, municipi francès al departament del Gers (regió de Migdia-Pirineus)
* Castillon-du-Gard municipi francès al departament de Gard (regió de Llenguadoc-Rosselló)
* Castillon-en-Auge, municipi francès al departament de Calvados
* Castillon-en-Couserans, municipi francès al departament de l'Arieja (regió de Migdia-Pirineus)
* Castillon-la-Bataille, municipi francès al departament de la Gironda (regió de l'Aquitània)
* Castillon-Massas, municipi francès al departament del Gers (regió de Migdia-Pirineus)
* Castillon-Savès, municipi francès al departament del Gers (regió de Migdia-Pirineus)
* Cantó de Castillon-en-Couserans, cantó francès al departament de l'Arieja (regió de Migdia-Pirineus)
* Batalla de Castillon, lliurada el 17 de juliol de 1453 i última batalla de la Guerra dels Cent Anys
* Vescomtat de Castillon, jurisdicció feudal de França a Gascunya
# La Blanqueada

La Blanqueada és un barri (barrio) del sud-est de Montevideo, Uruguai.

## Ubicació

Es troba al centre-sud del departament de Montevideo. La Blanqueada limita al sud amb P. Batlle-Villa Dolores. Al sud-oest s'ubica el barri de Tres Cruces; al nord-oest es connecta amb Larrañaga, mentre que al nord-est continua Unión.

## Història

Aquest barri és d'importància històrica per al país. José Gervasio Artigas, líder dels orientals, va lliurar un discurs en aquesta zona l'any 1811 a la coneguda com Quinta de la Paraguaya.
El 1930 es va celebrar el primer partit de futbol entre Bèlgica i els Estats Units, durant la primera copa del món. El torneig va tenir lloc a l'Estadi Parque Central.

## Bibliografia

* Aníbal Barrios Pintos i Washington Reyes Abadie. Los barrios de Montevideo. Edicions de la Intendència Municipal de Montevideo, 1990.

## Enllaços externs

* Vista per satèl·lit de La Blanqueada, maps.google.com
* Pàgina de la Intendència Municipal de Montevideo (castellà)
# Wahpeton

«Wahpeton» té aquests significats:
* Wahpeton (grup humà), divisió de la Nació Dakota de la Gran Nació Sioux, majoritàriament registrats en la tribu Sisseton Wahpeton Oyate
* Wahpeton (Dakota del Nord), població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord
* Wahpeton (Iowa), població dels Estats Units a l'estat d'Iowa
* Sisseton-Wahpeton, llar de la tribu reconeguda federalment Sisseton Wahpeton Oyate, una branca de la Nació Dakota
* Sisseton Wahpeton Oyate, tribu reconeguda federalment que comprèn dues bandes i dues subdivisions dels isanti o santee dakota a la reserva de Lake Traverse a Dakota del Sud
# El Peral

El Peral és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Limita amb els municipis de Pozorrubielos de la Mancha, Motilla del Palancar, Iniesta i Villanueva de la Jara.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 774 | 728 | 718 | 730 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Glifada

Glyfada (grec: Γλυφάδα) és un municipi del sud de l'àrea urbana d'Atenes que s'estén des del Mont Himet fins al Golf Sarònic. És conegut per les seues cafeteries de luxe, restaurants, botigues i pubs cosmopolites.
En el període antic, l'àrea era coneguda com a Aixoné (Αιξωνή). Avui, Glifada compta amb una vida nocturna bulliciosa, amb pubs entre els més coneguts de la capital, restaurants de classe alta i botigues; potser aquest desenvolupament de Glifada es deu en part a la influència americana de la base aèria estatunidenca instal·lada prop durant els anys 1970.
L'ajuntament està situat en el centre del municipi; a prop, hi ha la zona comercial de Glifada, una de les més actives i diversificades dels municipis del nucli urbà d'Atenes. La seva proximitat a moltes platges i terrasses també contribueix a augmentar el nombre de visitants durant els mesos d'estiu.

## Geografia

Glifada compta amb 3 km de costa. Cap al nord-oest hi ha el camp de golf Glyfada Golf Club, que es troba al sud de l'antic aeroport d'Atenes, l'Aeroport Internacional d'El·linikó. Cap a l'est i el nord-est hi ha una zona residencial que arriba fins a la base del mont Himet pel sud, que és la zona cap a la qual la ciutat va créixer durant la segona meitat del segle xx.
Glyfada està connectat al centre d'Atenes per dues avingudes principals, Posidonos i Vouliagmenis, i una línia de tramvia que recorre la costa prop d'Avinguda Posidonos.
Al port de Glifada hi ha un centre de rescat i rehabilitació de tortugues de mar, que organitza visites educatives gratuïtes a les instal·lacions.

## Residents famosos

Glifada és coneguda pels seus residents, entre els quals hi ha el millonari Aristòteles Onassis i altres membres de la seua família o la família Mitsotakis, que hi tenen una casa d'estiu. L'anterior President de la República Hel·lènica, Konstandinos Karamanlís, anava regularment al camp de golf de Glifada. D'altra banda, el polític Alexandros Panagoulis va nàixer a aquest municipi.
Altres habitants de Glifada són:
* Anna Diamandopulu, política representant de Grècia a la UE.
* Luciano Galletti, futbolista argentí.
* Kalomoira, cantant pop i participant del Festival d'Eurovisió.
* Giorgos Karagunis, futbolista grec.
* Darko Kovačević, futbolista serbi.
* Élena Paparizu, cantant pop i guanyadora del Festival d'Eurovisió.

## Evolució de la població

| Any | Població |
| 1981 | 44,018 |
| 1991 | 63.733 |
| 2001 | 83.665 |

## Ciutats agermanades

Glyfada està agermanada amb les ciutats següents:
* Niš, Sèrbia
* Gżira, Malta
* Vídnoie, Rússia

## Referències

* 1 2 Servei Nacional Estadístic de Grècia, www.statistics.gr Arxivat 2010-11-13 a Wayback Machine. [Consulta: 28 de novembre del 2010](grec) (anglès)
# Students for Liberty

Students for Liberty (SFL) és una organització internacional sense ànim de lucre que té l'objectiu d'educar, desenvolupar i empoderar la següent generació de líders liberals. Va ser fundada el 2008 a Estats units i des de llavors s'ha convertit en una xarxa de grups d'estudiants. Organitzen una trobada anual i el 2014 tenien més de 1.000 organitzacions estudiantils arreu del món. Des de l'1 d'agost de 2016, Wolf von Laer és el seu executiu en cap.

## Referències

* ↑ «Professor Kiesling Headlines Students For Liberty Regional Conference Arxivat 2016-09-01 a Wayback Machine.». Northwestern Business Review, 29-09-2011. [Consulta: 4 juny 2012].
* ↑ Woodruff, Betsy «Moving the Liberty Movement». National Review, February 18, 2013 [Consulta: February 18, 2013].
* ↑ Herald Staff «Libertarians promote justice for all Arxivat 2011-11-08 a Wayback Machine.». Boston Herald, November 6, 2011 [Consulta: 8 novembre 2011].
* ↑ Kennerly, Britt «Baby boomer activists pass the protest torch to a new generation». Florida Today [Melbourne, FL], December 4, 2011 [Consulta: December 28, 2011].
* ↑ Students For Liberty, "2010–2011 SFL Annual Report",, Washington, DC, July 2, 2014
* ↑ «Announcing SFL's Next CEO: Wolf von Laer Arxivat 2017-03-14 a Wayback Machine.». SFL Blog, 11-07-2016. [Consulta: 10 agost 2016].
# Eutriconodonts

Els eutriconodonts (ordre Eutriconodonta, també conegut com a Triconodonta) constitueixen un grup de mamífers primitius que són els parents més propers dels ancestres de tots els mamífers presents avui en dia. Els eutriconodonts visqueren entre el Juràssic inferior i el Cretaci. Són un dels pocs grups d'animals no-teris que es poden classificar com a mamífers segons qualsevol definició. Molts altres grups de mamífers del Mesozoic són emplaçats fora de Mammalia, d'acord amb la definició cladística del mot «mamífer».
El nom, que significa 'tres dents còniques', es basa en una de les seves característiques fonamentals. Tenen una morfologia típica dels protomamífers: petits, peluts, animals tetràpodes amb cues llargues. Probablement eren animals nocturns, evitant d'aquesta manera depredadors com els dinosaures. Tot i això, proves recents provinents de la Xina suggereixen que alguns eutriconodonts podien caçar petits dinosaures.

## Referències

* «Large mammals once dined on dinosaurs», de Jeff Hecht. New Scientist, 12-01-2005. (anglès)
# Castillos

* Aquest article tracta sobre la localitat del departament de Soriano. Vegeu-ne altres significats a «Castillos (Rocha)».
Castillos és un centre poblat de l'Uruguai, ubicat al sud del departament de Soriano, sobre el límit amb Colonia. Té una població aproximada de 285 habitants, segons les dades del cens de 2004. És a 93 metres sobre el nivell del mar. Segons les dades del cens de 2004, Castillos tenia 163 habitants.
| Any | Població |
| 1996 | - |
| 2004 | 163 |
Font: Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai

## Referències

* ↑ Mapa, localització, clima i altres dades (anglès)
* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai - Cens de 2004 (castellà)
* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai 1963–1996 Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine. (DOC)
Viccionari
# Lambert I de Nantes

Lambert (?-836), comte de Nantes i prefecte de la Marca Bretona (818-831) i Duc de Spoleto (834-836).

## Orígens familiars

Fill de Guiu de Nantes, comte i marquès de Nantes, i la seva esposa.

## Fets destacables

L'any 814, ell i el seu oncle Werner, va ser expulsats d'Aquisgrà per l'emperador Lluís el Pietós i després de la mort de l'emperador Carlemany, el seu oncle va morir en els conflictes que van sorgir posteriorment.
El 818 els bretons es van revoltar i van proclamar rei a Morvan Lez-Breizh. Aleshores, Lluís el Pietós va emprendre una campanya per recuperar Bretanya. Els bretons va ser derrotats, però l'any 822 un nou cabdill bretó, Wiomarch, es va rebel·lar. Després de tres anys de lluites, va ser derrotat i conduït a Aquisgrà, on finalment va ser sotmès definitivament. De tornada a Bretanya, Lambert va assassinar Wiomarc'h.
L'any 831 Lambert es va unir a la rebel·lió de Lotari contra el seu germà Lluis. El fracàs de la rebel·lió li va suposar perdre els seus dominis de la Marca Bretona, però tot i haver estat exiliat, Lotari li va atorgar el Ducat de Spoleto l'any 834.
L'any 836 es va produir una gran epidèmia a tot Itàlia i Lambert va morir junt amb molts d'altres que formaven part del seguici de Lotari.

## Núpcies i descendents

Es va casar amb una filla de Pipí d'Itàlia i va tenir quatre fills:
* Lambert II (?-852), comte de Nantes.
* Doda (?-d.846), abadessa de Saint-Clement de Nantes.
* Guiu (?-860), duc de Spoleto
* Werner (?-853), comte de Bretanya