OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Esther Hart

Esther Katinka Hartkamp, més coneguda pel seu nom artístic Esther Hart, (Epe, 3 de juny de 1970) és una cantant neerlandesa. Va representar els Països Baixos al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2003 amb la cançó One More Night. Va acabar en tretzè lloc i va guanyar l'Artistic Award que va ser introduït aquell any i atorgat per participants d'anys anteriors.

## Referències

* ↑ Erik Jonk. «Vergeten na het Songfestival» (en neerlandès). Metro, 18-05-2015. Arxivat de l'original el 2 de març 2016. [Consulta: 19 febrer 2016].
* ↑ «Esther Hart». Discogs. [Consulta: 2 abril 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial d'Esther Hart
# Plumelin

Plumelin (en bretó Pluverin) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 2.232 habitants. A l'inici del curs 2007 el 21,4% dels alumnes del municipi eren matriculats a la primària bilingüe.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.678 | 1.864 | 1.715 | 1.809 | 1.748 | 1.785 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Agnès Le Gougaud | UMP |

## Referències

* ↑ (francès) Ofis ar Brezhoneg: Enseignement bilingue
# Església Santa Maria de Lübeck

Santa Maria fou l'església principal cívica de l'antiga ciutat lliure hanseàtica de Lübeck, a Alemanya. L'edifici gòtic de maons, construït entre 1250 i 1350, és la sola basílica de la ciutat. Es tracta d'una església evangèlica.

## Música a l'església

A l'edat mitjana la música era freqüent a l'església de Santa Maria. El Marientidenkapelle va estar equipat amb el seu propi cor. Després de la reforma per l'ordre de l'església de Johannes Bugenhagen, el cor del Katharineum va assumir la tasca de cantar els serveis. Es varen rebre fons de la fundació de la capella. Fins al 1802, el cantor era alhora professor de l'escola i responsable del cant coral i comunitari. L'organista, per la seva banda, que havia de fer tasques administratives en comptabilitat de l'església i manteniment d'edificis com a capatàs, era el responsable de la música d'orgue i instrumental.
En els segles xvi i xvii, els cantors de l'Església de Santa Maria (en alemany Marienkirche) van crear una biblioteca coral composta per més de 2.000 obres. Els seus 69 jocs de llibres de veu impresos i un conjunt de veus escrits a mà van romandre a l'església fins al 1814 i van ser donats a Lübeck com a gest diplomàtic davant el Congrés de Viena de la recentment fundada Societat d'Amics de la Música a Viena, on encara avui dia es troben. La biblioteca fou catalogada per Kerala J. Snyder; el catàleg és accessible en línia.

### Abendmusik

Amb el terme 'abendmusik' es coneixia unes sessions vespertines que varen ser famoses.

## Referències

* ¡Cómo brilla el lucero del alba!, El País, 2 de abril el 2000
* Die Bau- und Kunstdenkmäler der Freien und Hansestadt Lübeck, Band II: Petrikirche, Marienkirche, Heil.-Geist-Hospital (Lübeck 1909)
* http://www.st-marien-luebeck.com/
# Asclepíades de Mírlia

Asclepíades de Mírlia, en llatí Asclepiades, en grec antic Ἀσκληπιάδης, fou un escriptor i historiador grec nascut a Mírlia a Bitínia, o potser a Nicea.
Fill de Diòtim i deixeble d'Apol·loni Rodi, va viure en el temps de Pompeu el gran quan va ensenyar gramàtica a Roma. Com que Suides el situa cent anys abans s'ha suposat que hi podia haver dos Asclepíades de Mírlia, un seria l'avi i l'altre el fill o el net. Segurament va residir un temps a Hispània i va deixar una relació de les tribus d'aquest territori (περιήγησις τῶν ἐθνῶν), que utilitza Estrabó.
Es creu que va ser autor de diverses obres en grec, de les que només en queden alguns fragments.
* περὶ γραμματικῶν, Sobre els gramàtics, segons Suides.
* περὶ Κρατίνου, una obra sobre el poeta Cratí d'Atenes.
* Una obra titulada περὶ Νεστορίδος
* ὑπόμνημα τῆς Ὀδυσσείας, Notícia de l'Odissea
* Una història de Bitínia (Βιθυνικά) de com a mínima 10 llibres.
Generalment se'l considera autor d'una història d'Alexandre el Gran esmentada per Arrià.
Ateneu de Nàucratis creu que Asclepíades un escriptor grec, fill d'Arei, que va escriure un treball sobre Demetri de Falèron, podria ser el mateix personatge que Asclepíades de Mírlia del que diu que va néixer a Nicea.

## Referències

* ↑ 11.Asclepiades a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 381
# Asco

* No s'ha de confondre amb Ascó.
Asco (en cors Ascu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 134 habitants, que són coneguts com a Aschesi.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 215 | 205 | 171 | 116 | 96 | 134 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1995-2008 | François Franceschetti | | |

## Pont genovès d'Asco

Pont sobre el riu Asco datat del segle xv durant l'època de l'ocupació genovesa. Està situat al lloc anomenat Lamella a una altura de 535 metres sobre el mar. És propietat del municipi i està inscrit com a Monument històric francès per l'ordre del 5 de desembre de 1984.

## Referències

* ↑ Inhabitants of Haute-Corse (francès)
* ↑ Referència n. PA00099156, a la base de dades Mérimée, del Ministeri de Cultura francès.
Viccionari
# Asclepíades de Tràgil

Asclepíades de Tràgil (grec antic: Ἀσκληπιάδης, llatí: Asclepiades) fou un escriptor grec de Tràgil (Tràcia) contemporani i deixeble d'Isòcrates d'Atenes.
Encara que es diu que era un escriptor tràgic sembla que va ser més aviat un sofista o un gramàtic. Va ser l'autor d'una obra anomenada τραγῳδούμενα, en sis llibres, que parlava dels temes utilitzats pels escriptors tràgics grecs i sobre la manera com havien tractat els seus mites.

## Referències

* ↑ Smith, William «Asclepiades of Tragilus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. By various writers. Ed. by William Smith. Illustrated by numerous engravings on wood, 1867, pàg. 381 [Consulta: 3 agost 2016].
# Sesto Fiorentino

Sesto Fiorentino és un municipi italià, situat a la regió de la Toscana i a la ciutat metropolitana de Florència. L'any 2004 tenia 46.702 habitants.
# Atac de diccionari

Un atac de diccionari és un mètode de cracking que consisteix a intentar esbrinar una contrasenya provant totes les paraules del diccionari. Aquest tipus d'atac sol ser més eficient que un atac per la força bruta, ja que molts usuaris solen utilitzar una paraula existent en la seva llengua com a contrasenya perquè la clau sigui fàcil de recordar, cosa que no és una pràctica recomanable.
Els atacs de diccionari tenen poques probabilitats d'èxit amb sistemes que utilitzen contrasenyes fortes amb lletres en majúscules i minúscules barrejades amb números i amb qualsevol altre tipus de símbols. No obstant això, per a la majoria dels usuaris recordar contrasenyes complexes resulta complicat. Hi ha variants que comproven també algunes de les típiques substitucions (determinades lletres per números, intercanvi de dues lletres, abreviacions), així com diferents combinacions de majúscules i minúscules.

## Consells pràctics

Una pràctica bastant habitual per utilitzar contrasenyes que siguin fàcils de recordar i alhora no siguin vulnerables als atacs de diccionari és prendre les inicials de totes les paraules d'una oració que tingui algun significat especial per a nosaltres. Per exemple, si prenem la frase "La meva primera bicicleta va ser una BH210 que em va regalar el meu avi Francisco" , la contrasenya resultant seria la següent: LmpbvsuBH210qevremaF . Aquesta contrasenya barreja lletres i números, que amb els seus 16 caràcters és relativament llarga, i seria bastant difícil de trencar mitjançant un atac de força bruta, suposant que l'algorisme de xifrat elegit sigui prou segur. No obstant això, per a l'usuari en qüestió segurament sigui bastant fàcil de recordar.
Una altra solució habitual per no haver de memoritzar un nombre elevat de contrasenyes complexes és utilitzar un gestor de contrasenyes. Aquests programes també ens poden ajudar a generar contrasenyes segures.

## Protecció enfront dels atacs

Una manera senzilla de protegir un sistema contra els atacs de força bruta o els atacs de diccionari és establir un nombre màxim de temptatives . D'aquesta manera es bloqueja el sistema automàticament després d'un nombre d'intents infructuosos predeterminat. Un exemple d'aquest tipus de sistema de protecció és el mecanisme emprat en les targetes SIM que es bloquegen automàticament després de tres intents fallits en introduir el codi PIN.

## Exemples d'eines

A continuació es llisten algunes de les eines més populars per dur a terme atacs de diccionari.
Nota : les eines que es llisten a continuació no són necessàriament usades amb fins il·lícits. Els administradors de sistemes les solen utilitzar per a comprovar quins usuaris no estan utilitzant contrasenyes prou segures i d'aquesta manera poder avisar.
* Crack d'Alec Muffett
* John the Ripper
* L0phtCrack
* Cain
* Cain

## Vegeu també

* Keygen

## Enllaços externs

* Library with several Dictionaries
# Setge d'Alaró (902)

El Setge d'Alaró fou la principal batalla de la conquesta islàmica de Mallorca, que va enfrontar les tropes d'Issam al-Khawlaní amb la resistència dels rum de les Illes Balears que durant vuit anys i cinc mesos foren assetjats pels musulmans al Castell d'Alaró, fins que amb la seva derrota finalment Mallorca fou incorporada a l'Emirat de Qúrtuba.

## Referències

* ↑ Amengual i Batle, Josep. Guía para visitar los santuarios marianos de Baleares. Encuentro, 1997, p.10. ISBN 847490434X.
* ↑ Palos, J. C. «El puig d'Alaró, estendard de la resistència dels pobladors de Mallorca». Ara Balears, 25-01-2020. [Consulta: 9 abril 2020].
# Asociación Deportiva Atenas

El Asociación Deportiva Atenas, o Atenas de Córdoba, és un club argentí de bàsquet de la ciutat de Córdoba. A més de basquetbol té seccions de gimnàstica, patinatge sobre rodes, natació i voleibol.
El club va ser fundat el 7 de març de 1938 principalment per membres del New Tennis Club.

## Jugadors destacats

Números retirats :
| N. | Jugador | Posició | Temporades | Any |
| 5 | Héctor Campana | E | 1982-2002 | 2005 |
| 7 | Bruno Lábaque | B | 1994-2003, 2006-09, 2010-17 | 2017 |
| 9 | Marcelo Milanesio | B | 1987-1988, 1991-92, 1996-2000, 2002-2004 | 2002 |
| 11 | Diego Osella | P | 1988-1992, 1993-2001, 2003-2010 | 2011 |

## Palmarès
### Nacional

* Lliga argentina de bàsquet (9): 1987, 1988, 1990, 1991-92, 1997-98, 1998-99, 2001-02, 2002-03, 2008-09
* Copa de Campeones (2): 1998, 1999
* Super 8 (1): 2010-11
* Top 4 (1): 2003-04
* Copa Argentina (1): 2008

### International

* Lliga sud-americana de bàsquet (3): 1997, 1998, 2004
* Campionat sud-americà de clubs de bàsquet (2): 1993, 1994
* Campeonato Panamericano (1): 1996

### Regional

* Asociación Cordobesa (12): 1949, 1950, 1951, 1952, 1954, 1955, 1956, 1957, 1959, 1974, 1981, 1984

## Referències

* ↑ Deportes on Atenas official site
* 1 2 Milanesio y Campana homenajeados con el retiro de las míticas "9" y "5" Arxivat 2011-07-06 a Wayback Machine. Pick and Roll website, 2005-11-05
* ↑ Atenas retira la camiseta de Héctor "Pichi" Campana, Infobae, 2005-07-12
* ↑ Se retiró Lábaque con una derrota frente a Instituto, LNB website, 12 May 2017
* ↑ Atenas retiró el 11 de Diego Osella Arxivat 2012-04-25 a Wayback Machine., Gualeguaychú a Diario webpage
* ↑ Atenas retirará la camiseta 11 en homenaje a Diego Osella Arxivat 2012-04-01 a Wayback Machine., La Mañana de Cordoba website
* ↑ Atenas retira la camiseta 11 de Osella, Día a Día Deportes

## Enllaços externs

* Web oficial
# Serge Bolley

Serge Bolley (Villeurbanne, 3 de desembre de 1944) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 1967 i 1972. El seu èxit esportiu més important fou la victòria d'una etapa de la Volta a Mallorca.

## Palmarès

* 1966
** 1r a Saint-Aigulin
** 1r a Saint-Flour
* 1967
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Mallorca
** 1r a Saint-Amandin
* 1968
** 2n al Trofeu Jaumendreu (etapa de la Setmana Catalana)

### Resultats al Tour de França

* 1968. 48è de la classificació general
* 1969. Abandona (2a etapa)
* 1972. Abandona (15a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1967. 68è de la classificació general
* 1969. 36è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1968. 48è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Sorocaba

Sorocaba és un municipi brasiler de l'estat de São Paulo. És el quart municipi més poblat de l'interior de São Paulo precedida per Campinas, São José dos Campos i Ribeirão Preto) amb una població de 723.574 habitants segons dades de 2022, per al qual cosa és capital regional.
En proporció a la població, el comtat és el menys violent interior de São Paulo, a causa de la gran actuació de la Policia Militar, Civil i Municipal, principalment entre els anys 2000 i 2002, que va lluitar intensament contra la violència, el treball infantil i el tràfic de drogues.
Al llarg dels últims dotze anys, la ciutat ha travessat diversos projectes d'urbanització, i avui en dia és una de les deu ciutats més boniques de l'estat de São Paulo. Sorocaba ha rebut la urbanització de carrers i avingudes, la preparació per al trànsit que rep cada dia, principalment dels vehicles en altres ciutats. La ciutat s'està convertint en un centre industrial de l'estat de São Paulo.
Se la considera una de les més importants colònies espanyoles al Brasil.

## Referències

* ↑ «Sorocaba». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 9 juliol 2023].
* ↑ «Sorocaba» (en portuguès). Instituto Brasileiro de Geografia e Estatística. [Consulta: 9 juliol 2023].
* ↑ Alves, Jaime Amparo «On Mules and Bodies: Black Captivities in the Brazilian Racial Democracy» (en anglès). Critical Sociology, 42, 2, 01-03-2016, pàg. 229–248. DOI: 10.1177/0896920514536590. ISSN: 0896-9205.
* ↑ Gambi Giménez, Esther «La guerra en la distancia: republicanos y franquistas en Brasil (1936-1939)». Studia historica. Historia contemporánea, 24, 2006, pàg. 133–151. ISSN: 0213-2087.
# Sidahmed Said Buda Brahim

Sidahmed Said Buda Brahim (Smara, Sàhara Occidental, 1992) és un pilotari valencià. Format a l'escola municipal de la Llosa de Ranes, comença a jugar com a mitger, però després d'un stage a la Universitat Politècnica de València, comença a jugar com a rest per consell de Paco Cabanes, el Genovés. Va guanyar la lliga de raspall de 2011 fent de parella de Waldo d'Oliva, convertint-se en el primer jugador d'origen saharaui en obtindre un títol.

## Referències

* ↑ «Sidahmed de la Llosa de Ranes, el rey de las finales de raspall». El periòdic.com, 10-04-2012.
* ↑ El 'pilotari' que llegó del Sáhara Un joven de Smara es el único jugador foráneo que disputa uno de dos circuitos profesionales de pelota valenciana, el de ‘raspall' - notícia a El País del 13 de febrer de 2012 (castellà)
* ↑ «Waldo gana la Lliga de raspall junto al primer saharaui que consigue un título». Las Provincias, 01-07-2011.
# Siguinnakh

Siguinnakh (en rus: Сыгыннах) és un poble de la república de Sakhà, a Rússia, que el 2018 tenia 233 habitants, pertany al districte de Namtsi.

## Referències

* ↑ «Село Воин - карта, подробное описание - СахаГИС». Arxivat de l'original el 2019-11-07. [Consulta: 7 ноября 2019].
# Sigues la meva veu

Sigues la meva veu (originalment en anglès, Be my voice) és una pel·lícula documental de 2021 escrita i dirigida per Nahid Persson. Es tracta d'una coproducció internacional entre Suècia, l'Iran, els Estats Units, Noruega i el Regne Unit, i combina intervencions en persa i en anglès. S'ha doblat al català pel programa Sense ficció de TV3, que va emetre-la per primer cop el 27 de setembre de 2022.
El documental tracta sobre la trajectòria de la periodista i activista iraniana Masih Alinejad, exiliada als Estats Units, i el seu paper com a portaveu de les dones de l'Iran que critiquen l'obligació de dur en públic el hijab. Explica com Alinejad va impulsar campanyes en línia com My Stealthy Freedom i critica el silenci de la comunitat internacional. Es va gravar l'any 2019, abans de l'esclat de la pandèmia de la COVID-19.
Va guanyar el premi del públic del Festival de Documentals de Pordenone el 2021. Alhora, es va exhibir en diversos documentals com el Doc NYC, el Global Health Film Festival de Londres i el Festival de Documentals de Tessalònica de 2021, i el Festival Documental Internacional Canadenc Hot Docs de 2022.
És una producció de Realreel Doc en col·laboració amb SVT, NHK, SWR, DR, NRK, VRT, RTS i Knowlegde.

## Referències

* ↑ Strano, Marcello. «Be My Voice: il documentario di Nahid Persson sulla condizione femminile nell’Iran dell’hijab» (en italià), 11-02-2022. [Consulta: 30 setembre 2022].
* 1 2 3 4 «Masih Alinejad, l'altaveu a l'exili de la repressió de les dones a l'Iran». TV3, 27-09-2022. [Consulta: 30 setembre 2022].
* ↑ «'Iran's Islamic Republic Is No Different From ISIS or the Taliban'» (en anglès). Haaretz.
* ↑ Feixas Torras, Txell. «"La meva veu és més poderosa que una arma", Masih Alinejad». TV3, 29-09-2022. [Consulta: 30 setembre 2022].
* ↑ «Be my voice è il nuovo documentario della regista Nahid Persson» (en italià). [Consulta: 30 setembre 2022].
* ↑ «Be my voice, the review» (en anglès), 07-03-2022. Arxivat de l'original el 2022-09-30. [Consulta: 30 setembre 2022].
* ↑ «DOC NYC 2021 Women Directors: Meet Nahid Persson – “Be My Voice”» (en anglès americà). [Consulta: 30 setembre 2022].
* ↑ Pollacchi, Elena. “Mature at Birth”: The Beijing International Film Festival Between the National Film Industry and the Global Film Festival Circuit. Nova York: Palgrave Macmillan US, 2017, p. 35–55. ISBN 978-1-137-55480-2.
# Atlètic Llevant Unió Esportiva

L'Atlètic Llevant Unió Esportiva és un club de futbol de la ciutat de València, País Valencià), filial del Llevant Unió Esportiva. Va ser fundat el 1939. Juga els seus partits com a local a la Ciutat Esportiva de Bunyol. Actualment juga al grup 6 de la Segona Divisió B.

## Història

El club va ser fundat l'any 1957 amb el nom de Portuarios. El 1962 adoptà el nom Atlétic Llevant. L'evolució del nom ha estat:
* Portuarios (1957-1962)
* Atlètic Llevant (1962–1991)
* Llevant UE B - (1991–2014)
* Atlètic Llevant UE - (2014–avui)

## Trajectòria

En les últimes temporades, contant la 2020-21, el club ha militat 11 temporades a Segona Divisió B i 11 a Tercera Divisió.
| 1999-00: 3a Divisió 3r 2000-01: 3a Divisió 5é 2001-02: 3a Divisió 3r ¹ 2002-03: 3a Divisió 4t 2003-04: 3a Divisió 4t 2004-05: 2a Divisió B 3r 2005-06: 2a Divisió B 2n 2006-07: 2a Divisió B 10è 2007-08: 2a Divisió B 20è 2008-09: 3a Divisió 12è 2009-10: 3a Divisió 9è | 2010-11: 3a Divisió 17è 2011-12: 3a Divisió 2n 2012-13: 2a Divisió B 3r 2013-14: 2a Divisió B 18è 2014-15: 3a Divisió 2n 2015-16: 2a Divisió B 14è 2016-17: 2a Divisió B 16è 2017-18: 3a Divisió 1r 2018-19: 2a Divisió B 11è 2019-20: 2a Divisió B 12è 2020-21: 2a Divisió B |
1: El Llevant B aconseguí aquest any l'ascens a Segona B, però finalment no va pujar pel descens del primer equip a aquesta mateixa categoria, malgrat que a la fi, el primer equip va ser repescat per a la Segona Divisió.

## Enllaços externs

* Atlètic Llevant Unió Esportiva - Lloc web oficial
# Atlètic FC

«Atlètic FC o Athletic FC» té aquests significats:
* Athletic FC de Sabadell, club de futbol desaparegut el 1935
* Athletic FC de Palma, club de futbol fusionat el 1942 amb el Balears FC per crear el CE Atlètic Balears
* Athletic FC Bournemouth, club de futbol en actiu
# Atlètic Bàsquet Club

L'Atlètic Bàsquet Club, també conegut com a Atlètic de Sant Gervasi o Atlètic de Gràcia, fou un club de basquetbol de Barcelona. Després de la guerra li fou canviat el nom a Club Baloncesto Atlético. Tenia el terreny de joc al carrer Escipió cantonada Homer, i més tard al carrer de la Mare de Deu del Coll. El seu uniforme era de color blau.
Va ser fundat l'any 1931. Entre 1932 i 1935 va jugar a la segona divisió del Campionat de Catalunya.
Després de la fi de la guerra civil, l'entitat va acollir bona part dels jugadors de la Société Patrie, la qual fou considera com a entitat estrangera per les autoritats franquistes i les seves activitats esportives foren prohibides. En la seva primera temporada, el 1940, aconseguí el subcampionat de Catalunya i d'Espanya. La següent temporada molts dels seus jugadors, com Carreras, Borrell i Font, passaren al FC Barcelona, fet que produí el descens de categoria. El club tingué un equip femení que disputà la Copa President i els Campionats de Catalunya de 1941 i 1942. L'any 1946 es fusionà amb el Club Dinámico adoptant el nom CB Atlético-Dinámico, desapareixent posteriorment.

## Referències

* 1 2 «Basketball». La Publicitat, 20-02-1934 [Consulta: 16 abril 2022].
* ↑ «Lo que quedó del Patrie». Mundo Deportivo, 03-12-1982 [Consulta: 16 abril 2022].
* ↑ «Fernando Font». Mundo Deportivo, 21-02-1958 [Consulta: 16 abril 2022].
* 1 2 3 «El Club de Baloncesto Atlético se ha fusionado en el Dinámico.». Mundo Deportivo, 19-09-1946 [Consulta: 29 juny 2022].
* ↑ El Diluvio : Any 78, no. 41 (17 feb. 1934)
* ↑ Mundo Deportivo, 31 de març de 1940, pàgina 4
* ↑ Mundo Deportivo, 27 d'octubre de 1941, pàgina 1
* ↑ Mundo Deportivo, 22 de gener de 1942, pàgina 3
* ↑ «El B.I. Montserrat se entrena severamente». Mundo Deportivo, 10-02-1940. [Consulta: 5 desembre 2022].
* ↑ «ELS CAMPS DE JOC». Bàsquet Lluïsos [Consulta: 29 juny 2022].
* ↑ «Ecos de la primera jornada del campeonato». Mundo Deportivo, 11-01-1940. [Consulta: 5 desembre 2022].
* ↑ «Un importante Español-Atlético». Mundo Deportivo, 16-03-1940. [Consulta: 5 desembre 2022].
* ↑ «El torneo Copa El Mundo Deportivo». Mundo Deportivo, 05-06-1940. [Consulta: 5 desembre 2022].
* 1 2 Lluís Puyalto Cebolla i Vicenç Navarro Vidal. El bàsquet a Catalunya, Des dels orígens fins a l'any 1938. Fundació del bàsquet català, 2000. ISBN 8488297068.
* ↑ «Pàgina 17». El Diluvio Any 74, No. 140, 13-06-1931 [Consulta: 16 abril 2022].
* ↑ «Société Patrie». Enciclopèdia de l'Esport Català. [Consulta: 7 juny 2022].
* 1 2 3 4 «Club Bàsquet Atlético». Enciclopèdia de l'Esport Català. [Consulta: 7 juny 2022].
* ↑ «1941: Pere Carreras». Associació d'antics jugadors de bàsquet del F.C. Barcelona. [Consulta: 30 juny 2019].