OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Oxydactyla stenodactyla

Oxydactyla stenodactyla és una espècie de granota de la família Microhylidae que viu a Papua Nova Guinea.

## Referències

* Richards, S. & Parker, F. 2004. Oxydactyla stenodactyla. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 27 d'abril del 2008.
# Sveinbjörn Egilsson

    En aquest nom islandès, el darrer nom és un patronímic, no pas un cognom. La manera de referir-se a aquesta persona és pel nom de pila.
Sveinbjörn Egilsson (24 febrer 1791 – 17 August 1852) fou un teòleg islandès, classicista, mestre, traductor i poeta. És particularment conegut per la tasca que va fer durant el seu temps com a rector de l'Escola Erudita de Reykjavík (Lærði skólinn í Reykjavík), particularment les seves traduccions de l'Odissea i la Ilíada d'Homer a l'islandès.

## Biografia

Sveinbjörn va néixer a Innri-Njarðvík, a Gullbringusýsla, Islàndia. Era fill d'Egill Sveinbjarnarson, pagès ric però poc conegut. Sveinbjörn fou adoptat per Magnús Stephensen i va ser educat per diverses persones. El 1810 es va graduar sota la tutela d'Árni Helgason i el 1814 començà els seus estudis de teologia a la Universitat de Copenhaguen, graduant-s'hi el 1819. De retorn a Islàndia, va obtenir un càrrec al Bessastaðaskóli, i quan l'escola es traslladà a Reykjavík va ser-ne nomenat rector. Fou un dels fundadors de Fornfræðafélagið, una societat d'estudis clàssics.
Quan els problemes van sorgir a l'escola, amb els estudiants protestant per com els tractaven ("El Pereat"), Sveinbjörn abandonà Copenhaguen per buscar l'empara de les autoritats educatives daneses. Tot i que va rebre el seu suport, va deixar el seu càrrec de rector l'any 1851 i va morir un any més tard.
Sveinbjörn es va casar amb Helga Gröndal.

## Obra
### Traduccions

La seva matèria principal com a mestre era el grec. Durant el seu càrrec a l'escola, va treballar en diverses traduccions, traduint a l'islandès el Menó de Plató, i l'Odissea i la Ilíada d'Homer.
En la seva condició de membre de la Societat d'Estudis Antics, va traduir les sagues islandeses al llatí (Scripta historica Islandorum). Més tard va compilar un diccionari d'islandès skaldic, Lexicon Poëticum, el qual va formar la base del futur ensenyament de poesia islandesa antiga.
També traduí els Edda d'Snorri Sturluson al llatí publicant-ne el text original amb aclariments i comentaris.
Quan Sveinbjörn va morir, estava treballant en una traducció poètica de la Ilíada d'Homer a l'islandès. El seu fill, Benedikt Sveinbjarnarson Gröndal va acabar la tasca. Les seves traduccions en prosa són encara les úniques versions islandeses disponibles de la Ilíada i de l'Odissea.

### Obres originals

Sveinbjörn va escriure un diversos recoineguts poemes i himnes islandesos, incloent les lletres a l'islandès de la nadala Heims um ból.

## Referències

Skólaræður Sveinbjarnar Egilssonar. Almenna bókafélagið. Reykjavík, 1968.

## Altres fonts

* Gudmundson, Finnbogi (1969) Sveinbjörn Egilsson og Carl Cristià Rafn (Odense Universitetes forlag)

## Obra

* Sveinbjörn Egilson: Lexicon poeticum antiquae linguae septentrionalis. Edidit Societas Regia Antiquariorum Septentrionalium. Hafniae: Typis J.D. Qvist & Comp., 1860.
# Gu Hongzhong

Gu Hongzhong (xinès: 顾闳中; pinyin: Gù Hóngzhōng). Fou un pintor que va viure durant el denominat període de les Cinc Dinasties i els Deu Regnes. Va néixer el 937 i va morir el 975. De la seva biografia es coneixen pocs detalls.
Va destacar com a pintor figuratiu i es considera que, amb molta probabilitat va ser un artista de la cort. “Festeigs nocturns de Han Xizai” és una de les obres cimeres de l'art xinès. Degut a la desconfiança del monarca vers el seu primer ministre Han Xizai, va enviar a Gu a observar les activitats d'aquest alt càrrec. L'obra està dividida en cinc seccions. L'obra original no es conserva però existeix una còpia realitzada sota la dinastia Song que es troba al Museu del Palau de Pequín.

## Bibliografia

* The Art Book of Chinese Paintings de Ming Deng. Ed. Long River Press, 2008. ISBN 9781592650514.
* The Night Entertainments of Han Xizai. A Scroll by Gu Hongzhong de Michael Sullivan. University of California Press. March 2008. ISBN 9780520252097
* Pintura china tradicional: historia cantada en poemas sin voz de Jiayi Zhuang, Chongzheng Nie. Pàgs. 28 i 167.

## Enllaços externs

* http://arts.cultural-china.com/en/77Arts6587.html Arxivat 2015-09-14 a Wayback Machine.
* http://www.cultural-china.com/chinaWH/html/en/Arts217bye810.html Arxivat 2014-03-22 a Wayback Machine.
* http://www.chinesecio.com/cms/en/culture/gu-hongzhongs-night-revels-han-xizai-gu-hong-zhong-han-xi-zai-ye-yan-tu Arxivat 2014-03-22 a Wayback Machine.
* http://www.chinaonlinemuseum.com/painting-gu-hongzhong-han-xizai.php
* http://www.learn.columbia.edu/nehasian/zoomify/scrolls/swf/mov_guhongzhong_z.html Arxivat 2014-03-22 a Wayback Machine.
# Fuertes

Fuertes és el nom dels següents personatges:
* Ángel Fuertes Vidosa (Agüero, 1912 - Portell de Morella, 1948), professor d'Aragó
* Antonio Fuertes Pascual (ciutat de València, 1929 - 2015), futbolista valencià que va jugar al València CF
* Francesc Fuertes i Varea (Cassà de la Selva, 1933 - Llambilles, 1985), músic, instrumentista de trombó, compositor
* Francisco Fuertes Piquer (Valbona, 1717-1789), doctor en teologia i rector de la Universitat de Cervera (1762-1789)
* Gloria Fuertes (Madrid, 1917 - 1998), escriptora espanyola que destacà en el camp de la poesia
* Luis Fuertes Fuertes (Boisan, província de Lleó, 1948), sindicalista i polític català d'origen lleonès
* Pedro Fuertes Amorós (Osca, 1970), futbolista aragonès que ocupava la posició de defensa
Viccionari
# Miriam Nares Signes

Miriam Nares Signes (Gandia, 1994) coneguda artísticament com a Fusa Nocta, és una cantant Valenciana. Al 2022, va ser seleccionada per a ser una de les cantants de la segona edició del Benidorm Fest, esdeveniment celebrat per a triar la candidatura representant d'Espanya en el Festival de la Cançó d'Eurovisió a Liverpool amb la cançó "La meva família".

## Biografia

Miriam Nares Signes, coneguda com a Fusa Nocto, va néixer a Gandia (València) en 1994. L'artista va començar amb tan sols quinze anys a interessar-se pel món artístic, escrivint poemes. Ràpidament, es va llançar al món de la música. Tanmateix, el seu salt a la fama no va ser fins al 2019 gràcies a la seva participació en el reality musical de Telecinco "Factor X", on va aconseguir conquistar al jurat amb tan sols vint-i-tres anys. No va resultar guanyadora -la victòria va ser per a Pol Granch- però el programa li va servir per aconseguir visibilitat i fer els primers passos sobre els escenaris. Poc després de sortir expulsada a la tercera gala va estrenar No Gyals, que es va fer terriblement viral i el boca a boca la va convertir en una de les màximes exponents femenines del trap a Espanya.
Actualment, el seu estil musical és de caràcter underground, molt marcat per les reivindicacions feministes i les lluites socials, amb inconfusibles ritmes. "No Gyals" és, avui dia, el seu single més conegut. L'estil de Fusa Nocta és molt personal i particular, caracteritzant-se principalment per ser un so molt urbà, que barreja elements del rap, el hip hop i el dubstep. Sent una de les grans promeses del trap i del R&B espanyol.
A més, l'artista ha participat en festivals importants com, Latin Fest (València), Arenal Sound (Borriana), Pur Llatí (Cadis) i Madcool (Madrid).

## Referències

* ↑ https://www.formulatv.com/personas/fusa-nocta/
* ↑ https://www.europafm.com/noticias/famosos/quien-fusa-nocta-verdadero-nombre-como-hizo-famosa-estilo-musical_20221029635a758db7035400015d7f8c.html
* ↑ https://www.elplural.com/todo-tv/fusa-nocta-benidorm-fest-2023-mi-familia_305092102
# Lluís Llach Llagostera

Lluís Llach i Llagostera, també conegut professionalment i pública com a Luis Llach, (Barcelona, 2 de juliol de 1869 - San José, Costa Rica, 11 d'agost de 1955) va ser un arquitecte català que va desenvolupar la seva carrera a Amèrica.

## Biografia

Fill d'Elionor Llagostera i Lluís Llach Bonet. Va marxar a Veneçuela el 1895. Després a Colòmbia fins al 1908. Es va casar amb la colombiana Eloisa de Castro Aluma, amb qui va tenir, pel cap baix, quatre filles i tres fills. Posteriorment va viure a Panamà (1909) i a Costa Rica. En aquest país el van nomenar president de la comissió tècnica inspectora dels edificis després que la ciutat de Cartago patís un terratrèmol que va destruir la ciutat. També allà va ser soci fundador i membre de la primera junta directiva del Centre Català. El 1920 va tornar a Quibdó, a Colòmbia. A Nova York hi va viure fins al 1934.
Els últims vint anys de la seva vida els va passar a Costa Rica, on hi va morir el 1955. Aquell mateix any el seu nom apareix com a membre del comitè organitzador dels Jocs Florals a Costa Rica.

## Obra

La seva obra arrossega la influència modernista amb elements historicistes.
Algunes de les seves obres més notables són:
* La Basílica de Nostra Senyora dels Àngels (iniciat el 1912 - Cartago, Costa Rica).
* L'Edifici de Correus i Telègrafs de Costa Rica (1914 - San José, Costa Rica).
* El Palau Episcopal de Quibdó (1930 - Quibdó, Colòmbia).
* El Col·legi Carrasquilla (1925 - Quibdó, Colòmbia).

## Referències

* ↑ González Escobar, Luis Fernando «La arquitectura de Luis Llach Llagostera, una ruta inédita por la arquitectura en América» (en castellà). Revista de Extensión Cultural. Universitat Nacional de Colòmbia, 2001 [Consulta: 29 agost 2024].
* ↑ «Jocs Florals de la Llengua catalana. Any XCVII de la seva restauració». Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes, 1956. [Consulta: 30 agost 2024].

## Bibliografia

* González Escobar, Luis Fernando. Luis Llach, en busca de las ciudades y la arquitectura en América [Luis Llach, a la cerca de les ciutats i l'arquitectura a Amèrica]. San José: Editorial de la Universidad de Costa Rica, 2004. ISBN 9977-67-842-1.
# Mala fe (dret)

La mala fe és la convicció que té una persona d'haver adquirit el domini, possessió, mera tinença o avantatge sobre una cosa o un dret de manera il·lícita, fraudulenta, clandestina o violenta. La mala fe és transmissible, de manera que no només estarà de mala fe qui efectivament hagi exercit la violència, frau o clandestinitat, sinó també a qui va ser traspassat el dret d'algú que l'hagi exercit o la va adquirir així.
La mala fe s'oposa a la bona fe, que és la convicció d'adquirir un dret per mitjans legítims, exempts de frau i de qualsevol altre vici.

## Mala fe i dol

La mala fe posseeix elements similars al dol, com a presumpcions legals a partir del coneixement subjectiu d'una conducta il·lícita, encara que tenen clares diferències. La mala fe és un estat psicològic l'existència del qual no importa el desplegament d'una conducta; el dol, en canvi, exigeix necessàriament un comportament danyós, sigui per mitjà d'una conducta positiva (acció) o negativa (omissió). La mala fe només té per objecte el profit propi, de manera que l'agent només se satisfà a nivell intern; el dol busca el profit en un ésser extern, perquè se satisfà quan un altre subjecte és el que pateix un perjudici. La mala fe pot adoptar múltiples formes de càstig, com la inversió de la càrrega de la prova, pèrdua del benefici d'inventari o de fruits, no-aplicabilitat de renúncies, pagament d'interessos, remoció de guardes, etc.., el dol, en matèria civil, només admet com a càstig la indemnització de perjudicis.

## Efectes

Un dels efectes més importants de la mala fe, a més de la sanció específica que en cada cas la norma s'encarrega d'establir, és el principi segons el qual ningú no pot aprofitar-se del seu propi dol o mala fe, de manera que, en un judici, ningú anant de mala fe, pot invocar aquesta condició, com acció o excepció per obtenir-ne un benefici.

## Referències

* ↑ «Definición de Mala fe». Definición-de. Arxivat de l'original el 27 de juliol de 2014. [Consulta: 24 octubre 2014].
* ↑ «Buena fe». Diccionario jurídico. [Consulta: 24 octubre 2014].
* ↑ «Consecuencias de la temeridad o mala fe de las partes en el proceso». Gerencie.com. [Consulta: 24 octubre 2014].

## Bibliografia

* Richards Abarca, Anita. La mala fe en el "Código Civil". Santiago de Chile: Ed. Universitaria S.A., Memoria de prueba, 1961.
# Cristina Maragall i Garrigosa

Cristina Maragall i Garrigosa (Barcelona, 1967) és una activista social i arquitecta catalana. Actualment, i d'ençà de la mort de sa mare el 2020, és presidenta i portaveu de la Fundació Pasqual Maragall, dedicada a la recerca científica de la malaltia d'Alzheimer, entitat que es va crear a l'abril del 2008 després de diagnosticar-li la malaltia al seu pare, Pasqual Maragall.

## Família

Cristina Maragall és la filla gran de Pasqual Maragall, 127è President de la Generalitat de Catalunya, i de l'economista Diana Garrigosa, neta de Jordi Maragall i Noble i besneta del poeta Joan Maragall i de Clara Noble.
És neboda d'Ernest Maragall i Mira, Pau Malvido i Jordi Maragall i Mira, besneboda d'Ernest Maragall i Noble, Joan-Anton Maragall i Noble i Helena Maragall i neboda valenciana de Joan-Anton Maragall i Garriga i de Julio Maragall.

## Referències

* ↑ Partal, Txell. «Cristina Maragall: “L’Alzheimer del meu pare m’ha ensenyat a viure sense pensar en el demà”». Vilaweb. [Consulta: 2 octubre 2021].
# Mohammed Dahlan

Mohammed Dahlan (àrab: محمد دحلان, Muḥammad Daḥlān), també conegut com a Abu Fadi (àrab: أبو فادي, Abū Fādī) (Khan Yunis, 29 de setembre de 1961), és un polític palestí que fou el líder de la branca juvenil del grup Al-Fatah en la Franja de Gaza.
Dahlan va néixer a un camp de refugiats a Khan Yunis i des de ben jove va destacar pel seu activisme polític, pel qual anà a presó en diverses ocasions. Va estudiar hebreu i empresarials i va casar-se amb Jaleela, amb la qual va tenir quatre fills. Després dels Acords d'Oslo va ser nomenat cap de les forces de seguretat internes a la franja de Gaza. El seu poder va augmentar força durant aquest període però el seu mandat es va veure tacat per dos escàndols: un relacionat amb presumptes tortures a membres de Hamàs i l'altre amb el desviament de fons públics cap al seu compte privat. Aquesta acusació de corrupció l'acompanyaria durant la resta de la seva carrera, car més endavant se'l va associar a inversions no declarades a Dubai.
Les seves disputes amb Iàssir Arafat, el van situar com a líder de la branca crítica de Fatah. Va instigar diversos aldarulls al carrer per fer valer les seves posicions dins del partit i va arribar a ser ministre en 2003. Després d'acabar el seu mandat, va continuar com a diputat al parlament palestí, des d'on repetidament va acusar Hamàs de boicotejar els avenços en el procés de pau. Titllava els seus membres de "lladres i botxins". Se l'acusa d'organitzar diverses accions per assassinar membres de Hamàs, sense que hi hagi proves concloents a favor o en contra. Va convèncer Estats Units per fer de mediador amb Israel i aconseguir permís per rebre armament per combatre Hamàs, a la qual també va perseguir des d'una organització paramilitar creada expressament amb aquesta missió, els membres de la qual rebien entrenament d'elit a l'estranger.
Quan Hamàs va guanyar les eleccions, Dahlan va aliar-se amb el lobby americà per derrocar-la, amb un intent fallit de cop d'estat. Aquest fracàs el va fer retirar a Cisjordània amb els seus seguidors, fet que va ser durament criticat per membres de Fatah que consideraren que abandonava els seus partidaris en moments difícils. Igualment li retreien el pacte amb els Estats Units, aliat tradicional d'Israel. Els nord-americans volien que fos el nou dirigent del govern palestí, però tenia massa detractors com per assolir el càrrec. La seva popularitat va patir una davallada quan se'l va acusar de conspirar per enverinar Arafat, segons una investigació del 2012, i de ser un agent doble israelià. Els membres de Hamàs van intentar jutjar-lo per diversos assassinats comesos des de l'estranger, sempre sense veredicte concloent. Actualment Dahlan ha aconseguit la nacionalitat sèrbia i treballa a dins i fora del seu país per influir en la política local.

## Referències

* ↑ Berg, Raffi «Profile: Mohammed Dahlan». BBC, 23-04-2003 [Consulta: 20 setembre 2015].
# Mohammed Camara

Mohammed Camara (Conakry, 25 de juny de 1975), conegut com a Mo Camara, és un exfutbolista guineà de la dècada de 1990.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Guinea. Pel que fa a clubs, destacà a Le Havre AC, Wolverhampton Wanderers FC i Derby County.

## Referències

* ↑ «Derby snap up Camara from Celtic». BBC Sport, 16-08-2006.
* ↑ Dades estadístiques sobre Mohammed Camara a soccerbase.com
* ↑ Mohammed Camara a National-Football-Teams.com (anglès)
# Thal

Thal és una gran estepa al Panjab al doab de Sind-Sagar entre la serra de la Sal fins al districte de Muzaffargarh, tenint a l'oest la vall de l'Indus i a l'est la del riu Jhelum. En alguns llocs té fins a 80 km d'amplada. La regió està poblada pels jats, khokhars i rajputs. Fou per un temps domini dels balutxis de Mankera.

## Bibliografia

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Molded interconnect device

Un dispositiu d'interconnexió modelat (amb acrònim anglès MID) és una peça termoplàstica modelada per injecció amb traces o pistes de circuit electrònic integrat. L'ús de termoplàstics d'alta temperatura i la seva metal·lització estructurada obre una nova dimensió del disseny de portadors de circuits a la indústria electrònica. Aquesta tecnologia combina substrat/carcassa de plàstic amb circuits en una sola peça mitjançant metal·lització selectiva.
Estructuració directa làser (LDS): és el procés de fabricaciò MID utilitzant un material termoplàstic, dopat amb un compost inorgànic metàl·lic (no conductor) activat mitjançant làser. El component bàsic és modelat per injecció d'un sol component, pràcticament sense restriccions en termes de llibertat de disseny 3D. A continuació, un làser escriu el recorregut de la traça posterior del circuit al plàstic. On el raig làser colpeja el plàstic, l'additiu metàl·lic forma una pista micro-aspre. Les partícules metàl·liques d'aquesta pista formen els nuclis per a la posterior metal·lització. En un bany de coure sense electros, les capes del camí conductor sorgeixen precisament en aquestes vies. Successivament es poden aixecar d'aquesta manera capes d'acabat de coure, níquel i daurat.

## Referències

* ↑ «3D-MID» (en anglès). http://www.3d-mid.de. Arxivat de l'original el 2016-12-02. [Consulta: 3 novembre 2022].
* ↑ «Molex Laser Direct Structuring LDS Technology». Arxivat de l'original el 2018-12-26. [Consulta: 3 novembre 2022].
* ↑ «MacDermid develops firmer, faster electroplating for LDS» (en anglès). LPKF Website, 01-10-2011. Arxivat de l'original el 2016-12-02. [Consulta: 3 novembre 2022].
* ↑ EDN. «What are molded interconnect devices?» (en anglès). https://www.edn.com,+24-01-2014.+[Consulta: 3 novembre 2022].
# Moldavita

La moldavita, vltavita o pseudocrisolita és una tectita, és a dir, un vidre silicatat produït com a conseqüència de l'impacte d'un meteorit. Concretament, la moldavita es presenta com un vidre natural de color verd format com a conseqüència d'un impacte meteorític al sud d'Alemanya ara fa uns 15 milions d'anys. Es troba principalment al sud de Bohèmia i Moràvia (actual República Txeca) i també, tot i que en menor quantitat, a Àustria (Waldviertel) i Alemanya (Lausitz). Molt puntualment i de forma aïllada s'han descrit moldavites al sud-est de Polònia. S'han descobert exemplars de moldavita que foren intercanviats per cultures prehistòriques a Àustria.

## Vegeu també

* Coesita
* Astroblema

## Referències

* 1 2 3 «Diccionari de geologia». IEC.
* ↑ «Pseudochrysolite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 març 2019].
* ↑ Artemieva, Natalia; Pierazzo, Elisabetta; Stöffler, Dieter «Numerical modeling of tektite origin in oblique impacts: Implication to Ries-Moldavites strewn field». Bulletin of the Czech Geological Survey, 77, 4, 2002, pàg. 303-311.
* ↑ «Moldavite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 març 2019].
# Ermir Lenjani

Ermir Lenjani (Karaçevë, Gnjilane, 5 d'agost de 1989) és un jugador de futbol d'Albània que juga com a migcampista amb el Nantes cedit pel Rennes i l'equip albanès.

## Enllaços externs

* Ermir Lenjani a National-Football-Teams.com (anglès)
* Ermir Lenjani, Fitxa a Soccerway
* Ermir Lenjani at Topforward
# Oxydoras kneri

Oxydoras kneri és una espècie de peix de la família dels doràdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 70 cm de longitud total i 9 kg de pes.

## Alimentació

És omnívor: menja principalment insectes, crustacis, mol·luscs i d'altres invertebrats, i matèria vegetal.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paranà.

## Referències

* ↑ Sabaj, M.H. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Doradidae (Thorny catfishes). p. 456-469. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866228916.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Burgess, W.E. 1989.
* ↑ López, H.L., R.C. Menni i A.M. Miguelarena, 1987. Lista de los peces de agua dulce de la Argentina. Biología Acuática Núm. 12, 50 p. (Instituto de Limnología "Dr. Raúl A. Ringuelet").
* ↑ López, H.L., A.M. Miquelarena i J. Ponte Gómez, 2005. Biodiversidad y distribución de la ictiofauna Mesopotámica. Miscelánea 14:311-354.
* ↑ Nion, H., C. Rios i P. Meneses, 2002. Peces del Uruguay: Lista sistemática y nombres comunes. Montevideo, Uruguai, DINARA, Infopesca.
* ↑ Oldani, N., M. Peña i C. Baigún, 2003. Cambios en la estructura del stock de la pesquería de Puerto Sánchez en el cauce principal del tramo medio del río Paraná (1976-1977, 1984-1986, 2000-2001 y 2002-2003. Actas Seminario Internacional sobre Manejo de Humedales en América Latina y Simposio Internacional de Ecoturismo y Humedales.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Sergio Elías Morgado Rodríguez

Sergio Elías Morgado Rodríguez (Badajoz, 16 de març de 1963) és un exfutbolista extremeny, que ocupava la posició de defensa.

## Trajectòria

Debuta a primera divisió a la temporada 85/86, tot jugant set partits amb l'Atlètic de Madrid. A l'any següent es consolida a l'equip matalasser, sumant 27 partits. Entre 1986 i 1989 va ser peça clau en la defensa de l'Atlético, però a la 89/90 perd la condició de titular, jugant 10 partits.
L'estiu del 1990 fitxa pel RCD Espanyol. Al conjunt català hi és titular eixe any (35 partits), però els dos següent passa a la suplència. Es retira el 1995, després d'haver jugat les dues darreres campanyes al CD Badajoz, de Segona Divisió. En total, va sumar 158 partits a primera divisió.
Després de la seua retirada, ha seguit vinculat al món del futbol, formant part d'equips tècnics en entitats com l'Espanyol i el Badajoz. El juliol del 2009, esdevé director esportiu de l'Albacete Balompié.

## Referències

* ↑ http://www.canalalba.es/noticias/2009-07-07/alba-podria-anunciar-sergio-20090707.html Arxivat 2010-01-04 a Wayback Machine. L'Albacete anuncia la incorporació de Sergio Morgado

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador