OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Thorsby

Thorsby és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 1.820 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Thorsby tenia 1.820 habitants, 714 habitatges, i 527 famílies La densitat de població era de 137,2 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,9% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones hi havia 100,2 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.635 $ i la renda mediana per família de 46.328 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.667 $ mentre que les dones 23.810 $. La renda per capita de la població era de 16.956 $. Aproximadament el 5,7% de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Thorsby». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Thorsby». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 4 juliol 2010].
# Torrent de Vall-llosera

El torrent de Vall-llosera és un torrent que discorre pels termes municipals de Castellcir i de Monistrol de Calders, de la comarca del Moianès.

## Naixement

Es forma en el vessant septentrional del Turó de Pujalt, al Serrat de Pujalt, a l'extrem de llevant de la Baga de Pujalt.

## Vall de Marfà, de Castellcir

Des d'aquest davalla breument cap al nord-oest, fins que arriba a les restes de la casa de Pujalt, que deixa al nord. En aquell lloc gira cap a ponent, resseguint pel nord la Baga de Pujalt, mentre deixa a migdia el cim de Sang-i-fetge, i al nord successivament el Pla de l'Alzina, el Pla d'Olis i el Pla dels Pins, en el tram on es troba la Font de Pujalt. Comença a girar cap al sud-oest en arribar als contraforts del Serrat dels Llamps, en entrar en terres de la masia de la Closella.
En aquest tram el torrent de Vall-llosera discorre encaixant entre l'esmentat Serrat dels Llamps, al nord-oest, i el Serrat de Puig Orris, al sud-est. Deixa a l'esquerra la monumental Pinassa de les Tres Besses i a la dreta la Solella de la Closella. Troba a la dreta la masia de la Closella, i va discorrent al nord-oest de la Baga de la Closella, fins que arriba a tocar i al nord de les Roques de Sant Llogari, on hi ha el Coll de Sant Llogari i el final del seu recorregut pel terme de Castellcir.

## Monistrol de Calders

Entrant en el terme monistrolenc, el torrent de Vall-llosera segueix de forma paral·lela pel nord la Carena de la Baga, o Carena de la Baga de Vall-llosera, deixant a l'esquerra la baga del mateix nom. Al capdavall d'aquesta carena, al seu sud-oest, el torrent fa un parell de giragonses molt tancades, rep per la dreta el torrent de la Fàbrega, i continua cap al sud-oest, per arribar a prop de les Fonts de Rubió, indret en el qual s'aboca en la riera de Sant Joan, al nord-oest d'aquestes fonts.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.

## Enllaços externs

* El Torrent de Vall-llosera i el seu entorn a l'Institut Cartogràfic de Catalunya; el nom no surt en el mapa
# Toquí gorjablanc

El toquí gorjablanc o toquí golablanc (Melozone albicollis) és un ocell de la família dels passerèl·lids (Passerellidae) endèmic de Mèxic.

## Descripció

Ocell gros i de color força uniforme, exclusiu a contraforts interiors secs i terres altes, principalment a Oaxaca. Generalment bastant comú i conspicu. Es troba en boscos brollats, jardins i terres de cultiu amb bardisses; sovint en parelles o en petits grups socials. S'alimenta principalment a terra, però també a nivells baixos i mitjans en arbustos. Subtilment atractiu si es veu bé, amb un pitet blanc, una banda de color rovell a la gola així com també al cul.

## Hàbitat i distribució

Habita matolls i arbusts a Mèxic, als Estats de Puebla, Guerrero i Oaxaca.

## Taxonomia

Fins a l'any 2009 estava inclòs en el gènere Pipilo (pipilo albicolis) si bé alguna autoritat l'inclou dins un gènere anomenat Kieneria però que la resta d'autoritats no contemplen com a tal.
Es reconeixen dues subespècies:
* M. a. marshalli (Parkes, 1974) Puebla (centre sud de Mèxic).
* M. a. albicollis (Sclater, 1858) Guerrero i Oaxaca (sud-oest de Mèxic).

## Referències

* ↑ «Toquí gorjablanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/02/2023(català)
* ↑ «Master Lists – IOC World Bird List 14.1» (en anglès). IOC. [Consulta: 25 desembre 2023].
* 1 2 «White-throated Towhee». eBird. [Consulta: 25 desembre 2023].
* ↑ «Comments 2009-E» (en anglès americà). American Ornithological Society, 2009. [Consulta: 24 desembre 2023].
* ↑ «Melozone albicollis (toquí golablanc)» (en anglès). Avibase. [Consulta: 25 desembre 2023].
* ↑ «H&M4 Checklist family by family - The Trust for Avian Systematics» (en anglès). Trust for Avian Systematics 2021. [Consulta: 25 desembre 2023].
* ↑ «Melozone (Kieneria) (Kieneria sp. (Melozone))» (en anglès). Avibase. [Consulta: 25 desembre 2023].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Sparrows – IOC World Bird List v13.2g» (en anglès americà). IOC, 2023. [Consulta: 14 octubre 2023].
# Gamvik

Gamvik (en sami septentrional: Gáŋgaviika) és un municipi situat al comtat de Finnmark, Noruega. El centre administratiu del municipi és el poble de Mehamn. El municipi també inclou els pobles de Gamvik i Skjånes.
La majoria de la gent viu al poble de Mehamn (700 habitants), que compta amb un aeroport, i també és un port d'escala dels vaixells costaners Hurtigruten. El far de Slettnes prop del poble de Gamvik és el far situat més septentrional del continent d'Europa.

## Informació general

El municipi de Gamvik es va establir l'1 de gener de 1914, quan l'antic municipi de Deatnu es va dividir en Deatnu, Berlevåg, i Gamvik. Inicialment, Gamvik tenia 1.371 habitants. Els límits municipals no han canviat des d'aleshores.

### Nom

La forma en nòrdic antic del nom pot haver estat Gangvík. El primer element és llavors gangr que significa "camí" i l'últim element és Vík que significa "cala".

## Escut d'armes

L'escut d'armes és modern. Se'ls hi va concedir el 28 de setembre de 1990. Els braços mostren una eina marítima característica per destacar la importància de la pesca: 3 agulles per a l'elaboració i apedaçant les xarxes de pesca. Tres d'aquestes agulles de color groc s'estableixen en diagonal sobre un fons vermell.

### Esglésies

L'Església de Noruega té una parròquia (sokn) dins del municipi de Gamvik. És part del deganat Hammerfest a la Diòcesi de Nord-Hålogaland.
Esglésies a Gamvik :
| Parròquia (Sokn) | Nom | Localització | Any de construcció |
| Gamvik | Església de Gamvik | Gamvik | 1958 |
| Gamvik | Església de Hop | Skjånes | 1977 |
| Gamvik | Capella de Mehamn | Mehamn | 1965 |

## Geografia

El municipi es compon de la meitat oriental de la península de Nordkinn. Kinnarodden, situada a Gamvik, és el punt més septentrional d'Europa continental (el punt més septentrional d'Europa no és el Cap Nord, malgrat que és el més conegut. El fiord de Tana flueix al llarg de la costa oriental de Gamvik. El municipi de Lebesby es troba a l'oest i el municipi de Deatnu es troba al sud. A l'altra banda del fiord a l'est s'hi troba el municipi de Berlevåg.

### Avifauna

La zona que envolta el far de Slettnes és també un indret interessant per a aquells interessats en les aus i la seva observació. Hi ha un observatori i una reserva natural d'aus.

## Referències

* ↑ Jukvam, Dag. «Historisk oversikt over endringer i kommune- og fylkesinndelingen» (en noruec). Statistisk sentralbyrå, 1999.
* ↑ Rygh, Oluf. Norske gaardnavne: Finmarkens amt (en noruec). 18. Kristiania, Norge: W. C. Fabritius & sønners bogtrikkeri, 1924, p. 237.
* ↑ «Kommunevåpen». Flags of the World, 30-04-2002. Arxivat de l'original el 2007-10-23. [Consulta: 10 desembre 2008].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del municipi Arxivat 2009-07-06 a Wayback Machine. (noruec)
* Col·lecció d'articles sobre l'accident aeri del 1982 NRK. (noruec)
* Museu de Gamvik Arxivat 2012-02-24 a Wayback Machine.
# Fàbrica al carrer Agres 8 d'Alcoi

La fàbrica al carrer Agres número 8, situada a Alcoi (l'Alcoià), País Valencià, és un edifici industrial d'estil modernista valencià construït entre els anys 1904 i 1913, que va ser projectada per l'arquitecte Vicent Pascual Pastor i l'enginyer José Cort Merita.
La fàbrica era un taller de fosa de l'empresa alcoiana "El Vulcano". Constitueix la primera mostra de nau industrial dins de la ciutat, que posteriorment es adoptaria per a la resta de fàbriques i construccions de tipus industrial d'estil modernista.La façana és de pedra amb finestres estretes i té un frontó singular.
L'edifici es va rehabilitar per iniciativa privada de José Luis Esteve Ponsoda en 1984 conservant tota la façana, els forjats, pilars i diferents elements originals de l'època. En l'actualitat alberga un gimnàs.

## Referències

* ↑ "El patrimonio arquitectónico de la sociedad industrial de Alcoy a principios del siglo XX, su conservación y nuevas funciones". David Ferrando Laguna. 2017. Universidad de Alicante. Departamento de Humanidades Contemporáneas. Páginas 13-20.
* 1 2 Jaén i Urban, Gaspar (1999). Instituto de Cultura Juan Gil-Albert, Colegio Territorial de Arquitectos de Alicante, ed. Guía de arquitectura de la provincia de Alicante. p. 15. ISBN 84-7784-353-8.
# Fàbrica al carrer Sant Vicent Ferrer 12 d'Alcoi

La fàbrica al carrer Sant Vicent Ferrer 12, situada a la ciutat d'Alcoi (l'Alcoià), País Valencià, és un edifici d'estil modernista valencià construït l'any 1915, que va ser projectat per l'arquitecte Timoteo Briet Montaud.
L'edifici va ser realitzat en 1915 per al seu ús com a fàbrica i habitatge. La construcció, de reduïdes dimensions, consta de planta baixa i una única altura.
Posseeix una decoració austera i funcional, pròpia de l'ús pel qual va ser edificada. Destaca l'elaboració en pedra de part de la façana, la senzilla ornamentació modernista de tipus geomètric de la porta i el finestral de la planta baixa i de les finestres de la primera altura. La combinació del color verd amb la pedra de la façana ressalta el conjunt.

## Referències

* 1 2 3 Doménech Romá, Jorge. Modernismo en Alcoy, su contexto histórico y los oficios artesanales (en castellano). Editorial Aguaclara, 2010, p. 294. ISBN 978-84-613-8233-0.
# GPO Film Unit

La GPO Film Unit va ser una subdivisió de la General Post Office del Regne Unit. La unitat es va constituir el 1933, assumint responsabilitats de l'Empire Marketing Board Film Unit. Encapçalada per John Grierson, es va crear la producció de pel·lícules documentals patrocinades relacionades principalment amb les activitats del GPO.
Entre les pel·lícules que va produir hi havia Night Mail (1936) de Harry Watt i Basil Wright, amb música de Benjamin Britten i poesia de WH Auden, que és la més coneguda. Entre els directors que van treballar per a la unitat hi havia Humphrey Jennings, Alberto Cavalcanti, Paul Rotha, Harry Watt, Basil Wright i un jove Norman McLaren. El poeta i memorialista Laurie Lee també va treballar com a guionista a la unitat entre 1939-1940.
El 1940, la GPO Film Unites va convertir en la Crown Film Unit, sota el control del Ministeri d'Informació.
A la tardor de 2008, el British Film Institute va publicar una primera col·lecció de pel·lícules seleccionades de la unitat. Titulada Addressing The Nation, inclou quinze títols dels anys 1933 al 1935, incloent-hi Song of Ceylon. El segon volum, We Live In Two Worlds, es va publicar el febrer de 2009, amb 22 pel·lícules que abasten el període 1936-1938 i inclou Night Mail. Un tercer (i últim) volum, If War Should Come, va aparèixer el juliol del 2009 i inclou London Can Take It!

## Referències

* 1 2 Animation Unlimited: Innovative Short Films Since 1940. Laurence King Publishing, p. 1929. ISBN 1-85669-346-5.

## Enllaços externs

* Unitat de cinema GPO al Screenonline del British Film Institute
# GPT-3

GPT-3 (acrònim anglès de Generative Pre-trained Transformer 3, transformador generador preentrenat) és un model de llenguatge autorregressiu que empra tècniques de l'aprenentatge profund per a desenvolupar textos que simulen la redacció humana. GPT-3 és la tercera generació creada per l'empresa-laboratori OpenAI dedicada a la recerca dins l'àmbit de la intel·ligència artificial.
GPT-3 està format pels següents conjunts de dades preentrenats:
| Conjunt de dades (Dataset) | Nombre d'Entrades (# Tokens) | Percentatge del total |
| Common Crawl | 410 mil milions | 60% |
| WebText2 | 19 mil milions | 22% |
| Books1 | 12 mil milions | 8% |
| Books2 | 55 mil milions | 8% |
| Wikipedia | 3 mil milions | 3% |

## Referències

* ↑ «What is GPT-3? Everything You Need to Know» (en anglès). https://www.techtarget.com.+[Consulta: 13 juny 2022].
* ↑ «What Is GPT-3: How It Works and Why You Should Care» (en anglès). https://www.twilio.com.+[Consulta: 13 juny 2022].
* ↑ «GPT-3» (en anglès). https://honest-ai.com,+10-08-2020.+[Consulta: 13 juny 2022].

## Vegeu també

* Model GPT-2
# GPG

GPG té els següents significats:
* Gramophon-Philips Group, companyia discogràfica precursora de PolyGram
* Greenwood Publishing Group, editorial especialitzada en educació dels Estats Units
* Gas Powered Games, creador de videojocs amb seu a Redmond (Washington), als Estats Units
* GNU Privacy Guard, versió GNU del programari PGP per a criptografia
* Diferència salarial de gènere (del seu nom en anglès Gender Pay Gap), diferència de remuneració entre homes i dones per a una mateixa feina
* Gran pla general, pla audiovisual que mostra un gran escenari
* Vigilant de seguretat (del seu nom en italià Guardia Particolare Giurata), professional de seguretat ciutadana que depèn d'una empresa privada
* Graf de Petersen generalitzat, generalització del graf de Petersen en teoria de grafs
# Thusdros

Thusdros (llatí Thysdrus o Tusdra o Tusdrus) fou una ciutat d'Àfrica que Plini el vell esmenta com a capital del Tusdritans, a mig camí entre Thene i Tapsos, i a l'oest del promontori de Bracodes. A la ciutat es va proclamar emperador Gordià III en oposició a Maximí. Segurament fou Gordià que li va donar el títol de colònia romana. Actualment es diu Legem o Al-Jemme i en resten ruïnes, principalment un amfiteatre en bon estat.
# Tribunal Suprem

El Tribunal Suprem (també conegut com a Cort Suprema o tribunal d'última instància) és el màxim òrgan judicial d'un sistema judicial, les decisions de les quals no estan subjectes a una revisió posterior per cap altre tribunal.

## Vegeu també

* Tribunal Suprem dels Estats Units
* Cort Suprema de la República de Turquia
* Tribunal Suprem de la Nació Navajo
* Tribunal Suprem de Justícia de l'Uruguai
* Tribunal Suprem d'Espanya
* Tribunal Suprem d'Israel

## Referències

* ↑ «Supreme court - Define Supreme court at Dictionary.com». Dictionary.com.
# Gai (filòsof)

Gai (grec antic: Γάϊος, llatí: Gaius) fou un filòsof platònic grec.
L'esmenta com a autor Porfiri, però dels seus escrits no en resta res i no es coneix la seva naturalesa. Galè diu que havia escoltat alguns deixebles d'aquest Gai, per la qual cosa es pot afirmar que va viure amb anterioritat, probablement al segle i.

## Referències

* ↑ 2.Gaius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 559
# Trifoli

Trifoli o Trifolius en llatí fou un teòleg i prevere de començaments del segle vi.

## Biografia

No es coneix d'ell més que el seu ofici de prevere i se'l suposa romà. És conegut per la seva Epistula ad beatum Faustum senatorem contra Ioannem Scytham monachum del 519-20 dC, provocada per la visita d'uns monjos escites al papa Hormisdes a Roma per consultar una qüestió cristològica sobre la Santíssima Trinitat, l'anomenada doctrina teopàsquica, en la qual no havien aconseguit l'aprovació del patriarca de Constantinoble. L'obra de Trifoli serví per rebutjar llur interpretació.
Els escites estaven dirigits per Joan Maxenci i anaren a Roma el 519 dC amb l'esperança de guanyar el suport del papa. Tot i una pobra recepció inicial i del suport de Justinià, que aleshores havia començat a canviar d'opinió sobre la fórmula dels monjos, foren incapaços de guanyar-se el papa, que es mostrà contrari a oferir el seu suport a qui s'havien oposat obertament als seus llegats a Constantinoble. El senador romà Faust demanà consell al prevere Trifoli i ell escrigué aquesta epístola, en què es manifestava contra la traducció al llatí per part de Dionís l'Exigu de la Carta de Sant Pàtrocle als Armenis, escrita en grec. A aquesta carta havia afegit un prefaci en què defensava la interpretació dels monjos escites (la fórmula Unus ex Trinitate passus est), que Trifoli combaté amb almenys vuit subtils arguments i amb la consideració que, segons ell, no es trobava en els quatre concilis i ja havia estat condemnada al Concili de Calcedònia.

## Referències

* ↑ "One of the Trinity suffered"; Grillmeier and Hainthaler, p. 318.
* ↑ Grillmeier, Aloys. Christ in Christian Tradition: from the Council of Chalcedon (451) to Gregory the Great (590-604). Louisville: Westminster John Knox Press, 1986, p. 326. ISBN 0-664-22160-2.
# L'Espaud

L'Espaud (en francès Lépaud) és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa.
La seva població al cens de 1999 era de 342 habitants. Està integrada a la Communauté de communes d'Évaux-les-Bains et de Chambon-sud-Voueize.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 459 | 427 | 368 | 344 | 342 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Maurice Jolicard | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Maenaca

Mènaca (grec antic: Μαινάκη, llatí: Maenaca) és el nom d'una ciutat grega de la costa sud d'Hispània, a la Bètica, conegut per les referències d'Estrabó i els Iambes al Rei Nicomedes, que la consideren una colònia de Focea. Si la referència fos certa, probablement seria la colònia grega més occidental.
Segons Estrabó, al seu temps encara se'n veien les ruïnes. El mateix autor desmenteix la identificació Entra Mènaca i la ciutat de Màlaca, que no era una ciutat grega, sinó fenícia, i era situada més a l'oest; tot i així, aquest error el repeteix Aviè en la sevaOra maritima.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Maenaca». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 12 gener 2021].
# Ottawa (desambiguació)

«Ottawa» té aquests significats:
* Etnografia:
** Els ottawa, poble amerindi de l'Amèrica del Nord d'ètnia algonquina.
* Esdeveniments
** Ottawa Comiccon
# Ottawa Hills

Ottawa Hills és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 4.564 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ottawa Hills tenia 4.564 habitants, 1.696 habitatges, i 1.307 famílies. La densitat de població era de 947,4 habitants per km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,1% tenia menys de 18 anys, un 4,1% entre 18 i 24, un 19,7% entre 25 i 44, un 29,9% de 45 a 60 i un 16,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 100.000 $ i la renda mediana per família de 117.130 $. Els homes tenien una renda mediana de 84.029 $ mentre que les dones 40.801 $. La renda per capita de la població era de 58.846 $. Aproximadament l'1,4% de les famílies i el 2,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Ottawa Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ottawa Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Oskar Negt

Oskar Negt (Wischnjowoje, 1 d'agost de 1934 - Hannover, 2 de febrer de 2024) va ser un filòsof i sociòleg alemany.

## Biografia

Nascut a la ciutat de Kapkeim, situada a Prússia Oriental i propera a Königsberg, va estudiar dret i filosofia a Göttingen. També va cursar estudis de sociologia a la Universitat de Frankfurt, on es va doctorar sota la direcció de Theodor Adorno amb una tesi sobre l'oposició entre els mètodes dialèctic i positivista en les obres de Georg Wilhelm Friedrich Hegel i Auguste Comte.
Va treballar com a assistent de Jürgen Habermas, però es va oposar al concepte habermasià d'«esfera pública burgesa» i va proposar en el seu lloc un retorn a les fonts de la teoria crítica per a fonamentar la noció d'«espai públic opositor». El 1970, va ser designat per ocupar la càtedra de sociologia a la Universitat de Hannover, on va dirigir l'Institut de Sociologia fins a 2003.
El seu pensament i la seva obra es nodreixen d'experiències pràctiques significatives. A la ciutat de Hannover, va ser principalment conegut com a cofundador del Glockseeschule, una de les poques escoles alternatives que van sorgir a Alemanya Occidental. Políticament proper als sindicats, va fundar el departament de formació obrera del sindicat metal·lúrgic IG Metall.

## Referències

* ↑ Reinecke, Stefan «Nachruf auf Oskar Negt: Es gibt immer eine Lösung» (en alemany). Die Tageszeitung: taz, 03-02-2024. ISSN: 0931-9085.
* ↑ Meueler, Christof. «Oskar Negt: Macht es besser!» (en alemany). [Consulta: 4 febrer 2024].