OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Adaghas

Adaghas (en àrab ادغاس, Adaḡās; en amazic ⴰⴷⴰⵖⴰⵙ) és una comuna rural de la província d'Essaouira, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 2.825 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Acanthopsoides robertsi

Acanthopsoides robertsi és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,5 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia i Malàisia.

## Referències

* ↑ Fowler, H. W. 1934. Zoological results of the third De Schauensee Siamese Expedition, Part I.--Fishes. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 86: 67-163, Pl. 12.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* ↑ Kottelat, M. i A.J. Whitten 1996. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi: additions and corrections. Periplus Editions, Hong Kong. 8 p.

## Bibliografia

* Doi, A. 1997. A review of taxonomic studies of cypriniform fishes in Southeast Asia. Jap. J. Ichthyol. 44(1):1-33.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. i E. Widjanarti 2005. The fishes of Danau Sentarum National Park and the Kapuas Lakes area, Kalimantan Barat, Indonesia. Raffles Bull. Zool. Supplement (13):139-173.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Siebert, D.J. 1991. Revision of Acanthopsoides Fowler 1934 (Cypriniformes: Cobitidae), with the description of new species. Jap. J. Ichthyol. 38(2):97-114.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Abdülmecit II

Abdülmecit II fou el darrer califa.
Fill del soldà Abdülâziz, fou escollit califa per la Gran Assemblea Nacional de Turquia el 19 de novembre de 1922. Va succeir el seu cosí Mehmet VI que l'endemà de l'abolició del soldanat l'1 de novembre de 1922, es va refugiar en un vaixell de guerra britànic i abandonar Istanbul.
Durant uns mesos tots els que s'oposaven al nou règim organitzat per Mustafa Kemal a Ankara, es van reagrupar a l'entorn del califa que en la pràctica no tenia cap poder. Mustafa Kemal va tallar tota perspectiva i va fer proclamar la república el 29 d'octubre de 1923 i poc més de quatre mesos més tard, el 3 de març de 1924, va fer votar per la gran assemblea nacional l'abolició del califat. L'endemà Abdülmecit II va abandonar Turquia el 4 de març cap a l'exili.
També era pintor. Va morir a París el 23 d'agost de 1944.
La seva neta Fatma Neslişah va ser princesa en Egipte en casar-se amb el príncep Muhammad Abdel Moneim.

## Referències

* ↑ «Tarihe ışık tutan tren bileti» (en turc). [Consulta: 23 gener 2021].
# Achiel Bruneel

Achiel Bruneel, (Herenthout, 19 d'octubre de 1918 - Anvers, 5 de juny de 2008) fou un ciclista belga, que va destacar en les curses de sis dies en què va aconseguir dotze victòries.

## Palmarès

* 1938
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bèlgica amateur
* 1947
** 1r als Sis dies d'Anvers (amb Omer De Bruycker)
** 1r als Sis dies de París (amb Robert Naeye)
* 1948
** 1r als Sis dies de Gant (amb Camile Dekuysscher)
* 1949
** 1r als Sis dies de París (amb Guy Lapebie)
** 1r al Premi Dupré-Lapize (amb Jozef De Beuckelaer)
* 1950
** 1r als Sis dies d'Anvers (amb Rik Van Steenbergen)
** 1r als Sis dies de Saint-Étienne (amb Guy Lapébie)
** 1r als Sis dies de Brussel·les (amb Jos De Beuckelaer)
* 1952
** 1r als Sis dies de París (amb Rik Van Steenbergen)
** 1r als Sis dies de Brussel·les (amb Lucien Acou)
* 1953
** 1r als Sis dies d'Anvers (amb Oscar Plattner)
** 1r als Sis dies de Gant (amb Arsène Rijckaert)
* 1954
** 1r als Sis dies de Dortmund (amb Lucien Acou)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl Arxivat 2016-10-10 a Wayback Machine.
* Fitxa a museociclismo.it
# Lisíades

* Per a altres significats, vegeu «Lisíades (poeta)».
Lisíades (grec antic: Λυσιάδης, llatí: Lysiades) va ser un filòsof epicuri atenès. Era fill del cèlebre filòsof Fedre, amic de Ciceró. Aquest diu que Lisíades era un «homo festivus», i ataca el seu nomenament com a jutge fet per Marc Antoni.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/874?rgn=full+text;view=image;q1=LysiadesSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 864. ]
# Eleccions generals de Guinea Equatorial de 1983

Les eleccions generals de Guinea Equatorial de 1983 van tenir lloc el 28 d'agost de 1983, les primeres des de les de 1968. La nova constitució aprovada en referèndum l'any anterior preveia una Cambra dels Representants del Poble de 41 escons. El president Teodoro Obiang Nguema Mbasogo fou elegit com a candidat únic a cada circumscripció, que després va ser aprovats pels votants. No hi van prendre part partits polítics en les eleccions, i tots els candidats es presentaren com a independents.

## Referències

* ↑ Equatorial Guinea Inter-Parliamentary Union
# Restaurant Finisterre

El Restaurant Finisterre fou un dels restaurants de la ciutat de Barcelona més rellevants de la segona meitat del segle xx, ubicat a la Avinguda Diagonal 469 cantonada amb Villarroel.

## Història

Es va inaugurar a finals de desembre de 1943 promogut per l'industrial importador de fustes de Guinea Joan Jover, que va incloure com a accionista Milagros Marín i va incorporar Joaquim Garcia Torrens, que provenia d'una marisqueria de la Via Laietana de la mateixa ciutat. El local es va decorar amb fusta guineana. A la planta baixa el terra era marbre i s'exposava marisc en una barra que oferia la seva degustació. A l'entresol hi havia el menjador amb una decoració marinera i s'hi pujava per unes escales amb baranes de vaixell. El restaurant es va anomenar Finisterre perquè en aquesta zona de Barcelona gairebé no hi havia edificacions. Disposava d'una gran terrassa semi coberta, que s'estenia sobre la vorera del carrer Villarroel.
El 1972 va patir una crisi i va ser comprat per Salvi Vila Pi i Joan Duran Camps, que el van renovar i modernitzar, fent desaparèixer la terrassa a causa del trànsit i el soroll. En morir Duran el va succeir la seva vídua Pepita Pontonet i el 1990 va abandonar la societat Salvi Vila.
L'any 1981 Ferran Adrià va treballar un temps al Finisterre abans d'anar a El Bulli de Roses.
El Finisterre va ser centre de petites reunions per tancar o obrir negocis. Era freqüentat per representants d'empreses fins al seu tancament l'any 1994, com a conseqüència d'una mala gestió econòmica que va fer inviable la continuïtat del negoci. Va tancar amb un deute a la Seguretat Social de 73 milions de pessetes. El grup Artemi Nolla va reobrir l'espai del Finisterre, mitjançant un traspàs, el 31 de juliol de 2001 amb un nou restaurant anomenat «Daps» i una inversió de 275 milions de pessetes.

## Referències

* ↑ Permanyer, Lluís «Breu història de la Diagonal». Idea Diagonal. Ajuntament de Barcelona. Arxivat de l'original el 16-11-2016 [Consulta: 15 novembre 2016].
* 1 2 Permanyer, Lluís. Biografia de la Diagonal. Edicions La Campana, abril 1996, p. 128-130. ISBN 84-88791-33-X.
* ↑ «Finisterre S.A.». eInforma [Consulta: 16 novembre 2016].
* ↑ Savall, Cristina «La ciudad a vista d'ocell». El Periódico, 17-10-2011 [Consulta: 15 novembre 2016].
* ↑ Casas, Carmen «Finisterre: vigencia de un clásico». La Vanguardia, 22-09-1991 [Consulta: 15 novembre 2016].
* ↑ «Ferran Adrià. De lavaplatos a The New York Times». La Vanguardia, 29-01-2006 [Consulta: 15 novembre 2016].
* ↑ Wirth, Rafael «El nuevo mundo de Finisterre». La Vanguardia, 27-12-2000 [Consulta: 15 novembre 2016].
* ↑ «Artemi Nolla. Restaurante Daps revive el Finisterre». La Vanguardia, 31-07-2001, p. 71 [Consulta: 15 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Recepta de Pularda de Bresse "souvaroff" del Finisterre La Vanguardia 25-9-1991
# Estadi Municipal de Montilla

L'Estadi Municipal de Montilla és l'actual estadi del Montilla Club de Futbol. Va ser inaugurat el 19 de març de 1981, amb un torneig disputat entre el Montilla Club de Futbol, el Reial Betis Balompié, el Còrdova CF i el CD Pozoblanco. Actualment està una mica deteriorat i n'està prevista una reforma. Es troba a l'Avinguda de les Camachas, a Montilla (Còrdova).
Actualment el Montilla C.F juga al grup 2 de la 1a Divisió Andalusa. Anteriorment havia militat a la Tercera Divisió d'Espanya, i per això per l'estadi hi han passat equips com el Còrdova CF B, el Cadis CF B, el Sevilla Futbol Club "C" o l'Atlètic de Ceuta.
# Cumulonimbus calvus

El cumulonimbus calvus és un cumulonimbe moderadament alt, amb la part superior rodona i capaç de produir una forta precipitació amb llamps i trons. No arriba mai a l'alçada del cumulonimbus incus (núvol que té forma d'inclosa a la part alta).

## Referències

* ↑ «Núvol del dia: cumulunimbus calvus». Meteosadevesa, 27 març 2020. [Consulta: 28 maig 2022].
# Dexip (filòsof)

Dexip (grec antic: Δέξιππος, llatí: Dexippus) fou un escriptor i filòsof grec, comentarista de Plató i d'Aristòtil. Fou deixeble del filòsof neoplatònic Iàmblic i va viure a la meitat del segle iv.
Es conserva un comentari seu sobre Aristòtil en forma de diàleg on explica les Categories i al mateix temps rebutja les objeccions de Plotí, que en la seva traducció llatina porta el títol de Quaestionum in Categorias libri tres i en versió grega Δεξίππου φιλοσόφου Πλατωνικοῦ τῶν εἰς τὰς Ἀροστοτέλους Κατηγορίας Ἀποριῶν τε καὶ Λύσεων κεφάλαια μ´. Encara es conserven alguns altres manuscrits de Dexip, que també tenen forma de diàleg.

## Referències

* ↑ Dexippus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 995
# Dexamene

Dexamene (en grec antic Δεξαμένη) va ser, segons la mitologia grega, una de les cinquanta Nereides, filla de Nereu, un déu marí fill de Pontos, i de Doris, una nimfa filla d'Oceà i de Tetis. Tenia un únic germà, Nèrites.
La mencionen Homer i Gai Juli Higí a les llistes que donen de les nereides. Homer diu que va ser una de les trenta-dues nereides que van pujar des del fons de l'oceà per arribar a les platges de Troia i plorar, juntament amb Tetis la futura mort d'Aquil·les.

## Referències

* ↑ Gai Juli Higí. Fabularum, pròleg, 8
* ↑ Homer. Ilíada, XVIII, 38 i seg.
# Deepenreiengraben

El Deepenreiengraben és un petit riu font del Lottbek a l'estat d'Hamburg a Alemanya Neix a l'aiguamoll dels Duvenwischen al nucli de Volksdorf i desemboca al Lottbek a la seva confluència amb el Moorbek.

## Referències

* ↑ AA.VV., Gesamtliste der Fließgewässer im Elbeeinzugsgebiet Arxivat 2012-01-31 a Wayback Machine., Magdeburg, Flussgebietsgemeinschaft Elbe Geschäftsstelle, 2011
* ↑ Stadtatlas-Großraum Hamburg mit Ausflugstipps, Hamburg, PAS Verlags GmbH, s.d., pàgina 16
# De Lichtmis

De Lichtmis és un llogaret ubicat arran de l'A28 dels Països Baixos, a la província neerlandesa d'Overijssel. Després de la reorganització municipal del 2001, la part situada al sud de l'N377 fou incorporada a Zwolle, mentre que la part situada al nord fou ajuntada a Rouveen (municipi de Staphorst).
El llogaret es troba al creuament de l'A28 de Zwolle a Meppel i la carretera provincial N377 de Hasselt a Nieuwleusen. A De Lichtmis també es trobaven el Lichtmiskanaal, que arriba a Zwolle des del Vecht, i el canal de Dedemsvaart. Aquest últim fou reblit i s'hi construí l'A28 per sobre.
# Demodex

Demodex és un gènere de petits àcars paràsits que viuen en o a prop dels fol·licles pilosos dels mamífers. Se'n coneixen unes 63 espècies. Dues espècies identificades viuen en els humans: Demodex folliculorum i Demodex brevis. En el gos hi viu l'espècie Demodex canis. La paraula demodex deriva del grec i significa dēmos greix + dēx, un cuc de la fusta.

## Referències

* ↑ Yong, Ed. «Everything you never wanted to know about the mites that eat, crawl, and have sex on your face», 31-08-2012. Arxivat de l'original el 7 de novembre 2019. [Consulta: 24 abril 2013].
* ↑ «Demodex». Medical Dictionary (medicine.academic.ru).

## Enllaços externs

* Demodex, an inhabitant of human hair follicles, and a mite which we live with in harmony, by M. Halit Umar, published in the May 2000 edition of Micscape Magazine, includes several micrographs
* Demodicosis, an article by Manolette R Roque, MD
* Demodetic Mange in Dogs, by T. J. Dunn, Jr. DVM
* High resolution images of Demodex folliculorum
# Discalcúlia

La discalcúlia o dificultats en l'aprenentatge de les matemàtiques (DAM) és una dificultat d'aprenentatge específica de les matemàtiques que és l'equivalent a la dislèxia, amb la diferència que no concerneix les dificultats que pot tenir un nen a l'hora d'expressar-se amb el llenguatge, però concerneix a la dificultat d'aprendre i realitzar càlculs matemàtics. De fet, es considera una variació de la dislèxia. De forma general una persona amb discalcúlia té un coeficient intel·lectual normal o superior, però manifesta problemes amb les matemàtiques, senyals, direccions, etc., i, per tant, un baix rendiment escolar en continguts puntuals.
Afecta un percentatge de la població infantil d'entre el 3% al 6%. És relativament poc coneguda i s'acostuma a diagnosticar molt tard, afectant el seu tractament adequat. Pot donar-se per culpa d'un dèficit de percepció visual o per problemes quant a l'orientació. El terme es refereix específicament a la incapacitat de realitzar operacions matemàtiques o aritmètiques.

## Quadre clínic

En els diversos símptomes existents dins del fenomen de la discalcúlia, se n'hauria de remarcar els que segueixen:
* Dificultats freqüents amb els nombres, confusió entre els signes (més, menys, divisió, multiplicació, reversió o transposició dels nombres, entre d'altres),
* Dificultats amnèsiques relacionades amb la informació numèrica,
* Dificultats amb les taules d'itineraris, càlcul mental, senyals i direccions, etc.,
* Bona capacitat en matèries com ara les ciències i geometria fins que es passa a un nivell més alt que requereix l'ús de les matemàtiques,
* Dificultats relacionades amb l'orientació espacial, tant de la pròpia persona com dels objectes que l'envolten,
* Dificultat amb els conceptes abstractes de temps i direcció,
* Incapacitat per a realitzar planificació financera o pressuposts,
* Incapacitat per entendre i recordar conceptes, regles, fórmules, seqüències matemàtiques (ordre d'operacions),
* Dèficit quant a les relacions entre figura i longitud,
* Errors de transcripció lingüística, per exemple, escriure nombres dictats,
* Dificultat per saber portar les puntuacions en un joc,
* Angoixa davant d'aquelles tasques i activitats que demanen l'ús de matemàtiques,
* Dificultats per realitzar abstraccions i elaborar associacions a partir de material numèric,
* S'utilitza els dits per comptar.

## Referències

* ↑ «¿Qué es la Discalculia?». Fundación de neuropsicología clínica. Arxivat de l'original el 21 juny 2014. [Consulta: 23 juliol 2024].
* ↑ Veiga Alén, Matilde «Dificultades de aprendizaje: Detección, prevención y tratamiento». Ideaspropias Editorial, 2005, pàg. 5.
* 1 2 «Diagnòstic i intervenció en infants, joves i adults amb trastorns de la comunicació, l'aprenentatge i la conducta». Servei de psicologia, neuropsicologia i logopèdia. Trivium. Institut de neurociència cognitiva aplicada a l'aprenentatge. Arxivat de l'original el 24 desembre 2015. [Consulta: 23 juliol 2024].
# Càl·lies I

Càl·lies I o Càl·lias I（en llatí: Callias, en grec antic: Καλλίας) era fill de Fènip i membre de la família dels Càl·lies-Hipònic, probablement nebot d'Hipònic I.
Heròdot diu d'ell que era opositor de Pisístrat. Cada vegada que el tirà va ser expulsat d'Atenes, Càl·lies era l'únic que s'atrevia a comprar les seves propietats. Va dedicar molts diners a la cria de cavalls i va obtenir triomfs als jocs olímpics l'any 564 aC i als jocs pitis. Va dotar esplèndidament a les seves filles quan es van casar, i, segons el costum àtic, elles van triar els seus marits.

## Notes

* ↑ Segons el Diccionari Grec-Català, p. 954

## Referències

* ↑ 2.Callias I a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 566
# Departament de Kanem

El departament de Kanem és una subdivisió administrativa de la regió de Kanem al Txad. La capital és Mao que també ho és de la regió. La població s'estimava a la seva creació en 225.000 persones.
El departament està dividit en 10 subprefectures:
* Am Doback
* Kekedina
* Mao
* Melea
* Mondo
* Nokou
* Nthiona
* Rig Rig
* Wadjigui
* Ziguey
# Departament de La Paz

«Departament de La Paz» té aquests significats:
* Departament de la Paz (Bolívia), divisió administrativa de Bolívia
* Departament de La Paz (El Salvador), divisió administrativa del Salvador
* Departament de La Paz (Hondures), divisió administrativa d'Hondures
* Departament de La Paz (Entre Ríos), divisió administrativa de la província d'Entre Ríos (Argentina)
* Departament de La Paz (Catamarca), divisió administrativa de la província de Catamarca (Argentina)
* Departament de La Paz (Mendoza), divisió administrativa de la província de Mendoza (Argentina)
# Cèsar Olivé Gumà

César Olivé Gumà (Barcelona, 1883 – Barcelona, 19 de juliol de 1956) fou un metge i cirurgià català.
Era fill de Francesc Olivé Maristany (el Masnou, 1851 – Barcelona, 1923) i de Mercè Gumà Surís, filla de l'empresari Francesc Gumà i Ferran. Eren sis germans. El seu pare va donar nom al passatge Olivé i Maristany, de Barcelona, per comprar els terrenys del passatge.
Es va llicenciar en medicina i cirurgia als 22 anys a la Universitat de Barcelona. Fou doctor i director de servei de cirurgia infantil de l'Hospital de la Santa Creu i Sant Pau de Barcelona, ubicat al Pavelló de Sant Frederic, des de 1929 fins a 1953. Durant 52 anys va treballar a les places de toros de Barcelona, primer com a infermer i després com a metge cirurgià titular. El 1926 va obrir la clínica que duu el seu nom (Clínica Olivé Gumà), i que era llavors coneguda com la clínica dels toreros, perquè era on s'atenien els toreros que venien a la ciutat.
Es va casar amb Mercè Millet Cunill (el Masnou, 1888 – Barcelona, 1985), germana de Josep Jaume Millet Cunill. Tingueren nou fills i un d'ells, Francesc Olivé Millet (1920–1975), també fou metge cirurgià. Després de la mort del seu pare va ser nomenat metge titular de les places de toros de Barcelona i va continuar dirigint la clínica del seu pare.
Fou enterrat al cementiri del Masnou. L'any 1958, el Masnou li va dedicar un carrer anomenat "Carrer del Doctor Olivé Gumà".

## Referències

* ↑ ABC, divendres 20 de juliol de 1956
* ↑ La Vanguardia, dimarts, 17 juny 1924, pàgina 2
* ↑ Nomenclàtor de Barcelona - Olivé i Maristany passatge d'
* ↑ Clínica Olivé Gumà – Història
* ↑ ABC, "La clínica de los toreros", 2006
* ↑ ABC, "Breve antología de un gran cirujano", 2007
# Diables de la Kinta Forka

La colla de Diables de la Kinta Forka es va crear l'any 2002 amb la finalitat de participar directament en els correfocs. Va néixer dins l'Associació d'Amics dels Gegants Ramon i Lola, encarregada del manteniment d'aquests dos gegants i del Drac i el Bou, dues de les figures del bestiari històric de la ciutat de Barcelona.
La presentació oficial de la colla es va fer per les festes de Sant Just d'aquell any 2002 i, a partir d'aleshores, ja va participar en els correfocs de la festa major de Gualba i de la Mercè. A banda, també fa actuacions dins les festes de Santa Eulàlia, la festa major del Raval i en correfocs on són convidats.
Porten una vestimenta de color vermell, amb rivets negres i banyes també negres. Com a part integrant de l'Associació dels Gegants Ramon i Lola, tenen la seu a la Casa dels Entremesos.

## Referències

* ↑ «Diables de la Kinta Forka». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Disponti

Disponti (grec antic: Δυσπόντιον) era una antiga ciutat del territori de la Pisàtida, a l'antiga Èlide.
La tradició deia que va ser fundada per un fill d'Enòmau. Estrabó la situa a la plana per on passava la via que anava d'Elis a Olímpia. Estava situada al nord del riu Alfeu i no gaire lluny del mar. Pausànias explica que en temps del rei Pirros de la Pisàtida les ciutats de Pisa, Macist, Escilunt i Disponti es van rebel·lar contra els eleus per l'organització dels Jocs Olímpics. Els eleus la van destruir en la guerra contra els piseus, i els seus habitants es van traslladar a Epidamne i a Apol·lònia d'Il·líria, segons que diuen Estrabó i Pausànias.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Dyspontium». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 23 desembre 2020].
# Diao Yinan

Diao Yinan (xinès tradicional i simplificat: 刁亦男; pinyin: Diāo Yìnán) és un director i guionista xinès. També ha fet d'actor de forma ocasional. La seva pel·lícula Black Coal ha rebut el permi Ós d'Or del Festival Internacional de Cinema de Berlín (2014). Va néixer el 1969 a Xi'an, província de Shaanxi. El 1992 es va graduar a l'Acadèmia Central d'Art Dramàtic de Pequín diplomat en literatura i guió. Va treballar com a guionista amb els directors com Shi Runjiu i Zhang Yang.

## Filmografia

Com a director:
* Uniform (2003)
* Night Train (2007)
* Black Coal, Thin Ice (2014)
* The Wild Goose Lake (2019) Va ser considerada com una de les 10 millors pel·lícules xineses de l'any 2019.
Com a guionista:
* Spicy Love Soup (1997)
* Shower (1999)
* All the Way (2001)
* Uniform
* Night Train
* Black Coal
Com a actor:
* All Tomorrow's Parties (2003). En el paper de Xiao Zhuai

## Referències

* ↑ Planas Penadés, Ricard,. Historia del cine chino. Primera edició: febrer 2019. ISBN 978-84-17418-45-8.
* ↑ Zhang, Rui «Top Chinese films in 2019». China org, 02-01-2020.
* http://www.timeoutshanghai.com/features/Books__Film-Film_features/18340/Interview-Diao-Yinan.html
* http://www.diaridegirona.cat/cultura/2014/02/16/xines-diao-yinan-sendu-los/656778.html Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
# Dani Miret Garcia

Dani Miret Garcia (Badalona, 25 de juny de 1985) és un entrenador de bàsquet català.
Va arribar a les categories inferiors del Joventut a l'any 2007, i ha entrenat els equips mini, infantil, cadet i júnior. A la darrera temporada al júnior es va proclamar campió de Catalunya, subcampió d'Espanya i campió del Torneig de L'Hospitalet, sent triat millor entrenador del torneig. La temporada 2018-19 es fa càrrec del primer equip del CB Prat, club vinculat a la Penya que juga a LEB Or, compaginant aquesta tasca amb el suport a l'staff tècnic del primer equip del Divina Seguros Joventut. En el mes d'abril de 2024, gairebé acabant la temporada 2023-24, reemplaça Carles Duran com a entrenador del primer equip del Joventut.

## Internacional

L'estiu de 2018 també va entrenar la selecció espanyola sub15, i a l'estiu de 2019 amb la sub16 espanyola va aconseguir la medalla d'or al Festival Olímpic de la Joventut que es va disputar a Bakú.

## Referències

* ↑ «Dani Miret dirigirá al CB Prat la próxima temporada» (en castellà). ACB, 05-07-2018 [Consulta: 8 setembre 2018]. Arxivat 8 de setembre 2018 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-09-08. [Consulta: 8 setembre 2018].
* ↑ «CONFIGURAT L'STAFF TÈCNIC DEL DIVINA SEGUROS JOVENTUT 2018/19». Web oficial CJB, 19-08-2018 [Consulta: 8 setembre 2018].
* ↑ «El Joventut ya tiene sustituto para el técnico Carles Duran». Mundo Deportivo, 09-04-2024 [Consulta: 9 abril 2024].
* ↑ «Un Oro de prestigio en el Festival Olímpico de Baku» (en castellà). FEB, 27-07-2019 [Consulta: 28 juliol 2019].