OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Luis Casas Pasarín

Luis Casas Pasarín (Pontevedra, 16 d'abril de 1902 – Madrid, 17 d'agost de 1986) va ser un futbolista gallec, que va exercir de defensa i entrenador. Va ser internacional amb la selecció espanyola.

## Jugador

Nascut a Pontevedra, Galícia, el seu primer equip va ser el Pontevedra Athletic Club. Pasarín va començar la trajectòria professional al Celta de Vigo. Fou un dels primers capitans del club, jugant al primer trobeu oficial dels celtistes, el campionat gallec del 1923. Va ser a Vigo on deixa de jugar de davanter per a passar a la defensa.
Durant sis temporades, Pasarín va jugar en primera divisió amb el València CF, aconseguint la capitania al segon any. Va ser un dels jugadors que, juntament amb Ciril Amorós, es va plantar davant el Madrid al partit de Copa en Chamartín de 1930. Junt a Torregaray formà una dupla coneguda com les columnes d'Hèrcules, i en la temporada 1933-1934 va participar en la primera final de copa del club merengot. El 1935, ja retirat, va treballar en el Ministeri de Treball, però prompte tornaria a jugar a l'equip amateur Nacional de Madrid.
Pasarín va jugar sis partits amb Espanya, i va representar-la internacionalment als Jocs Olímpics d'Estiu de 1924.
Després de la Guerra Civil Espanyola, Pasarín va obtenir el títol d'entrenador. Va dirigir la selecció espanyola durant un partit, i va fitxar pel València en la temporada 1946–47, aconseguint el tercer títol de lliga en sis anys; quedant segon a tres punts del líder, el FC Barcelona, la temporada següent.
Pasarín també va dirigir el Celta en cinc temporades dividides en dos períodes, i també va treballar per al Reial Oviedo i FC Porto (Portugal). Va morir el 17 d'agost de 1986 als 84 anys, en Madrid.

## Referències

* 1 2 3 4 «Luis Casas Pasarín». Ciberché. [Consulta: 27 agost 2019].
* 1 2 Luis Casas Pasarín; Yo Jugué en el Celta, 20 abril 2008 (en castellà)
* ↑ 1929/1930 – Amorós retira al equipo en Madrid (1929/1930 – Amorós retires team in Madrid) Arxivat 21 July 2011$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.; at CiberChe (en castellà)
* ↑ Iturraspe y Pasarín marcaron una época tanto en el campo como en el banquillo ché (Iturraspe and Pasarín, Che legends in both pitch and bench) Arxivat 2012-06-22 a Wayback Machine.; Super Deporte, 25 agost 2009 (en castellà)
* ↑ Argentinos no FC Porto: histórias sem final feliz (Argentines in FC Porto: stories with no happy ending); Rui Malheiro Weblog (en portuguès)
* ↑ Don Luis Casas Pasarín (Mr. Luis Casas Pasarín); ABC, 18 agost 1986 (en castellà)

## Enllaços externs

* Luis Casas Pasarín a BDFutbol
* Luis Casas Pasarín Fitxa com a entrenador a BDFutbol
* CiberChe stats and bio (castellà)
* Luis Casas Pasarín a National-Football-Teams.com (anglès)
# Springfield (Comtat de Bradford)

Springfield és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 1167 habitants.

## Geografia

D'acord amb l'Oficina del Cens dels Estats Units, el poble té una àrea total de 42.0 milles quadrades (108.7 km²), de les quals 41.8 milles quadrades (108.4 km²) són terra per 0.1 milles quadrades (0.3 km²) de les quals (0,31%) és aigua.
El poble de Springfield Township està envoltat per South Creek i Ridgebury Townships pel nord, Smithfield Township a l'est, West Burlington i Troy Township per l'est, sud i oest i Columbia Township per l'oest.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Sant'Antonio di Gallura

Sant'Antonio di Gallura (gal·lurès Sant'Antoni de Calanzanus) és un municipi italià, dins de la Província de Sàsser. L'any 2007 tenia 1.658 habitants. Es troba a la regió de Gal·lura. Limita amb els municipis d'Arzachena, Calangianus, Luras, Olbia i Telti.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Benito Scanu | Llista cívica |
# Crestview (Florida)

Crestview és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 14.766 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Crestview tenia 14.766 habitants, 5.297 habitatges, i 3.893 famílies. La densitat de població era de 445,4 habitants per km².
Dels 5.297 habitatges en un 40,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,5% hi vivien parelles casades, en un 16,2% dones solteres, i en un 26,5% no eren unitats familiars. En el 22,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,2% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 32,5% entre 25 i 44, un 17,8% de 45 a 60 i un 11,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.122 $ i la renda mediana per família de 38.824 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.829 $ mentre que les dones 19.261 $. La renda per capita de la població era de 15.479 $. Entorn del 13,2% de les famílies i el 16,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Crestview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Crestview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Arika Okrent

Arika Okrent és una lingüista dels Estats Units coneguda pel seu llibre del 2009 In the land of invented languages: Esperanto, Rock Stars, Klingon, Poets, Loglan, Lovers, and the mad dreamers who tried to build a perfect language, fruit dels seus cinc anys d'investigació sobre les llengües construïdes. També apareix al documental del 2011 de Sam Green: La llengua universal.

## Biografia

Okrent va néixer a Chicago, de pares d'ascendència polonesa i transsilvània i quedà fascinada amb les llengües des de ben petita, la qual cosa va fer que seguís la carrera de lingüística. Després del Carleton College se n'anà a Hongria per fer classes durant un any; va aconseguir una mestria en arts en lingüística per la Universitat Gallaudet i un doctorat en psicolingüística per la Universitat de Chicago el 2004. Pot comunicar-se en anglès, hongarès i klingon, i té un gran coneixement d'esperanto. És neta de l'editor i escriptor Daniel Okrent.

## Referències

* 1 2 M. J. Stephey, "Arika Okrent: Speaking Klingon" Arxivat 2010-10-24 a Wayback Machine., Time, 18 de maig de 2009. Consultat el 17-02-2013. (en anglès)
* ↑ «Carleton College: Linguistics: Arika Okrent '92» (en anglès), 12-06-2013. Arxivat de l'original el 2013-06-12. [Consulta: 5 gener 2022].
* ↑ Questions Answered: Invented Languages, Schott's Vocab. (en anglès)
* ↑ Arika Okrent about Esperanto in CNN, 17 de setembre de 2010. (en anglès)
# Estació de les Corts

Mapa Metro Línia 3 :
Les Corts és una estació de la L3 del Metro de Barcelona situada sota el carrer Joan Güell al districte de les Corts de Barcelona.
L'estació va entrar en servei el 1975 com a part de la Línia IIIB amb el nom de Las Cortes fins que el 1982 amb la reorganització dels números de línies i canvis de nom d'estacions va adoptar el nom actual.
Metro de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Zona Universitària | Maria Cristina | | Plaça del Centre | Trinitat Nova |

## Accessos

* Carrer Joan Güell
* Travessera de les Corts

## Vegeu també

* Línia 3 del metro de Barcelona
* Metro de Barcelona
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Estadi de La Condomina

La Condomina és un estadi de futbol de la ciutat de Múrcia, situat al centre de la capital, a la Ronda de Garay, al costat de la plaça de braus. En ell hi juga els seus partits l'UCAM Murcia i antigament també ho van fer altres equips de la ciutat com el Real Murcia, que l'any 2006 es va traslladar a la Nueva Condomina, i el desaparegut Ciudad de Murcia.
Té capacitat per a 17.500 espectadors i va ser inaugurat el 25 de desembre de 1924. Té dos vestidors per jugadors, vestidors per àrbitres i sala de premsa. En ell, a més d'esdeveniments esportius, s'hi han celebrat concerts, gales, espectacles i tota una infinitat d'esdeveniments per als quals l'estadi resultava l'indret idoni a causa de la seva localització i fàcil accés.

## Referències

* ↑ Ajuntament de Múrcia. «Estadi de futbol de la Condomina». [Consulta: 24 abril 2008].

## Vegeu també

* Estadi Nueva Condomina
# Saitama

Saitama (さいたま市, -shi?) és una ciutat japonesa situada a la prefectura de Saitama, d'on és la capital i el municipi més poblat. Fou creada a partir de la unió de les ciutats d'Urawa, Omiya i Yono el 2001. Va unir-se posteriorment amb la ciutat d'Iwatsuki el 2005. Ha estat una ciutat designada per decret del govern des del 2003. Molts dels seus residents treballen a Tòquio.
El 2003, tenia una població estimada d'1.053.035 habitants i una àrea total de 168,33 km².

## Barris

Saitama té 10 barris (ku):
* Chūō-ku (中央区)
* Iwatsuki-ku (岩槻区)
* Kita-ku (北区)
* Midori-ku (緑区)
* Minami-ku (南区)
* Minuma-ku (見沼区)
* Nishi-ku (西区)
* Ōmiya-ku (大宮区)
* Sakura-ku (桜区)
* Urawa-ku (浦和区)
# Anna Báthy

Anna Báthy (Beregszász, 13 de juny de 1901 - Budapest, 14 de maig de 1962) fou una soprano hongaresa.
Originalment anomenada Anette Stampf, el seu talent va ser descobert per Max Bacsinszky, un parent i excantant d'òpera a Viena. El seu pare es va oposar durant molt temps, però finalment va cedir. Llavors va estudiar al Col·legi de Música Maleczki Bianka. El 1927 va cantar al Teatre Municipal de Budapest va cantar i el 1929 al Magyar Állami Operaház el paper d'Amelia a Un ballo in maschera, debut que la premsa va escriure amb admiració. Als 30 anys va agafar el cognom del seu marit Báthy i es va convertir en una prestigiosa cantant d'òpera, sovint fent aparicions especials a l'estranger com a Viena, Barcelona, Hamburg, Salzburg, París, Brussel·les, Múnic, Florència o Bayreuth. En particular, va tenir un gran èxit en la realització de les obres de Bartók i Kodály.
La Temporada 1934-1935 va cantar al Gran Teatre del Liceu de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Biografia» (en hongarès). mek.oszk.hu. [Consulta: 2 març 2018].
# Sant Genís

«Sant Genís» té aquests significats:
* Biografies
** Sant Genís d'Arle, notari i màrtir del segle iv, patró dels notaris
** Sant Genís de Clarmont, bisbe de Clarmont
** Sant Genís de Roma, actor i màrtir del segle iv, patró dels comediants i ballarins
** Sant Genís de la Jara, figura llegendària, venerada com a sant al camp de Cartagena
* Toponímia
** Sant Genís (Amer), nucli de població d'Amer (la Selva)
** Sant Genís dels Agudells, barri del districte barceloní d'Horta-Guinardó
** Sant Genís de Fontanes, municipi del Rosselló
** Sant Genís (Jorba), nucli de població de Jorba (Anoia)
** Sant Genís (Navàs), cim de Navàs (Bages)
** Sant Genís de Palafolls, nucli de població de Palafolls (Maresme)
** Sant Genís de Vilassar
** Edificis: Església de Sant Genís, diversos indrets
# Antena fractal

Antena fractal és una antena que empra les formes fractals per a maximitzar la distància o el perímetre amb el qual pot rebre o transmetreen un volum donat. Les antenes fractals són molt compactes i tenen una gran amplada de banda (multibanda). Sóm emprades en telefonia cel·lular i comunicacions de microones.

## Història

* Els primers dissenys d'antena fractal van ser creats per Nathan Cohen aleshores professor de la Universitat de Boston l'any 1988.
* Els primers dissenys foren publicats i patentats a partir del 1995.

## Característiques

* Dimensions més compactes.
* Major amplada de banda.

## Vegeu també

* Tipus d'antena: Antena monopol, Antena dipol, Antena yagi, Antena parabòlica, Antena F invertida
* Temperatura de soroll d'una antena
* Equacions d'electromagnetisme de Maxwell.

## Referències

* ↑ Bevelacqua, Pete. «Fractal Antenna» (en anglès). www.antenna-theory.com. [Consulta: 1r març 2017].
* ↑ «Fractal antennas» (en anglès). www.ece.iit.edu. [Consulta: 1r març 2017].
* ↑ «Fractals' antenna» (en anglès). defenseelectronicsmag.com. Arxivat de l'original el 2017-08-29. [Consulta: 1r març 2017].
# Amir al-Hajj

L'amir al-Hajj era el cap de les caravanes de pelegrins a la Meca.
El 630, quan els no musulmans van quedar exclosos de les peregrinacions, el profeta Muhàmmad va designar pel càrrec Abu-Bakr. Després el càrrec depenia directament del califa, que el delegava a una tercera persona o, a defecte, al governador de la Meca i Medina. Quan hi havia conflictes hi podia haver diversos amirs al-hajj al mateix temps.
A partir del 1262 foren nomenats pels sultans mamelucs i el designat s'anomenà amir al-hajj al-misri. Sota els otomans eren nomenats per un temps llargs d'alguns anys, fins que eren revocats. A partir del 1925 els saudites van assolir les funcions i en van limitar l'abast, però el càrrec va subsistir a Egipte fins al 1954.
Algunes caravanes no oficials també tenien el seu propi amir al-hajj.

## Referències

* Naji, Mohammad Reza; Gholami, Rahim. "Amīr al-Ḥājj." Encyclopaedia Islamica., 2012. Referència. 20 de març de 2012 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-islamica/amir-al-hajj-COM_0270>
# Sancho de Rojas

Sancho de Rojas (c. 1381 - Alcalá de Henares, 24 d'octubre de 1422), i militar, va ser fill de Juan Martínez de Rojas, senyor de Montsó, de Cavia i de Cuzcurrita, i de la seva esposa Maria Fernández de Rojas. No ha de ser confós amb Sancho Sánchez de Rojas, fill de Diego Fernández de Córdoba i Carrillo, I senyor de Baena i Sancha García de Rojas qui va ser abat de Salas, després bisbe d'Astorga, i bisbe de Còrdova abans de 1442 i mort el 1454.
Es va formar a Tolosa de Llenguadoc i a Salamanca. El papa Benet XIII li va designar bisbe de Palència el 1403, governant aquesta diòcesi fins a 1415. Estant bisbe de Palència va combatre contra els musulmans, acompanyant l'infant Ferran d'Antequera (que era regent, en nom del seu nebot Joan II de Castella, al costat de la seva cunyada Caterina de Lancaster), a la presa d'Antequera el 1410. El seu protagonisme als assumptes del regne va incrementar quan l'infant Ferran va ser escollit rei d'Aragó en el compromís de Casp el 1412. El 1415 va ser nomenat arquebisbe de Toledo, convertint-se en la principal autoritat eclesiàstica d'Hispània.
Després del Cop de Tordesillas (1420) es va situar al costat de l'infant Joan d'Aragó, enfrontant-se al grup del seu germà, l'infant Enric d'Aragón, que havia protagonitzat el mencionat Cop. Va arribar a reunir tropes al costat de l'infant preparant-se per alliberar el rei, però l'aparent submissió del rei a l'infant li va fer dissoldre-les i refugiar-se a Alcalá de Henares per evitar entrar a la ira règia.
Des d'aquest moment fins a la seva mort es va mantenir sempre a prop del rei, col·laborant amb ell al govern del regne sempre que va poder. Quan va morir el 22 d'octubre de 1422 es trobava a Alcalá de Henares, seguint la Cort perquè, segons resa la crònica de Pedro Carrillo de Huete tenia grans desigs "d'entendre la gobernaçión del reyno". El rei Joan es trobava de cacera al Real de Manzanares quan va morir l'arquebisbe, ajornant-se les exèquies fins al retorn del rei. Les despulles del bisbe van ser portades a la seva seu toledana, on també es van traslladar els monarques.
Un dels seus fets més importants com a prelat va ser l'erecció de la Capella de sant Pere a la Catedral de Toledo. Va fundar diverses capellanies i va dotar la capella, lloc escollit per a la seva sepultura, amb nombrosos béns.

## Bibliografia

* Rivera Recio, Juan Francisco, Los arzobispos de Toledo en la Baja Edad Media, (s.XII-XV), Toledo, 1969.
* Villarroel González, Óscar, Las relaciones entre la Monarquía y el arzobispado de Toledo en tiempos de Juan II de Castilla (1406-1454), Toledo, 2002.
* Villarroel González, Óscar, Las intervenciones regias en las elecciones episcopales en el reinado de Juan II de Castilla (1406-1454): El caso de los arzobispos de Toledo, Anuario de Estudios Medievales, 31/1 (2001), pp. 147–190.
* Rodríguez González, Alfredo; Fernández Collado, Ángel; y Castañeda Tordera, Isidoro, «Catálogo del Archivo de la Capilla de San Pedro en la Catedral de Toledo», Colección Primatialis Ecclesiae Toletanae Memoria, Instituto Teológico San Ildefonso, ISBN 978-84-934253-2-6
# Schistura hoai

Schistura hoai és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima tropical, el qual viu a Àsia (el Vietnam).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ John McClelland, 1838. Observations on six new species of Cyprinidae, with an outline of a new classification of the family. J. Asiatic Soc. Bengal v. 7 (for Nov. 1838). 941–948.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ FishWise (anglès)
* ↑ Vietnam Endemic Freshwater Fish Checklist (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Arnau Bargués

Arnau Bargués (Magister domorum Berges) va ser un mestre d'obres català del segle xv. Se'n desconeixen la data i lloc de naixença, però se sap que morí a Barcelona l'any 1413.
Tots els seus treballs es van donar a Catalunya. Aquest mestre treballava amb un bon equip d'artistes picapedrers procedents de diversos llocs: Vimbodí, L'Espluga de Francolí, Montblanc, Barcelona, Terol, Astúries, Portugal i França. Se sap que va ser un mestre molt actiu i que va participar en 1368 en una concentració d'arquitectes molt important que es va donar en la ciutat de Girona. Es va dedicar sobretot a edificis civils.

## Arquitecte a Poblet

El rei Martí I l'Humà va voler construir-se un palau dintre del recinte del monestir de Poblet, i que el mestre d'obres fos Arnau Bargués. La construcció es començà el 1397 i el 1402 encara continuaven les activitats, pel que el rei va trametre al mes de novembre un escrit a l'arquitecte encarint-li que acabessin
| « | "… la obra de nostres cambres que aquí fets…" | » |
Però el 1406 es va suspendre la construcció sense haver-se conclòs. En aquest treball, Arnau va tenir com principal ajudant l'escultor-picapedrer François Salau. La pedra amb què va treballar tot l'equip per a la construcció del palau del rei Martí es portava de la pedrera de Tarrés, a les Garrigues.

## Altres obres

Va ser nomenat mestre d'obres de Barcelona on va construir la façana principal de l'Ajuntament (1412) d'aquesta ciutat en un fi estil gòtic.
Va dirigir les obres de la catedral des del 1397 al 1407 sent l'autor de la sala capitular. A Blanes va construir el Palau-Castell dels Cabrera
* Façana antiga de l'ajuntament de Barcelona - Part esquerra
* Façana antiga de l'ajuntament de Barcelona - Part dreta
* Façana del castell-palau dels Cabrera a Blanes adossat a l'església
* Escala i entrada del Palau del Rei Martí de Poblet
* Façana del Palau del Rei Martí

## Notes

* ↑ Salau era l'home de confiança d'Arnau; en més d'una ocasió el va substituir plenament. S'atribuïxen a aquest escultor gran part dels finestrals gòtics del palau i se'l considera l'introductor a Catalunya d'un estil gòtic expressiu i imaginatiu
* ↑ En aquesta façana es trobava la porta principal fins que al segle xix es va obrir l'entrada per la Plaça Sant Jaume

## Bibliografia

* Jesús M. Oliver Guía del Museo de Poblet Poblet: Publicaciones Abadía de Poblet ISBN 84-300-6637-3
# Santiago Lazcano Labaca

Santiago Lazcano Labaca (Errezil, 8 de març de 1947 - Sant Sebastià, 3 de febrer de 1985) va ser un ciclista basc, professional entre el 1969 i el 1976.
Destaquen les seves participacions en el Giro d'Itàlia on, a banda d'aconseguir una victòria d'etapa en l'edició de 1974, finalitzà dues vegades entre els 10 primers de la classificació general.
En retirar-se del ciclisme va continuar vinculat a aquest esport, com a comentarista esportiu de Radio Euskadi i Euskal Telebista. Va morir d'un accident de moto el febrer de 1985.

## Palmarès

* 1969
** 1r a la Volta a Cantàbria i vencedor d'una etapa
** 1r a la Vuelta a los Valles Mineros i vencedor d'una etapa
* 1971
** 1r al Gran Premi Caboalles
** 1r al Campionat d'Espanya per Regions (amb Guipuscoa)
** 1r del Gran Premi de la Muntanya de la Volta a Catalunya
* 1972
** 1r al Gran Premi Pascuas
** 1r al Campionat d'Espanya per Regions (amb Guipuscoa)
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Llevant
** Vencedor d'una etapa del Trofeo Antonio Blanco (Leganés)
* 1973
** Campió d'Espanya de Muntanya
** 1r a la Pujada a Arrate
** 1r al Gran Premi de Villafranca de Ordizia
** 1r a Oiartzun
* 1974
** 1r al Campionat d'Espanya per Regions (amb Guipuscoa)
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
** 1r del Gran Premi de la Muntanya de la Volta a La Rioja
* 1975
** Vencedor d'una etapa de la Midi Libre
* 1976
** 1r a la Volta a Astúries

### Resultats al Tour de França

* 1969. 41è de la classificació general
* 1973. 29è de la classificació general
* 1975. Abandona (16a etapa)
* 1976. 68è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1969. 40è de la classificació general
* 1972. 19è de la classificació general
* 1974. 20è de la classificació general
* 1975. 23è de la classificació general
* 1976. 22è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1971. Abandona
* 1972. 10è de la classificació general
* 1973. 5è de la classificació general
* 1974. 16è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ «LAZCANO LABACA Santiago». [Consulta: 27 octubre 2023].
* ↑ «[URTEKARIA]», 17-05-2005. Arxivat de l'original el 2005-05-17. [Consulta: 27 octubre 2023].
* ↑ Reizabal, Gorka «El ex corredor Santiago Lazcano falleció el domingo en un accidente de tráfico» (en castellà). El País [Madrid], 05-02-1985. ISSN: 1134-6582.

## Enllaços externs

* Plamarès de Santiago Lazcano a urtekaria.com Arxivat 2005-05-17 a Wayback Machine.
* Fitxa de Santiago Lazcano a sitiodeciclismo.net
# Santiago Lorén Esteban

Santiago Lorén Esteban (Belchite, 10 de juliol de 1918 - Saragossa, 25 de novembre de 2010) va ser un metge i escriptor espanyol, guanyador de la segona edició del Premi Planeta en 1953.

## Biografia

Complerts els 18 anys va ser cridat a files i va entrar per casualitat en la Sanitat Militar atenent a ferits en rereguarda durant la Guerra civil espanyola, adscrit al bàndol nacional. Després de finalitzar la contesa va decidir estudiar Medicina. Va ser guardonat amb el premi Planeta en 1953 per Una casa con goteras una novel·la realista amb tocs d'humor negre. La seva carrera literària va ser molt polifacètica, incloent guions radiofònics i televisius i assessorament per a famoses sèries de televisió, com la biografia sobre Santiago Ramón y Cajal i sobre Sender, realitzades per TVE. També va ser periodista (va col·laborar a La Codorniz, Heraldo de Aragón, Pueblo, Diario 16 d'Aragó i el Periódico de Aragón) i professor d'història de la Medicina a la Universitat de Saragossa.
Ja en democràcia es va presentar a regidor pel Partido Socialista Popular d'Enrique Tierno Galván, encara que li van faltar 1000 vots per obtenir l'acta. Va ser reconegut per l'Ajuntament de Saragossa amb el títol de Fill Adoptiu de la ciutat (1991).

## Obres
### Novel·les

* Cuerpos, almas y todo eso (1952)
* Una casa con goteras (premi Planeta, 1953)
* La vieja del molino de aceite (premi Ateneo de Sevilla, 1984)
* Memoria parcial (premi Espejo de España, 1985)
* Hospital de guerra (premi Ciudad de Teruel, 1982)
* Siete alcobas
* El verdugo cuidadoso
* Mi señor don Fernando

### Contes

* Diálogos con mi enfermera
* La Rebotica
* La muerte ríe

### Assaigs

* Del electrón a Dios
* La frigidez como problema

### Altres

* Un muerto para empezar (teatre)
* Diálogos con mi asistenta (guió radiofònic)

## Referències

* ↑ «Fallece Santiago Lorén». .
* ↑ «Una casa con goteras». .
* ↑ «Santiago Lorén Esteban». Gran Enciclopedia Aragonesa. Saragossa: DiCom Medios SL, sota llicència Creative Commons.