OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Le Pharmacien de garde

Le Pharmacien de garde és una pel·lícula de ficció criminal francesa dirigida per Jean Veber estrenada el 2003. Va rebre crítiques decebedores en el seu llançament tant per part de la premsa com del públic.

## Argument

Un policia massa tendre lidera la investigació d'una sèrie d'estranys assassinats perpetrats per un excèntric farmacèutic ecologista. Els dos homes s'acaben trobant i immediatament s'encertan, sense conèixer la seva veritable identitat.

## Repartiment

| Vincent Perez : Yan Lazarrec Guillaume Depardieu : François Barrier Clara Bellar : Mathilde Laurent Gamelon : Maurice Basttitoni Pascal Légitimus : Tony Alain MacMoy : Erwan Le Floch Alice Taglioni : Christine Edgar Givry : el comissari Fabri Mathieu Delarive : Patrick Atmen Kelif : Massoud Rochelle Redfield : Alice Mortensen Kad Merad : el metge forense Gabrielle Lazure : Martine Emma Bering : Catherine Stéphane Boucher : el comandant Carpeau Philippe Vieux : Xavier Massena Christophe Kourotchkine : el conferenciant Bernard Blancan : Mathieu Marc Brunet : Heriot | Jacques Herlin : M. Jouvin Françoise Bertin : Mme Jouvin Alexandre Laigner: el jove fumador Irina Ninova: mare de Kévin Thomas Doucet: Kevin Alain Bouzigues: el client sense recepta Pascal Demolon: el drogodependent de la farmàcia Marc Bertolini: el conserge de l'edifici de Xavier Emmanuel Courcol: Jacques Desmoines Géraldine Veber: la infermera de l'hospital Guillaume Zublena: el recepcionista de l'hotel Claire Rolland: Wanda Yan Dron: el gendarme GIGN Olivier Follet: el franctirador GIGN Dominique Marcas: Plantilla:Mme Chaussois François Delaive: la criatura dels cellers Lily Boulogne: la dona de la ciutat Tatiana Stora: la clienta de la farmàcia |

## Notes i referències

* ↑ Le Pharmacien de garde a unifrance.org
* ↑ Le Pharmacien de garde a lahiguera.net

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Casimiro Municio Aldea

Casimiro Municio Aldea, Agueda o Agüera (Sepúlveda 1874 - † Madrid, 1935) fou botxí de l'Audiència de Madrid entre 1915 i 1935. Junt a Gregorio Mayoral va dur a terme la triple execució dels condemnats pel crim de l'Exprés d'Andalusia: Sánchez Navarrete, Piqueras i Sánchez Molina. Fou retratat per Alfonso Sánchez García el 1932.
Necessitava beure per poder realitzar el seu treball, la qual cosa li va causar problemes tota la seva vida. A més, la seva falta de perícia va fer que un reu li partís el dit índex d'una mossegada. El 1930 signà una petició perquè cessessin les execucions
| « | Estic arruïnat físicament. Sóc un desgraciat. Un miserable que mata per viure. Sempre que treballo, em dona l'Estat cinquanta duros, que em gasto en medicines, perquè caic sempre malalt després. | » |
| — Casimiro Municio |||

## Alguns reus executats per Casimiro Municio

* Pedro Lobo "el Canena"(Jaén, 12 de febrer de 1924)
* José María Sánchez Navarrete (Madrid, 9 de maig de 1924)
* Francisco Piqueras (Madrid, 9 de maig de 1924)
* Honorio Sánchez Molina (Madrid, 9 de maig de 1924)
* José Llácer Bertrán (Barcelona, 10 de novembre de 1924)

## Referències

* 1 2 Yániz, Juan Pedro «La Modelo, 31 años sin pena de muerte». ABC (edició Catalunya), 02-03-2005 [Consulta: 2 agost 2010].
* 1 2 3 4 5 Eslava Galán, Juan. Verdugos y Torturadores. Madrid: Ediciones Temas de Hoy, 1993.
* 1 2 3 4 «Casimiro Municio el verdugo de vida gris», 08-02-2012. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 20 setembre 2015].
* ↑ Martínez, Rubén «Una aproximación a la pena de muerte durante el franquismo». La pena de muerte y su abolición en España. Los Libros de la Catarata, 1995.
* ↑ Pérez Barredo, R. «Un ejecutor muy fino». Diario de Burgos, 21-02-2010 [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ Sánchez García, Alfonso. «Casimiro Municio, verdugo de Madrid. Año 1932», 1932.
# Dzharkenita

La dzharkenita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de la pirita. Rep el nom de la localitat tipus, la depressió de Dzharkenskaya, al Kazakhstan.

## Característiques

La dzharkenita és un element químic de fórmula química FeSe₂. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la dzharkenita pertany a «02.EA: Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:2, amb Fe, Co, Ni, PGE, etc.» juntament amb els següents minerals: aurostibita, bambollaïta, cattierita, erlichmanita, fukuchilita, geversita, hauerita, insizwaïta, krutaïta, laurita, penroseïta, pirita, sperrylita, trogtalita, vaesita, villamaninita, gaotaiïta, al·loclasita, costibita, ferroselita, frohbergita, glaucodot, kullerudita, marcassita, mattagamita, paracostibita, pararammelsbergita, oenita, anduoïta, clinosafflorita, löllingita, nisbita, omeiïta, paxita, rammelsbergita, safflorita, seinäjokita, arsenopirita, gudmundita, osarsita, ruarsita, cobaltita, gersdorffita, hol·lingworthita, irarsita, jol·liffeïta, krutovita, maslovita, michenerita, padmaïta, platarsita, testibiopal·ladita, tolovkita, ullmannita, wil·lyamita, changchengita, mayingita, hollingsworthita, kalungaïta, milotaïta, urvantsevita i reniïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit de seleni i urani de Suluchekinskoye, situat a la depressió de Dzharkenskaya, prop el riu Ili, dins la província d'Almaty (Kazakhstan). També ha estat descrita a Rússia, la República Txeca i als estats nord-americans d'Idaho i Utah.

## Referències

* ↑ «Dzharkenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 novembre 2019].
# Ferdinand de Braekeleer

Ferdinand de Braekeleer (Anvers (Marquesat d'Anvers) 12 de febrer de 1792 - Anvers (Bèlgica) 16 de maig de 1883), de vegades citat com a Ferdinand de Braeckeleer, va ser un pintor anversès. És conegut per les seves pintures històriques; hom l'anomena de vegades el Vell per diferenciar-lo del seu fill amb el mateix nom (Ferdinand de Braekeleer el Jove), també pintor.

## Referències

* ↑ de Braekeleer al Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie
# Riumors

Riumors és un municipi de la comarca de l'Alt Empordà. El seu nom té relació amb la murtra i l'aigua plàcida, tal com Ultramort i Aiguamúrcia.
El terme s'estén per la plana de l'Empordà, entre els cursos dels rius Fluvià i Muga. Antigament hi havia estanys i aiguamolls que, entre els segles xvii i xix, van ser dessecats per guanyar terres de cultiu.
Al municipi destaca l'església de Sant Mamet, amb dades des de l'any 1019, que es va consagrar el 1150, per la qual cosa es creu que ja llavors hi va haver una reconstrucció. La gran inundació de l'any 1421 va arrasar el poble. Van reconstruir l'església el segle xv o xvi, aprofitant elements de l'anterior. El resultat és una església d'una sola nau, que més tard va tornar a ser reformada i fortificada.
En algunes cases i masies s'hi pot veure, a les façanes, plafons de ceràmica amb al·lusions als serveis que qui les habitaven tenien amb la casa Xammar, marquesos de Riumors, senyors del lloc juntament amb el monestir de Sant Pere de Rodes.

## Geografia

* Llista de topònims de Riumors (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

## Demografia

| 1497 f | 1515 f | 1553 f | 1717 | 1787 | 1857 | 1877 | 1887 | 1900 | 1910 |
| 16 | - | 15 | 52 | 121 | 361 | 383 | 373 | 370 | 318 |
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1990 | 1992 | 1994 |
| 398 | 381 | 369 | 344 | 297 | 260 | 214 | 202 | 201 | 201 |
| 1996 | 1998 | 2000 | 2002 | 2004 | 2006 | 2008 | 2010 | 2012 | 2014 |
| 198 | 191 | 192 | 178 | 163 | 172 | 216 | 224 | 252 | 244 |
| 2016 | 2018 | 2020 | 2022 | 2024 | 2026 | 2028 | 2030 | 2032 | 2034 |
| 255 | 263 | 246 | 244 | - | - | - | - | - | - |
1497-1553: focs; 1717-1981: població de fet; 1990- : població de dret (més info.) :

## Referències

* ↑ Vega, Salvador «Ultra Murtra». Revista Gavarres. Els Noms i els Llocs, 31, 2017, pàg. 60.

## Bibliografia

El meu país: tots els pobles, viles i ciutats de Catalunya. Vol. 3 (2005). Barcelona: Edicions 62. ISBN 84 297 5570 5.

## Enllaços externs

* Riumors - Lloc web oficial
* Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
# Salal

Salal és una regió de Somalilàndia, creada el 22 de març del 2008 per divisió de l'antiga regió d'Awdal. Els districtes de Zeila (Zeylac, Saylac) i Lughaye, que ocupaven la major part de la regió, van formar la nova, amb el nom derivat de la capital, Zeila o Saylac. Els altres dos districtes van romandre com a regió d'Awdal.
La regió fou divida en cinc distrites, dels quals tres eren de nova creació:
* Garba Dardar
* Boon
* Harirad
* Lughaye
* Zeila
# Ağa Hüseyin Paixà

Ağa Hüseyin Paşa (Edirne (Imperi Turc), 1776 / 1777 - Vidin, 25 d'abril de 1849) fou un militar otomà que fou determinant en els esdeveniments del 1826.
Quan tenia 10 o 12 anys va entrar als geníssers. El 1807-1812 va participar en la guerra contra l'Imperi Rus; recomanat al sultà, va pujar a l'escalafó arribant a coronel de regiment, que el situava el tercer a la jerarquia dels geníssers (novembre de 1822) i poc després fou nomenat agha dels geníssers el 26 de febrer de 1823.
Va exercir gran influència sota el seu protector el gran visir Turnacızade Silahdar Ali Paşa que va exercir el càrrec entre el 10 de març i el 13 de desembre de 1823. Ascendí al rang de visir al final de 1823 però va conservar el títol Agha davant el seu nom. El 26 d'octubre de 1823 va deixar el càrrec d'agha i fou enviat com a governador de Bursa. Va donar suport a les reformes de Mahmut II (maig-juny de 1826) i quan els geníssers s'hi van oposar i es van aixecar foren derrotats per Ağa Hüseyin al front de l'artilleria i la infanteria lleials. La revolta dels geníssers fou sufocada el 15 de juny de 1826.
Els geníssers foren abolits i Hüseyin va esdevenir serasker (comandant en cap) del nou exèrcit el mateix dia de la seva fundació, i de l'abolició dels geníssers; el 17 de juny de 1826. Fou substituït el 9 de maig de 1827 per Khusraw Pasha, però va recuperar el càrrec el 20 de maig de 1828 i va marxar amb l'exèrcit cap al front rus. Va defensar el quarter general a Shumla, però els russos es van apoderar de les fortaleses del Danubi inferior; a la primavera del 1829 el va substituir Reshid Mehmed Pasha i Husayn va ocupar el comandament d'algunes fortaleses (Rusçuk, Edirne).
El 12 d'abril de 1832 fou nomenat governador d'Egipte, Abissínia i Creta però derrotat per les forces egípcies d'Ibrahim Paixà a Homs, (8-9 de juliol de 1832) i per segon cop al coll de Baylan (29 de juliol de 1832) fou destituït el 31 d'agost de 1832.
Va entrar al servei de Miloš Obrenović de Sèrbia com a comandant de Vidin (4 d'agost de 1833 a 1 de febrer de 1844, i d'octubre de 1846 fins a la seva mort el 1849).

## Bibliografia

* A. P. Caussin de Perceval, Précis historique de la destruction di corps des Janissaires. París, 1833.
* Reed, H. A. "Ag̲h̲a Ḥusayn Pas̲h̲a." Encyclopédie de l'Islam. Brill Online, 2016. Referència. 4 de juny de 2016
# Cascades Berlin

Les cascades Berlín són unes cascades que es troben a la província de Mpumalanga, Sud-àfrica. Estan situades a prop de l'escarpat God's Window, de les cascades Tugela, i de les cascades més altes de la província de Mpumalanga, les cascades Lisboa.
Les cascades Berlín, que formen part del Canó del riu Blyde de la Ruta Panorama, són una de les nombroses cascades que es poden trobar a la regió de Sabie; les altres són les cascades Horseshoe, les cascades Lone Creek, les cascades Bridal Veil, les cascades Mac-Mac, i la cascades més altes de Mpumalanga, les cascades Lisboa, de 90 m d'altura

## Etimologia

Les cascades van ser nomenades pels minaires alemanys durant la febre de l'or al Transvaal del 1886, que van nomenar els llocs amb els noms de les ciutats i llocs del seu país d'origen. Les cascades Berlin van ser nomenades per la capital d'Alemanya.

## Descripció

Les cascades es troben al riu Sabine i l'aigua cau des del centre d'un cingle d'aproximadament 80 m d'altura, abocant-se a una conca circular flanquejada pel cingle vermell.
La forma de les cascades s'assembla a una espelma gegant. Un canal estret i natural a la part superior de les cascades crea la «metxa» de l'espelma i, a mesura que l'aigua cau des d'aquest punt, es va creant la resta de l'espelma abans de caure cap a la piscina de la base de la cascada.
Els visitants de les cascades Berlín poden explorar la zona a peu, gaudir d'un pícnic al voltant de les cascades i, fins i tot, prendre un bany a la piscina de la base de les cascades. Es pot veure la Blyde River Protea (Protea laetans) una planta endèmica d'aquesta zona. Els aficionats als ocells poden gaudir de les nombroses espècies d'ocells que es poden trobar a la regió de Mpumalanga. Es recomana portar binocles i els llibres d'identificació d'ocells de la zona.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mpumalanga Attraction - Berlin Falls». Mpumalanga Tourism and Parks Agency. Arxivat de l'original el 27 setembre 2011. [Consulta: 27 agost 2011].
* ↑ «Berlin Falls». South African Tourism. Arxivat de l'original el 27 setembre 2011. [Consulta: 27 agost 2011].

## Vegeu també

* Llista de cascades
# Levamisole

El levamisole, és un fàrmac pel tractament de les infeccions pels cucs paràsits. Específicament s'usa en la ascariasis i contra els cucs-ganxo. Es pren via oral.
Els efectes secundaris comuns inclouen el dolor abdominal, vòmits, mal de cap i el mareig.
El levamisole va ser descobert el 1966.

## Referències

* ↑ Keiser, J; Utzinger, J «Efficacy of current drugs against soil-transmitted helminth infections: systematic review and meta-analysis.». JAMA, 299, 16, 23-04-2008, pàg. 1937–48. DOI: 10.1001/jama.299.16.1937. PMID: 18430913.
* 1 2 3 [2016-12-13] WHO Model Formulary 2008. World Health Organization, 2009, p. 86, 590. ISBN 9789241547659.
* ↑ Prevenier, Martha Howelland Walter [2017-09-10]. From reliable sources : an introduction to historical methods. 1. publ.. Ithaca: Cornell university press, 2001, p. 77. ISBN 9780801485602.
# Salahdine Hmied

Salahdine Hmied (Marroc, 1 de setembre de 1961) és un exfutbolista marroquí de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció del Marroc amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1986.
Pel que fa a clubs, destacà a FAR Rabat.

## Referències

* ↑ «1986 FIFA World Cup Mexico». Arxivat de l'original el 2011-10-03. [Consulta: 2 juliol 2019].
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-12-08. [Consulta: 2 juliol 2019].
* ↑ Salahdine Hmied a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Perfil a transfermarkt.it
# Batalla de Campaldino

La batalla de Campaldino tingué lloc l'11 de juny de 1289 entre els güelfs (que en sortiren victoriosos), del costat florentí, i els gibelins, del costat d'Arezzo. Es desenvolupà a la plana entre Poppi i Pratovecchio, a la Toscana.
Dante Alighieri, que hi participà amb els feditori di Vieri dei Cerchi del bàndol güelf, en parla a La Divina Comèdia.

## Referències

* ↑ Herbert L. Oerter, «Campaldino, 1289», Speculum, 43:3 (1968), 429-450.
* ↑ «Dant». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 11 juny 2023].
* ↑ La Divina Comèdia, «Purgatori – Cant Cinquè»: «Qual forza o qual ventura ti traviò sì fuor di Campaldino, che non si seppe mai tua sepultura?».
# Cascades Bilbrough

Les cascades Bilbrough, també conegudes com les cascades Goomoolahra, són una cascades que es troben dins del Parc Nacional de Springbrook a la regió sud-est de Queensland, Austràlia.

## Localització i característiques

Les caigudes es troben al districte de Gold Coast hinterland, a prop de Springbrook.
A la base de la cascada, les condicions humides han creat un bon hàbitat per al lliri gegant (Doryanthes palmeri).

## Referències

* ↑ «Springbrook National Park». Queensland Government. Arxivat de l'original el 10 de setembre 2009. [Consulta: 10 octubre 2009].

## Vegeu també

* Llista de cascades
* Llista de cascades d'Austràlia

## Enllaços externs

* «THE BEAUTY OF SPRINGBROOK.». The Brisbane Courier. National Library of Australia, 09-11-1926, p. 16.
* «Goomoolahra Falls». World of Waterfalls. Johnny T. Cheng, 10-05-2008.
# FNT

FNT té els següents significats:
* Federació Nacional de Treballadors, organització anarcosindicalista històrica d'Espanya
* Fuerza Nacional del Trabajo, sindicat ultradretà d'Espanya
* Front Nacional Txadià, organització guerrillera històrica del Txad
* Factor de necrosi tumoral, citocina implicada en processos d'inflamació del sistema immunitari
# Juan Mesa Castellano

Juan Mesa Castellano, també conegut com a Mesita, (Santa Cruz de Tenerife, 15 de març de 1914 - Santa Cruz de Tenerife, 28 de gener de 1979) fou un futbolista espanyol de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Fou jugador del Real Unión de Tenerife els anys anteriors a la Guerra Civil espanyola. A partir de 1939 jugà a Màlaga durant quatre temporades, al CD Malacitano, i el seu continuador CD Málaga. L'any 1943 fitxa pel Reial Múrcia, on jugà durant tres temporades i on assolí un ascens a Primera. Jugà al FC Barcelona la temporada 1946-47, malgrat no arribà a disputar cap partit oficial, només 20 amistosos. Finalitzà la seva carrera al CE Castelló la temporada següent.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Mesita». amigosmalaguistas. [Consulta: 7 setembre 2016].
* 1 2 3 4 5 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Sant'Apollinare

Sant'Apollinare és un comune (municipi) de la província de Frosinone, a la regió italiana del Laci, situat a uns 120 km al sud-est de Roma i a uns 50 km al sud-est de Frosinone.
Sant'Apollinare limita amb els municipis de Cassino, Pignataro Interamna, Rocca d'Evandro, San Giorgio a Liri, Sant'Ambrogio sul Garigliano, Sant'Andrea del Garigliano i Vallemaio.
A 1 de gener de 2019 tenia 1.882 habitants.

## Referències

* ↑ ISTAT - Resident population on 1st January

## Enllaços externs

* web oficial (italià)
# Balzan

Balzan és un municipi de Malta, situat a la part central de l'illa. El 2021 tenia 4.744 habitants. Té una interessant església del segle xvii dedicada a l'Assumpció de la Verge.

## Referències

* ↑ «Balzan» (en anglès). citypopulation.de. [Consulta: 18 febrer 2024].
* ↑ «Balzan Parish Church History» (en anglès). Arxivat de l'original el 22 abril 2018. [Consulta: 18 febrer 2024].
# Sinagoga de Riga

La Sinagoga de Riga (en letó: Rīgas sinagoga) o la Sinagoga de Peitav (en letó: Peitavas iela), es troba a Letònia en la ciutat de Riga. Aquesta sinagoga va poder sobreviure a la destrucció durant l'ocupació del país per les forces del Tercer Reich.
Després de la independència de Letònia i el final de la Unió Soviètica, el temple ha estat renovat, és l'única sinagoga que funciona actualment en la petita comunitat jueva de Riga. Està dirigida pel rabí ortodox estatunidenc-israelià. Mordehay Glazman, i pel rabí Shneur Zalman Kot.

## Història

La sinagoga va ser construïda entre els anys 1903-1905, fou dissenyada per l'arquitecte Wilhelm Neumann en un estil arquitectònic conegut com a art nouveau. Quan les altres sinagogues de Riga van ser cremades el 1941 pels nazis i els seus col·laboradors letons, la sinagoga de Riga va ser l'única que va sobreviure a causa de la seva ubicació en el barri vell, al costat d'altres edificis. Posteriorment, durant la Segona Guerra Mundial, la sinagoga va ser utilitzada com a magatzem.

### Restauració

La restauració del temple, ha estat finançada per la Unió Europea i pel Govern de Letònia, i es va completar el 2009. La cerimònia d'inauguració va comptar amb la presència del president de Letònia, Valdis Zatlers, i el primer ministre Valdis Dombrovskis, així com el ministre israelià d'Afers de la Diàspora, Yuli-Yoel Edelstein. És un centre de la comunitat jueva de Letònia i ha estat reconegut pel govern letó com un monument arquitectònic d'importància nacional.

## Referències

* 1 2 Morton, Paul. «Riga Synagogue sees new life ahead» (en anglès). The Baltic Times, 22-02-2006. [Consulta: 6 febrer 2015].
* 1 2 «The Riga Synagogue on Peitavas Street (Peitav Shul)». Jewish Community of Latvia.. Arxivat de l'original el 2013-09-29. [Consulta: 6 febrer 2015].
* ↑ «Latvian president and prime minister join in celebration of Historic Riga Synagogue Renovation». The Latvian Institute, 27-08-2009. Arxivat de l'original el 2014-01-03. [Consulta: 6 febrer 2015].
* ↑ Shamee, Maureen. «Còpia arxivada». European Jewish Press, 28-08-2009. Arxivat de l'"Reopening of the renovated sole synagogue in Riga" original el 2012-06-24. [Consulta: 6 febrer 2015].

## Enllaços externs

* www.riga.lv Arxivat 2015-10-16 a Wayback Machine. (anglès)
# Martioda

Martioda/Mártioda és un poble i concejo pertanyent al municipi de Vitòria. És un dels concejos integrats a la Zona Rural Nord-oest de Vitòria-Gasteiz, i es troba a 11 km al nord-est del centre d'aquesta ciutat. La seva població ha sigut sempre escassa. Actualment, té 12 habitants aproximadament.
Les primeres mencions escrites sobre Mártioda daten del segle xv. Els últims propietaris del poble van ser els senyors Mazarreto, que la van vendre íntegrament a la Diputació Foral d'Àlaba a 1975 per 50 milions de pessetes. Va formar part del municipi de Los Huetos fins que s'annexionà amb Vitòria en el mateix any de la compra.
Del patrimoni de Martioda destaca la Torre dels Hurtado de Mendoza, que es troba abandonat i en mal estat de conservació. És l'edifici més alt del poble i que es pot veure des de lluny. Es va construir al segle xiii, tot i que no s'acabà la seua construcció fins al segle xviii. Va pertànyer al poderós llinatge alabés dels Hurtado de Mendoza, que van dirigir des d'aquesta casa-torre els seus territoris. També va ser utilitzar com a presó, tot i que ara mateix es troba en mans de la Diputació d'Àlaba a l'espera d'una possible restauració.
Les festes patronals se celebren el 15 de setembre en honor de la Verge d'Urrialdo. Cal destacar el centre de recuperació de fauna salvatge que es troba al poble.
Distàncies: 1,5 km d'Otobarren; 2,5 km d'Otogoien; 10 km de Vitòria; 70 km de Bilbao.

## Referències

* ↑ Martioda a Enciclopedia Auñamendi
* ↑ Història

## Enllaços externs

* Martioda a l'Enciclopèdia Auñamendi
# Reclesne

Reclesne és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 307 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 213 | 232 | 210 | 234 | 272 | 297 | 307 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# José Maria Fidélis dos Santos

José Maria Fidélis dos Santos (13 de març de 1944 - 28 de novembre de 2012) fou un futbolista brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1966.

## Referències

* ↑ «Todos os brasileiros». Folha. [Consulta: 4 setembre 2014].
* ↑ Perfil a sambafoot
* ↑ José Maria Fidélis dos Santos Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Sant'Antimo

Sant'Antimo és un municipi italià a la Ciutat metropolitana de Nàpols (regió de Campània). L'any 2004 tenia 31.285 habitants.
# BDA

BDA té els següents significats:
* Associació d'Arquitectes Alemanys (del seu nom en alemany Bund Deutscher Architekten), associació d'arquitectes d'Alemanya
* Blu-ray Disc Association, grup d'empreses compromeses en el desenvolupament de la tecnologia blu-ray
* bda, codi ISO 639-3 del bayot, llengua parlada a l'Àfrica Occidental
# Caspueñas

Caspueñas és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 47 | 81 | 87 | 98 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].