OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Masada de Maso de Camps

La Masada de Maso de Camps és una obra de Santa Bàrbara (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de diversos cossos de diferent alçada i a una sola vessant en diferents direccions.
Fàbrica de maçoneria ordinària i cobertes de teula.
Destaca per la part de darrera la llar de campana pròpia dels antics molins de giny de la zona.
La façana ha estat emblanquinada.
Al davant hi ha un pou.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Masada de Maso de Camps». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 3 juny 2020].
# Sopranista

Un sopranista és probablement la veu humana menys freqüent, que és cantada pels homes. És un subtipus de contratenor. El seu so equival al soprano d'una dona, és a dir, de do#₃ al do₅. Loreto Vittori (1604-1670), fou un dels més famosos sopranistes del segle xvii. Actualment, un dels sopranistes més coneguts és Michael Maniaci.

## Referències

* ↑ McKinney, J. The Diagnosis and Correction of Vocal Faults (en anglès). Genovex Music Group, 1994. ISBN 978-1-56593-940-0.
# José Rivera

José Rivera (Santurce, Puerto Rico, 24 de març de 1955) és un dramaturg i el primer porto-riqueny guionista a ser nominat als Premis Oscar.

## Trajectòria

Va viure a Arecibo en el si d'una família molt religiosa fins que el 1959 tota la seva família va emigrar a Nova York. Segons ell mateix diu, es va interessar per l'espectacle quan el 1968 una companyia ambulant va representar "Rumpelstiltskin" a la seva escola.

## Carrera

Muchos de sus juegos han sido producidos a través de la nación e incluso traducido a varias lenguas, incluyendo: La Casa de Ramon Iglesias, La tectónica de las nubes, La Calle del Sol, Sonetos para un Siglo Viejo, Sueño, los gigantes Nos Tienen en Sus Libros, las referencias a Salvador Dalí Me ponen caliente i Adoración de la Mujer Vieja. En 2003, La tectónica de las nubes fou presentada al XLII Festival de Teatre Portoriqueny, esdeveniment patrocinat per l'Institut de Cultura Portoriqueny de San Juan. i ajudat per la companyia de teatre de Los Ángeles Proyecto Wilton.
Ha participat amb els seus guions a les pel·lícules i series de televisió The House of Ramon Iglesias (1986), Family Matters (1989), The Jungle Book: Mowgli's Story (1998), Night Visions (2001) i el segment "Harmony" de Shadow Realm (2002). També va coproduir la sèrie de la NBC-TV Eerie, Indiana amb Karl Schaefer.
El 2002 fou contractat per elaborar el guió de la pel·lícula Diarios de motocicleta pel director Walter Salles. La pel·lícula, estrenada el 2004, era basada en el viatge en moto que van fer el Che Guevara i Alberto Granado. El 2005 fou el primer portoriqueny nominat a l'Oscar al millor guió original. També va rebre la Medalla del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics al millor guió adaptat i el premi de l'Asociación de Cronistas Cinematográficos de la Argentina; també fou nominat al premi del Sindicat de Guionistes dels Estats Units.
El 30 de gener de 2008 va estrenar a San Francisco la seva obra "Brainpeople," coproduïda per l'American Conservatory Theater. Rivera també ha dirigir i escrit el guió de "Celestina", una pel·lícula basada lleugerament en la seva obra La tectónica de las nubes i produïda per Walter Salles. El 2012 va fer una adaptació cinematogràfica d' On the Road, basada en la novel·la de Jack Kerouac.

## Premis i honors
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 2004 | Millor guió adaptat | Diarios de motocicleta | Ganador |

## Referències

* 1 2 3 4 Diction and Contradiction by Michael Feingold, Village Voice, July 4, 2006
* 1 2 3 4 Book Rags
* ↑ Jose Rivera's Che Guevara Play: "School of the Americas" by Delfin Vigil, gener 20, 2008
* ↑ Jose Rivera awards and nominations at IMDB.com, consultat el 1 agost 2009.
* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 2004». CEC. Arxivat de l'original el 2021-05-06. [Consulta: 1r juliol 2018].
# Tulianka

Tulianka - Тулянка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 460 habitants. Pertany al districte (raion) de Valuiki.

## Referències

* ↑ «Kasenovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-26. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Город Валуйки и Валуйский район» Белгородской области». Официальный сайт Администрации Валуйского района Белгородской области.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 26 març 2022].
# Tiberi Claudi Neró (cònsol 202 aC)

Tiberi Claudi Neró (en llatí Tiberius Claudius Nero) va ser un magistrat romà. Era probablement fill de Gai Claudi Neró, cònsol el 207 aC. Formava part de la gens Clàudia i portava el cognomen de Neró.
Després d'exercir algunes magistratures menors va arribar a pretor l'any 204 aC i a l'any següent va serpropretor amb el govern de l'illa de Sardenya.
El 202 aC va ser elegit cònsol juntament amb Marc Servili Pàlex Gemin i va rebre la província d'Àfrica amb l'encàrrec de fer la guerra a Hanníbal juntament amb Publi Corneli Escipió. No va estar present a la batalla de Zama, ja que una violenta tempesta va apartar la seva flota del camí i la va desviar a Populonii, d'on va passar a l'illa d'Elba i a Còrsega i després a Sardenya on va haver de passar l'hivern a Caralis i quan va tornar a Roma, el seu període ja havia acabat.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1161.
# Sven Breugelmans

Sven Breugelmans (Turnhout, 12 d'agost de 1979) és un pilot de motocròs flamenc, dues vegades Campió del món de MX3 amb KTM. Va guanyar el seu primer títol mundial la temporada del 2005. Els dos anys següents el campionat se l'endugué l'occità Yves Demaria. El 2008 va tornar a revalidar el títol, cosa que li valgué el premi Het Gouden Stuur ("El volant/manillar d'or"), màxim guardó en l'esport del motor a Bèlgica.
El 2009 va començar la temporada guanyant la primera mànega del primer Gran Premi, però va haver d'abandonar a causa d'una lesió que havia patit un any abans. Aleshores va haver de ser operat del canell dues vegades, perdent així tota possibilitat de defensar el seu títol.

## Palmarès al Campionat del Món

| Any | Motocicleta | MX3 |
| 2004 | KTM | 4t |
| 2005 | KTM | 1r |
| 2006 | KTM | 2n |
| 2007 | KTM | 2n |
| 2008 | KTM | 1r |
| 2009 | KTM | 29è |
| Total títols | Total títols | 2 |
* ↑ Lesionat.

## Referències

* ↑ «Profile - Sven Breugelmans» (en anglès). bestsports.com.br. [Consulta: 27 juliol 2010].
* ↑ «Sven Breugelmans krijgt met het Gouden Stuur de hoogste onderscheiding in de Belgische motorspor» (en neerlandès). nieuwsblad.be. Nieuwsblad, 14-01-2009. [Consulta: 27 juliol 2010].
* ↑ «Motorcross WK MX3 Wereldkampioen Sven Breugelmans mist door polsblessure de Grote Prijs in Markelo» (en neerlandès). nieuwsblad.be. Nieuwsblad, 19-06-2009. [Consulta: 27 juliol 2010].

## Enllaços externs

* Vídeo de la seva victòria al GP de Gran Bretanya del 2009 (anglès)
Campions del Món de MX3$^1$ :
1952 - Leloup
1953 - Mingels
1954 - Mingels
1955 - Draper
1956 - Archer
1957 - Nilsson
1958 - Baeten
1959 - Lundin
1960 - Nilsson
1961 - Lundin
1962 - Tibblin
1963 - Tibblin
1964 - Smith
1965 - Smith
1966 - Friedrichs
1967 - Friedrichs
1968 - Friedrichs
1969 - Åberg
1970 - Åberg
1971 - De Coster
1972 - De Coster
1973 - De Coster
1974 - Mikkola
1975 - De Coster
1976 - De Coster
1977 - Mikkola
1978 - Mikkola
1979 - Noyce
1980 - Malherbe
1981 - Malherbe
1982 - Lackey
1983 - Carlqvist
1984 - Malherbe
1985 - Thorpe
1986 - Thorpe
1987 - Jobé
1988 - Geboers
1989 - Thorpe
1990 - Geboers
1991 - Jobé
1992 - Jobé
1993 - Martens
1994 - Hansson
1995 - Smets
1996 - King
1997 - Smets
1998 - Smets
1999 - Bartolini
2000 - Smets
2001 - Everts
2002 - Everts
2003 - Smets
2004 - Demaria
2005 - Breugelmans
2006 - Demaria
2007 - Demaria
2008 - Breugelmans
2009 - Renet
2010 - Campano
2011 - Bill
2012 - Walkner
2013 - Gerčar :
$^1$Del 1957 al 2002, era el Campionat del Món de Motocròs 500cc, 650cc el 2003 i MX3 d'ençà del 2004 (en cursiva, els Campionats d'Europa previs al mundial). :
# Sibindi

El riu Sibindi (en afrikaans: Sibindirivier) és un riu que flueix al nord-oest de KwaZulu-Natal, Sud-àfrica. El riu desemboca al riu Buffalo que més tard s'uneix al riu Tugela.

## Enllaços externs

* Mapa de Google de l'estuari del riu Sibindi a Geonames.org (cc-by)
# João da Silva Telo e Meneses

João da Silva Telo e Meneses, 1er comte de Aveiras (vers 1600 — Moçambic, 1651) va ser un noble i militar portuguès. El 1623, va ser nomenat governador de Mazagan. El 1625, va ser a Salvador (Brasil) en la guerra de la Restauració. Nomenat el 1640 com a 25è virrei de l'Índia, on va romandre fins al 1644. Al seu retorn a Portugal, va ser Regedor das Justiças (President dels Jutges). Va arribar a ser re-nomenat virrei de l'Índia el 1651, però va morir a Moçambic, de camí a Goa.
Va ser membre del Consell d'Estat i Guerra del Rei Felip III, i del rei João IV. Va ser Comandant de Arouca a l'orde de Crist, i de Moguelas a l'Ordre de Santiago.

## Fonts

* worldstatesmen.org
* Colégio Brasileiro de Genealogia
# Teòfil de Constantinoble

Teòfil (en llatí Teophilus, en grec Θεόφιλος) fou un jurista i advocat de Constantinoble que va servir Justinià I en la redacció del seu primer Codi, al Digest, i a la formació de les Institutes (De Novo Codice faciendo, § 1. De. Justinianco Codice conformando, § 2. De Confirmatione Digestorum, Tanta, &c, § 9, Instit. D. Justiniani Prooemium, § 3).
El 528 fou comes sacri consistorii i juris doctor a Constantinoble. El 529 fou ex magistro i juris doctor també a la capital; el 532 portava els títols d'Illustris, Magister i juris peritus. Fou el traductor al grec d'una paràfrasi de l'Institutes de Justinià (Ἰνστιτοῦτα Θερφίλου Ἀντικένσωρος, Instituta Theophili Antecensoris) probablement el 533.
El 534 era mestre de lleis a la capital, i va llegir el text en llatí dels Institutes i la paràfrasi en grec, destinada als estudiants de primer curs de lleis. En aquesta època va escriure els seus primers quatre llibres sobre el Digest (Πρώτα), dels que se'n conserven fragments a uns escolis de la Basilica, i el 535 va fer la segona part (set llibres coneguts per De Judiciis), dels que també se'n conserven escolis. Les seves obres en grec van ser llibres de text a les escoles jurídiques de l'Imperi fins al segle x, i fins i tot Constantí Harmenòpul, un jurista del segle xiv, els menciona com a obres importants.
Va morir vers el 536, ja que Taleleu, un col·lega seu a l'escola, en parla probablement ja com a persona morta el 537.

## Referències

* ↑ Theophilus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1086
# Bihar i Orissa

Bihar i Orissa fou una província britànica de l'Índia, creada l'1 d'abril de 1912, separada de Bengala. Va existir fins a l'1 d'abril de 1936 quan Bihar i Orissa van esdevenir dues províncies separades.

## Tinents governadors de Bihar i Orissa (des de 1920 governadors)

* Sir Charles Stuart Bayley 1912 - 1915
* Sir Edward Albert Gait 1915 - 1918
* Sir Edward Vere Levinge (interí) 5 d'abril a 12 de juliol de 1918
* Sir Edward Albert Gait 1918 - 1920
* Satyendra Prasanna Sinha, baró Sinha de Raipur 1920 - 1921
* Havilland Le Mesurier (interí) 1921-1922
* Sir Henry Wheeler 1922 - 1927
* Sir Hugh Lansdowne Stephenson 1927 - 1932
* Sir James David Sifton 1932 - 1936

## Referències

* Worldsatesmen
# Tulelake

Tulelake és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2009 tenia 961 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tulelake tenia 1.020 habitants, 358 habitatges, i 255 famílies. La densitat de població era de 1.009,8 habitants/km².
Dels 358 habitatges en un 42,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,5% hi vivien parelles casades, en un 12,8% dones solteres, i en un 28,5% no eren unitats familiars. En el 25,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,85 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,48.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,8% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 26,1% entre 25 i 44, un 18,3% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.750 $ i la renda mediana per família de 27.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.088 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 10.244 $. Entorn del 33,7% de les famílies i el 34,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tulelake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tulelake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].

## Enllaços externs

* Monument Nacional dels Jaciments de Lava (anglès) (castellà)
# Tiberi Claudi Asel (tribú de la plebs 139 aC)

Tiberi Claudi Asel (llatí: Tiberius Claudius Asellus) va ser un eques (cavaller romà) privat de la seva condició i reduït a un simple erari per Publi Corneli Escipió Emilià Africà el Jove durant la seva censura l'any 142 aC. Pertanyia a la família dels Asels, membres de la gens Clàudia.
Claudi Asel es vantava dels seus èxits militars i afegia que havia estat degradat injustament. Escipió li va respondre Agas asellum, un joc de paraules amb el començament del proverbi que diu Agas asellum si bovem non agere queas 'fes d'ase si no pots fer de bou', car justament el cognomen Asellum significa 'ase petit', 'ruc'.
Després va ser tribú de la plebs l'any 139 aC i va acusar Escipió davant dels ciutadans. Entre altres acusacions, deia que el lustrum no havia tingut bons auspicis perquè va anar seguit d'una pesta. Aulus Gel·li ha conservat uns versos de Lucili que diuen:
| « | Scipiadae magno improbus objiciebat Asellus Lustrum, illo censore, malum infelixque fuisse | El pervers Asel retreia al gran Escipió Que el lustre en què fou censor va ser dolent i desafortunat | » |
| — Lucili (ap. Aulus Gel·li, Noctes Atticae IV 17) ||||
El censor Luci Mummi el va restaurar a la condició d'eques. Aquest Claudi Asel sembla el mateix que a ser enverinat per la seva dona, Licínia.

## Referències

* ↑ Ciceró. De oratore. II, 64
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 385.
# Sven Clement

Sven Clement (19 de gener de 1989) és un polític luxemburguès. És un dels cofundadors i actual president del Partit Pirata de Luxemburg, que va ser fundat el 4 d'octubre de 2009.
Viu a Dalheim, i estudia organització informàtica a la Universität des Saarlandes. Juntament amb el seu company Jerry Weyer, també del Partit Pirata, és cofundador de l'empresa Clement & Weyer Digital Communication Consultants.

## Eleccions

El 2010 Sven Clement va ser elegit, juntament amb uns altres tres candidats del Partit Pirata, en el parlament estudiantil de la Universität des Saarlandes. El Partit Pirata és també una part de la coalició que va elegir l'AStA de la universitat, motiu pel qual Clement és, actualment, el responsable de transport i Universitat de la Gran Regió (UGR).
El 2013, en el context de les eleccions generals de Luxemburg, Sven Clement va ser el cap de llista del Partit Pirata, que va aconseguir 4.789 vots. A les eleccions al Parlament Europeu de 2014 va aconseguir 14.184 vots.

## Referències

* ↑ Piratenpartei Luxemburg - Sven Clement Arxivat 2018-10-12 a Wayback Machine., Piratepartei.lu
* ↑ Piratenpartei Luxemburg macht klar Schiff Arxivat 2009-10-07 a Wayback Machine., Wort.lu, 05.10.2009
* ↑ «About me». Arxivat de l'original el 15 d’agost 2015. [Consulta: 6 agost 2015].
* ↑ Piraten entern den Asta der Saar-Uni Arxivat 2011-07-28 a Wayback Machine., Sol.de, 21.07.2010.
* ↑ Piraten entern das Stupa der UdS Arxivat 2011-07-19 a Wayback Machine., Piraten Hochschulgruppe
* ↑ Referat für UGR&Verkehr
* ↑ Arxivat 2014-02-23 a Wayback Machine., http://www.elections.public.lu, Elections.Public.lu, 19.02.2014
# Sibiu

* Aquest article tracta sobre la ciutat. Vegeu-ne altres significats a «Sibiu (desambiguació)».
Sibiu (en alemany Hermannstadt, en hongarès Nagyszeben) és la capital de la província de Sibiu (Romania). És el centre cultural dels saxons de Transsilvània i comparteix un vincle molt estret i fort amb la ciutat de Brașov.
En l'actualitat, més del 95% dels habitants són romanesos, els hongaresos i els alemanys són dues importants minories. Tot i això, l'alcalde de la ciutat entre 2000 i 2014 i actual president de Romania, Klaus Johannis, és d'origen germànic.
La ciutat té un aeroport internacional (amb el codi IATA SBZ), amb connexions diàries amb Bucarest, Itàlia i Alemanya.
L'any 2007 Sibiu va compartir amb Luxemburg el títol de Capital Europea de la Cultura, fet pel qual la ciutat fou escenari d'importants mostres culturals de tota classe. Sibiu té un centre històric medieval molt interessant i ben conservat que l'any 2004 va ser proposat pel govern romanès com a candidat a ser considerat Patrimoni de la Humanitat.

## Història

Sibiu al llarg del temps, com a ciutat que ha format part del principat de Transsilvània, ha estat integrada al Regne d'Hongria, a l'Imperi Austríac dels Habsburg i a l'Imperi Austrohongarès fins a integrar-se l'any 1919 al Regne de Romania. Alguns dels esdeveniments més importants de la història local han estat:

### Esdeveniments de caràcter internacional

* 1671 Molt a prop de Sibiu es localitza un jaciment de gas metà.
* 1782 El químic Franz Joseph Müller descobreix al seu taller de Sibiu el telur.
* 1795 S'instal·la a la ciutat el parallamps més antic de tot el Sud-est europeu.
* 1797 Samuel Hahnemann crea a Sibiu el primer laboratori d'homeopatia del món.
* 1852 Surt publicat a la ciutat el, (en català el Telègraf Romanès), que actualment encara es publica, esdevenint així el més antic diari del Sud-est europeu.
* 1896 Sibiu és la primera ciutat on s'instal·len les primeres línies de corrent elèctric de la meitat oriental d'Europa.

### Esdeveniments de caràcter romanès

* 1292 S'instal·la a Sibiu el primer hospital de Romania
* 1380 Està documentada la primera escola de Romania
* 1494 S'obre a la ciutat la primera farmàcia de Romania
* 1534 S'obre el primer molí paperer de Romania
* 1544 S'edita a Sibiu el primer llibre en llengua romanesa.
* 1817 S'inaugura a Sibiu el museu Brukenthal, el primer museu de Romania.
* 1859 Es construeix a la ciutat el primer pont de ferro de Romania.
* 1875 S'instal·la a Sibiu la primera fàbrica de cotxes de Transsilvània.
* 1895 S'inaugura el museu d'Història natural.
* 1896 Es construeix a Sibiu la primera central elèctrica de Romania.
* 1904 Sibiu és la segona ciutat europea en instal·lar tramvia elèctric.
* 1928 S'inaugura el primer parc zoològic de Romania.
* 1989 Els ciutadans de Sibiu són els primers a tota Romania que secunden l'acció dels revolucionaris de Timişoara oposant-se al règim dictatorial de Nicolae Ceauşescu.
* 2007 Sibiu esdevé conjuntament amb Luxemburg Capital Europea de la Cultura.

## Fills il·lustres

* Karl Filtsch (1830-1845) violinista
* Ion Dimitrescu (1913-1996) compositor musical.
# Joseph Bienaimé Caventou

Joseph Bienaimé Caventou (30 de juny de 1795, a Saint-Omer - 5 de maig de 1877, París), va ser un farmacèutic i químic francès, que va destacar per l'extracció de diversos alcaloides.
Fill de farmacèutic, Caventou va començar el seu aprenentatge amb el seu pare, després es va formar a París, on va seguir al mateix temps els cursos de l'Escola de Farmàcia i de la Facultat de Ciències. El 1816 va ser destinat a l'hospital Saint-Antoine on hi va trobar un laboratori ben equipat que li va permetre dur endavant les seves recerques. El 1821 va ser elegit membre de l'Acadèmia de Medicina. A partir de 1826, Caventou, va formar part del cos docent de l'Escola Superior de Farmàcia; el 1830 va ser nomenat mestre de conferències de química, i el 1834 professor titular de toxicologia, lloc que va ocupar fins a la seva jubilació el 1859, tot dirigint una farmàcia a París.

## Obra

La col·laboració de Caventou amb Pierre Joseph Pelletier, igualment farmacèutic i químic, durant 25 anys (1817-1842), va conduir en alguns anys a resultats espectaculars: junts, aïllaran un cert nombre d'àlcalis vegetals, que es varen designar com alcaloides, i que són substàncies nitrogenades bàsiques dotades de poderoses propietats farmacèutiques. Aquest equip va ser pioner en la utilització de dissolvents lleugers per aïllar els ingredients actius de les plantes. Se'ls deu l'aïllament de les següents substàncies naturals:
* 1817: la clorofil·la, l'emetina a partir de la ipecacuana (Psychotria ipecacuanha)
* 1818: l'estricnina a partir de nou vòmica, (Strychnos nux-vomica).
* 1819: la brucina a partir de nou vòmica, (Strychnos nux-vomica).
* 1820: la cinconina i la quinina a partir d'escorça de cincona.
* 1821: la cafeïna.
Caventou i Pelletier varen crear la seva pròpia fàbrica per produir la quinina utilitzada per tractar la malària però van publicar el seu descobriment per tal de permetre la seva més àmplia difusió.

## Referències

* 1 2 «Caventou, Joseph-Bienaimé». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008.
# Teònoe

Teònoe (en grec antic Θεονόη), és el nom de dues heroïnes a la mitologia grega. La primera, segons apareix a l'Helena d'Eurípides, és una filla de Proteu, rei d'Egipte, i germana de Teoclimen. És una consellera pietosa que té poders profètics degut al seu origen diví. Ajuda Helena a fugir a Egipte, cosa que provoca la còlera del seu germà, del qual només se salva perquè intervenen els Dioscurs. Una tradició deia que s'havia enamorat de Canop, el timoner de Menelau.
Una altra Teònoe és l'heroïna d'una aventura que explica Higí, segurament extreta d'una tragèdia avui perduda. És filla de Tèstor, el seu germà és Calcant, l'endeví, i la seva germana Leucipe. Un dia, mentre jugava a la platja, uns pirates la van raptar i la van vendre a Ícar, rei de Cària, que es va casar amb ella. Tèstor va sortir a buscar la seva filla, però la seva nau va naufragar i en arribar a terra, a les costes de Cària, va ser fet presoner i conduït davant del rei, que el va portar a casa seva com esclau. Al no tornar Tèstor i no saber-ne res de la seva germana, Leucipe va decidir sortir a buscar-los per ordre de l'oracle de Delfos. Es va tallar els cabells, es va disfressar de sacerdot i va arribar a Cària. Teònoe la va veure però no la va reconèixer, i pensant-se que era un home se'n va enamorar i va enviar els seus criats a que li fessin proposicions en nom seu. Leucipe no podia fer res per culpa de la disfressa i va refusar les pretensions de Teònoe. Aquesta va ordenar que agafessin i empresonessin a qui creia un sacerdot, i manà a un esclau, precisament Tèstor, a qui ningú no havia reconegut, que la matés. Va entrar a la presó i es va posar davant de Leucipe que tampoc el va reconèixer, i es va començar a lamentar del seu destí. Explicava que l'obligaven a cometre un crim com aquell després d'haver perdut les seves dues filles, Teònoe i Leucipe. Llavors Leucipe en sentir-ho, va reconèixer el seu pare, i en veure que Tèstor girava l'espasa contra ell mateix, la hi va prendre i li va dir qui era. Llavors va voler matar la reina Teònoe, i estava a punt de fer-ho quan la noia, sabent-se en perill, va invocar el seu pare Tèstor, cosa que va donar lloc al reconeixement dels tres. El rei Ícar els va omplir de regals i els va tornar a la seva pàtria.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 512. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Higí. Fàbules 190.