OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carl Gabriel Baenitz

Carl Gabriel Baenitz (1837 - Cracòvia, 1913) va ser un botànic, briòleg, pteridòleg, alemany. Va realitzar revisions de Rubus per l' Herbarium europaeum i va ser especialment actiu a Silèsia. Les seves col·leccions d'herbaris es troben a: Herbarium Europaeum, Herbarium Dedrologicum, Herbarium Americanum, Herbarium florae phaenogamicae Germaniae & Helvetiae.

## Abreviatura (botànica)

L'abreviació Baen. s'usa per designar Carl Gabriel Baenitz com autoritat en la descripció i classificació científica dels vegetals.

## Algunes publicacions

* 1872. Herbarium meist seltener und kritischer Pflanzen Deutschlands und der angrenzenden Länder: unter Mitwirkung zahlreicher Botaniker herausgegeben. 2 pàg.

### Llibres

* 1884. Lehrbuch der Zoologie in populärer Darstellung. 150 pàg.
* 1871. Beiträge zur Flora des Königreichs Polen. Ed. Druck von Emil Rautenber. 24 pàg.
* 1867. Flora der östlichen Niederlausitz. Görlitz. 162 pàg.

## Honors
### Epònims
#### Espècies

* (Acanthaceae) Beloperone baenitzii H.J.P.Winkl.
* (Acanthaceae) Justícia baenitzii (H.J.P.Winkl.) C.Ezcurra
* (Adiantaceae) Adiantum baenitzii Rosenst.
* (Asteraceae) Hieracium baenitzii (Nägeli & Peter) Üksip
* (Cyperaceae) Cyperus baenitzii Boeckeler
* (Euphorbiaceae) Acalypha baenitzii Pax
* (Fagaceae) Quercus × baenitzii A.Camus
* (Potamogetonaceae) Potamogeton baenitzii Gand.
* (Rosaceae) Potentilla baenitzii Borbàs
* (Rosaceae) Rosa baenitzii Christ
* (Rosaceae) Rubus baenitzii Sudre
* (Rubiaceae) Asperula baenitzii Heldr. exBoiss.
* (Solanaceae) Cestrum baenitzii Lingelsh.
* (Woodsiaceae) Cystopteris baenitzii Dörfl. in Baen.

## Referències

* ↑ «Copia archivada». Arxivat de l'original el 18 de juny de 2009. [Consulta: 21 març 2011].
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* ↑ Todos los géneros y especies descritos por este autor en IPNI.
* ↑ Repert. Spec. Nov. Regni Veg. 7: 113. 1909 (IK)
* ↑ Bol. Soc. Argent. Bot. 25: 348. 1988 (GCI)
* ↑ Repert. Spec. Nov. Regni Veg. 5: 230. 1908 (IF)
* ↑ Fl. SSSR 30: 605 1960 (IK)
* ↑ Flora 61: 140. 1878 (IK)
* ↑ Repert. Spec. Nov. Regni Veg. 5: 227. 1908 (IK)
* ↑ Les Chenes (Encycl. Econ. Sylv. vii.) Texte ii. 427, 793 1939 (IK)
* ↑ Oesterr. Bot. Z. 31: 19. 1881 (IK)
* ↑ Oesterr. Bot. Z. 43: 437, nomen. 1893 (IK)
* ↑ Flora 60: 404 (1877), in syn.; ex Nym. Consp. Fl. Eur. ii. I. 1889 116 (IK)
* ↑ Bull. Soc. Bot. France 52: 316. 1905 (IK)
* ↑ Fl. Orient. [Boissier] Suppl. 280. 1888 (IK)
* ↑ Repert. Spec. Nov. Regni Veg. 7: 248. 1909 (GCI)
* ↑ Herb. Eur. n. 6510, Prospect. 4. 1891 (IF)

## Vegeu també

* Llista de botànics per abreviació d'autor

## Enllaços externs

* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).
# Carl Friedrich Schmidt (botànic)

L'abreviació botànica estandarditzada per citar un tàxon descrit per aquest autor és C.F. Schmidt
Carl Friedrich (C.F.) Schmidt (1811, Szczecin – 1890, Berlín) va ser un botànic alemany especialitzat en espermatòfits i en litografies de plantes. Dins l'Akademishem Künstler zu Berlin il·lustrà moltes de les obres de botànica en alemany del segle xix. En col·laboració amb Otto Karl Berg (1815-1866), professor de botànica farmacèutica de la Universitat de Berlin, Schmidt publicà a Darstellung und Beschreibung in den Pharmacopoea Sämtliche Borussica offizinellen Gewächse aufgeführten (1853). P.: Arthur Felix, Leipzig dibuixaren i litografiaren les planxes d'aquesta obra. Benjamin Daydon Jackson en va fer un comentari elogiós. Berg i Schmidt també van publicar la Pharmacopoea Borussica aufgeführten offizinellen Gewächse in 1846. C.F. Schmidt va ser col·laborador de l'obra de Köhler Medizinal Pflanzen. P.: Gera-Untermhaus : F.E. Köhler, [1883-1914]. Medizinal Pflanzen esvapublicar l'any 1887 a Gera, prop de Leipzig. En quatre volums de gran interès per les descripcions de les plantes medicinals

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* 1 2 3 4 http://www.meemelink.com/prints_pages/prints.Lauraceae.htm Arxivat 2015-01-06 a Wayback Machine.
* ↑ Otto Karl Berg
* ↑ http://lib.nmsu.edu/agnic/chile/index.shtml%5BEnllaç+no+actiu%5D Botanical Prints of Capsicum
* ↑ http://www.illustratedgarden.org/mobot/rarebooks/title.asp?relation=qk99a1k6318831914b1 Missouri Botanical Garden Library (MBG) Rare Books
* ↑ Köhler's Medicinal Plants
* ↑ http://www.hordern.com/pages/books/3203277/s-sitwell-w-blunt/great-flower-books-1700-1900-8230-great-flower-books-1700-1900-8230 Arxivat 2015-04-06 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.illustratedgarden.org/mobot/rarebooks/title.asp?relation=qk99a1k6318831914b1

## Bibliografia

* Staatsarchiv Hamburg Film No.: Signatur: 332-1 Wedde II, Item No.: 8 Band 138 1858 Nr. 4 identifies Johann Christian Julius Schmidt as the son of Carl Friedrich Schmidt and Christiane Johanne Kast.
* Emigration paper from St. Michaelis Kirche, Hamburg, Germany, dated 14 July 1891, verifying a Baptism record of Eugen Friedrich Julius Schmidt, in 1862. This document identifies the baby's father as Johann Christian Julius Schmidt, born in Blankenburg am Harz, Germany.
* Original photo of C.F. Schmidt with "C.F. Schmidt Photographisches Institut, Schmiede-Strasse No. 37, Halberstadt" imprinted on the back.
# Joan Puigbó Casamitjana

Joan Puigbó Casamitjana (Puigcerdà, 1823 – 1906) participà en la defensa de la vila durant les tres guerres carlines. Fill de pagesos, continuà la tradició familiar i es convertí en uns del ramaders més importants de la Cerdanya i aconseguí un notòria fama a les fires ramaderes de Catalunya, sobretot a la cria de mules.
A la Tercera Guerra Carlina, va capitanejar la ronda volant, encarregada de controlar els territoris la Cerdanya, el Ripollès, el nord del Berguedà i l'Alt Urgell, impedint la recaptació de contribucions per part dels carlins, així com fer circular la correspondència oficial. Més tard participà en el govern de la vila en nombroses ocasions i fou president de la Cambra Agrícola de Cerdanya, del Casino Ceretano i del Círcol Agrícola Mercantil a més d'ocupar el càrrec de jutge municipal.

## Bibliografia

* Sebastià Bosom i Isern; Martí Solé i Irla; Manuel Calvo. Carrers i places de Puigcerdà : una passejada per la seva història. Puigcerdà : l'Ajuntament, 1998.
* Boixader i Simon, Pere. Rastres de sang i de foc: la penúltima guerra civil al prepirineu català: 1872 - 1875. Impremta Boixader: La Pobla de Lillet, 2013
# Shire of Hepburn

El Shire of Hepburn és una àrea de govern local dins de l'Estat de Victòria, a Austràlia, situat en la part central de l'estat. Cobreix una àrea d'1,473 quilòmetres quadrats (569 milles quadrades) amb una població el juny de 2018 de 15.812 habitants..
Inclou les ciutats de Clunes, Creswick, Daylesford, Hepburn Primaveres i Trentham i els pobles de Glenlyon, Allendale, Kingston, Leonard's Hill, Lyonville, Newlyn, Denver i Smeaton.
Es va formar l'any 1995 de l'agrupació del Shire de Creswick, Shire de Daylesford i Glenlyon i parts del Shire de Kyneton i Shire de Talbot i Clunes.
El Shire és governat i administrat pel Hepburn Shire Council; la seu del govern local i el centre administratiu es troba a la seu de consell a Daylesford. També té un centre de servei localitzat a Creswick.

## Consell
### Composició actual

El consell està compost de cinc divisions i set regidors, amb dos regidors per Creswick i Birch i un regidor per les restants divisions.
| Divisió | Regidor | Notes |
| Birch | Fiona Robson | |
| Birch | Kate Sequoia | |
| Cameron | Neil Newitt | |
| Coliban | Licia Kokocinski | Alcalde |
| Creswick | Don Henderson | |
| Creswick | Greg Maig | |
| Holcombe | John Cottrell | Tinent d'alcalde |

### Administració i govern

El consell es reuneix en els Saló de Plens de l'ajuntament a la seu de les Oficines municipals de Daylesford, que també són la seu de les activitats administratives del consell. També proporciona serveis d'atenció al client a la seu del centre administratiu a Daylesford, i a Creswick.

## Referències

* ↑ Hepburn Shire Council. «Hepburn Shire – A Brief Profile». Hepburn Shire Council. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2013. [Consulta: 14 desembre 2013].
* ↑ Local Government in Victoria. «Hepburn Shire Council». Department of Transport, Planning and Local Infrastructure. State Government of Victoria. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2013. [Consulta: 10 gener 2014].

## Enllaços externs

* Shire of Hepburn - Lloc web oficial
# Firefox

«Firefox» té aquests significats:
* Firefox o Mozilla Firefox, navegador web lliure desenvolupat a partir del projecte Mozilla
** Mozilla Firefox 3, versió estable del navegador d'Internet lliure Mozilla Firefox publicat el 2008
** Mozilla Firefox 4, versió del navegador web Mozilla Firefox, llançada el març del 2011
** Mozilla Firefox 5, versió del navegador web Mozilla Firefox llançada el juny del 2011
* Firefox (pel·lícula), film estatunidenc d'espionatge i d'acció realitzat per Clint Eastwood, estrenada l'any 1982
* Firefox OS, sistema operatiu mòbil basat en el navegador de codi obert Firefox. És desenvolupat per Mozilla Corporation
# Bijagarh

Bijagarh fou un antic fort a les muntanyes Satpura, antiga capital de la província de Nimar. Va donar nom a un dels districtes de l'estat d'Holkar (Indore) format per tot el sud de Nimar excepte una comarca que pertanyia a Barwani.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Impremta Ventayol

La Impremta Ventayol, o Impremta Josep Ventayol, és un edifici del centre de Terrassa (Vallès Occidental), situat a la plaça de Mossèn Jacint Verdaguer, protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres, de planta baixa i pis, situat en una parcel·la d'estreta façana i gran profunditat. La façana que dona al carrer és de composició simètrica, feta de pedra, on es marquen només les juntes horitzontals. Presenta un important sòcol de pedra. Cal destacar-ne la portalada, d'inspiració romànica, en arc rodó amb un extradós decorat amb les lletres de la impremta i una línia d'imposta també decorada amb motius florals. A la part superior hi ha interessants respiralls de la cambra d'aire de la coberta que formen un fris d'inspiració clàssica, amb mètopes i tríglifs.

## Història

L'edifici, obra de Lluís Muncunill de 1895, va deixar la seva activitat com a impremta fa dècades. Va estar abandonat durant anys, en què es va degradar molt i fou ocupat com a centre social alternatiu. L'edifici va ser desallotjat i enderrocat, i se n'ha conservat la façana al mateix lloc, ara incorporada en un edifici de nova construcció que ocupa també el solar contigu.
* La façana abans de la restauració
* L'edifici de la impremta, en obres
* La façana, restaurada

## Referències

* ↑ «Impremta Ventayol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 octubre 2014].
* ↑ «1r aniversari CSO Impremta de Terrassa». Kaosenlared.net, 23-11-2006. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 20 octubre 2014].

## Vegeu també

* Llista de monuments de Terrassa
# Impremta Nacional de França

La Impremta Reial francesa (en francès, Imprimerie Royale) és la impremta nacional i fonedora de França. La va manar fer el rei Lluís XIII en 1640 a París. Actualment es diu Impremta Nacional.
Amb la Revolució Francesa de 1789, va passar a ser primer la Impremta Nacional i després la Impremta de la República. Amb la coronació de Napoleó I en 1804 es va convertir en la Impremta Imperial. Després de la Restauració en 1815, va tornar a ser la Impremta Real. En 1814, després de dues revolucions més, de nou la hi va cridar Impremta Nacional, i així va romandre fins avui, excepte de 1852 a 1870, quan amb Napoleó III va tornar a ser la Impremta Imperial.

## Història

Era la propietària dels punxons i de les matrius que van sobreviure de Jean Jannon (l'origen de la majoria de l'univers de fonts Garamond) i una quantitat important de material històric de tipografies en idiomes asiàtics.
Avui en dia dos gravadors de punxons encara treballen allí, produint alfabets per a composició en plom per al seu propi ús. Aquesta petita anècdota sobre els diferents noms que va prendre aquesta impremta, demostra de quina manera aquells objectes i activitats relacionades a l'art d'imprimir, llibres o tipografies, sofreixen els vaivens de la política i la religió.
Es posa de manifest, tal com diu Bringhurst, que la tipografia mai és en solitari, sinó que sempre està immersa en un context cultural i històric.

## Enllaços externs

* Web de la Impremta Reial francesa (francès)
# Briàcies

Les briàcies (Bryaceae) són una família de molses de l'ordre Bryales, subordre Bryineae. Actualment compta amb 43 gèneres i 2.108 espècies acceptades.
Alguns gèneres destacats (en negreta es remarquen els gèneres autòctons als Països Catalans):
* Acidodontium
* Anomobryum
* Brachymenium
* Bryum
* Epipterygium
* Leptobryum
* Leptostomopsis
* Mielichhoferia
* Mniobryoides
* Osculatia
* Perssonia
* Plagiobryum
* Pohlia
* Ptychostomum
* Rhodobryum
* Roellia
* Rosulabryum

## Referències

* ↑ Wolkmar Wirth; Ruprecht Düll; Xavier Llimona; Rosa María Ros; Olaf Werner. Guía de campo de los líquenes, musgos y hepáticas. Barcelona: Omega, 2004. ISBN 84-282-1266-X.
* ↑ «Bryaceae». The Plant List. [Consulta: 24 març 2019].
* ↑ Buck, William R. & Bernard Goffinet. 2000. "Morphology and classification of mosses", pages 71-123 in A. Jonathan Shaw & Bernard Goffinet (Eds.), Bryophyte Biology. (Cambridge: Cambridge University Press). ISBN 0-521-66097-1
* ↑ Casas, Creu. Flora dels briòfits dels Països Catalans. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2001. ISBN 84-7283-583-9.
# Indianola (Oklahoma)

Indianola és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 191 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Indianola tenia 191 habitants, 72 habitatges, i 52 famílies. La densitat de població era de 237,9 habitants per km².
Dels 72 habitatges en un 31,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,7% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 26,4% no eren unitats familiars. En el 25% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 11,5% entre 18 i 24, un 22,5% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 15,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 114,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.969 $ i la renda mediana per família de 32.031 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.750 $ mentre que les dones 24.375 $. La renda per capita de la població era de 18.908 $. Entorn del 7,3% de les famílies i el 7,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Indianola». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Indianola». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Ca la Venta

Ca la Venta és una masia d'Oristà (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular i coberta a doble vessant lateral a la façana principal.
Els murs estàn formats per pedres irregulars i morter. L'edifici conté planta baixa, pis i golfes. Al voltant de la casa hi ha diverses construccions annexes que servien de corts, una tina per recollir l'aigua i dependències dels serveis de la casa.
La porta adovellada d'entrada centra la façana principal, al pis hi ha tres finestres i al seu damunt tres petites obertures alineades, totes amb llinda, muntants i ampits de pedra tallada.
A la part del darrere de la casa hi ha uns grans blocs de pedra incrustats al mur.

## Història

El nom de "Aventa" apareix documentat per primera vegada el 1147.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Ca la Venta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2017].
# Brocēni

Brocēni (en alemany: Berghof) és un poble de Letònia situada al municipi de Brocēni. Es troba a la regió històrica de Curlàndia i a 3,5 km de la ciutat de Saldus.
La ciutat és a prop del llac Ciecere, el qual conté un important dipòsit de calcària utilitzada a la manufactura del ciment. Durant la Segona Guerra Mundial es va construir una fàbrica de ciment i pissarra a la població.

## Vegeu també

* Localitats de Letònia
# Brod Moravice

Brod Moravice és un municipi de Croàcia que es troba al comtat de Primorje - Gorski Kotar.

## Demografia

Al cens del 2011 el total de la població del municipi era de 866 habitants, distribuïts a les següents localitats:
* Brod Moravice - 358
* Colnari - 2
* Čučak - 10
* Delači - 15
* Doluš - 2
* Donja Dobra - 212
* Donja Lamana Draga - 2
* Donji Šajn - 0
* Donji Šehovac - 1
* Goliki - 0
* Gornja Lamana Draga - 0
* Gornji Kuti - 42
* Gornji Šajn - 12
* Gornji Šehovac - 0
* Goršeti - 2
* Kavrani - 0
* Klepeće Selo - 4
* Kocijani - 10
* Lokvica - 38
* Maklen - 2
* Male Drage - 5
* Moravička Sela - 51
* Naglići - 0
* Nove Hiže - 0
* Novi Lazi - 8
* Pauci - 0
* Planica - 1
* Podgorani - 1
* Podstene - 21
* Razdrto - 2
* Smišljak -. 0
* Stari Lazi - 27
* Šepci Podstenski - 2
* Šimatovo - 3
* Velike Drage - 28
* Zahrt - 5
* Zavrh - 0
* Završje - 0

## Referències

* ↑ «Popis gradova i općina» (Microsoft Excel) (en croat). uprava.hr. Ministeri d'Administració Pública de Croàcia, 10-06-2013. [Consulta: 2 desembre 2015].
# Cacera de bruixes al Penedès

La cacera de bruixes al Penedès es concreta en diversos episodis de persecució de la bruixeria que van tenir lloc, a la vegueria de Vilafranca, en el segle xvi. Així, el 1597, tres persones de la regió del Penedès van ser acusades de bruixeria i presentades davant l'inquisidor Diego Fernández de Heredia, qui presidia aleshores el tribunal del Sant Ofici de la Inquisició de Barcelona. Aquestes persones van ser: Anna Farrera, Gilaberta (de qui no ha transcendit el cognom) i Francesc Cicar, un home vilatà de Bellvei. Aquestes tres persones van ser jutjades per bruixeria, però finalment la causa de totes tres va ser desestimada. Gilaberta i Anna Farrera, ambdues oriündes de Vilafranca del Penedès, són les dues úniques dones de l'Alt Penedès, incloses en el primer atles de la cacera de bruixes a Catalunya, publicat per la revista Sàpiens.
Entre els anys 1551 i 1614, període històric en que es va produir el judici a Anna Farrera, Gilaberta i Francesc Cicar, estan documentats amb detall més d'un centenar de judicis per bruixeria a Catalunya. A mitjans del segle xvi va tenir lloc la primera gran onada repressiva a les terres centrals i meridionals del Principat, en un context d'epidèmies i carestia. Moltes de les encausades van ser aleshores condemnades a penes de mort. Només van ser absoltes, o condemnades a penes lleus, aquelles dones, com Anna Farrera o Gilaberta, que van poder presentar el seu cas davant el Sant Ofici de la Inquisició, amb seu a Barcelona.

## Referències

* 1 2 3 Perea i Sabaté, Francesc «Les bruixes de Subirats» (PDF). delPenedés. Publicació de l'Institut d'Estudis Penedencs, 2015, pàg. 81 [Consulta: 2 juny 2021].
* ↑ «Anna Ferrera». Sapiens. [Consulta: 2 juny 2021].
* 1 2 «Gilaberta». Sapiens. [Consulta: 2 juny 2021].
* ↑ Castell Granados, Pau. «Con toda templança y moderación. El Santo Oficio ante la caza de brujas en Cataluña (siglos XVI y XVII)». A: Mª Jesús Zamora. Mulieres inquisitionis. La mujer frente a la Inquisición en España (PDF) (en castellà). Vigo: Editorial Academia del Hispanismo, 2017. ISBN 978-84-16187-74-4 [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ «Període: 1551-1614 - Atles de la cacera de bruixes». Sàpiens, n.d. [Consulta: 28 abril 2021].
* ↑ «Atles de la cacera de bruixes». Sàpiens, n.d. [Consulta: 28 abril 2021].

## Bibliografia complementària

* BADA ELIES,J. 1992. El Tribunal de la Inquisició a Barcelona ¿un Tribunal peculiar?. Revista de la Inquisición. 2:190-120 . pág. 13.
* BADA ELIES, J. (2007), La inquisició i la cacera de bruixes a Catalunya, a Per Bruixa i Metzinera.
* PERARNAU, J. (1982) Activitats i fórmules supersticioses de guarició a Catalunya en la primera meitat del segle XIV. Arxius Catalans de textos antics 1: 47-78.
# Ivone Ramos

Ivone Ramos (Santa Catarina, 7 de setembre de 1926 - Mindelo, 3 de març de 2018) va ser una escriptora capverdiana en portuguès i en crioll.

## Biografia

Era filla d'Armando Napoleão Rodrigues Fernandes, qui va publicar Léxico do dialecto crioulo do arquipélago de Cabo Verde, primer diccionari de crioll capverdià, germana d'Orlanda Amarílis Lopes Rodrigues Fernandes Ferreira, neboda del poeta José Lopes da Silva, cosina dels escriptors António Aurélio Gonçalves i Baltazar Lopes da Silva, i cunyada de Manuel Ferreira. Va viure sis anys a Assomada i va escriure nombroses històries per a nens i records locals, molts d'elles en crioll de São Vicente.

## Obres

* Vidas Vividas (1990)
* Futcera ta cendê na Rotcha (2000)
* A Exilada (2005)
* Mambia tita contá história na criol (2009)
* Capotóna (crioll de São Vicente) inclòs al llibre Futcera ta cendê na Rotcha

## Referències

* ↑ «Ivone Aida Lopes Fernandes Ramos».
* ↑ «Autores representados em Tchuba na Desert». Arxivat de l'original el 2011-07-08. [Consulta: 8 juny 2016].
* ↑ «Ivone Aida Ramos lança no mercado mais um livro contos infantis». Arxivat de l'original el 2010-06-01. [Consulta: 8 juny 2016].
* ↑ «Livro infanto-juvenil de Ivone Aida».

## Vegeu també

* Llista d'escriptors de Cap Verd
# Braine-le-Château

Braine-le-Château (en való Brinne-Tchestea, neerlandès Kasteelbrakel) és un municipi belga del Brabant Való a la regió valona. L'1 de gener del 2024 tenia 10.644 habitants. El 1977 li fou agregada la vila de Wauthier-Braine.

## Referències

* ↑ «BEVOLKINGSCIJFERS PER PROVINCIE EN PER GEMEENTE OP 1 JANUARI 2024 / CHIFFRES DE LA POPULATION PAR PROVINCE ET PAR COMMUNE, A LA DATE DU 1er JANVIER 2024» (en francès i neerlandès). Ministeri d'Interior de Bèlgica, 27-01-2024. [Consulta: 21 setembre 2024].
* ↑ «Liste alphabétique des communes - Fusions de 1963 à 1977 Alfabetische lijst van de Gemeenten - Fusies van 1963 tot 1977» (en francès i neerlandès). Ministeri de l'Interior de Bèlgica. [Consulta: 21 setembre 2024].