OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Melva

La melva o bísol (Auxis thazard) és una espècie de peix de la família dels escòmbrids i de l'ordre dels perciformes. Els adults poden assolir 65 cm de longitud i fins a 1.720 g de pes. És una espècie cosmopolita, comuna a la Mediterrània, i en català té una vintena de noms populars. A l'Alguer es diu estrombol, un manlleu directe de l'italià.
Es tracta d’un peix blau, amb carn vermella ferma, compacta, saborosa, molt rica en proteïnes i greixos. És un peix de temporada, dietèticament semblant a la tonyina. La «Melva d'Andalusia» és una especialitat regional i una elaboració de conserves protegida.

## Referències

* ↑ Vocabulari Islandès-Català III
* 1 2 «Melva». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Luna, Susan M. «Auxis thazard (Lacepède, 1800) Frigate tuna» (en anglès). FishBase.
* ↑ «Melva». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Caria, Rafael «El lèxic dels mariners algueresos, entre catalanitat i mediterraneïtat». Revista de l'Alguer, VI, 1996, pàg. 167. Arxivat de l'original el 2020-02-17 [Consulta: 17 febrer 2020].
* ↑ Mas, Pau. «Melva a la planxa». Receptes.cat. [Consulta: 17 febrer 2020].
* ↑ «Andalusia aprova les denominacions “Melva d'Andalusia” i “Verat d'Andalusia”». Eroski. [Consulta: 17 febrer 2020].

## Bibliografia

* Collette, Bruce; Aadland, Christopher «Revision of the frigate tunas (Scombridae, AuxisJ, with descriptions of two new SUbspecies from the ar Pacific» (pdf). Fish. Bull., 94, 01-07-1996.
* Ollé, Judith; Macías, David; Saber, Sámar; José Gómez-Vives, María; Pérez-Bielsa, Núria «Genetic analysis reveals the presence of frigate tuna (Auxis thazard) in the bullet tuna (Auxis rochei) fishery of the Iberian Peninsula and the western-central Mediterranean Sea» (en anglès). Bulletin of Marine Science, 95, 2, 01-04-2019, pàg. 317–325. ISSN: 0007-4977.
# Sósnitsi (Vladímir)

* Per a altres significats, vegeu «Sósnitsi».
Sósnitsi (en rus: Сосницы) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 7 habitants. Pertany al districte municipal de Múrom.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Columbari de Montcortès

El Columbari de Montcortès és una obra de Montcortès, al municipi dels Plans de Sió (Segarra), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un columbari situat a la rodalia de Montcortès, damunt un tossal anivellat per la continuada neutralització de l'agricultura. S'hi observa l'existència d'una sèrie de fornícules excavades a la roca d'arenisca, on en època romana es col·locaven les urnes funeràries que contenien les cendres dels difunts. Les seves dimensions són de 50 x 50 cm i 60 cm de profunditat.

## Referències

* ↑ «Columbari de Montcortès». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 maig 2016].
# Lee Strasberg

Lee Strasberg, de nom Israel Strassberg (Budzanów, Imperi Austrohongarès, 17 de novembre de 1901 − Nova York, 17 de febrer de 1982) va ser un actor estatunidenc d'origen austrohongarès que va contribuir a fer de l'Actors Studio l'escola d'art dramàtic més reputada del món.

## Biografia

Lee Strasberg va ser el marit de l'actriu estatunidenca Paula Strasberg. És el pare de l'actriu Susan Strasberg i de John Strasberg. Va ser professor d'art dramàtic de Marilyn Monroe durant diversos anys. El 1951 va ser designat director artístic de l'escola d'art dramàtic estatunidencaa Actors Studio. Hi ensenya el seu art del teatre a, entre d'altres, Sidney Poitier, James Dean, Dustin Hoffman, Al Pacino, Robert De Niro o Marlon Brando. Va dirigir l'escola fins al 1982, data de la seva mort conseqüència d'una crisi cardíaca.
Lee Strasberg va crear igualment el 1969 la cèlebre escola d'art dramàtic Lee Strasberg Theatre Institute.
Inspirat per les teories de Konstantín Stanislavski, pensava que l'actor havia de crear el seu personatge gràcies i a través de la seva memòria afectiva i els seus recursos emotius.

## Filmografia
### Actor

* Justícia per a tothom (...And Justice for All) (1979)
* El pas de Cassandra (The Cassandra Crossing) (1977)
* El padrí II (1975)
* The Three Sisters (1966)

### Director artístic

* Somewhere in the Night (1946)

## Obres

* Lee Strasberg, L'actors studio et la méthode, InterEditions, Paris, 1989.
* Lee Strasberg, Le travail à l'Actors studio, Gallimard, 1986.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2013-07-17 a Wayback Machine.
# Yoshinori Muto

Yoshinori Muto (Setagaya, 15 de juliol de 1992) és un futbolista japonès que juga com a davanter centre pel Vissel Kobe i la selecció del Japó.
Es va formar a les categories inferiors del FC Tokyo i a l'equip de la Universitat de Keio. Ha jugat pel FC Tokyo, el Mainz 05 i el Newcastle United.

## Referències

* ↑ «2018/19 Premier League squads confirmed». Premier League, 03-09-2018. [Consulta: 4 setembre 2018].
* ↑ «2018 FIFA World Cup: List of players» p. 15. FIFA, 14-07-2018. Arxivat de l'original el 10 de juny 2018. [Consulta: 25 desembre 2020].
* 1 2 3 «Yoshinori Muto - Player Profile 19/20» (en anglès). Transfermarkt. [Consulta: 31 juliol 2019].
# Neobísids

Neobisiidae és una família de pseudoescorpins distribuïts per Àfrica, Amèrica i Euràsia.

## Gèneres

Segons Pseudoscorpions of the World 1.2:
* Subfamília Microcreagrinae Balzan, 1892 :
** Acanthocreagris Mahnert, 1974
** Alabamocreagris Ćurčić, 1984
** Americocreagris Ćurčić, 1982
** Australinocreagris Ćurčić, 1984
** Bisetocreagris Ćurčić, 1983
** Cryptocreagris Ćurčić, 1984
** Dentocreagris Dashdamirov, 1997
** Fissilicreagris Ćurčić, 1984
** Globocreagris Ćurčić, 1984
** Halobisium Chamberlin, 1930
** Insulocreagris Ćurčić, 1987
** Lissocreagris Ćurčić, 1981
** Microcreagris Balzan, 1892
** Minicreagris Ćurčić, 1989
** Orientocreagris Ćurčić, 1985
** Roncocreagris Mahnert, 1974
** Saetigerocreagris Ćurčić, 1984
** Stenohya Beier, 1967
** Tartarocreagris Ćurčić, 1984
** Tuberocreagris Ćurčić, 1978
* Subfamília Neobisiinae Chamberlin, 1930 :
** Balkanoroncus Ćurčić, 1975
** Ernstmayria Ćurčić & Dimitrijević, 2006
** Microbisium Chamberlin, 1930
** Neobisium Chamberlin, 1930
** Novobisium Muchmore, 1967
** Occitanobisium Heurtault, 1977
** Paedobisium Beier, 1939
** Parobisium Chamberlin, 1930
** Protoneobisium Ćurčić, 1988
** Roncobisium Vachon, 1967
** Roncus L. Koch, 1873
** Trisetobisium Ćurčić, 1982

## Referències

* ↑ «Pseudoscorpions of the World 1.2». Arxivat de l'original el 2014-02-04. [Consulta: 12 octubre 2016].
* Chamberlin, J. C., 1930: A synoptic classification of the false scorpions or chela-spinners, with a report on a cosmopolitan collection of the same. Part II. The Diplosphyronida (Arachnida-Chelonethida). Annals and Magazine of Natural History, ser. 10, n. 5, p.|1-48 & 585-620.
# Trudove (Simferòpol)

* Per a altres significats, vegeu «Trudovoie».
Trudove (en (ucraïnès) Трудове, en rus: Трудовое) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2021 tenia 5.249 habitants. Pertany al districte de Simferòpol.

## Referències

* ↑ «Об установлении границ поселка Айкаван, сел Ана-Юрт, Дружного, Ивановки, Строгановки, Трудового Трудовского сельского совета (Симферопольский район) Автономной Республики Крым». Arxivat de l'original el 2015-12-22.
* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Menzerita-(Y)

La menzerita-(Y) és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup dels granats. Rep el nom en honor del cristal·lògraf Georg Menzer (4 de maig de 1897, Riga, Imperi Alemany - 13 d'octubre de 1989, Gauteng, Alemanya), el primer a resoldre l'estructura cristal·lina del granat el 1925.

## Característiques

La menzerita-(Y) és un nesosilicat de fórmula química (Y₂Ca)Mg₂(SiO₄)₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2009, sent publicada per primera vegada el 2010. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 6,5 i 7.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la menzerita-(Y) pertany a «9.AD - Nesosilicats sense anions addicionals; cations en [6] i/o major coordinació» juntament amb els següents minerals: larnita, calcio-olivina, merwinita, bredigita, andradita, almandina, calderita, goldmanita, grossulària, henritermierita, hibschita, hidroandradita, katoïta, kimzeyita, knorringita, majorita, morimotoïta, vogesita, schorlomita, spessartina, uvarovita, wadalita, holtstamita, kerimasita, toturita, momoiïta, eltyubyuïta, coffinita, hafnó, torita, thorogummita, zircó, stetindita, huttonita, tombarthita-(Y), eulitina i reidita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a l'illa de Bonnet, situada a la badia georgiana, dins el districte de Parry Sound (Ontario, Canadà), on es troba en forma d'inclusions dins de cristalls euèdrics d'almandina. També ha estat descrita a Domanínek, al municipi de Bystřice nad Pernštejnem (Regió de Vysočina, República Txeca). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Menzerite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 desembre 2021].
# Menjamel estriat

El menjamel estriat (Ptiloprora perstriata) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos molsosos de les muntanyes del centre i sud-est de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «Menjamel estriat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Federal Kidnapping Act

Després del segrest i assassinat del fill de Charles Lindbergh, el Congrés dels Estats Units va adoptar un estatut federal de segrestos conegut com la Llei Federal de Segrest (originalment Federal Kidnapping Act, en anglès) 18 U.S.C. § 1201(a)(1). Popularment és coneguda com la Llei Lindbergh o Petita Llei Lindbergh (originalment Little Lindbergh Law, en anglès) -que pretenia deixar que les autoritats federals intervinguesin i perseguisin segrestadors, una vegada que havien creuat les fronteres estatals amb la seva víctima. La llei va entrar en vigor el 1932. La teoria darrere de la Llei Lindbergh era que la intervenció de les autoritats federals era necessària, ja que els agents de l'ordre estatals i locals no podien perseguir els segrestadors en altres estats. Des de l'aplicació de la llei federal, agents de l'FBI i d'altres, van començar a tenir autoritat nacional d'aplicació de la llei, el Congrés creia que podien fer un treball molt més eficaç i fer front als segrestos.

## Referències

* ↑ Associated Press «Federal Kidnap Act Is Signed by Hoover». The Owosso Argus-Press. Associated Press, p. 11.
* ↑ Theoharis, Athan G. The FBI: a comprehensive reference guide, Greenwood, 1998. ISBN 978-0-89774-991-6. Page 112. Retrieved, 2009
# Sant Guillem

Sant Guillem és el nom dels següents personatges:
* Sant Guillem de Tolosa, comte de Tolosa i duc d'Aquitània (segle ix) i fundà l'abadia de Sant Guilhèm dau Desèrt. Se celebra el 28 de maig
* Sant Guillem de Vercelli, (? - 1142), benedictí, fundador de l'Orde de Montevergine, o benedictins guillemites; 25 de juny
* Sant Guillem el Gran o de Malavalle, mort el 1157, eremita i fundador dels l'orde dels guillemites. Les poques fonts sobre la seva vida han fet que s'hi barregessin elements d'altres biografies, especialment de la de Guillem X d'Aquitània; 10 de febrer
* Sant Guillem de Llívia, sant llegendari del segle xi, patró de Llívia, en la llegenda del qual hi ha elements de les de Sant Guillem de Vercelli i Guillem el Gran, i a qui es fa originari de Tolosa.
* Sant Guillem de Combret, sant llegendari del segle xi, al Vallespir
* Sant Guillem de Bourges, Guillem de Donjeon o Guillem el Confessor, cistercenc i bisbe de Bourges al segle XII-XIII; 10 de gener
* Sant Guillem d'Eskilsø, Guillem de París o Guillem d'Æbelholt, canonge regular francès, reformador a Dinamarca en el segle XII-XIII; 6 d'abril
* Sant Guillem Firmat, canonge i metge de Tours, al s. XII; 24 d'abril
* Sant Guillem de Norwich, nen anglès del segle xii, suposat màrtir.
* Sant Guillem d'Occam, franciscà anglès del segle xiv, filòsof i teòleg, sant a l'Església d'Anglaterra
* Sant Guillem de Peñacorada, eremita lleonès, prior d'una comunitat de canonges regulars a Santa María de los Valles, prop de l'actual Cistierna, mort cap al 1175; 20 de març
* Sant Guillem de Volpiano o de Dijon, abat cluniacenc i arquitecte, mort el 1031 (1 de gener)
* Sant Guillem de York, mort el 1154, bisbe de York; 8 de juny
* Guillem X d'Aquitània, «el Sant», (? - 1137), duc d'Aquitània i comte de Poitiers
# Neocaridina

Neocaridina és un gènere de crustacis decàpodes d'aigua dolça de la família Atyidae. Diverses espècies són distribuïdes comercialment en el món de l'aquariofília.

## Taxonomia

El gènere Neocaridina inclou 26 espècies:
* Neocaridina anhuiensis (Liang et al., 1984)
* Neocaridina bamana Liang, 2004
* Neocaridina brevidactyla Liang et al., 2005
* Neocaridina curvifrons (Liang, 1979)
* Neocaridina denticulata (De Haan, 1844)
* Neocaridina euspinosa Cai, 1996
* Neocaridina fonticulata H.-T. Shih et al., 2019
* Neocaridina fukiensis (Liang & Yan, 1977)
* Neocaridina gracilipoda Liang, 2004
* Neocaridina heteropoda Liang, 2002
* Neocaridina hofendopoda (Shen, 1948)
* Neocaridina homospina Liang, 2002
* Neocaridina ikiensis Shih et al., 2017
* Neocaridina iriomotensis Naruse et al., 2006
* Neocaridina ishigakiensis (Fujino & Shokita, 1975)
* Neocaridina ketagalan Shih & Cai, 2007
* Neocaridina keunbaei (H.S. Kim, 1976)
* Neocaridina linfenensis Cai, 1996
* Neocaridina longipoda (Cai, 1995)
* Neocaridina palmata (Shen, 1948)
* Neocaridina saccam Shih & Cai, 2007
* Neocaridina spinosa (Liang, 1964)
* Neocaridina xiapuensis Zheng, 2002
* Neocaridina yueluensis W.-J. Chen et al., 2018
* Neocaridina zhangjiajiensis Cai, 1996
* Neocaridina zhoushanensis Cai, 1996

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Neocaridina Kubo, 1938». [Consulta: 29 setembre 2021].
# Mineria de l'urani

La mineria de l'urani és el procés d'extracció de mena d'urani del sol. La producció mundial d'urani l'any 2009 fou de 50.572 tones; els productors principals en són el Kazakhstan, el Canadà i Austràlia, amb una quota del 63% de la producció mundial. Altres països importants en aquesta indústria que excedeixen les 1000 tones per any són Namíbia, Rússia, Níger, l'Uzbekistan i els Estats Units. Un ús important de l'urani extret és com a combustible per a centrals nuclears.
Després d'extreure les menes d'urani, aquestes normalment són processades molent el material fins a obtenir una mida de partícula uniforme i, a continuació, es tracta la mena per extreure'n l'urani mitjançant lixivació química. Finalment, el procés sol produir una substància en forma de pols seca coneguda com a yellowcake que es ven en el mercat de l'urani com a U₃O₈.
El líder mundial de la mineria de l'urani és l'empresa kazakh Kazatomprom.

## Referències

* 1 2 «World Uranium Mining» (en anglès). World Nuclear Association. Arxivat de l'original el 2010-06-26. [Consulta: 3 desembre 2013].
# Menjamel estornellenc

El menjamel estornellenc (Anthochaera chrysoptera) és una espècie d'ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae) que habita boscos poc densos de l'est d'Austràlia, al sud-est de Queensland, est de Nova Gal·les del Sud, sud de Victòria, sud-est d'Austràlia Meridional i Tasmània.

## Referències

* ↑ «Menjamel estornellenc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# Font vella de la plaça Major (la Sénia)

La font vella de la plaça Major és una obra de la Sénia (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Font dita "Vella" per a diferenciar-la de la font nova inaugurada a la mateixa plaça, el 1952. Té tres brolladors, situats a un nivell inferior al de la resta de la plaça. L'aigua cau a una pica de lloses de pedra, rectangular i molt poc fonda, i torna al canal interior que circula per un passadís comunicat a l'exterior per una obertura situada a sobre dels brolladors. S'accedeix a la font mitjançant dos trams laterals d'escales, un a cada banda d'ella que baixen en sentit contrari a la font fins a arribar a un replà comú a partir del qual baixen quatre esgraons centrals. A nivell de la plaça el perímetre de la font és envoltat per un pedrís de maçoneria amb barana de ferro a sobre. Brolladors de ferro.
Es conserva un document on consta que el 1834 Antoni Vidal Garcia dona 100 duros per a col·laborar a portar a terme el projecte d'allargar el canal d'aigua que arribava al lloc dit "La nòria" (c/ Jaume I) fins a la Plaça i construir en conseqüència un safareig i un abeurador en el c/ Bailén actual i una font a la plaça. Aquesta probablement és l'actual, apareix tal com és ara en una fotografia de finals del segle xix. El canal d'on procedeix la seva aigua era conegut com a "reguer del poble" i abans de la instal·lació de l'aigua potable era el que abastava tota la Sénia. A més d'aquesta font sembla que n'hi havia alguna més de les quals sols es conserva la del creuament c/ del Carme - c/ Sarragossa. Al "Libro de acuerdos de la vila de la Cenia" en acta de 25 d'agost de 1833, es parla de portar aigua de la font de la Nòria a la plaça de l'església.

## Notes

* 1 2 «FONT VELLA DE LA PLAÇA D'ESPANYA». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].

## Enllaços externs

* «Font Vella de la plaça Major». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# «Vaixell de guerra rus, que et fotin»

«Que et fotin» (originalment en rus: Иди на хуй, Idí na khui; literalment 'Ves-te'n a la cigala') o «Vaixell de guerra rus, que et fotin» (rus: Русский военный корабль, иди на хуй, Russki voienni korabl, idí na khui), de vegades traduït com a «Ves a la merda», és una frase pronunciada per Roman Hríbov, un dels defensors ucraïnesos de l'Illa de les Serps, que rebé una gran cobertura mediàtica durant la invasió russa d'Ucraïna del 2022.
El 24 de febrer, el vaixell de guerra rus Moskvà establí contacte via ràdio amb la guarnició ucraïnesa de l'illa, petita però de gran importància estratègica en la defensa de les aigües territorials ucraïneses, exigint-ne la rendició immediata sota amenaça d'obrir foc. La resposta dels agents de frontera ucraïnesos fou: «Vaixell de guerra rus, que et fotin». La nau russa bombardejà l'illa i, segons els primers informes, matà els tretze ucraïnesos que la custodiaven, tot i que uns dies més tard es feu públic que havien estat capturats. Abans que se sapigués que havien sobreviscut, el president d'Ucraïna, Volodímir Zelenski, anuncià que els concediria la condecoració d'Heroi d'Ucraïna a títol pòstum.
El 24 de març, diversos agents de frontera de l'Illa de les Serps, entre els quals hi havia Hríbov, tornaren a Ucraïna en el marc d'un intercanvi de presoners. Uns dies després, Hríbov arribà a la seva regió natal de Txerkassi i fou condecorat per les seves accions.
La frase corregué com una reguera de pólvora per Ucraïna i ha estat comparada amb el Remember El Alamo! de la guerra de la independència de Texas.

## Referències

* ↑ Vargas Torrentó, A. «Els 13 soldats que van intentar defensar l'illa de les Serps d'una invasió russa». CCMA, 25 febrer 2022. [Consulta: 25 febrer 2022].
* ↑ Sheftalovich, Z. «'Go fuck yourself,' Ukrainian soldiers on Snake Island tell Russian ship before being killed» (en anglès). Politico, 25 febrer 2022. [Consulta: 25 febrer 2022].
* ↑ «Els soldats russos entren a Kiev». Diari Més, 25 febrer 2022. [Consulta: 25 febrer 2022].
* ↑ Visontay, E. «Ukraine soldiers told Russian officer 'go fuck yourself' before they died on island» (en anglès). The Guardian, 25 febrer 2022. [Consulta: 25 febrer 2022].
* ↑ «Роман Грибов, ставший автором фразы "русский корабль, иди на**й", вернулся из плена» (en rus), 29 març 2022. [Consulta: 29 març 2022].
* ↑ Sauer, P. «Ukraine gives medal to soldier who told Russian officer to 'go fuck yourself'». The Guardian, 29 març 2022 [Consulta: 30 març 2022].
* ↑ Weber, P. «How 'Russian warship, go f--k yourself' became Ukraine's 'Remember the Alamo!'» (en anglès). The Week, 25 febrer 2022. [Consulta: 25 febrer 2022].

## Vegeu també

* Putin khuilò!
# Two-stage-to-orbit

Un vehicle de llançament two-stage-to-orbit (TSTO or DSTO - Double/Dual-Stage-To-Orbit, literalment en català òrbita en dues etapes) és una nau espacial en la qual dues etapes diferents proporcionen propulsió consecutiva per assolir la velocitat orbital. És intermedi entre un llançador three-stage-to-orbit (lit. cat. òrbita en tres etapes) i un hipotètic vehicle single-stage-to-orbit (SSTO, lit. cat. òrbita en una sola etapa).
En l'enlairament, la primera etapa és la responsable d'accelerar el vehicle. En algun moment, la segona etapa es desprèn de la primera etapa i continua en òrbita sota el seu propi impuls.
Un avantatge d'aquest sistema sobre el sistema d'una única etapa és que tota la massa de la nau espacial no es transporta a l'òrbita. Això redueix el cost d'assolir la velocitat orbital, ja que tant l'estructura com la massa del motor són expulsades i un percentatge més gran de la massa orbitada és massa útil.
Un avantatge sobre sistemes de tres o més etapes és la reducció de la complexitat i menys esdeveniments de separació, cadascun dels quals redueix el cost i el risc de fracàs.

## Exemples de sistemes orbitals de dues etapes

* Angarà 1.2
* Atlas V (401 and 501)
* Blue Origin orbital launch vehicle (proposat)
* Cosmos-3M
* Delta IV (mitjà)
* Falcon 1
* Falcon 9
* Saturn IB
* Saturn V-SL1 (llançament de l'Skylab)
* Tsyklon-2
* Vulcan (proposat)
* Zenit-2
No sempre és clar quan un vehicle és un DSTO. Molts disseny que utilitzen poc impuls al principi del vol són referits com a sistemes single-stage-to-orbit. Alguns també han encunyat l'expressió 1.5STO per 'one-and-a-half-stage-to-orbit' (lit. cat. òrbita en etapa i mitja), p.e., el coet Atlas. A més, molts vehicles de llançament disposen de coets acceleradors laterals que són expulsats poc després en l'anomenada "stage-0" (lit. cat. etapa 0).

## Referències

* ↑ «Falcon 1 - Stage Separation Reliability». SpaceX. Arxivat de l'original el 14 de setembre 2010. [Consulta: 8 gener 2011].
# Matinera de pit escatós

La matinera de pit escatós (Illadopsis albipectus) és un ocell de la família dels pel·lorneids (Pellorneidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos del nord d'Angola, sud, centre, nord, est i nord-est de la República Democràtica del Congo, República Centreafricana, extrem sud-est del Sudan, Uganda, extrem oest de Kenya i nord-oest de Tanzània.

## Referències

* ↑ «Matinera de pit escatós». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)