OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Karsambaç

Karsambaç (turc) o kar helvası són unes darreries fetes amb neu i pekmez o xarop de fruites, comunes a les províncies del sud de Turquia, especialment a Adana. Es pot considerar un dels tres elements destacats de la cuina d'Adana, juntament amb l'Adana kebap i el dolç bici bici.
L'etimologia de karsambaç (kar significa "neu" en turc) és turca.
Ömür Akkor, escriptor de gastronomia turca creu que karsambaç es menja a Turquia d'ençà del temps dels seljúcides. Marco Polo el veié per la primera vegada amb els turcs.

## Vegeu també

* Dolços de fruites a la cuina turca

## Referències

* ↑ Ilham Tekeli; Türkiye Ekonomik ve Toplumsal Tarih Vakfı; Turkey. Kültür Bakanlığı Dünden Bugüne Istanbul Ansiklopedisi. Kültür Bakanliği ve Tarih Vakfi'nin Ortak Yayinidir., 1993. ISBN 978-975-7306-00-9.
* ↑ Tuncer Gülensoy. Türkiye Türkcesindeki Türkc̦e sözcüklerin köken bilgisi sözlüğü: etimolojik sözlük denemesi. Türk Dil Kurumu Yayınları, 2007.
* ↑ M. Ömür Akkor. Seljuk Cuisine: A Chef’s Quest for His Soulmate. Işık Yayıncılık Ticaret, 12 setembre 2014, p. 202–. ISBN 978-1-935295-65-5.
* ↑ Yusuf Asal. Çılgın Kaşifler. Nesil Basım Yayın Gıda Ticaret ve Sanayi A.Ş, 1 juny 2013, p. 103–. ISBN 978-605-162-149-4.

## Enllaços externs

* Imatges de "karsambaç"
# Kate Raworth

Kate Raworth (1970) és una economista anglesa docent a la Universitat d'Oxford i a la Universitat de Cambridge. És coneguda per la seva teoria de l'«economia dònut», la qual equilibra les necessitats humanes essencials i les fronteres planetàries.

## Biografia

Raworth va estudiar Economia a Oxford. Després de treballar 20 anys per a l'ONU primer i per a Oxfam després, actualment és membre del Consell Assessor de l'Institut de Canvi Ambiental de la Universitat d'Oxford. També és membre del Cambridge Institute for Sustainability Leadership.
El 2017, va publicar el llibre Donut Economics: Seven Ways to Think Like a 21st Century Economist, el qual és una proposta per a reformular el pensament econòmic que s'ocupa del desenvolupament sostenible, i aposta per replantejar els fonaments de la ciència econòmica. En lloc de fixar-se en els indicadors del creixement il·limitat de l'economia, Raworth se centra en un model que garanteix que tots els habitants de la Terra tinguin cobertes les seves necessitats bàsiques, com ara l'alimentació adequada i l'educació universal, sense que això limiti les oportunitats de les generacions futures tot protegint els ecosistemes.

## Referències

* ↑ «La economía no tiene en cuenta el planeta en que vivimos», 23-03-2018. [Consulta: 4 febrer 2020].
* ↑ «What on Earth is the Doughnut?…», 28-04-2013.
* ↑ ECI Finding the sweet-spot for the planet and humans: Kate Raworth to present her ‘Big Idea’ of doughnut economics for the 21st Century at the ECI Arxivat 2020-09-24 a Wayback Machine. 2017-10-04
* ↑ «About», 28-04-2013.
* ↑ «Kate Raworth, Senior Associate — Cambridge Institute for Sustainability Leadership» (en anglès). www.cisl.cam.ac.uk.
* ↑ Nerin, Gustau. «Entrevista a K. Raworth, creadora de l'"economia del dònut"», 14-03-2018. [Consulta: 4 febrer 2020].
* ↑ Toye, Richard. Doughnut Economics by Kate Raworth review – forget growth, think survival, The Guardian
* ↑ «Book Review: Doughnut Economics: Seven Ways to Think like a 21st-Century Economist by Kate Raworth», 17-06-2018.
* ↑ «Only doughnut economics can save us, says influential ‘renegade economist’ Kate Raworth», 06-03-2018.

## Bibliografia

* Kate Raworth. Doughnut economics: seven ways to think like a 21st-century economist. Nova York, United States: Random House, 2017. ISBN 978-184794138-1.
* Kate Raworth. «Chapter 25: A new economics». A: Extinction Rebellion. This Is Not a Drill: An Extinction Rebellion Handbook. Penguin Books, 2019, p. 146-154. ISBN 9780141991443.
# Companyia Arden Producciones

ARDEN naix en 1995 fundada per Joan Carles Garés i Chema Cardeña. Una productora d'Arts Escèniques que a més de versions de clàssics i espectacles d'investigació escènica, s'especialitza en el teatre de recreació històrica. A través de personatges o fets històrics, l'autor i director artístic de la Companyia escriu històries que reflecteixen la nostra actualitat social o política.
Fins a hui ha estrenat quasi quaranta produccions teatrals, agrupades moltes d'elles en Trilogies: la de Clàssics Europeus, la Trilogia Hel·lènica, la Trilogia del Mal (adaptacions d'obres de Shakespeare), La Trilogia del Temps o la més recent Trilogia de la Memòria, actualment en gira.
En 2009 va iniciar la seua línia de producció de Teatre per a xiquetes i xiquets i en 2010, Arden amplia la societat i un tercer soci entra a formar part de l'empresa: David Campillos, qui ja formava part de l'equip des de 2005. En 2011 obri oficialment la seua pròpia sala d'exhibició, creant el ‘Centre Cultural Docent d'Arts Escèniques – Sala Russafa’, en València.

## Al cinema

* Matar al Rey (2016), dirigida per Vicente Monsonís. Basada en l'obra teatral homònima de Chema Cardeña i estrenada a l'octubre de 2014.
* Un cercle en l'aigua (2020), dirigida per Vicente Monsonís, a partir del text teatral “La estància” de Chema Cardeña i estrenat al 1995.

## Referències

* ↑ «ARDEN Producciones | Compañía de Teatro». [Consulta: 2 juny 2021].
* ↑ EP. «La compañía valenciana Arden, impulsora de Sala Russafa, celebra sus 25 años en activo» (en castellà), 15-04-2015. [Consulta: 31 maig 2021].
* ↑ «Juan Carlos Garés - Academia de las Artes Escénicas de España», 28-01-2021. [Consulta: 31 maig 2021].
* ↑ «Chema Cardeña - Cordobapedia - La Enciclopedia Libre de Córdoba». [Consulta: 31 maig 2021].
* ↑ «ARDEN Producciones | Historial». [Consulta: 20 maig 2021].
* ↑ «Arden Producciones i Sala Russafa, qualitat escènica valenciana», 27-09-2018. [Consulta: 31 maig 2021].
* ↑ «www.salarussafa.es». [Consulta: 2 juny 2021].
* ↑ «'Matar al rey' en Benisanó» (en espanyol europeu), 19-11-2014. [Consulta: 20 maig 2021].
* ↑ «Matar al Rey (2016) - IMDb». [Consulta: 31 maig 2021].
* ↑ «Un cercle en l'aigua (2020) - IMDb». [Consulta: 31 maig 2021].

## Enllaços externs

* http://avetid.com/arden-producciones/
* Entrevista a Juan Carlos Garés - 25 años Arden Producciones https://plazaradio.valenciaplaza.com/premios-avetid-201203
# Companyia Austrohongaresa de Vapors

La Companyia Austrohongaresa de Vapors és una editorial valenciana fundada el febrer de 2016 per Anna Bayarri Mejías i el periodista Francesc Bayarri. És una editorial amb especial atenció a tot allò relacionat amb la memòria històrica i el reconeixement de la vàlua de grans professionals. Destaca, entre d'altres la primera traducció al català d'obres de Blasco Ibañez. La crítica n'apunta l'«aposta agosarada, i estimulant» de posar al carrer, «en edicions molt acurades, les novel·les de l'anomenat cicle valencià» d'aquest autor.

## Fons editorial

* València sic transit, de Francesc Bayarri. Des del final del franquisme fins als casos més recents de corrupció política, des del colp d'Estat del 23-F fins a la celebració de la Copa de l'Amèrica, ‘València sic transit’ abraça un període de quaranta anys de la història valenciana. Plantejada tècnicament com un juí sumaríssim al període conegut com la Transició, la novel·la mescla personatges reals, com ara Vicent Ventura o Joan Monleón, amb altres completament de ficció, per tal d'oferir una visió iconoclasta de les últimes dècades.
* Amado Granell. El valencià que va alliberar París, de Cyril Garcia. Primera biografia publicada en català del primer militar aliat a entrar, l'agost de 1944, al París ocupat pels nazis. Amado Granell havia nascut a Borriana el 1898 i va morir a Sueca el 1972.
* Rosa Solbes. El periodisme insurgent, d'Esperança Costa. Primera biografia sobre la periodista valenciana, que inclou una selecció dels seus millors reportatges, entrevistes i columnes.
* La Barraca, Entre tarongers Flor de maig, Canyes i fang i Els quatre genets de l'apocalipsi de Vicent Blasco Ibáñez
* Res i així sia, d'Oriana Fallaci. Primera traducció al català a càrrec de Maria Sirera.

## Referències

* ↑ Iranzo, Maria «Companyia Austrohongaresa de Vapors: el somni editorial d'un pare encarnat en la seua filla». Cultura Plaza, 12-12-2016.
* 1 2 «‘Flor de maig’ i ‘Canyes i fang’ completen les traduccions de les novel·les de Blasco Ibáñez». La Vanguardia, 08-09-2017. «La editorial Companyia Austrohongaresa de Vapors completa les traduccions de les novel·les valencianes de Blasco Ibáñez»
* 1 2 «“Un home”, d'Oriana Fallaci, en valencià». La Vanguardia, 19-11-2018. «L'Austrohongaresa publica una de les millors obres de la periodista italiana, la història de l'activista que intentà matar el dictador de Grècia»
* ↑ Muñoz, Gustau «Blasco Ibáñez en valencià». El Diario, 12-06-2017.
* ↑ Carrasco, Bel «"La corrupción desmesurada fue posible por la pasividad de todos"». El Mundo, 28-04-2016.
* ↑ Espí, M. «La Transició valenciana». Levante - EMV, 02-03-2016.
* ↑ Martí, Joan Carles «La vida de un héroe de la libertad». Levante - EMV, 16-05-2016.
* ↑ Martí, Joan Carles ««La barraca», en valencià». Levante - EMV, 12-11-2016.
* ↑ Garcia, M. Tomàs «L'amor de Rafa Brull i Leonora, per primera vegada en valencià». Levante - EMV, 15-03-2017.

## Enllaços externs

* Lloc web de l'editorial Arxivat 2016-10-21 a Wayback Machine.
# Juno and the Paycock

Juno and the Paycock és una pel·lícula britànica dirigida per Alfred Hitchcock, estrenada el 1930. El film és una adaptació de l'obra de l'actor irlandès Sean O'Casey.

## Argument

Barry Fitzgerald apareix com el narrador en la primera escena del film, però té un altre paper. Als suburbis de Dublín durant la Guerra Civil Irlandesa, el capità Boyle (Edward Chapman) viu en un petit pis amb la seva dona Juno (Sara Allgood) i els seus fills Mary (Kathleen O'Regan) i Johnny (John Laurie). El fill Johnny esdevé un invàlid després de perdre un braç durant la guerra i es converteix en membre de l'IRA.

## Repartiment

* Edward Chapman: Capità Boyle (el paó)
* Sara Allgood: Sra. Boyle (Juno)
* Maire O’Neill: Sra. Madigan
* Sidney Morgan: Joxer
* Barry Fitzgerald: L'orador
* John Laurie: Johnny Boyle
* Dave Morris: Jerry Devine
* Kathleen O'Regan: Mary Boyle
* John Longden: Charles Bentham

## Al voltant de la pel·lícula

Gran admirador de Hitchcock, Woody Allen a la seva pel·lícula Whatever Works fa un petit homenatge al Mestre: en la barcassa de Randy (Henry Cavill), Mélody (Evan Rachel Wood) troba una foto de cinema amb Randy i pregunta d'on està treta, li respon que ha treballat en una pel·lícula anomenada Juno and the Paycock .

## Aspectes tècnics

* Durada: 1 hr 25 min (85 min) - 1 hr 36 min (96 min) (DVD) (Regne Unit)
* So: Mono (RCA)
* Color: Blanc i Negre
* Rati d'aspecte: 1.20: 1
* Format del negatiu: 35 mm

## Referències

* ↑ «Juno-and-the-Paycock - Trailer - Cast - Showtimes». NYTimes.com. [Consulta: 27 juny 2015].
* ↑ «Juno and the Paycock». The New York Times.
* ↑ «Juno and the Paycock (1930) | BFI». Explore.bfi.org.uk. Arxivat de l'original el 2012-06-30. [Consulta: 27 juny 2015].

## Enllaços externs

* Anàlisi (francès)
# Kosgrambo

Kosgrambo (en rus: Косграмбо) és un poble (un possiólok) del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2012 tenia 7 habitants. Pertany al districte rural de Vàninski.

## Referències

* ↑ Оценка численности постоянного населения Хабаровского края на начало 2011 года по муниципальным образованиям Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine.
# Keith Moon

Keith John Moon (Londres, Anglaterra, 23 d'agost de 1946 - ibidem, 7 de setembre de 1978) fou un músic anglès, conegut per ser el bateria de la banda britànica de rock The Who. Es va guanyar el reconeixement pel seu estil exuberant i innovador en la bateria, i el seu excèntric comportament autodestructiu, el que li va valer el sobrenom de «Moon the Loon» («Moon el sonat»). Moon es va unir a The Who el 1964. Va participar en tots els àlbums i senzills des del seu debut, a «Zoot Suit» de 1964, fins a Who Are You de 1978, àlbum que va ser llançat només tres setmanes abans de la seva mort.
Moon va ser conegut per la seva dramàtica i emocionant manera de tocar la bateria, evitant freqüentment els ritmes bàsics, enfocant la seva tècnica en la rapidesa, subratllant els redobles a través dels tambors, tocant ambidestrament el doble bombo i colpejant salvatgement els plats. El van nomimar al Rock and Roll Hall of Fame com un dels grans bateries del rock and roll, i de manera pòstuma, va ser induït al Rock Hall com a membre de The Who el 1990.
El llegat de Moon, com a membre de The Who, com a solista i com una excèntrica personalitat, segueix recollint premis i elogis. Els lectors de la revista Rolling Stone, el van posicionar en el segon lloc entre «Els millors bateries de tots els temps» el 2011, gairebé 35 anys després de la seva mort.

## Referències

* ↑ «The Who Official Band Website - Roger Daltrey, Pete Townshend, John Entwistle, and Keith Moon - History - Keith Moon» (en anglès). thewho.com.
* ↑ «The Who: inducted in 1990 - The Rock and Roll Hall of Fame and Museum» (en anglès). rockhall.com. Arxivat de l'original el 2010-03-22. [Consulta: 9 maig 2015].
* ↑ Andy Greene. «Rolling Stone Readers Pick Best Drummers of All Time» (en anglès). Rolling Stone, 08-02-2011. Arxivat de l'original el 2012-04-27. [Consulta: 9 maig 2015].
# Clinohedrita

La clinohedrita és un mineral de la classe dels silicats. Va ser descoberta l'any 1989 a la mina Franklin, Franklin, Nova Jersey, Estats Units. Va rebre el seu nom per part de Samuel L. Penfield i Harry W. Foote del grec κλίνω (inclinar) i ἕδρα (cara) en referència a les cares inclinades característiques del seus cristalls.

## Característiques

La clinohedrita és un nesosilicat de fórmula química CaZn(SiO₄)·H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic típicament en cristalls prismàtics o tabulars, de fins a 4 mm; poden presentar escates que indiquen que cristal·litza en la classe domàtica. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la clinohedrita pertany a «9.AE - Nesosilicats amb anions addicionals (O,OH,F,H₂O); cations en coordinació tetraèdrica [4]» juntament amb els següents minerals: beril·lita, euclasa, sverigeïta, hodgkinsonita, gerstmannita, stringhamita, katoptrita, yeatmanita i esferobertrandita.

## Formació i jaciments

La clonohedrita es forma en filons en menes de zinc estratiformes metamorfosades.
A part de la localització on va ser trobada per primera vegada, la clonohedrita a estat trobada també a la mina Christmas, Comtat de Gila, a Arizona; a la falla Lisdan-Siwaga, Amman, a Jordània i al dipòsit Au-Se de Luqu, Gansu, a la Xina.
Sol trobar-se associada amb altres minerals com: hancockita, nasonita, glaucocroïta, roeblingita, calcita, wil·lemita, axinita, larsenita, hodgkinsonita, franklinita (Franklin, New Jersey, USA); stringhamita, kinoïta i apofil·lita (mina Christmas, Arizona, USA).

## Referències

* 1 2 «Clinohedrite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 3 «Clinohedrita» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Kronotski

El Kronotski és un volcà situat a la Península de Kamtxatka, Rússia. S'eleva 3.528 metres sobre el nivell del mar. És un volcà del tipus estratovolcà amb un con perfecte que té el seu cràter al cim de la muntanya. Mostra el clàssic patró radial de drenatge. El Kronotski és considerat com un dels volcans més bonics de Kamtxatka. La darrera erupció data del 1923.

## Història

El Kronotski es va formar principalment a partir de finals dels Plistocè fins Holocè de manera que poques erupcions són conegudes. Una d'elles va formar el llac Kronotski en què la lava va bloquejar el curs del riu Listvenítxnaia al principi de l'Holocè.
Les dues erupcions conegudes amb certesa es van dur a terme el novembre de 1922 i el febrer de 1923 a través del testimoni de caçadors. El primera erupció va produir explosions freàtiques d'índex d'explosivitat 2 en el flanc sud de la muntanya a 3.150 m. La segona erupció també va produir explosions freàtiques de la mateixa intensitat és en el flanc sud del volcà a 3.150 m, o el cim del volcà, o en ambdós llocs.

## Referències

* 1 2 3 «Global Volcanism Program | Kronotsky» (en anglès). [Consulta: 8 novembre 2020].
# Kross

Kross és una empresa polonesa especialitzada en la fabricació de bicicletes i quadres de bicicletes. El 2020 les seves bicicletes es van exportar a 50 països d'arreu del món.
Kross es va fundar l'any 1990 quan Zbigniew Sosnowski va obrir una botiga de bicicletes a la ciutat de Przasnysz, que de seguida es va convertir en un magatzem i en una planta de muntatge de bicicletes. Amb el temps i les inversions adequades, l'empresa s'ha convertit en un pròsper fabricant de bicicletes, al principi comercialitzades amb la marca Grand i, des de 2003, com a Kross. D'ençà el 2004 també fabrica la marca d'escúters Zipp.

## Referències

* ↑ «Marka rowerowa Kross | Rower górski, rowery trekkingowe, rowery miejskie».
* ↑ «Marzył o Porsche, kupił rower. Dziś twórca Krossa jednośladem podbija Europę». [Consulta: 19 octubre 2019].
* ↑ «Kross Level 1.0 MTB preview: "This could be the best-value mountain bike out there"». [Consulta: 19 octubre 2019].
* ↑ «Kross – Polska Marka Rowerów – Historia I Najlepsze Modele». [Consulta: 19 octubre 2019].
# Krill del Pacífic

El krill del Pacífic (Euphausia pacifica) és una espècie de crustaci malacostraci de l'ordre Euphausiacea. l'hàbitat del qual es troba a profunditats de 0-1000 metres i que es distribueix per aigües boreals de l'oceà Pacífic.
El krill del Pacífic es pesca de forma intensiva en les aigües properes al Japó, on se'l coneix com a isada krill o tsunonashi okiami (ツノナシオキアミ). Les captures anuals d'aquest krill en aigües japoneses està limitada a 70.000 tones per regulacions governamentals.
En l'oceà Pacífic és una de les principals preses de diverses espècies, incloent aus marines, peixos i balenes.

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Euphausia pacifica Hansen, 1911». [Consulta: 5 setembre 2021].
# Cocatedral de Sant Pau

La Cocatedral de Sant Pau és una catedral catòlica edificada a la ciutat de Mdina a Malta, que comparteix seu episcopal amb la cocatedral de Sant Joan de La Valletta. Va ser construïda en el lloc on el governador local Publius va rebre l'apòstol Pau de Tars, quan va naufragar a les costes malteses.

## Història

Dissenyada per l'arquitecte Lorenzo Gafa, va ser construïda entre 1697 i 1702 després que l'antiga catedral normanda hagués estat destruïda per un terratrèmol el 1693. Per sort, el terratrèmol no ho va destruir tot i va mantenir les pintures interiors com la Conversió de Sant Pau del pintor calabrès Mattia Preti i una pintura toscana del segle xv de la Mare de Déu i uns frescos que mostren el naufragi de Sant Pau. Moltes de les peces de fusta de la cocatedral, incloses les portes, es van fer amb fusta irlandesa. La catedral té una substancial col·lecció de plata i monedes, i altres peces de l'artista alemany Albrecht Dürer.

## Arquitectura

La façana de color ocre està flanquejada per dos campanars i dona pas a un interior imponent amb trespol de marbre i adornat amb treballs d'obra i amb capelles laterals. La volta, sostinguda per una sèrie d'arcs daurats, conté una sèrie frescos realitzats pels germans Manno, que representen el naufragi de St. Paul a Malta tal com figura al Fets dels Apòstols.

## Referències

* ↑ «Catedral de San Pablo» (en espanyol). Expedia. [Consulta: 8 febrer 2017].
* ↑ «Mdina Cathedral & Museum» (en anglès). Malta cultura guide. Arxivat de l'original el 29 d'agost 2016. [Consulta: 8 febrer 2017].
# Jörg Haider

Jörg Haider (Bad Goisern, Alta Àustria, 26 de gener de 1950 - Klagenfurt, Caríntia, 11 d'octubre de 2008) va ser un polític austríac, xenòfob i d'extrema dreta primer líder del Partit de la Llibertat d'Àustria (FPÖ, Freiheitliche Partei Österreichs, entre 1986 i 2000) i després, des de 2005 fins a la seva mort, líder del partit Unió pel futur (una escissió del FPÖ).

## Referències

* ↑ «Jörg Haider». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Jörg Jaksche

Jörg Jaksche (Fürth, 23 de juliol de 1976) és un ciclista professional alemany, ja retirat, que fou professional del 1997 al 2007.
En el seu palmarès compta amb curses tan prestigioses com la París-Niça o el Tour del Mediterrani, ambdues el 2004. És un dels ciclistes implicats en el cas Operació Port, tot i que va trigar més d'un any a reconèixer-ho. Quan ho va fer, el 30 de juny del 2007, va concedir una entrevista a la revista alemanya Der Spiegel en què revelà molts detalls sobre el dopatge.

## Palmarès

* 2004
** 1r a la París-Niça i vencedor de 2 etapes
** 1r al Tour del Mediterrani i vencedor d'una etapa
* 2007
** 1r al Circuit de Lorena

### Resultats al Tour de França

* 1998. 18è de la classificació general
* 2003. 17è de la classificació general
* 2005. 16è de la classificació general

### Volta a Espanya

* 1999. 17è de la classificació general
* 2001. Abandona
* 2002. Abandona
* 2003. 129è de la classificació general
* 2004. 44è de la classificació general

## Referències

* ↑ Affidavit of Jörg Jaksche d3epuodzu3wuis.cloudfront.net
* ↑ «JAKSCHE Jörg». [Consulta: 29 juny 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Jörg JAKSCHE» (en italià). [Consulta: 29 juny 2024].
* ↑ Nesha Starcevic, German rider Joerg Jaksche admits blood doping from Spanish doctor, International Herald Tribune, June 30, 2007

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2006-04-13 a Wayback Machine. (anglès)(alemany)
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Kiotina quadrituberculata

Kiotina quadrituberculata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* Els adults són, en general, de color marró fosc a negre amb el cap negre i el pronot també negre, tot i que amb els marges laterals pàl·lids. Les vores de les ales són pàl·lides i contrasten amb la resta de la membrana de l'ala que és de color marró fosc. Antenes i potes de color marró fosc a negre.
* Les ales anteriors del mascle fan entre 15 i 16 mm de llargària.
* Ni la femella ni la larva no han estat encara descrites.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: la Xina (Fujian).

## Referències

* ↑ Klapálek, 1907. Rozpr. Ceské. Akad. 16(31):2.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Wu, C.F., 1948. Bull. Pek. Soc. Nat. Hist. 17(2):145-150 + 1 pl.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Stark, B.P. & I. Sivec, 2008. Systematic notes on Kiotina Klapálek and Hemacroneuria Enderlein (Plecoptera: Perlidae), with description of four new species. Illiesia, 4(17):161-175. «PDF».
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:342.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Cal Pere Casanella

Cal Pere Casanella és una obra de Mediona (Alt Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es tracta d'un edifici significatiu ubicat al centre urbà de Sant Joan de Mediona, on destaquen els seus acabaments, en aquest cas els balcons de ferro forjat i les formes esglaonades de la teulada

## Referències

* ↑ «Cal Pere Casanella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Serrat dels Tres Senyors

El Serrat dels Tres Senyors és un serrat i turó a cavall dels termes municipals de Granera, al Moianès, de Mura, al Bages, i de Sant Llorenç Savall, pertanyent al Vallès Occidental.
Està situat a l'angle sud-oest del terme de Granera, en el nord-oest del de Sant Llorenç Savall, i en el costat de llevant del de Mura. Està situat damunt i al nord i est de la carretera B-124, al nord-oest de la cruïlla d'on arrenca la carretera local de Granera.
En el seu punt més elevat hi ha el triterme entre els tres municipis i les tres comarques anteriorment esmentades.