OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Enrique de Luque y Alcalde

Enrique de Luque y Alcalde fou un advocat i polític espanyol, diputat a Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.
Llicenciat en dret, va exercir com a registrador de la propietat a Balaguer. Era membre del Partit Liberal Fusionista, amb el que fou elegit diputat a Corts pel districte de Balaguer a les eleccions generals espanyoles de 1886 (on va substituir Francisco Martínez Brau) i 1893. El 1895 va perdre l'escó per incompatibilitat amb el seu càrrec de registrador.

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Conxita Mir, Lleida (1890-1936): caciquisme polític i lluita electoral p. 64 i 70
# Joan Amèzaga i Solé

Joan Amèzaga i Solé (Tàrrega, 26 de març de 1951) és un polític i mestre català.

## Biografia

Nascut al carrer Agoders de Tàrrega el 26 de març de 1951, Joan Amézaga i Solé és casat i pare de dos fills. Llicenciat en Sociologia per la Universitat Complutense de Madrid, exerceix de professor a l'Escola Universitària de Treball Social de la Universitat de Lleida.
Joan Amézaga i Solé ha estat vinculat durant vint anys al moviment associatiu de pares i mares d'alumnes de l'escola pública, sent vicepresident de la Federació d'Associacions de Pares d'Alumnes de Catalunya i, entre 1998 i 2002, vicepresident de la Confederació Espanyola d'Associacions de Pares d'Alumnes.

## Carrera política

En política, va entrar com a regidor a l'Ajuntament de Tàrrega l'any 1983, on va desenvolupar aquesta tasca fins al juny de 2015, essent així la persona que ha format part de l'arc consistorial targarí durant més anys de forma ininterrompuda.
Entre el 1983 i el 1999 és regidor a les llistes en representació del Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC). Exerceix de Primer Tinent d'Alcalde entre el 1987 i el 1991, fruit d'un pacte de govern amb Independents per Tàrrega i Agregats (ITA). Després, entre el 1995 i el 1999 assumeix la Regidoria de Finances mitjançant el pacte de govern subscrit amb CiU. A partir de l'any 1999 forma part de la candidatura de l'Agrupació d'Independents Progressistes Nacionalistes (AIPN), de la qual n'és el cap de llista i portaveu del grup municipal, a l'oposició fins al 2003.
Després dels comicis municipals del 2003, Amézaga és elegit alcalde mitjançant el pacte de govern subscrit entre AIPN, PSC i ERC. És el primer cop des de la transició democràtica que Tàrrega és governada per forces d'esquerres. L'any 2007 encapçala una candidatura conjunta d'AIPN-PSC i és reelegit en el càrrec d'alcalde mitjançant un acord de govern amb ERC i ICV. Als comicis de l'any 2011 repeteix com a cap de llista d'AIPN-PSC i el seu grup passa a l'oposició. En la legislatura 2011-2015 també fou diputat provincial a la Diputació de Lleida.

## Referències

* ↑ «Departament de Geografia i Sociologia de la UdL». Arxivat de l'original el 2016-03-11. [Consulta: 13 gener 2016].
* ↑ «Regidories de l'Ajuntament de Tàrrega». old.tarrega.cat. Arxivat de l'original el 2016-08-25. [Consulta: 22 agost 2016].
* ↑ «Joan Amezaga Solé | Directori | Socialistes | Partit dels Socialistes de Catalunya». www.socialistes.cat. Arxivat de l'original el 2016-09-21. [Consulta: 23 agost 2016].
* ↑ «alcaldes.eu». Arxivat de l'original el 2016-08-09. [Consulta: 13 gener 2016].
* ↑ «AIPN, PSC i ERC de Tàrrega, a punt de tancar el pacte que deixarà CiU fora de l'alcaldia».
* ↑ «Joan Amézaga (agència catalana de notícies)». acn.cat. Arxivat de l'original el 2016-08-25. [Consulta: 22 agost 2016].
* ↑ Oriol, Bosch,. «El diputat del PSC a la Diputació de Lleida, Joan Amézaga, demana transparència en l'atorgació d'ajuts de la Diputació de Lleida.». www.acn.cat. Arxivat de l'original el 2016-08-25. [Consulta: 23 agost 2016].
# Opalescència

L opalescència és un tipus de dicroisme que apareix en sistemes molt dispersats, amb poca opacitat. Aquests materials adquireixen un aspecte lletós, amb iriditzacions. En aquests casos, un material pot aparèixer, per exemple, amb color groc-rogenc en veure la llum transmesa i de color blau en veure la llum difusa en direcció perpendicular a la llum transmesa. El fenomen rep aquest nom per la seva aparició en certs minerals anomenats òpals.
Hi ha diferents graus de comportament opalescent. Per a una certa concentració de partícules, la dispersió és tan forta que tota la llum que passa a través d'aquest material es dispersa, i el cos deixa de ser transparent.

## Exemples i causes

L'opalescència és molt freqüent en certs minerals que presenten alguna terbolesa lletosa com els òpals. És deguda al fet que contenen inclusions disperses. Altres minerals opalescents són el quars lletós, la calcedònia, l'albita, certes del tipus oligoclasa (pedra de lluna) i altres.
La labradorita presenta un fenomen que correspon a una forta iridescència
Un exemple fora del món mineral es pot obtenir afegint unes gotes de llet a un vas d'aigua: la llet es veu blavosa. Si es mira a través de la llet a una font de llum, es veurà groc-rogenca.

### Opalescència atmosfèrica

Un altre exemple és la diferència entre el cel blau durant el dia i el cel groc-rogenc al capvespre. Aquest fenomen és degut a la presència de partícules alienes a l'aire (gotetes d'aigua, pols, etc.) en suspensió.

### Opalescència crítica

L'opalescència crítica designa el conjunt de fenòmens òptics que acompanyen la desaparició i reaparició del menisc en la interfase líquid-gas d'un fluid al voltant del seu punt crític i que es deuen a un augment de la intensitat de la dispersió de Rayleigh escalar. El fluid es torna lletós i opac.

## Vegeu també

* Dispersió de la llum
* Iridescència

## Referències

* ↑ Electrodinámica de los medios continuos. Lev Davidovich Landau, Evgeniĭ Mikhaĭlovich Lifshit︠s︡. Editorial Reverté, 1981. ISBN 8429140891 Pág. 460
# Maxomys whiteheadi

Maxomys whiteheadi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds de fins a 2.100 msnm a Brunei, Indonèsia, Malàisia i Tailàndia. Els seus hàbitats naturals són els boscos, els manglars i certs tipus de plantacions. Està amenaçat per la destrucció del seu medi. L'espècie fou anomenada en honor de l'explorador britànic John Whitehead.

## Referències

* ↑ Ruedas, L. Maxomys whiteheadi. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 28 desembre 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 444. ISBN 978-0801893049.
# Separació de càrrega fotoinduïda

La separació de càrrega fotoinduïda és el procés pel qual un electró pertanyent a un àtom o molècula, s'excita a un nivell d'energia més elevat per l'absorció d'un fotó, quedant l'àtom o la molècula a l'abast d'un receptor d'electrons proper.

### Model Rutherford

Un àtom consisteix en un nucli carregat positivament, orbitat per electrons. El nucli consisteix en neutrons sense càrrega i protons de càrrega positiva. Els electrons tenen càrrega negativa. A principis del segle xx Ernest Rutherford va suggerir que els electrons orbitaven el dens nucli central d'una manera anàloga als planetes que orbitaven el sol. La força centrípeta requerida per mantenir els electrons en òrbita seria proporcionada per la força de Coulomb dels protons en el nucli que actua sobre els electrons; igual que la força gravitacional del sol que actua sobre un planeta proporciona la força centrípeta necessària per mantenir el planeta en òrbita.
Aquest model, encara que atractiu, no és veritable en el món real. La radiació de sincrotró provocaria que l'electró orbitant perdés l'energia orbital i girés en espiral cap a l'interior, ja que el vector acceleració de la partícula multiplicada per la seva massa (el valor de la força necessària per mantenir l'electró en moviment circular) seria menor que la força d'atracció elèctrica dels protons aplicada a l'electró.
Una vegada que l'electró hi arribara fins al nucli, l'electró es combinaria amb un protó per formar un neutró i l'àtom deixaria d'existir. Aquest model és clarament incorrecte.

### Model de Bohr

El 1913 Niels Bohr va refinar el model de Rutherford afirmant que els electrons existien en estats quantificats discrets anomenats nivells d'energia. Això significava que els electrons només podien ocupar òrbites a determinades energies. Les lleis de la física quàntica s'apliquen aquí i no compleixen amb les lleis de la mecànica newtoniana clàssica.
Un electró totalment lliure de l'àtom té una energia de 0 joules (o 0 electrons). Un electró que es descriu com a "estat fonamental" té una energia igual a l'energia de ionització de l'àtom. L'electró resideix en aquest nivell d'energia en circumstàncies normals.
Si un fotó de llum impacta l'àtom, s'absorbirà si, i només si, l'energia d'aquest fotó és igual a la diferència entre l'estat bàsic fonamental i un altre nivell d'energia en aquest àtom. Això eleva l'electró a un nivell d'energia superior.

## Referències

* ↑ Torres, M.D; Esteller, A.; Fernández, M.A.; Labrador, E.; López, J.M.; Martínez, E.; Regueiro, J.R.; Villena, A.J.. Biologia-2. 2010. Vicens-Vives (Batxillerat), 2010, p. 86. ISBN 9788468200170.
# Erik Johansson

* No s'ha de confondre amb Erik Johansson (futbolista).
Erik Johansson (Götene, abril de 1985) és un artista suec establert a Berlín que crea imatge surrealistes recombinant fotografies i altres materials. Captura idees combinant imatges en noves maneres per crear el que sembla una fotografia real, tot i que amb inconsistències lògiques que confereixen un efecte surrealista. Algunes de les imatges acabades són la combinació de "centenars de fotografies originals" així com matèria primera, i Johansson es passa dotzenes d'hores usant software de manipulació d'imatge com l'Adobe Photoshop per alterar la imatge digitalment i il·lustrar la seva idea. El reporter Robert Krulwich va escriure que Johansson crea una "fantasia meticulosa" que és "en part fotografia, en part construcció, en part dibuix" amb "tantes capes de follia en les seves imatges, que no pots separar-ne la il·lusió, es conjuga tan perfectament."

## Referències

* 1 2 3 4 Corey, Charlton «Landscapes that are out of this world: Artist creates fantastically surreal vistas». DailyMail Online, 10-09-2014 [Consulta: 27 setembre 2016].
* ↑ Krulwich, Robert. «Roadways You Can Install Like Throw Rugs». NPR.org, 24-08-2014. [Consulta: 27 setembre 2016].
* ↑ «Erik Johanssons foton lever i en tredimensionell verklighet». Sveriges Radio. [Consulta: 27 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Erik Johansson - Lloc web oficial
* Fotografia impossible, una xerrada de TED (TEDSalon London 2011)
* Informe de NPR amb vídeo de Johansson a la feina
# Jasper (Minnesota)

Jasper és una població del comtat de Pipestone a l'estat de Minnesota (Estats Units). Segons el cens del 2000 tenia 597 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jasper tenia 597 habitants, 286 habitatges, i 173 famílies. La densitat de població era de 261,9 habitants per km².
Dels 286 habitatges en un 24,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,7% hi vivien parelles casades, en un 5,6% dones solteres, i en un 39,5% no eren unitats familiars. En el 39,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 26,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,09 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,75.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 4,4% entre 18 i 24, un 22,4% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 27,5% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,7 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 25.521 $ i la renda mitjana per família de 34.500 $. Els homes tenien una renda mitjana de 26.818 $ mentre que les dones 23.542 $. La renda per capita de la població era de 18.019 $. Entorn del 6,1% de les famílies i el 9,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Jasper (Minnesota)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jasper». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jasper». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Os Anos JK – Uma Trajetória Política

Os Anos JK - Uma trajetória política és una pel·lícula documental brasilera de 1980, dirigida per Silvio Tendler.
La pel·lícula està narrada per l'actor Othon Bastos i va comptar amb la participació d'alguns polítics, entre ells Tancredo Neves, Renato Archer, Magalhães Pinto i Henrique Teixeira Lott.

## Argument

La pel·lícula narra la trajectòria del president brasiler Juscelino Kubitschek, des del seu debut com a polític, passant per la construcció de Brasília fins a la pèrdua dels drets polítics pel cop d'estat de 1964.

## Premis

Festival de Gramado 1980
* Premi Especial del Jurat i Millor Muntatge
Troféu APCA 1981
* Millor Muntatge

### Outros prêmios

* Troféu Margarida de Prata - CNBB (1980)
* Prêmio São Saruê – FCCRJ (1981)
* Prêmio de Qualidade – Concine (1980)

## Taquilla

La pel·lícula va ser la tercera pel·lícula més taquillera de la història per a un documental brasiler, amb 800.000 espectadors. La primera i la segona pel·lícula de la llista de documentals més taquillera també són de Silvio Tendler O Mundo Mágico dos Trapalhões, amb un milió i 800 mil espectadors, i Jango, amb un milió d'espectadors.

## Referències

* ↑ Os Anos JK - Uma Trajetória Política Arxivat 2016-08-17 a Wayback Machine., acesso em 20 de julho de 2016.
* ↑ Os Anos JK - Uma Trajetória Política a Dialogos do Sul, 21 d'abril de 2016

## Enllaços externs

* Os Anos JK – Uma Trajetória Política a YouTube
# Ibrillos

Ibrillos és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Montes de Oca.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 116 | 104 | 97 | 92 |
# Maxomys wattsi

Maxomys wattsi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic de Sulawesi (Indonèsia), on viu a altituds d'entre 1.430 i 1.830 msnm. El seu hàbitat natural són els boscos montans. Probablement està amenaçat per la destrucció del seu medi a conseqüència de l'expansió dels camps de conreu i la tala d'arbres. L'espècie fou anomenada en honor del mastòleg australià Christopher Henry Stuart Watts.

## Referències

* ↑ Clayton, E. Maxomys wattsi. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 28 desembre 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 440. ISBN 978-0801893049.
# Sagnier

Sagnier és el nom dels següents personatges:

## Persones

* Enric Sagnier i Villavecchia (1858-1931), arquitecte català
* Joaquim Sagnier i Villavecchia (1864-1939), jurista, militar i polític català
* Josep Maria Sagnier i Sanjuanena (1892-1966), tennista i fill de Joaquim
* Núria Sagnier i Costa (1902-1988), escriptora i traductora
* Maria Rosa Sagnier i Bové (1901-1999), militant catòlica
* Antonio Sagnier i Bassas (1948), empresari català, net d'Enric
# Epígenes d'Atenes

Epígenes d'Atenes (en llatí Epigenes, en grec antic Ἐπιγέτης) fou un poeta grec de la comèdia mitjana que hauria estat contemporani d'Antífanes d'Atenes.
Juli Pòl·lux diu d'ell que era νέων τις κωμικῶν (de la nova comèdia). En un fragment de la seva obra Μνημάτιον parla de Pixòdar (Pixodarus) príncep de Cària, com fill del rei, el que situa aquesta obra cap a l'any 380 aC, quan Hecatompos, el pare de Pixòdar, encara era viu. Ateneu de Nàucratis diu que entre els antics hi havia el dubte de si l'obra Ἀργυρίον ἀφανισμός (La desaparició dels diners) s'havia d'atribuir a Epígenes o a Antífanes de Cios, i segurament els dos poetes devien ser contemporanis. Es conserven alguns fragments d'aquesta obra.

## Referències

* ↑ 1.Epigenes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 36
# James Kay

James Kay (Entwistle, Lancashire, 1774 - Turton, Lancashire, 1857) va ser un inventor britànic que va desenvolupar un procés reeixit de filatura humida per al lli el 1824, ajudant a industrialitzar la filatura de lli a les illes Britàniques. D'aquesta manera, li permeten tenir un gran èxit comercial i guanyar una posició d'avantguarda al món. El seu procés encara s'utilitza per filar fils de lli fi, encara que principalment a Rússia i la Xina.
Kay va néixer a Edgefold Farm prop d'Entwistle, Lancashire, i es va convertir en un filador d'èxit amb molins a Preston, Penny Bridge i Pendleton.
Hi va haver dificultats amb la sol·licitud de patent de Kay el 1825, que s'havia retirat durant catorze anys. Sembla que havia estat mal assessorat quan es va redactar la seva patent. Això va fer que la validesa del seu nou desenvolupament fos disputada per John Marshall, de Leeds. Kay es va veure obligat a demandar a Marshall a la cort l'any 1835 per falta de pagament per l'ús de la seva patent, però els acusats van qüestionar la validesa de la patent en argumentar que, en la mesura que la invenció era nova, era inútil (procés de maceració) i que en la mesura que va ser útil no era nou (procés de filatura amb trinquet de 2½ polzades). L'any 1839, el Tribunal va considerar que com que la patent es va treure per a una invenció que constava de dues parts, una de les quals no era nova (considerada massa semblant a la patent d'Horace Hall), el conjunt es va trobar nul. Kay també va fracassar en la seva apel·lació de 1841.
Possiblement va ser com a resultat dels casos judicials i la polèmica que l'envoltava que no va aconseguir cap reconeixement real pel que va fer. El que va ser, com a mínim, fer una adaptació i comercialitzar el nou dispositiu de manera que donés a la indústria britànica la confiança per utilitzar-lo.
Una biografia industrial recent descriu el desenvolupament del seu procés de filatura humida de lli, els seus molins i la seva disputa de patents amb James Marshall.

## Referències

* https://books.google.cat/books?id=W1kDAAAAQAAJ&pg=PA119&dq=James+Kay+%2Bflax&redir_esc=y#v=onepage&q=James%20Kay%20%2Bflax&f=false
* https://web.archive.org/web/20071110051902/http://www.cottontown.org/page.cfm?language=eng&pageID=1451
* https://archiver.rootsweb.com/th/read/ENG-LAN-BOLTON/2005-11/1132369002%5BEnllaç+no+actiu%5D
* https://www.amazon.co.uk/James-Kay-Turton-Tower-1774-1857/dp/B08BV2YX42/ref=sr_1_1?dchild=1&keywords=richard+horrocks&qid=1601464072&s=books&sr=1-1
# Ibri

Ibri (àrab: عبري, ʿIbrī) és una ciutat d'Oman a la regió d'al Dhahirah o al-Zahira (una comarca muntanyosa entre la Serralada del Hàjar i el Rub al-Khali). La vila està construïda a la vall o uadi que baixa de les muntanyes i corre fins a les arenes del desert del Wadi l-Kabir; a partir de la ciutat el uadi canvia el nom per Wadi l-Ayn. Just a l'est de la ciutat hi ha la colònia d'al-Sulayf i més enllà el Djabal al-Kawr darrere del qual hi ha la regió de Nazwa l'antiga capital tradicional dels imams d'Oman. Al sud d'Ibri hi ha el centre petrolier de Fahud.
Ibri és un nus de comunicacions on creua la carretera que ve d'al-Buraimi (i abans d'Abu Dhabi) i va cap als districtes d'al-Sharkiyya i Djalan.
El seu nom derivaria de la tribu dels ibriyyun, suposadament descendents dels azd i del profeta Hud. La tribu té el seu centre actual a al-Hamra prop de Nazwa. A Ibri mateix la tribu dominant és la dels Yaakib. És el mercat principal dels nòmades de la Zahira principalment els duru, com a tribu nòmada més poderosa. A la ciutat hi ha la mesquita ibadita més gran d'Oman. Fou ocupada pels wahhabites diverses vegades; no queda constància de en quins anys, però el 1836 els oficials de la marina britànica Wellsted i Whitelock, que foren els primers europeus a arribar a la regió, la van trobar en mans dels wahhabites i van haver de girar cua.

## Enllaços externs

* http://www.ibrialwaaedah.ibritoday.net/ Arxivat 2008-09-19 a Wayback Machine.
* http://ibrigate.com/
# Maxthon

El Maxthon (abans conegut com a MyIE2) és un navegador gratuït provinent de la Xina per a Windows i basat en el motor de renderització Trident, de l'Internet Explorer, no obstant també pot utilitzar el motor Gecko, del Mozilla Firefox.
Una de les característiques principals del Maxthon és la interfície totalment personalitzable. A més a més inclou més funcions que l'Internet Explorer sense perdre compatibilitat.

## Característiques

* Navegació per pestanyes
* Desa les pestanyes obertes per si hi ha algun problema i el programa s'ha de tancar de sobte.
* Possibilitat de desfer el tancament de pestanyes.
* AD Hunter - un blocador de publicitat: bloca finestres emergents, bànners i anuncis flotants.
* Blocador de Flash, d'applets de Java i d'ActiveX
* Capacitat de canviar el tema
* Pestanyes i interfície personalitzables
* Possibilitat de programar moviments del ratolí
* Barra d'utilitats externes - una barra d'eines que peremet a l'usuari obrir programes de tercers
* Lector d'RSS
* Suport a la majoria de les extensions de l'Internet Explorer.
* Suport parcial al motor Gecko utilitzant un programa de tercers
* Caixa de cerca amb vuit cercadors diferents (i possibilitat d'incorporar-ne de nous)
* Servei d'actualització automàtica
* Grups - possibilitat d'afegir i obrir diverses adreces d'interès juntes
* Àlies per a URL - permet d'obrir URL llargs escrivint tan sols una paraula
* Simple collector - una petita utilitat semblant al Bloc de notes que permet d'escriure text, portar-lo a les pàgines web, etc.
* Serveis web integrats - per defecte inclou traductors, accés a la memòria cau del Google, Whois i proxies web anònims. L'usuari hi pot afegir altres serveis.

### De la versió 2.0

* Nou aspecte
* Noves opcions de personalització
* Nous icones per defecte
* Suport de multiusuari
* Blocador de contingut
* Estabilitat i rendiment millorats
* Maxthon Smart Accelerator
* Magic Fill
* Validador d'enllaços
* Millora del suport a favicons
* Millora de la cerca a les adreces d'interès
* Gestor de feeds i adreces d'interès
* Sincronització en línia de feeds i adreces d'interès
* Eina de cerca a les pàgines
* Instal·lador de connectors
* Actualització dels connectors i temes
* Gestor de pestanyes
* Mode frameless
* Nova interfície de configuració
Vegeu tots els canvis Arxivat 2007-10-12 a Wayback Machine. de la versió 2.0

## Enllaços externs

* Pàgina oficial