OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Operational data store

Un operational data store (o "ODS") és una base de dades dissenyada per a integrar dades de múltiples fonts per a fer anàlisi i informes més fàcilment. Donat que les dades originen de múltiples fonts, la integració sovint implica netejar, resoldre redundàncies i comprovar les regles d'integritat de negoci. Un ODS sovint és dissenyat per a contenir dades de baix nivell o atòmiques (indivisibles) (com ara transaccions i preus) amb historial limitat que és capturat en "temps real" o "gairebé temps real", a diferència del que ocorre amb els molt superiors volums de dades guardats a Data warehouse generalment de forma menys freqüent.
Segons Bill Inmon, el creador del concepte, un ODS és "una col·lecció de dades orientades a tema, integrades, volàtils, actualitzades, només-en-detall per a suportar la necessitat d'una organització de tenir informació al-instant, operacional, integrada i col·lectiva".
ODS és, diferència de la definició de Inmon de Enterprise data warehouse (EDW), per tenir un historial limitat, i més freqüent actualització que un EDW. A la pràctica els ODS tendeixen a ser més reflectius de les estructures de dades per a accelerar la implementació d'aplicacions i oferir una representació més realista de les dades de producció.

## Publicacions

* Inmon, William H. Building the Operational Data Store, second Edition. John Wiley & Sons, 1999. ISBN 047132888X.
# The Observatory (revista)

The Observatory és una publicació, descrita de diverses maneres com una revista, un diari i una ressenya dedicada a l'astronomia. Va aparèixer amb regularitat a partir de 1877, i ara es publica cada dos mesos. Els editors actuals són David Stickland, Bob Argyle i Steve Fossey.
Tot i que no és publicat per la Royal Astronomical Society, publica els informes de les seves reunions. Altres característiques són les àmplies ressenyes de llibres i "Here and There", una col·lecció d'errades i declaracions ridícules d'interès astronòmic.
El fundador i primer editor (1877-82) va ser William Christie, llavors ajudant principal de l'Observatori Reial de Greenwich i després Astrònom reial. Els següents editors notables inclouen:
* Arthur Eddington (1913–19)
* Harold Spencer Jones (1915-23)
* Richard van der Riet Woolley (1933–39)
* William McCrea (1935–37)
* Margaret Burbidge (1948–51)
* Antony Hewish (1957–61)
* Donald Lynden-Bell (1967–69)
* Carole Jordan (1968–73)
* Jocelyn Bell Burnell (1973–76)

## Referències

* 1 2 «The Observatory Magazine: Contact Information».

## Enllaços externs

* Lloc de web oficial
# Mitja guadanyeria

La Mitja guadanyeria (aranès mija gudanyeria) o pacte de convinença és una associació de caràcter familiar organitzada a la Vall d'Aran com a règim econòmic de comunitat limitada de béns que requereix pacte exprés en capítols matrimonials.
El nou Codi de Familia estableix que en tot allò que no sigui previst en els pactes de la constitució del règim s'han d'aplicar el costum de la Vall d'Aran i el capítol X del privilegi de la Querimònia.
Aquest conveni també pot ésser establert amb el pare i la mare del fill o de la filla, i àdhuc amb estranys, pactant que els béns guanyats i els que es guanyaran quedaran en comunitat mentre subsisteixi l'associació.
Els cònjuges han de contribuir per parts iguals al sosteniment de les despeses derivades del règim i el govern de la casa i han de dividir, a la mort d'un d'ells dos, si no hi ha fills, els guanys i els augments.

## Referències

* ↑ Grau, Guillem Izquierdo «El pacto de "convinença" o "mitja guadanyeria". Era mieja guadanheria». Revista Catalana de Dret Privat, 19, 2018, pàg. 11–33. ISSN: 1695-5633.
* ↑ «mitja guadanyeria». GEC. [Consulta: 4 setembre 2022].
# Gimnàstica als Jocs Olímpics d'estiu de 1968

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1968 celebrats a Ciutat de Mèxic (Mèxic) es disputaren 14 proves de gimnàstica, vuit en categoria masculina i sis en categoria femenina. La competició es disputà entre els dies 21 i 26 d'octubre de 1968 a l'Auditori Nacional de Mèxic.
Participaren 218 gimnastes, entre ells 117 homes i 101 dones, de 30 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Concurs complet individual Detalls | Sawao Kato | Mikhaïl Voronin | Akinori Nakayama |
| Concurs complet per equips Detalls | JapóYukio Endo Takeshi Kato Akinori Nakayama Sawao Kato Mitsuo Tsukahara Eizo Kenmotsu | Unió SovièticaMikhaïl Voronin Sergei Diomidov Víktor Lissitski Valery Karasev Vladimir Klimenko Valery Ilyinykh | RDASiegfried Fülle Klaus Köste Matthias Brehme Gerhard Dietrich Peter Weber Günter Beier |
| Exercici de terra Detalls | Sawao Kato | Akinori Nakayama | Takeshi Kato |
| Barra fixa Detalls | Akinori Nakayama | No es concedí | Eizo Kenmotsu |
| Barra fixa Detalls | Mikhaïl Voronin | No es concedí | Eizo Kenmotsu |
| Barres paral·leles Detalls | Akinori Nakayama | Mikhaïl Voronin | Vladimir Klimenko |
| Cavall amb arcs Detalls | Miroslav Cerar | Olli Laiho | Mikhaïl Voronin |
| Anelles Detalls | Akinori Nakayama | Mikhaïl Voronin | Sawao Kato |
| Salt sobre cavall Detalls | Mikhaïl Voronin | Yukio Endo | Sergei Diomidov |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Concurs complet individual Detalls | Věra Čáslavská | Zinaïda Vorónina | Natàlia Kutxínskaia |
| Concurs complet per equips Detalls | Unió SovièticaNatàlia Kutxínskaia Zinaïda Vorónina Larissa Petrik Olga Karaseva Liudmila Turíxtxeva Ljubov Burda | TxecoslovàquiaVěra Čáslavská Mária Krajčírová Jana Kubičková Hana Lišková Bohumila Řimnáčová Miroslava Skleničková | RDAUte Starke Erika Zuchold Maritta Bauerschmidt Karin Janz Magdalena Schmidt Marianne Noack |
| Exercici de terra Detalls | Věra Čáslavská | No es concedí | Natàlia Kutxínskaia |
| Exercici de terra Detalls | Larissa Petrik | No es concedí | Natàlia Kutxínskaia |
| Barra d'equilibris Detalls | Natàlia Kutxínskaia | Věra Čáslavská | Larissa Petrik |
| Barres asimètriques Detalls | Věra Čáslavská | Karin Janz | Zinaïda Vorónina |
| Salt sobre cavall Detalls | Věra Čáslavská | Erika Zuchold | Zinaïda Vorónina |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Japó | 6 | 2 | 4 | 12 |
| 2 | Unió Soviètica | 5 | 5 | 8 | 18 |
| 3 | Txecoslovàquia | 4 | 2 | 0 | 6 |
| 4 | Iugoslàvia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | RDA | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 6 | Finlàndia | 0 | 1 | 0 | 1 |
# York (desambiguació)

«York» té aquests significats:
* Toponímia:
** York (Anglaterra), ciutat al nord d'Anglaterra
** Comtat de York o Yorkshire, comtat històric d'Anglaterra part del Nord d'Anglaterra
** York (Alabama), població dels Estats Units a l'estat d'Alabama
** York (Carolina del Sud), població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud
** York (Dakota del Nord), població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord
** York (Maine), població dels Estats Units a l'estat de Maine
** York (Nebraska), població dels Estats Units a l'estat de Nebraska
** York Haven, població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
** York Springs, població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
** York Avenue, avinguda de Manhattan, a Nova York
** North York, població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
** Península del Cap York, península al nord de Queensland, Austràlia
* Biografies: Dick York (1928, Fort Wayne, Indiana – 1992, Rockford, Michigan), actor de teatre, ràdio, televisió i cinema estatunidenc
* Miscel·lània:
** Casa de York, branca de la casa reial anglesa al segle XV
** Ritu York, ritu de la maçoneria
** Duc de York, títol de noblesa del Regne Unit
** Arquebisbe de York, clergue d'alt rang de l'església anglicana
** Universitat de York (Canadà), universitat pública de la ciutat de Toronto (Ontario, Canadà)
** Universitat de York universitat britànica fundada l'any 1963 amb seu a la ciutat de York (Anglaterra)
# El corredor (pel·lícula de 1979)

El corredor (títol original: Running) és una pel·lícula dels Estats Units de Steven Hilliard Stern estrenada el 1980. Ha estat doblada al català.

## Argument

Michael Andropolis (Michael Douglas) és un home acabat, fracassat en la seva professió, en la seva vida familiar, en la societat, es troba amb el rebuig de tots, els seus fills no el consideren, la seva dona demana el divorci, no aconsegueix treball... Però Michael reacciona, vol demostrar la seva força interior adormida, i opta pel sacrifici, l'esforç i la lluita, esperançat que la seva gesta li retorni la confiança i el respecte de tots.

## Repartiment

* Michael Douglas: Michael Andropolis
* Susan Anspach: Janet
* Lawrence Dane: Coach Walker
* Eugene Levy: Ritchie Rosenberg
* Chuck Shamata: Howard
* Philip Akin: Chuck

## Referències

* ↑ esadir.cat. El corredor. esadir.cat.
* ↑ «Running». The New York Times.
# Resolució 246 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 246 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 14 de març de 1968, després de reafirmar la resolució prèvia del tema de la independència de l'Àfrica del Sud-oest i dels drets de la seva gent, el Consell va censurar el govern de Sud-àfrica i va exigir que alliberés i repatriés als presoners d'Àfrica del Sud-oest sota la seva custòdia. El Consell també va decidir que, si Sud-àfrica no compleix amb les resolucions anteriors i actuals, el Consell es reunirà immediatament per determinar mesures o mesures eficaces de conformitat amb les disposicions pertinents de la Carta de les Nacions Unides.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1971)
* Història de Namíbia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Opercle

«Opercle» té aquests significats:
* Opercle (peixos), estructura dura que cobreix les brànquies dels peixos osteïctis
* Opercle (botànica), estructura semblant a un casquet en algunes plantes amb flors, molses i fongs
* Opercle (gasteròpodes), estructura anatòmica còrnia o calcària que existeix en molts grups de gasteròpodes
* Opercle (cervell), part del cervell que cobreix la ínsula
# Thomasomys notatus

Thomasomys notatus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del Perú, on viu a altituds d'entre 1.400 i 3.400 msnm. S'alimenta de plantes monocotiledònies i artròpodes. El seu hàbitat natural són els boscos montans. Algunes poblacions estan amenaçades per la desforestació, la fragmentació del seu medi i l'expansió de l'agricultura.

## Referències

* ↑ Cassola, F. Thomasomys notatus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 15 maig 2017.
# Molí de la Torre (Bigues)

El Molí de la Torre és un antic molí a Bigues (poble del Vallès). Al seu costat nord hi ha un antic molí secundari, anomenat el Molinet. És a la dreta del Tenes, a la part central del terme, al Rieral de Bigues. És al nord-est de la Torre, masia a la qual pertanyia, i està situada a la Quintana de la Torre, a llevant de Can Bacardí i Can Feliu.
Actualment (2006) és un modern hotel.

## Enllaços externs

* El Molí de la Torre (el Molinet al mapa) a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* Pàgina web de l'hotel Molí de la Torre
# Pencran

Pencran (en bretó Penn-ar-C'hrann) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 1.425 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 470 | 538 | 757 | 1.060 | 1.182 | 1.253 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Jean Crenn | |
# El Tamarell

El Tamarell és una muntanya de 681 metres del municipi de Pujalt, a la comarca catalana de l'Anoia.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Resolució 244 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 244 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 22 de desembre de 1967, després de reafirmar les resolucions anteriors sobre el tema, el Consell va ampliar l'estacionament a Xipre de la Força de les Nacions Unides pel Manteniment de la Pau a Xipre per un període addicional de 3 mesos, que finalitzaria el 26 de març de 1968. El Consell també va convocar les parts interessades directament per seguir actuant amb la màxima restricció i cooperar plenament amb la força de manteniment de la pau.
Aquesta és la primera de les resolucions relatives a l'estacionament de la força des de 1965, que no va expressar l'esperança que fos eliminada al final de l'estacionament estès.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1971)
* Conflicte de Xipre

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Oxythyrea

Oxythyrea és un gènere de coleòpters polífags de la família dels escarabèids. Una espècie, Oxythyrea funesta, es molt freqüent a Catalunya, sobre les flors, a la primavera.

## Etimologia

El nom del gènere esdevé de dos mots grecs oxys (afilat) i thyreos (escut).

## Característiques

Inclou espècies de poc més d'un centímetre de longitud i són generalment de color negre amb punts, taques o línies blanques al tòrax, els èlitres i l'abdomen. El patró de punts, taques o línies és distintiu de cada espècie.

## Història natural

Els imagos són actius durant el dia i són fàcils d'observar sobre les flors, de les quals s'alimenten.

## Taxonomia

Algunes espècies d'aquest gènere són sovint classificades prop del gènere Leucocelis.
* Oxythyrea abigail
* Oxythyrea albopicta
* Oxythyrea cinctella
* Oxythyrea cinctelloides
* Oxythyrea densata
* Oxythyrea dulcis
* Oxythyrea funesta
* Oxythyrea groenbechi
* Oxythyrea guttifera
* Oxythyrea noemi
* Oxythyrea pantherina
* Oxythyrea producta
* Oxythyrea subcalva
* Oxythyrea tripolitana

## Referències

* ↑ «Escarabajo del sudario (información taxonómica - Genero Oxythyrea) | Animalandia.». [Consulta: 11 gener 2021].
# Tennis Borussia Berlin

El Tennis Borussia Berlin és un club de futbol alemany de la ciutat de Berlín.

## Història

El club fou creat el 9 d'abril de 2002 amb el nom Berliner Tennis- und Ping-Pong-Gesellschaft Borussia. Com indica el seu nom, originàriament el club practicava el tennis i el ping-pong. Borussia és el nom llatinitzat per referir-se a Prússia, essent utilitzat per molts clubs esportius d'aquest antic estat. El 1903 creà una secció de futbol, la qual ràpidament rivalitzà amb un altre club de la ciutat, el Hertha BSC. El 1913 el club canvià el nom a Berliner Tennis Club Borussia. Guanyà el primer campionat regionl el 1932 a la Oberliga Berlin-Brandenburg, repetint el 1941, en derrotar el Hertha (8-2), a la Gauliga Berlin-Brandenburg.
Després de la II Guerra Mundial i inicis de la dècada de 1950, el club esdevingué el més important de la ciutat, això no obstant, no fou escollit per disputar la Bundesliga, quan aquesta fou creada el 1963. Jugà a la Segona Divisió durant les dècades de 1960 i 1970, excepte dues breus estades a la Bundesliga les temporades 1974-75 i 1976-77. La major part dels 80 es passà a la Tercera Divisió, a l'Oberliga Berlin. El 1997-98 aconseguí ascendir a la 2. Bundesliga, després de guanyar la Regionalliga Nordost. Però l'any 2000 patí problemes econòmics i se li retirà la llicència professional, essent descendit a la Regionalliga Nord (III), acabant en darrera posició el 2000-01 i baixant a la NOFV-Oberliga Nord (IV).
L'any 2000 el club adoptà el nom actual Tennis Borussia Berlin. El club continuà jugant a les diferents categories regionals com la Regionalliga Nord (IV) i la NOFV-Oberliga Nord (V).

## Palmarès

* Regionalliga Berlin: (2)
** 1965, 1974
* 2. Bundesliga Nord: (1)
** 1975-76
* Amateur-Oberliga Berlin: (3)
** 1982, 1985, 1991
* Regionalliga Nordost: (2)
** 1996, 1998
* NOFV-Oberliga Nord: (2)
** 1993, 2009
* Oberliga Berlin-Brandenburg: (1)
** 1932
* Gauliga Berlin-Brandenburg: (1)
** 1941
* Campionat alemany amateur: (1)
** 1998
* Copa de Berlín: (16)
** 1931, 1949, 1951, 1964, 1965, 1973, 1985, 1993, 1995, 1996, 1998, 2000, 2002, 2005, 2006, 2008

## Referències

* ↑ Bossmann, Berries. «DFB verweigert TeBe die Lizenz» (en alemany). Die Welt, 06-06-2000. [Consulta: 7 desembre 2011].
* ↑ Färber, Michael. «Tennis Borussia Berlin stellt Insolvenzantrag» (en alemany). Berliner Morgenpost, 21-05-2010. Arxivat de l'original el 12 de desembre 2013. [Consulta: 13 juny 2011].
* ↑ Equip reserva

## Enllaços externs

* Web oficial
* Perfil a abseits-soccer.com
# El Tarajal

El Tarajal és una platja de Ceuta, a prop de la frontera amb el nord del Marroc. La platja fa uns 250 metres de longitud i té una amplada mitjana d'uns 15 metres. És a la punta del sud de Ceuta de la carretera costanera N13. Fou l'escenari de la Tragèdia del Tarajal del 2014 i la crisi migratòria de 2021.

## Referències

* ↑ «Playa El Tarajal» (en castellà). El Tiempo. [Consulta: 16 febrer 2013].
* ↑ «La Audiencia de Ceuta ordena reabrir el caso de las 15 muertes de El Tarajal». Público, 13-01-2017 [Consulta: 13 febrer 2017].
# Restaurant Delicius

El restaurant Delicius és un establiment ubicat dins de l'Hotel Balneari Vichy Catalan catalogat dins del Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat al nucli urbà de Caldes de Malavella. La seva gastronomia - inclosa dins de l'àmbit de la cuina regional i mediterrània - es caracteritza principalment per l'ús d'aigua natural carbonatada provinent de les fonts del Puig de les Ànimes. L'entrada dins d'aquest espai es realitzen mitjançant un arc de ferradura (estil neomudèjar) però en el seu interior hi ha una ambientació noucentista.
La història d'aquest restaurant està unida a la del propi balneari, doncs es construeix com a complement a l'estada dels hostes. El precursor del projecte va ser el metge Modest Furest Roca que va inaugurar la primera secció del balneari el 12 de juny de 1898. Després de la construcció del primer espai va ser necessària una ampliació que va ser encarregada a l'arquitecte Gaietà Buigas (1900-1901) i continuades per l'arquitecte Manuel Almeda, que finalitza la construcció al 1904. L'última actualització esdevenir al 2001 on es combinen les necessitats actuals sense perdre l'ambientació i la pròpia història de l'espai arquitectònic.

## Referències

* ↑ «Inventari Patrimoni arquitectònic de Catalunya».
* ↑ Piernas, Natàlia. Història del Vichy Catalán : font de salut. 1. ed. Barcelona: Edicions 62, 1997. ISBN 84-297-4351-0.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2021-06-24 a Wayback Machine.
# Oxytenanthera abyssinica

L'Oxytenanthera abyssinica és una espècie de bambú, del gènere Oxytenanthera de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse Commelinidae, classe Liliopsida, divisió dels magnoliofitins. Conegué una espúria fama quan va ser presentada al Ministre d'Hisenda britànic Gordon Brown com la mil milionèsima llavor (de 18.000 espècies diferents) que s'incorporava al Millennium Seed Bank del Royal Botanic Gardens de Kew (al devora de Londres).

## Característiques

Tiges en ziga-zaga. Demana un bon drenatge del sòl i sobreviu als incendis en el seu hàbitat natural.

## Hàbitat

És una de les 20 espècies natives de bambú de l'Àfrica (Sudan i Moçambic).

## Propagació

Com en la majoria dels bambús, les llavors són escasses, i la reproducció vegetativa per divisió de rizomes segueix sent la més eficaç.

## Usos

S'utilitza en la producció d'alcohol; en algunes parts de Tanzània les dones l'empren en la producció d'una cervesa local que els és una font important d'ingressos. També s'usa localment en la fabricació de cistells per al transport d'aliments peribles com els tomàquets. Com a material de construcció s'utilitza en les bastides, mobles, construcció en general de la casa, i tanques. Les tiges més petites s'utilitzen en la fabricació de tubs, fletxes i càlams per a cal·ligrafia (en aquest ús rep en llengua wòlof el nom de Waax). També s'utilitza en la rehabilitació d'entorns degradats i en la lluita contra l'erosió del sòl.

## Referències

* ↑ «BBC NEWS | Science/Nature | Plant vault passes billion mark».
* ↑ Sudan Dinder National Park
* ↑ «Terrestrial Vegetation Assessment of the Quirimbas National Park». Arxivat de l'original el 2009-12-22. [Consulta: 27 juny 2014].

## Enllaços externs

* L'Oxytenanthera abyssinica a la GrassBase (anglès)
# Pencil2D

Pencil2D és un programari d'animació 2D gratuït, de codi obert i multiplataforma. S'empra per a fer dibuixos animats amb tècniques tradicionals (dibuix per traç, paper de ceba, etc.), gestionant gràfics vectorials o mapes de bits.
Es publica sota la Llicència Pública General de GNU i utilitza l'entorn de treball Qt.

## Característiques

* Multiplataforma, s'executa a Windows, MacOs, Linux i FreeBSD.
* Exportació com una seqüència d'imatges en format PNG, JPEG, BMP o TIFF.
* Importació de so.
* Exportació a vídeo en format AVI, MP4, WebM, GIF o APNG.
* Permet la creació mapes de bits i de gràfics vectorials en capes diferents.

## Història

Inicialment el programari s'anomenà "Pencil Planner", creat per Patrick Corrieri i Pascal Naidon el 2005. El disseny i desenvolupament en les primeres versions foren només per a Mac OS, posteriorment es van produir versions per a Linux i Windows.
El projecte va ser abandonat i descatalogat el 2009, creant-se nombroses forks. Diverses de les quals van ser finalment fusionades en la de Matthew Chang, resultant el projecte ara conegut com a Pencil2D.

## Vegeu també

* Enve
* OpenToonz
* Synfig

## Referències

* 1 2 «Pencil2D, crea animaciones 2D dibujadas a mano de forma sencilla». Ubuntu. [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ «The Vision for Pencil2D». Pencil2D Animation. [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ «Pencil, Pencil, and Pencil». LWN.net. [Consulta: 21 setembre 2020].
# Montalenghe

Montalenghe és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 30 quilòmetres al nord-est de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 996 habitants.
Montalenghe limita amb els següents municipis: Cuceglio, Mercenasco, Orio Canavese, San Giorgio Canavese i Scarmagno.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 5 abril 2020].
# El Tarraconense (1837-1931)

* Aquest article tracta sobre la publicació intermitent entre 1837 i 1931. Si cerqueu el diari sorgit i desaparegut el 1893, vegeu «El Tarraconense (1893)».
El Tarraconense, Órgano del Comité Liberal Conservador, va ser una publicació bisetmanal. El primer número es va publicar a l'any 1837 i, encara que va tenir aturades en les que tornava a reaparèixer, es va dissoldre al 1931.

## Història

El bisetmanari El Tarraconense el van fundar un grup d'amics constitucionalistes encara que el seu fundador com a tal va ser Josep Opisso i Roig, pare dels escriptors Antoni, Antònia i Alfred. Al primer número ja es podia llegir perquè publicaven aquest setmanari:
| « | Para formar posición justa y formal de toda idea de desorden y hacer conocer las necesidades de los pueblos y los medios equitativos de aliviarlos en lo posible; facilitar todas las noticias verídicas de las operaciones de guerra; exponer el movimiento del comercio, agricultura y artes... | » |
El Tarraconense va aparèixer i desaparèixer durant molts anys, per exemple al 1859 torna a aparèixer fins al 1860. Torna a aparèixer l'1 de novembre de 1869 però les autoritats l'endemà el tornen a tancar i així successivament.

## Aspectes tècnics

Quan es va començar a publicar feia 33 x 36cm., però també va tenir un format de 54 x 38cm., de 35 x 50 i de 22 x 32. Tots els números tenien 4 pàgines (menys l'últim) i al principi costava 6 quartos i al final 10 cèntims. El Tarraconense va ser el primer diari declarat totalment polític. L'últim número que es va publicar va ser un butlletí a vuit pàgines.

## Referències

* ↑ Virgili i Sanromà. Tarragona i la seva premsa 1900-1980, 1980.

## Enllaços externs

* El Tarraconense digitalitzat a la Biblioteca Hemeroteca Municipal de Tarragona