OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Perilipina

La perilipina és una proteïna present a la membrana de les gotes lipídiques dels adipòcits (o cèl·lules adiposes) i implicada en el metabolisme lipídic del teixit adipós.
La perilipina juga un important paper en la mobilització i acumulació de greixos actuant com a capa protectora prevenint l'acció de les lipases, com la lipasa sensible a hormones (HSL), que hidrolitza els triacilglicèrids en glicerol i àcids grassos en el procés anomenat lipòlisi.
Es coneixen dues formes de Perilipina, la A i la B, resultants de splicing alternatiu. Les proteïnes resultants estarien formades per 517 aminoàcids (56.870 Da) i 422 aminoàcids (46.420 Da) respectivament i tindrien en comú 406 aminoàcids de la seqüència N-terminal.

## Regulació

Es tracta d'una fosfoproteïna regulada per fosforilació sota control hormonal. La perilipina pot ser fosforilada en 6 residus de serina per l'enzim PKA (de l'anglès, protein kinase A) sota l'estímul de receptors ß-adrenèrgics. La perilipina fosforilada experimenta canvis conformacionals, exposant els triacilglicèrids acumulats en les gotes lipídiques a l'acció de la lipasa HSL.

## Referències

* 1 2 3 GRCh38: Ensembl release 89: ENSG00000166819 - Ensembl, May 2017
* 1 2 3 GRCm38: Ensembl release 89: ENSMUSG00000030546 – Ensembl, May 2017
* ↑ «Human PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ «Mouse PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ Blanchette-Mackie EJ, Dwyer NK, Barber T, Coxey RA, Takeda T, Rondinone CM, Theodorakis JL, Greenberg AS, Londos C. «[http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/7665999?ordinalpos=26&itool=EntrezSystem2.PEntrez.Pubmed.Pubmed_ResultsPanel.Pubmed_RVDocSum Perilipin is located on the surface layer of intracellular lipid droplets in adipocytes]». J Lipid Res., vol. 36, 6, 1995, pàg. 1211-1226.
* 1 2 Greenberg AS, Egan JJ, Wek SA, Moos MC Jr, Londos C, Kimmel AR. «Isolation of cDNAs for perilipins A and B: sequence and expression of lipid droplet-associated proteins of adipocytes. ». Proc Natl Acad Sci U S A., vol. 90, 24, 1993, pàg. 12035-12039.
* ↑ Greenberg AS, Egan JJ, Wek SA, Garty NB, Blanchette-Mackie EJ, Londos C. «Perilipin, a major hormonally regulated adipocyte-specific phosphoprotein associated with the periphery of lipid storage droplets.». J Biol Chem., vol. 266, 17, 1991, pàg. 11341-11346.
# Pekin

«Pekin» té aquests significats:
* Pekin o Pequín, capital de la República Popular de la Xina al nord-est del país
* Pekin (Dakota del Nord), població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord 80 habitants.
* Pekin (Illinois), població dels Estats Units a l'estat d'Illinois
* Universitat de Pekin, centre educatiu a Pequín (Xina)
* North Pekin, vila del Comtat de Tazewell a l'estat d'Illinois (Estats Units)
* New Pekin, població dels Estats Units a l'estat d'Indiana
* South Pekin, vila al Comtat de Tazewell a l'estat d'Illinois (Estats Units)
# Pekin (Dakota del Nord)

Pekin és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 80 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pekin tenia 80 habitants, 41 habitatges, i 20 famílies. La densitat de població era de 118,8 hab./km².
Dels 41 habitatges en un 19,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,6% hi vivien parelles casades, en un 4,9% dones solteres, i en un 51,2% no eren unitats familiars. En el 46,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 31,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,95 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,75.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 5% entre 18 i 24, un 16,3% entre 25 i 44, un 33,8% de 45 a 60 i un 22,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 50 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.063 $ i la renda mediana per família de 31.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.250 $ mentre que les dones 16.667 $. La renda per capita de la població era d'11.422 $. Cap de les famílies i el 9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pekin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pekin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Pekin (Illinois)

Pekin és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 33.857 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pekin tenia 33.857 habitants, 13.380 habitatges, i 8.804 famílies. La densitat de població era de 994,1 habitants/km².
Dels 13.380 habitatges en un 31,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,7% hi vivien parelles casades, en un 11,4% dones solteres, i en un 34,2% no eren unitats familiars. En el 29,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 30,4% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 15,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.972 $ i la renda mediana per família de 46.346 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.906 $ mentre que les dones 21.705 $. La renda per capita de la població era de 19.616 $. Aproximadament el 6,8% de les famílies i el 9,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pekin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pekin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Can Gelada

Can Gelada és una masia gòtica de Fontcoberta (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Can Gelada és una típica masia agrícola formada per diversos cossos agregats a un cos principal cobert a dues aigües, amb la façana mirant a sud, en la que hi destaquen la porta d'accés dovellada i situada en l'eix de simetria de l'edifici. Sobre aquesta hi ha una notable finestra gòtica, des d'aquesta façana, l'edifici progressa cap al nord, formant una planta rectangular al sector de llevant hi ha adossat un altre cos, també cobert a dues aigües i que es connecta amb el primer mitjançant un tercer element de juxtaposició. Aquest segon cos fa que l'era de la masia es tanqui a llevant, ja que està més avançat que la façana del cos principal.

## Història

La masia ha estat rehabilitada, encara que a la façana principal s'ha conservat l'antiga disposició d'obertures, la reforma ha estat sobretot a nivell de cobertes (arreglades sense modificar-les) i rejuntat de les pedres de façana, antigament hi havia un altre cos de pallissa a l'oest, tancant l'era de la masia, que així només s'obria al sud.

## Referències

* 1 2 «Can Gelada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 març 2019].
# Can Gifré (Sant Gregori)

Can Gifré és una masia del disseminat de Cartellà, municipi de Sant Gregori (Gironès), protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Construcció originàriament de planta rectangular, desenvolupada en planta baixa i pis. Les parets portants són de maçoneria amb carreus a les cantonades i emmarcant les obertures. La coberta és de teula àrab a dues vessants, acabada amb un ràfec de tres fileres de teula. La porta principal és feta amb brancals i llinda de pedra bisellada. Sobre la porta hi ha una finestra de factura medieval, amb les impostes corbades facilitant l'entrada de llum. L'ampit també és de pedra i se suportat per tres carreus. A la banda dreta de la façana principal hi ha adossat una construcció auxiliar revestida amb un arrebossat de ciment pòrtland. L'interior d'estructura en tres crugies perpendiculars a la façana principal i els sostres són fets amb bigues de fusta.

## Història

A la llinda de la porta hi ha la següent inscripció cisellada a la pedra: "PERA XIFRA ME/ FECIT 1793".

## Referències

* 1 2 «Can Gifré». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 desembre 2012].
# Calpurnià Crepereu

Calpurnià Crepereu o potser Crepereu Calpurnià (en llatí Calpurnianus Crepereius o Crepereius Calpurnianus, en grec Κρεπερηῖος Καλπουρνιανός) va ser un historiador romà, nascut a Pompeiòpolis. Formava part de la família dels Crepereu.
És mencionat per Llucià. Va escriure una història sobre les guerres entre romans i parts, però no se'n sap res més d'ell.

## Referències

* ↑ Lucià de Samosata. Πῶς δεῖ ἱστορίαν συγγράφειν, Quomodo Historia conscribenda sit 15
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/904?rgn=full+text;view=image;q1=CrepereiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 889. ]
# Camí d'interès territorial

Un camí d'interès territorial és un camí complementari a la de la xarxa de carreteres. Són camins de titularitat pública o estan lligats a un servei públic.
Aquests camins a la província de Barcelona han estat inventariat i documentats per l'Oficina Tècnica de Planificació i Actuació en Infraestructures de la Diputació de Barcelona.

## Criteris de classificació funcional

Els camins de l'inventari han de complir algun dels següents criteris de classificació:
* Tipus A. Camins que uneixen nuclis urbans de diferent o del mateix terme municipal, entre ells o amb la xarxa de carreteres.
* Tipus B. Camins que actuen com a trajecte alternatiu o dreceres a un itinerari per carretera: Camins que son vertebradors del territori o que tanquen la malla actual de carreteres.
* Tipus C. Camins que porten a un indret públic d'interès rellevant per a la comarca.
* Tipus D. Camins importants que tenen un sentit supracomarcal, atès que comuniquen amb les comarques veïnes.

## Pla de camins

L'objectiu del Pla de Camins d'Interès Territorial és fixar i valorar les actuacions necessàries a realitzar sobre el conjunt de camins seleccionats, per obtenir les condicions mínimes de qualitat de trànsit rodat.

## Inventaris comarcals

Inventari i Pla de camins d'interès territorial :
| Comarca | Camins | Km |
| Alt Penedès | 66 | |
| Anoia | | |
| Bages | 126 | 505,5 |
| Baix Llobregat | 117 | |
| Barcelonès | | |
| Berguedà | 70 | 466 |
| Garraf | 29 | 95,21 |
| Maresme | 96 | 255 |
| Moianès | | |
| Osona | 79 | 359,29 |
| Vallès Occidental | | |
| Vallès Oriental | | |

## Referències

* 1 2 3 4 «[https://web.archive.org/web/20101003130109/http://xarxamobal.diba.cat/XGMSV/documents/actualitat_municipal/00_Temes/133_Xarxa%20de%20camins/100719_Inventari%20i%20Pla%20de%20camins%20d%27inter%C3%A8s%20territorial%20de%20la%20comarca%20del%20Bergued%C3%A0.pdf Inventari i Pla de camins d'interès territorial de la comarca del Berguedà]». Diputació de Barcelona, 19-07-2010. Arxivat de l'original el 2010-10-03. [Consulta: 27 desembre 2018].
* ↑ NacióManresa. «El Bages té 505,5km de camins de titularitat pública | NacióManresa». [Consulta: 30 desembre 2018].
* ↑ «Inventari i Pla de Camins | Consell Comarcal del Baix Llobregat». [Consulta: 30 desembre 2018].
* ↑ «El Garraf ja disposa de l'Inventari i Pla de camins». Diputació de Barcelona, 19-11-2010. Arxivat de l'original el 2011-09-05. [Consulta: 30 desembre 2018].
* ↑ «El Consell Comarcal del Maresme rep el seu Inventari i Pla de camins». [Consulta: 30 desembre 2018].
* ↑ «Pla de camins». [Consulta: 30 desembre 2018].
# Zelda II: The Adventure of Link

Zelda II: The Adventure of Link (リンクの冒険, Rinku no Boken, lit. «L’aventura de Link») és un videojoc japonès de rol i aventura. Va ser desenvolupat i publicat per Nintendo el 1987 al Japó i al continent europeu a finals de 1988 per a la consola Nintendo Entertainment System. És el segon videojoc de la saga The Legend of Zelda, sent una seqüela directa de The Legend of Zelda.
El personatge principal, Link, ha de salvar la princesa Zelda, que ha caigut en una encanteri de son. El jugador ha de controlar Link per a que s'aventuri a través del territori de Hyrule, visitant diferents poblacions i calabossos, derrotant múltiples monstres i adquirint nous objectes i habilitats. El joc incorpora elements de rol i un sistema de desplaçament lateral.

## Referències

* ↑ «Zelda II: The Adventure of Link – Release Details» (en anglès).
* ↑ Manual d'instruccions de Zelda II: The Adventure of Link. Nintendo of America.
# Photostomias tantillux

Photostomias tantillux és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10,1 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 0-1.058 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Skikoko (Japó) fins a l'est del Pacífic sud.

## Referències

* ↑ Collett R., 1889. Diagnoses de poissons nouveaux provenant des campagnes de "L'Hirondelle." II.--Sur un genre nouveau de la famille des Stomiatidae. Bull. Soc. Zool. Fr. v. 14. 291-293 (continued from p. 125).
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kenaley, C.P., 2009. Revision of Indo-Pacific species of the loosejaw dragonfish genus Photostomias (Teleostei: Stomiidae: Malacosteinae). Copeia (2009)1:175-189.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Can Maioles

Can Maioles és una obra de Vilassar de Dalt (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa senyorial de finals del segle xix emplaçada en el mateix indret de l'antic mas Domènech del segle xv que fou enderrocat.
Es tracta d'un edifici rectangular de planta baixa, dues plantes pis i golfes amb coberta a dos vessants i carener paral·lel a la façana principal. Disposa d'un annex de planta baixa, pis i terrassa coronada per balustres.
El cos de l'escala surt del carener formant una torre amb terrat rematat amb una balustrada. La part central de la primera planta presenta un balcó. L'edifici és de formes molt simples amb elements de tipus neoclàssic.
Dins del recinte de la finca s'hi ha construït una capella i una nova masoveria.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Maioles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 21 desembre 2019].
# Calthorpe (motocicleta)

Calthorpe fou un fabricant d'automòbils, motocicletes i bicicletes britànic amb seu a Birmingham que tingué activitat entre el 1909 i el 1939. La companyia original, fundada per George W. Hands, va començar cap al 1890 fabricant bicicletes sota la marca Hands and Cake. La societat s'anomenà inicialment Minstrel & Rea Cycle Co.

## Motocicletes

El 1910, l'empresa es va traslladar a Calthorpe's Barn Street, Birmingham, i el nom es va canviar probablement a "Calthorpe Motor Cycle Co.", ja que aquell any van aparèixer les primeres motocicletes de la marca, tant amb motor de dos temps de 211 cc com de quatre temps monocilíndrics i bicilíndrics Precision i JAP. La producció es van mantenir probablement en baixes quantitats i es va aturar el 1915 a causa de l'esclat de la Primera Guerra Mundial. Aquell any, Calthorpe acabava d'adquirir la marca PeCo (Pearson & Cole, també de Birmingham). Després de la guerra, l'empresa va romandre probablement inactiva fins que va reprendre la producció de motocicletes el 1922, aquesta vegada també amb motors Villiers i Blackburne. D'ençà de 1925, Calthorpe va fabricar els seus propis motors.

### Sèrie Ivory

El 1928, Calthorpe va fabricar models amb dipòsit de combustible actualitzat i el seu propi motor OHV monocilíndric en diverses cilindrades (250, 350 i 500 cc). Aquesta sèrie, anomenada "Ivory", va tenir un gran èxit, sobretot quan el 1930 el cilindre es va inclinar lleugerament cap endavant i se'n va crear una versió esportiva. Ben aviat van desaparèixer tots els altres models i es van fabricar només els Ivory. Malgrat tot, Calthorpe va acabar fent fallida el 1938.
Bruce Douglas va traslladar la producció a Bristol i va dissenyar uns quants prototips més, però a causa de l'esclat de la Segona Guerra Mundial, la producció no es va materialitzar. El 1945 es va fer un altre intent de revifar la marca amb motors de dos temps Villiers, però va fracassar. El 1947, Calthorpe es va associar amb DMW.

## Referències

* ↑ «Calthorpe Motorcycles» (en anglès). cybermotorcycle.com.
* ↑ Tragatsch, Erwin. Alle Motorräder 1894-1981: Eine Typengeschichte. 2500 Marken aus 30 (en alemany). Stuttgart: Ländern', 1997. ISBN 3-87943-410-7.
* ↑ Carrol, John. The motorcycle, a definitive history (en anglès). Nova York: Smithmark publishers. ISBN 0-8317-6292-6.
* ↑ Ewald, S; Murrer, G. Enzyklopädie des Motorrads, Marken - Modelle - Technik (en alemany). Bechtermünz Verlag, 1999. ISBN 3-8289-5364-6.
* ↑ Tragatsch, Erwin. The Illustrated Encyclopedia of Motorcycles (en anglès). Secaucus, 1985. ISBN 0890098689.
# Caltha

Caltha és un petit gènere de plantes amb flors.
El nom Caltha deriva de la paraula grega per a taça "Calyx" que descriu les flors obertes.
Són plantes originàries de les regions de clima temperat dels dos hemisferis. Són herbàcies i perennes que fan de 15 a 80 cm d'alt i creixen en torberes o prats molt humits.
L'única espècie que creix als Països Catalans és la calta (Caltha palustris)

## Espècies

* Caltha alba
* Caltha appendiculata
* Caltha dionaeifolia
* Caltha introloba
* Caltha leptosepala
* Caltha natans
* Caltha novae-zelandiae
* Caltha obtusa
* Caltha palustris
* Caltha sagittata
* Caltha scaposa

## Referències

* ↑ Oriol de Bolòs i Josep Vigo Flora dels Països Catalans 1980
* Relationships of Caltha species
* Germplasm Resources Information Network: Caltha Arxivat 2009-01-20 a Wayback Machine.
# Can Prat (Ullà)

Can Prat és una obra d'Ullà (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat en una zona enlairada, és un edifici unifamiliar aïllat, de planta quadrangular, envoltat de jardí. Consta de planta baixa, dos pisos i terrat amb barana. Les obertures són totes allindades. La façana principal presenta un porxo d'accés amb tribuna superior (actualment molt malmès); la façana lateral dreta també té un porxo amb tribuna, amb gran porta d'accés allindanada. El conjunt conserva restes de pintures a la façana, amb motius florals.

## Història

Can Prat data dels segles XIX-XX. En l'actualitat es troba en estat d'abandonament.

## Referències

* 1 2 «Can Prat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2018].
# Societat de Seguretat i Prosperitat de Nord-amèrica

La Societat de Seguretat i Prosperitat de Nord-amèrica (Security and Prosperity Partnership of North America, en anglès; Alianza para la Seguridad y la Prosperidad de América del Norte, en espanyol; Societé pour la Sécurité et la Prospérité de l'Amérique du Nord, en francès) (SSP), va ser signada el 23 de març, 2005 pels dirigents del Canadà, Mèxic i els Estats Units com una resposta a la necessitat evident de millorar la seguretat, competitivitat i la qualitat de vida dels ciutadans dels tres països i respondre de manera efectiva a l'amenaça del terrorisme. Es va signar a Baylor, Texas, pels presidents George W. Bush dels Estats Units, Vicente Fox, de Mèxic i el primer ministre Paul Martin, del Canadà.
La SSP té com a objectius:
* Establir un sistema de cooperació per a avançar cap a la prosperitat i seguretat comunes.
* Promoure el creixement econòmic, la competitivitat i la qualitat de vida.
* Desenvolupar una estratègia de seguretat interna i externa per a Nord-amèrica, i promoure la circulació eficient i lliure de riscos a les fronteres dels tres països.
La SSP complementarà les institucions ja existents del NAFTA, i és un pas més cap a una futura integració comunitària.

## Referències

* ↑ «ASPAN, ¿Tratado, acuerdo ejecutivo o qué es». Arxivat de l'original el 2020-11-01. [Consulta: 10 octubre 2020].
* ↑ Preciado Coronado, Jaime «Agendas geoeconómicas y geoestratégicas de la Alianza para la Seguridad y la Prosperidad de Norteamérica (ASPAN) cuestionamientos al modelo neoliberal» (en castellà). Investigaciones geográficas, 69, 01-08-2009, pàg. 113–127. ISSN: 0188-4611.
* ↑ Ramírez, Manuel Becerra «Adopción de la Alianza para la Seguridad y la Prosperidad de América del Norte (TLCAN-Plus)» (en castellà). Anuario Mexicano de Derecho Internacional, 1, 6, 01-01-2006. DOI: 10.22201/iij.24487872e.2006.6.182. ISSN: 2448-7872.
# Clarkfield

Clarkfield és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 census tenia 944 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clarkfield tenia 944 habitants, 371 habitatges, i 228 famílies. La densitat de població era de 337,5 habitants per km².
Dels 371 habitatges en un 26,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,9% hi vivien parelles casades, en un 8,4% dones solteres, i en un 38,5% no eren unitats familiars. En el 35,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,7% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 20,9% entre 25 i 44, un 19% de 45 a 60 i un 31,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.819 $ i la renda mediana per família de 39.926 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.900 $ mentre que les dones 17.431 $. La renda per capita de la població era de 17.349 $. Entorn del 10,1% de les famílies i el 12,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clarkfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clarkfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].