OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Joan Evangelista d'Oms

Sant Joan Evangelista d'Oms és l'església parroquial del poble rossellonès d'Oms, cap de la comuna d'aquest nom, a la Catalunya del Nord.
Està situada en el nucli vell del poble; al voltant de l'església nasqué la cellera que donà pas a l'existència d'Oms.

## Història

L'església apareix documentada per primer cop el 1010, quan hom l'esmenta en la consagració de Santa Maria i Sant Miquel de Montoriol d'Amunt.

## L'edifici

L'edifici és versemblantment del segle xii o de començaments del xiii. A la nau romànica, amb dues capelles laterals, li foren afegides al segle xviii dues altres capelles. El temple conserva una imatge severa i imposant, nua de tota decoració, i integrada amb les fortificacions de la vila. En són parts a destacar l'absis romànic, tapat parcialment per construccions posteriors, el portal també d'època romànica, format per tres arcs, i el campanar fortificat (restaurat), unit a l'antiga porta d'entrada a la població. A l'interior es conserva un sarcòfag del 1278, un Crist processonal en fusta policromada, una marededéu amb l'Infant, una pica d'aigua beneïda en marbre de Vilafranca de Conflent i, sobre una base de fusta, una campana del 1403 malmesa i fora d'ús.
L'església va ser inscrita Monument Històric de França el 30 de gener del 1964.

## Imatges

* Campanar i absis
* Entrada principal
* Campanar
* Campanar i porta fortificada de la vila
* La portalada
* Campanar
* Vista general
* Campanar

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. «141. Sant Joan Evangelista d'Oms». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere; Badia i Homs, Joan. «Oms: Sant Joan d'Oms». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ Sant Joan Evangelista d'Oms en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Pertanyent a "B. d'Oms" (Bernat I d'Oms?), un dels membres de la família noble dels Oms, declarat monument històric el 1920
* ↑ Fitxa

## Enllaços externs

* Breu nota descriptiva i fotografia (francès)
# Volta a Suïssa 1938

La Volta a Suïssa 1938 és la 6a edició de la Volta a Suïssa. Aquesta edició es disputà del 6 al 14 d'agost de 1938, amb un recorregut de 1.683,4 km distribuïts en 8 etapes. Per primera vegada l'inici i final de la cursa no es feu a Zúric, sinó a Berna.
El vencedor final fou l'italià Giovanni Valetti, seguit pel Luxemburguès Arsène Mersch i el també italià Severino Canavesi. Valetti també guanyà la classificació de la muntanya, mentre Itàlia fou el millor equip.

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1ª | 6 d'agost | Berna - Schaffhausen | 270,3 | Arsène Mersch (LUX) | Arsène Mersch (LUX) |
| 2ª | 7 d'agost | Schaffhausen - Coira | 227 | Hans Martin (SUI) | Arsène Mersch (LUX) |
| 3ª | 8 d'agost | Coira - Bellinzona | 127 | Giovanni Valetti (ITA) | Severino Canavesi (ITA) |
| 4ª | 9 d'agost | Bellinzona - Sierre | 198,1 | Giovanni Valetti (ITA) | Giovanni Valetti (ITA) |
| 5ª | 11 d'agost | Sierre - Friburg | 186,6 | Robert Zimmermann (SUI) | Giovanni Valetti (ITA) |
| 6ª | 12 d'agost | Friburg - Ginebra | 183,3 | Frans Demondt (BEL) | Giovanni Valetti (ITA) |
| 7ª | 13 d'agost | Ginebra - Biel/Bienne | 219,1 | François Neuens (LUX) | Giovanni Valetti (ITA) |
| 8ª | 14 d'agost | Biel/Bienne - Berna | 272 | Theo Perret (SUI) | Giovanni Valetti (ITA) |

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Giovanni Valetti (ITA) | Itàlia | 48h 12' 16" |
| 2 | Arsène Mersch (LUX) | Luxemburg | + 12' 44" |
| 3 | Severino Canavesi (ITA) | Itàlia | + 16' 20" |
| 4 | Werner Buchwalder (SUI) | Suïssa | + 17' 07" |
| 5 | Leo Amberg (SUI) | Suïssa | + 18' 10" |
| 6 | Robert Zimmermann (SUI) | Suïssa | + 20' 07" |
| 7 | Cesare del Cancia (ITA) | Itàlia | + 20' 58" |
| 8 | Ezio Cecchi (ITA) | Itàlia | + 26' 39" |
| 9 | Albert Hendrickx (BEL) | Bèlgica | + 33' 26" |
| 10 | Edgar Buchwalder (SUI) | Suïssa | + 34' 29" |

## Referències

* ↑ «6ème Tour de Suisse 1938», 28-10-2004. Arxivat de l'original el 2004-10-28. [Consulta: 23 agost 2018].
* «Tour de Suisse 1938» (en francès). sitiodeciclismo.net. [Consulta: 24 juny 2012].

## Enllaços externs

* Web oficial (alemany) (francès)
# Volta a Suïssa 1935

La Volta a Suïssa 1935 és la 3a edició de la Volta a Suïssa, una competició ciclista per etapes que es disputa per les carreteres de Suïssa. Aquesta edició es disputà del 24 al 31 d'agost de 1935, amb un recorregut de 1.708 km distribuïts en 7 etapes, amb inici i final a Zúric. El vencedor final fou el francès Gaspard Rinaldi, seguit pel suís Leo Amberg i el francès Benoît Fauré.

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1ª | 24 d'agost | Zúric - Sankt Moritz | 242,9 | Benoît Fauré | Benoît Fauré |
| 2ª | 25 d'agost | Sankt Moritz - Lugano | 223,6 | Werner Buchwalder | Benoît Fauré |
| 3ª | 26 d'agost | Lugano - Lucerna | 205,4 | Alfred Bula | Leo Amberg |
| 4ª | 27 d'agost | Lucerna - Ginebra | 286,9 | Léon Level | Leo Amberg |
| 5ª | 28 d'agost | Ginebra - Berna | 249,8 | Adalino Mealli | Gaspard Rinaldi |
| 6ª | 29 d'agost | Berna - Olten | 240,1 | Benoît Fauré | Gaspard Rinaldi |
| 7ª | 30 d'agost | Olten - Zúric | 259,3 | Albert Büchi | Gaspard Rinaldi |

## Classificació final

| Pos. | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Gaspard Rinaldi | França | 55h 16' 24" |
| 2 | Leo Amberg | Suïssa | + 1' 44" |
| 3 | Henri Garnier | Bèlgica | + 4' 56" |
| 4 | Carlo Romanatti | Itàlia | + 11' 46" |
| 5 | Adrien Buttafocchi | França | + 13' 05" |
| 6 | Benoît Fauré | França | + 20' 43" |
| 7 | Alfred Bula | Suïssa | + 21' 24" |
| 8 | Werner Buchwalder | Suïssa | + 40' 26" |
| 9 | Augusto Introzzi | Itàlia | + 42' 29" |
| 10 | Albert Büchi | Suïssa | + 54' 24" |

## Referències

* ↑ «3ème Tour de Suisse 1935», 28-10-2004. Arxivat de l'original el 2004-10-28. [Consulta: 23 agost 2018].

## Enllaços externs

* Web oficial (alemany) (francès)
* «Tour de Suisse 1935» (en francès). sitiodeciclismo.net. [Consulta: 21 juny 2012].
# Wan Zack Haikal

Wan Zack Haikal (28 de gener de 1991) és un futbolista malaisi. Va disputar 25 partits amb la selecció de Malàisia.

## Estadístiques

Selecció de Malàisia :
| Anys | Partits | Gols |
| 2012 | 9 | 3 |
| 2013 | 1 | 0 |
| 2014 | 0 | 0 |
| 2015 | 6 | 0 |
| 2016 | 3 | 0 |
| 2017 | 6 | 0 |
| Total | 25 | 3 |

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Wamsutta

Wamsutta (m. 1662) fou un cabdill wampanoag, també conegut com a Alexander. Era fill gran del cap Massassoit i germà de Metacomet; va succeir el seu pare com a sachem (cap) dels wampanoag el 1660. Va intentar mantenir l'aliança amb la gent de Plymouth, però va emmalaltir després d'una reunió (potser fou apallissat pels blancs) i va morir el 1662.
# Walter Hallstein

Walter Hallstein (Magúncia, Imperi Alemany 1901 - Stuttgart, RFA 1982) fou un polític i professor universitari alemany que va esdevenir el primer President de la Comissió Europea l'any 1958.

## Biografia

Va néixer el 17 de novembre de 1901 a la ciutat de Magúncia, població situada a l'actual estat alemany de Renània-Palatinat. Va estudiar dret a les universitats de Bonn, Múnic i Berlín, on es graduà el 1925. Des de 1926 treballà a l'Institut Kaiser Guillem de Dret Internacional a Berlín, esdevenint l'any 1930 professor de dret a la Universitat de Rostock, càrrec que desenvolupà fins al 1941. Aquell any fou nomenat professor de dret civil a la Universitat de Frankfurt.
Des de 1942 serví al Wehrmacht en les seves activitats al nord de França, i fou fet presoner de guerra l'any 1944 per les forces armades dels Estats Units d'Amèrica. L'any 1946 retornà al seu país i fou escollit rector de la Universitat de Frankfurt.
Morí el 29 de març de 1982 a la ciutat de Stuttgart als 80 anys.

## Activitat política

L'any 1951 el canceller Konrad Adenauer el nomenà Secretari d'Estat de la Cancelleria Federal i posteriorment Secretari d'Estat del Ministeri d'Afers exteriors. El 1955 promulgà la doctrina Hallstein, regles per les quals es regí la política exterior alemanya entre 1955 i 1969.
Hallstein tingué un paper molt important en els tractats de la Comunitat Econòmica Europea (CEE) i la Comunitat Europea de l'Energia Atòmica (Euratom). El 7 de gener de 1958 fou escollit el Primer President de la Comunitat Econòmica Europea, avui en dia anomenada Comissió Europea. Durant la seva presidència s'oposà fermament a la idea de Charles de Gaulle de l'Europe des Etats ("Europa dels Estats") i adoptà un rol federal, cosa que el forçà a dimitir el juny de 1967. L'any 1961 fou guardonat amb el Premi Internacional Carlemany, concedit per la ciutat d'Aquisgrà, en reconeixement dels seus valors europeistes.
Des de 1969 a 1972 fou membre del Bundestag pel seu partit polític, la Unió Demòcrata Cristiana d'Alemanya (CDU). Des de 1968 a 1974 fou president del Consell del Moviment Europeu.

## Vegeu també

* Doctrina Hallstein
* Comissió Hallstein

## Enllaços externs

* (anglès) Informació de Walter Hallstein a la Comissió Europea
* (anglès) Premi Internacional Carlemany
# Windhoekita

La windhoekita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la palygorskita. Anomenada així per la ciutat de Windhoek, propera a la localitat tipus. De visu és indistingible de la tuperssuatsiaïta. Es troba relacionada estructuralment amb la tuperssuatsiaïta i la raïta.

## Característiques

La windhoekita és un silicat de fórmula química Ca₂Fe$^{3+}$$_{2.67}$[Si₈O$_{20}$](OH)₄·10H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la windhoekita pertany a «09.EE - Fil·losilicats amb xarxes tetraèdriques de 6-enllaços connectades per xarxes i bandes octaèdriques» juntament amb els següents minerals: bementita, brokenhillita, pirosmalita-(Fe), friedelita, pirosmalita-(Mn), mcgillita, nelenita, schal·lerita, palygorskita, tuperssuatsiaïta, yofortierita, zakharovita, falcondoïta, loughlinita, sepiolita, kalifersita, gyrolita, orlymanita, tungusita, reyerita, truscottita, natrosilita, makatita, varennesita, raïta, intersilita, shafranovskita, zeofil·lita, minehil·lita, fedorita, martinita i lalondeïta.

## Formació i jaciments

Es troba en forma de cristalls prismàtics d'hàbit llarg de fins a 0,15 mm d'amplitud i 4 mm de llargada. Es pot trobar aïllat o formant agregats. Segons algunes fonts, ha estat descrit associat a neptunita, així com a palygorskita, microclina, arisita-(La), arisita-(Ce), fluorapofil·lita-(K) i egirina. En la seva localitat tipus, únic lloc on s'ha descrit, va ser descoberta com a mineral hidrotermal en cavitats miarolítiques en una fonolita.

## Referències

* ↑ «Windhoekite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Vistabella (Saragossa)

Vistabella, també conegut com a Vistabella de Huerva, és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca del Camp de Carinyena.
# Vistabella (la Secuita)

Vistabella (o Vistabella del Camp) és un poble de 149 habitants (INE 2009) situat al NE del municipi de la Secuita, a la comarca del Tarragonès. El nucli antic de la població està protegit com a bé cultural d'interès local.

## Nucli antic

El nucli antic de Vistabella està format per tres carrers paral·lels: el de Verdaguer i de la Germanor (abans un de sol anomenat de la Bassa), el de Sant Bartomeu i el Major, amb una font al sector nord i la plaça de l'Església modernista de Josep Maria Jujol al sud, que s'anomena Sagrat Cor de Jesús de Vistabella. Aquest nucli és rectangular i compacte amb carrers estrets. En cada extrem d'aquest nucli hi ha un eixamplament. Al sud hi ha dos carrers paral·lels que forma una urbanització al llarg d'un camí pròpia de finals del segle xix. A l'oest hi ha un altre eixamplament al llarg del camí que va de la Secuita a les Gunyoles, ara dit carrer Nou, que es va fer a finals del segle xx.

## Història

Vistabella formava part, inicialment, de les terres que l'arquebisbe Oleguer confià a Robert Bordet, el qual les confià a Guillem de Claramunt perquè les repoblés. A finals del segle xiii, monestir de Santes Creus tenia certs drets sobre la quadra de Vistabella però els compartia amb l'arquebisbe de Tarragona. Eclesiàsticament, Vistabella sempre va dependre de l'església del Codony, fins que l'any 1917 es va construir l'actual temple parroquial. Políticament sempre va estar lligada a la Secuita.

## Societat

Vistabella celebra la festa major d'estiu el dia de Sant Bartomeu (24 d'agost) i, anys enrere, celebrava també la d'hivern el dia 6 de gener, festivitat de Reis. Cada any per la festa major se celebra el Campionat de tennis taula al Casal Jujol que atreu a molts participants d'altres pobles propers que competeixen per obtindre el desitjat trofeu que els portarà al camí de la gloria. Els seus habitants s'anomenen vistabellencs.

## Referències

* 1 2 3 4 «Vistabella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].

## Enllaços externs

* «Vistabella». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Woxx

Woxx és un setmanari multilingüe publicat a Luxemburg. El diari va ser fundat com a GréngeSpoun pels Verds el 23 de setembre de 1988. El 2000 va ser rebatejat com Woxx i es va posar èmfasi en la seva independència, tot i que en els seus editorials encara donen suport als Verds. Es publica setmanalment cada divendres en totes les tres llengües oficials de Luxemburg: francès, alemany i luxemburguès. La seu de Woxx és a la ciutat de Luxemburg. El 2009 va rebre 230.417 € en subvenció de la premsa per part de l'Estat. Woxx va tenir una difusió de 3.000 còpies el 2004 i 3.000, el 2010.

## Referències

* ↑ «Media». Grand Duchy of Luxembourg. [Consulta: 14 novembre 2014].
* 1 2 3 4 «Woxx». Euro Topics. Arxivat de l'original el 22 de gener 2015. [Consulta: 22 gener 2015].
* ↑ Romain Kohn. «Luxembourg». A: Ana Karlsreiter. Media in Multilingual Societies. Freedom and Responsibility. Vienna: Organization for Security and Co-operation in Europe, 2003 [Consulta: 22 gener 2015].
* ↑ «Ministère d'État». Service Information et Press. [Consulta: 20 novembre 2010].
* ↑ Hirsch, Mario. «Luxembourg». A: The Media in Europe. London: Sage, 2004, p. 140. ISBN 978-0-7619-4132-3.
# Wouterus Verschuur

Wouterus Verschuur (Amsterdam, 11 de juny de 1812 – Vorden, 4 de juliol de 1874), fou un pintor neerlandès de temes animals —principalment cavalls— i de paisatges. És un dels darrers representants del Romanticisme en l'art holandès.

## Biografia i obra

Nascut fill d'un joier d'Amsterdam, Verschuur rebé ensenyaments dels pintors paisatgistes i d'animals Pieter Gerardus van Os i Cornelis Steffelaar. Com a part d'aquesta educació Verschuur havia de copiar obres del pintor del segle xvii Philips Wouwerman, i com ell, els temes de Verschuur consten principalment d'escenes en estables, paisatges amb cavalls i paisatges costaners.
Mostrant talent des de ben jove, als 15 anys Verschuur tenia una pintura exhibida a la "Exposició de Mestres Vius" a Amsterdam el 1828. El 1832 i el 1833 guanyà la medalla d'or a l'exposició anual a Felix Meritis. El 1833 se'l nomenava un membre de l'Acadèmia Reial a Amsterdam. El 1839 es feia membre de la societat dels artistes, Arti et Amicitiae. La seva reputació era també considerable a l'estranger. Se'l presentava sovint en les exposicions anuals que viatjaven a les ciutats europees grans en aquell temps. El 1855 Napoleó III adquirí una de les seves pintures a l'Exposició Universal a París.
La popularitat de les seves pintures li facilità recursos econòmics suficients per viatjar arreu i sovint. Feia viatges freqüents a Gelderland i Brabant i a l'estranger a Suïssa i a Alemanya. El 1874, en un dels seus viatges a Gelderland, morí el 4 de juliol a la ciutat de Vorden. Va deixar darrere seu una obra d'aproximadament quatre-centes pintures i dos mil dibuixos. Entre els seus alumnes hi havia el seu fill, Wouterus Verschuur Jr. i Anton Mauve.

## Galeria d'imatges

* Cavalls en una quadra
* Home llegint i dos gossos
* Cavalls i gent en un pati
* A les quadres
* Retrat de Wouterus Verschuur

## Notes

* ↑ "Hollandse Romantiek": Willem Laanstra, p.109
* ↑ "Poezie der werkelijkheid": Luuk Pijl, p.121

## Bibliografia

* Woldring, Josephine; Laanstra, Willem. Hollandse Romantiek (en neerlandès). De Doelenpers, 2001. ISBN 90-70655-32-2.
* Van Heteren, Marjan; Jansen, Guido; De Leeuw, Ronald. Poëzie der Werkelijkheid (en neerlandès). Waanders Uitgevers, 2000. ISBN 90-400-9419-5.
# Wrap

Un wrap (pronunciat /ɹæp/) és una variant del taco o burrito que inclou farciments típics de sándwich embolicats amb tortilla, pita, lavash o algun altre pa pla tou. Els més populars són els wraps de pollastre, però també n'hi ha de carn de vedella o de gambes. A la carn o marisc s'hi afegeix típicament enciam en tires, tomàquet en daus o pico de gallo, guacamole, xampinyons saltejats, cansalada, cebes a la graella, formatge (com cheddar) i algun condiment, com la salsa de "mel i mostassa" o salsa ranchera.
El wrap en la seva forma occidental prové probablement de Califòrnia, com a generalització del burrito Tex-Mex, i es va fer popular en els anys noranta. Beth Dolan de Stamford, Connecticut és la cambrera acreditada per servir el primer "wrap" després quan el restaurant es va quedar sense pa. A part d'aquesta, la història de Valentine data l'ús del nom 'wrap' a mitjans de la dècada de 1990, després de fos documentat a Califòrnia.

## Referències

* ↑ Akasha Richmond, Hollywood Dish, 2006, p. 115. ISBN 1-58333-241-3
* ↑ The Oxford English Dictionary cites an article in the 12 octubre 1989 Los Angeles Times mentioning "The Juicy Wrap, a whole-wheat lavash (tortilla-type) sandwich‥is popular at I Love Juicy in West Hollywood."
* ↑ Becky Mercouri, "Wraps", in Andrew F. Smith, The Oxford Companion to American Food and Drink, 2007. ISBN 0-19-530796-8
* ↑ Ken Hoffman, "Watching Little Leaguers make Valentine's day", Houston Chronicle, 24 August 2010 article

## Vegeu també

* Dürüm
* Pa Tabun
# Wangenbourg-Engenthal

Wangenbourg-Engenthal (en alsacià Wàngeburi-Angedààl) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 704 habitants.
Forma part del cantó de Saverne, del districte de Molsheim i de la Comunitat de comunes de la Mossig i del Vignoble.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.166 | 1.218 | 1.244 | 1.176 | 1.159 | 1.182 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Daniel Acker | |
# Xaixikman

Xaixikman (en rus: Шашикман) és un poble de la república de l'Altai, a Rússia, que el 2016 tenia 691 habitants, pertany al districte d'Ongudai.

## Referències

* ↑ http://www.ongudai-ra.ru/index.php/%D0%BD%D0%BE%D0%B2%D0%BE%D1%81%D1%82%D0%B8/peredvizhnoj-fap-nachal-rabotu-v-ongudajskom-rajone
* ↑ https://www.lawmix.ru/zakonodatelstvo/1955751
# Zacuscă

La zacuscă és un plat de verdures fregides en oli, típic de molts països dels Balcans, especialment de Romania. En Turquia és conegut com a acuka. Els seus ingredients principals són albergínies, pebrots vermells i cebes al forn. S'hi poden afegir tomàquets, bolets pastanagues, etc. Existeixen moltes varietats de zacuscă, canviant els ingredients emprats. També s'hi poden afegir espècies, normalment el pebre i el llorer.
D'acord amb la tradició romanesa, després de la collita de tardor, les famílies els preparen en conserva en flascons estèrils per a ser consumits durant l'hivern. Avui en dia es poden trobar a les botigues. La presentació habitual és untat en una llesca de pa.
Un preparat molt similar a Bulgària rep el nom de lutenița.

## Etimologia

El mot zacuscă és d'origen eslau (закуска, zakuska), amb el significat de snack o aperitiu. L'arrel eslava (кус, kus) vol dir gustós, deliciós o mos.

## Ingredients bàsics

* Ceba
* Pebrot
* Albergínia
* Tomàquet
* Oli
* Espècies

## Tipus de zacuscă

* De pebrots
* De bolets
* De mongetes
* De peix de Lippovan

## Vegeu també

* Bibertuzu
* Samfaina

## Enllaços externs

* Receptes de zacuscă Arxivat 2020-06-01 a Wayback Machine. (romanès)
* Recepta en fotos (anglès)
# Zadovita

La zadovita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany i dona nom al grup de la zadovita. Rep el seu nom en honor d'Alexandr Efimovich Zadov (1958-2012), mineralogista i recol·lector de minerals rus, especialista en la mineralogia dels silicats de calci.

## Característiques

La zadovita és un nesosilicats de fórmula química BaCa₆[(SiO₄)(PO₄)](PO₄)₂F. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2013. Cristal·litza en el sistema trigonal. És un mineral amb un tipus d'estructura modular nou, estretament relacionat amb l'estructura de la nabimusaïta. És l'anàleg de fòsfor de l'aradita. Difereix de la gazeevita per la substitució d'un dels grups de fosfats per ortosilicat, els dos últims per sulfat i fluor per òxid. L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu d'Història Natural de Berna, a Suïssa, amb el número de catàleg NMBE 4210.

## Formació i jaciments

La localitat tipus de la zadovita i també de l'aradita es troba a la part central de la conca de l'Hatrurim, a 5 km al sud-est de la ciutat d'Arad, a la vora dels deserts del Nègueb i Judea, a Israel. Es tracta de l'únic indret on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Zadovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 novembre 2017].
* ↑ «Arad, Negev, Israel» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 novembre 2017].
# Chorley (desambiguació)

«Chorley» té aquests significats:
# Collet de Sangrà

El collet de Sangrà és una collada del terme municipal de Pinell de Solsonès, a la comarca del Solsonès. Està situada a 661 m. d'altitud, a uns 70 m. al nord de la masia de la Casa Nova de Sangrà. Hi passa el camí pavimentat que mena de Sant Climenç a Madrona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Coll de Trilla

El Coll de Trilla és una collada de 831 metres d'altitud del terme municipal de la Molsosa, a la comarca del (Solsonès).
Es troba a prop i a llevant del poble de la Molsosa, a tocar de la Molsosa Vella. És a la part de ponent de la Serra del Pal, a llevant del Pla de Trilla. Hi passen el GR 7 i pistes rurals

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Christian Träsch

Christian Träsch (Ingolstadt, l'1 de setembre de 1987) és un futbolista professional alemany que juga com a migcampista al Wolfsburg de la 1.Bundesliga.