OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Otto Warburg

* Per a altres significats, vegeu «Otto Heinrich Warburg».
Otto Warburg (1859–1938), va ser un botànic alemany i expert en l'agricultura industrial.
Va néixer el 20 de juliol del 1859 a Hamburg a una família benestant jueva no practicant, que li va donar una educació humanista. Va ser un membre actiu Organització Sionista Mundial.
Estudià química a Múnic i fisiologia a Tübingen amb Wilhelm Pfeffer. L'any 1885 s'embarcà en una expedició de quatre anys al sud d'Àsia i al sud-est d'Àsia i Austràlia. El 1911 Warburg va ser elegit president del Organització Sionista Mundial a Palestina. Warburg va ser el fundador de L'Estació Experimental d'agricultura de Tel-Aviv. Un dels seus estudiants va ser Naomi Feinbrun-Dothan.
De 1913 a 1922 va publicar els tres volums de Die Pflanzenwelt (El món de les plantes). A Berlín va cofundar la revista especialitzada en agricultura tropical, Der Tropen Pflanzer
Warburg també va ser un dels membres de l'expedició El Arish, nomenat per Theodor Herzl com el membre per l'agricultura. L'equip estava dirigit per Leopold Kessler. Va ser el fundador del jardí botànic de la Universitat hebrea Mont Scopus.
Entre els tàxons als quals va donar nom figuren Dovyalis caffra, Virola peruviana, Cephalosphaera usambarensis, i la planta carnívora Nepenthes treubiana.

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* ↑ «Otto Warburg» (en alemany). Botanischer Garten und Botanisches Museum Berlin. Arxivat de l'original el 2012-11-28. [Consulta: 16 gener 2015]. (biografia)
* ↑JAFI: Zionist Congresses: First Congress - Basilea, 1897 Arxivat 2008-12-01 a Wayback Machine.
* ↑ «Englera 26». bgbm.org (Botanisher Garten und botanishes Museum Berlin). Arxivat de l'original el 2020-11-24. [Consulta: 16 gener 2015].
* ↑ Kirsh, Nurit. «Feinbrun-Dotan, Naomi». Encyclopedia. Jewish Women's Archive. [Consulta: 2 juliol 2017].

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Otto Warburg
* «Otto Warburg - A biographical Note» (en anglès). The Hebrew University of Jerusalem, 2005.
# Oyamia nigribasis

Oyamia nigribasis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: l'Extrem Orient Rus, la Xina, la península de Corea i l'Àsia oriental.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1907. Rozpr. Ceské. Akad. 16(31):21.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Banks, 1920. Bull. Mus. Comp. Zool. 64(3):316.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Stark, B.P., 2010. Studies on Korean stoneflies (Insecta: Plecoptera) with descriptions of two new species. Illiesia, 6(01):1-10. «PDF».
* ↑ Isobe, Y. & S. Uchida, 2009. Japanese species of the genus Oyamia (Plecoptera: Perlidae), with notes on O. nigribasis from Korea. Aquatic Insects, 31 (Supplement 1):231-244. «Enllaç». (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Claassen, 1940. Mem. Cornell agric. Exp. Sta. 232:128.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:281.
* Sivec, Stark & Uchida, 1988. Scopolia 16:1-66.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
* BioLib (anglès)
# Oyamia cryptomeria

Oyamia cryptomeria és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.
En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.
Es troba a Àsia: el Japó (l'oest de l'illa de Honshu, incloent-hi el llac Biwa).

## Referències

* ↑ Klapálek, 1907. Rozpr. Ceské. Akad. 16(31):21.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Isobe & Uchida, 2009. Japanese species of the genus Oyamia (Plecoptera: Perlidae), with notes on Oyamia nigribasis from Korea. Aquatic Insects 31(Supplement 1):233. «Enllaç».
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
# Paradise (Califòrnia)

Paradise és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2009 tenia 26.465 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Paradise tenia 26.408 habitants, 11.591 habitatges, i 7.244 famílies. La densitat de població era de 558,7 habitants/km².
Dels 11.591 habitatges en un 23% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,7% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 37,5% no eren unitats familiars. En el 32% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,4% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 21,2% entre 25 i 44, un 25,3% de 45 a 60 i un 27,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.863 $ i la renda mediana per família de 41.228 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.419 $ mentre que les dones 25.231 $. La renda per capita de la població era de 19.267 $. Entorn del 9,7% de les famílies i el 12,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Incendis forestals

A principis de novembre va arribar un rebrot dels incendis forestals, a aquesta població, que va ser destruïda gairebé completament.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Paradise». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Paradise». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ dos-grandes-incendios-en-california-dejan-ya-25-muertos-y-mas-de-300-000-evacuados
# ParadiseConsumer Group

The ParadiseConsumer group fou un grup artístic format per Pep Aguareles, Eve Ariza, Helena guardia, Susana Herrador establert al Principat d'Andorra Va estar actiu entre 2004 i 2009.

## Història

El grup es va formar el 2004 i van participar com a representants d'Andorra en un festival d'art dels Petits Estats a San Marino anomenat Small states under uncertain stereotipes, comissariat per Rita Canarezza i Pier Paolo Coro, impulsors del projecte Little Constellation i de NUA (New Arts and Research)
El grup de treball es va crear amb l'objectiu d'unificar i impulsar relacions culturals entre petits estats. Els representants del grup andorrà es van constituir informalment com a ParadiseConsumer Group, nom extret del seu primer treball, un vídeoart anomenat Paradiseconsumer, filmat als grans magatzems Andorra 2000. El vídeo és una anàlisi sobre els estereotips no certs dels petits estats i tracta de l'Andorra barata, de l'Andorra com a Paradís de Consum, que fou i que ja no és.
Més endavant van seguir amb Passivcity, un segon vídeo que tractava sobre el tema de la Passivitat, aquest es va presentar per primera vegada el 2008 a la Fabrica de Vapore, Neon campo base de Milà.

## Referències

* ↑ «Littleconstellation».
* ↑ «Alba Sarlé i Consumer Group colen el seu videoart a Mirades de Dones». Bondia Andorra, 20-03-2014. Arxivat de l'original el 2015-10-03 [Consulta: 25 setembre 2014].
* ↑ «Biografia a Artfacts» (en anglès). Artfacts. [Consulta: 24 setembre 2014].
* ↑ «small states andorra».
* ↑ «nua new arts and contemporary research».
* ↑ «El col·lectiu Little Constellation es dona a conèixer a la mostra Zoom». Arxivat de l'original el 2019-04-30. [Consulta: 30 abril 2019].
* ↑ Paradise consumer
* ↑ «passivcity · paradiseconsumer group · 2009».
# Ozonur

Un ozonur (ozonide en anglès) és:
* l'anió inestable, O₃$^−$, derivat de l'ozó ;
* un compost orgànic RO₃ similar a un peròxid orgànic format per la reacció de l'ozó i d'un compost insaturat.

## Vegeu també

* Ozonòlisi
# Padrenda

Padrenda és un municipi de la província d'Ourense a Galícia. Pertany a la comarca d'A Terra de Celanova. En el nucli urbà es troba l'església de San Roque. La vegetació està composta per roures, pins i castanys.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 4.142 | 4.038 | 4.887 | 5.041 | 2.479 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Economia

Es conrea el blat de moro, patates, fruiteres i vinya. Bestiar boví i porcí. Manufactures de la fusta.

## Festes

San Xoan de Crespos : Segons dicta la tradició se'ls sostreu a la nit als veïns de la localitat els seus antics carros de fusta per a penjar-los del roure situat en la plaça del poble. On els propietaris de les substracciones de la nit passada els venen a recollir a aquesta plaça.

## Turisme

Es pot gaudir d'un viatge en catamarà a la vora del Miño, així com rafting i ponting. Dintre de la caça destaquen la del conill i el senglar i en la pesca, la truita i l'anguila.
# Padri

* No s'ha de confondre amb Padrí.
Padri (derivat d'arang Pidari que vol dir "homes de Pedir" que eren els que feien el pelegrinatge a través del port de Pidïe a Aceh) fou un moviment de renaixement musulmà entre els minangkabau de Sumatra. El 1803 un padri de nom Hajj Miskin va proclamar la gihad i va ordenar vestir de blanc, seguir un puritanisme extrem i renunciar a l'opi i les begudes fortes; les dones havien de cobrir el rostre i els homes portar barba; les joies estaven prohibides i les cinc pregàries diàries eren obligatòries. Els seus seguidors es van apoderar de diversos pobles on van establir aquestes normes en gran part copiades del wahhabisme que havia vist en el pelegrinatge. Alguns dels caps locals van practicar una gran violència i el 1815, sota pretext d'una negociació, Tuanku Lintau, de Tanah Datar, va matar diversos membres de la família reial minangkabau. Alguns pobles que no es sotmetien foren cremats. Quan la victòria a tot el país minangkabau estava a tocar els holandesos van reocupar Padang, principal port del país. La família reial i caps hostils van pactar amb els holandesos (febrer de 1821) cedint el país a aquestos a canvi de lluitar contra els padri. La guerra Padri va durar de 1821 a 1838 i finalment les forces colonials van aconseguir el triomf. Un dels caps padri més destacats fou Tuanku Imam de Bonjol, que va resistir fins al 1837. Exiliat Imam, els darrers padris foren derrotats a Daludalu i el país va quedar dominat (1838).

## Referències

* ↑ Hendrik Merkus Lange, Het nederlandsch Oost-Indisch Leger ter westkust van Sumatra. 1819-1845, 2 volums, 1852
# Panem et circenses

Panem et circenses (Pa i circ) (literalment, pa i jocs del circ) és una locució llatina pejorativa d'ús actual que descriu la pràctica d'un govern que per mantenir tranquil·la la població o per ocultar fets controvertits proveeix les masses d'aliment i entreteniment de baixa qualitat i amb criteris assistencials.
Gramaticalment, està formada per l'acusatiu de panis, -is (pa) i l'acusatiu de circensis, -e (circense).

## Origen

La frase fou creada el segle i pel poeta romà Juvenal i es troba a la seva Sàtira (10 81). En el seu origen descrivia el costum dels emperadors romans de regalar blat i entrades per al circ (curses de carretes i altres) per tal de mantenir el poble distret de la política.
Juli Cèsar manava distribuir blat gratuïtament, o vendre'l molt barat, als més pobres, cosa que afectava unes dues-centes mil persones. Tres segles més tard Marc Aureli seguiria amb aquest costum i repartiria de franc dos pans cada dia a unes tres-centes mil persones.

## Frases de sentit equivalent

La frase descriu de manera despectiva l'acció política que alguns grups poderosos fan per entretenir el poble amb jocs inofensius per tal de desviar l'atenció de la vida política reservada a les elits. Equival actualment a l'expressió pan y toros en castellà i també s'usa pa i futbol. En rus es diu хлеба и зрели (pa i espectacle). Però ja a Nàpols durant el període borbònic s'emprava l'expressió Feste, farina e forca per definir els entreteniments que s'oferien al populatxo.

## Ús en diversos idiomes

És interessant veure com la frase, malgrat haver sorgit del llatí, s'ha traduït a diversos idiomes moderns. Heus ací alguns exemples:
* Alemany: Brot und Spiele
* Anglès: Bread and circuses
* Castellà: Pan y circo
* Català: Pa i circ
* Finès: Leipää ja sirkushuveja
* Francès: Du pain et des jeux
* Gallec: Pan e circo
* Italià: Pane e circo
* Luxemburguès: Brout a Spiller
* Portuguès: Pão e circo
* Suec: Bröd och skådespel

## Referències

* ↑ Paul Veyne «Panem et circenses : l'évergétisme devant les sciences humaines». Annales. Économies, Sociétés, Civilisations, 24, 3, 1969, pàg. 785-825.
* ↑ Juvenal's literary and cultural influence (Book IV: Satire 10.81)
* ↑ «American Heritage Dictionary: to placate or distract.». Yahoo. Arxivat de l'original el 2012-11-05. [Consulta: 3 gener 2017].
* ↑ Infoplease Dictionary as pacification or diversion.
* ↑ Potter, D. and D. Mattingly, Life, Death, and Entertainment in the Roman Empire. Ann Arbor (1999).
# Pablo Helguera

Pablo Helguera (Ciutat de Mèxic, 1971) és un artista, pedagog cultural i escriptor establert a Nova York. El seu treball se centra en temes que oscil·len entre la història, la pedagogia, la sociolingüística, l'etnografia, la memòria i l'absurd, que tracta mitjançant formats variats com la lectura, les estratègies d'exposició en museus, les performances musicals i la ficció escrita.
Helguera ha exposat en institucions com Museo de Arte Reina Sofía (Madrid), Royal College of Art (Londres), 8a Bienal de La Habana, Shedhalle (Zuric), MoMA PS1 i Brooklyn Museum (Nova York), Tokyo Metropolitan Art Museum, entre moltes altres, i el seu treball ha estat ressenyat a Art in America, Artforum, The New York Times i ArtNews, entre altres publicacions. Ha estat guardonat amb diverses beques i premis internacionals d'art, com la John Simon Guggenheim Fellowship i la Creative Capital Grant. Ha estat resident principal de Location One a Nova York (2011-2012). A més, des del 1991 ha treballat en diferents museus d'art contemporani, com el Guggenheim Museum de Nova York, on va ser cap de Programes Públics al Departament d'Educació, i des del 2007 és director de Programes Acadèmics i per a Adults del MoMA. El 2010 va ser designat comissari pedagògic de la 8a Biennal de Mercosur, celebrada el 2011 a Porto Alegre (Brasil).
És autor dels següents llibres: Endingness (2005), The Pablo Helguera Manual of Contemporary Art Style (2005), The Witches of Tepoztlán (and other Unpublished Operas) (2007), The Boy Inside the Letter (2008), Theatrum Anatomicum (and other performance lectures) (2008), The Juvenal Players (2009), Artoons 1, 2, and 3 (2009-10), What in the World (2010), Urÿonstelaii (2010), Estela y las Hojas (2010), The School of Panamerican Unrest (an antology of Documents) [with Sarah DeMeuse] (2011), Education for Socially Engaged Art (2011), Art Scenes: The Social Scripts of the Art World (2012), Onda Corta (2012) i Artunes (2012).

## Referències

* ↑ «Pablo Helguera». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 març 2016].
# Patacolls

Patacolls és un clot -petita vall molt tancada- del municipi de Castell de Mur, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Mur, en terres de l'antiga caseria de les Esplugues.
Està situat al nord-est de les Esplugues, a prop i a ponent de la cruïlla de la carretera LV-9124 amb la Carretera de Santa Llúcia de Mur. És al sud-oest del Solà de Roca i al nord-est del Solà de les Esplugues. S'hi forma el barranc de la Gessera.
# Patacó

«Patacó» té aquests significats:
* Patacó (fitxa), fitxa de cartó, cartolina o plàstic per jugar a patacons. Antigament es feien amb cartes o naips vells mentre que modernament s'han comercialitzat internacionalment amb el nom de Tazos.
* Patacó (joc), joc antic en que es posen els patacons de cap per avall, es colpegen amb el palmell de la mà i, si es donen la volta, es guanyen.
* Patacó (moneda), monedes de diferents èpoques (des de l'edat mitjana fins a l'actualitat) i diferents països (Aràbia, Argentina, Colòmbia, Macau, Amèrica Central i del Sud).
* Pataco (gastronomia catalana), plat típic del Baix Camp fet fonamentalment amb tonyina i patata.
* Patacón (gastronomia llatinoamericana), fregit a força de plàtans verds, popular a diversos països llatinoamericans i del Carib. En les Antilles espanyoles, a Centreamèrica (a excepció de Panamà i Costa Rica) i en parts de Veneçuela, es coneix com a tostón.
* Bons patacón, bons emesos a Argentina durant la crisi econòmica de l'any 2001.
# Pandoraïta-Ba

La pandoraïta-Ba és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom de la mina Pandora, als Estats Units, la seva localitat tipus.

## Característiques

La pandoraïta-Ba és un òxid de fórmula química BaV$^{4+}$₅V$^{5+}$₂O$_{16}$·3H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2018, sent publicada per primera vegada el 2019. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Els exemplars que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservats a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb els números de catàleg: 67293 i 67294.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Pandora, situada al districte miner de La Sal, dins el comtat de San Juan (Utah, Estats Units), on es troba com a mineral secundari en una matriu formada per grans de quars recristal·litzats de l'arenisca original. Aquesta mina és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Pandoraite-Ba» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 juliol 2021].
# Parc d'Antoni Santiburcio

El Parc d'Antoni Santiburcio és un parc situat al barri de Sant Andreu de Barcelona. Actualment ocupa una superfície d'1,2 ha però està previst que s'ampliï a 2,2 ha, convertint-se així, amb la zona verda més gran del barri. L'espai està dedicat a Antoni Santiburcio i Moreno, polític i sindicalista andalús establert a Sant Andreu.

## Configuració del Parc

El parc està ubicat a l'espai de les antigues Casernes de Sant Andreu, delimitat pels carrers de Torres i Bages, Palomar, Gran de Sant Andreu i Passeig de Santa Coloma. Es tracta de la primera gran actuació d'urbanització de les Casernes de Sant Andreu que també comportarà la construcció d'habitatges de protecció oficial, equipaments i nous vials. El paviment majoritari de l'espai és el sauló de tonalitats mentre que el camí central del parc és asfalt de color. El Parc conté una sèrie d'espais de zona d'estada, una esplanada, un parterre aromàtic (un espai amb plantes aromàtiques), una zona arbrada amb àrees d'exercici i la zona de la font accessible. Al sector proper al Carrer gran de Sant Andreu, hi ha un turó cobert d'espècies arbustives tapissants. Un camí corona el turó formant petites placetes mirador al llarg del recorregut.

## Refugi d'aigua

El parc incorpora una zona de fonts que actua com a zona de lleure i és la primera font construïda com a refugi d'aigua a la ciutat. Es tracta d'una font de 234 brolladors. El funcionament de la font està controlat des del Centre de Control de Barcelona Cicle de l'Aigua (BCASA). Aquests brolladors també disposen d'un enllumenat led, la qual cosa permet fer coreografies de llum i aigua jugant amb els colors i l'alçada dels brolladors. Els jardins amb aigua són una de les mesures d'adaptació del Pla Clima de la ciutat de Barcelona, en el punt relatiu a prevenir la calor que preveu la creació d'una xarxa de "refugis climàtics" per tal de garantir la salut en episodis d'altes temperatures. Una de les accions destacades és impulsar accions refrescants en tots els àmbits territorials, com són, la creació de refugis d'aigua a partir de l'adaptació de fonts ornamentals en fonts accessibles per poder-se remullar. El 30 d'agost de l'any 2018, dues setmanes després de la inauguració de l'espai, es va clausurar la font pel brot de 12 casos de gastroenteritis.

## Ampliació del Parc

La segona fase del parc incorporarà una zona de jocs infantils, amb una gran superfície de cautxú rodejat de parterres arbustius i una zona amb parterres florals. Aquesta ampliació tindrà una superfície d'uns 6.000 metres quadrats i un pressupost de 2,5 milions d'euros. Les obres s'iniciaran la primera meitat de l'any 2019.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Andreu estrena a Casernes un nou espai verd de 12.000m2 i el primer refugi d'aigua de la ciutat». Servei de Premsa. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «L'Ajuntament tanca les fonts de Santiburcio per casos de gastroenteritis». betevé.
# Partit Conservador de Nova Zelanda

El Partit Conservador de Nova Zelanda (en anglès: Conservative Party of New Zealand) és un partit polític neozelandès sense representació parlamentària. Va ser fundat l'agost de 2011, tres mesos abans de les eleccions neozelandeses de 2011, pel multimilionari Colin Craig. El partit és un partit conservador, tant fiscalment com socialment.
En les eleccions de 2011 el partit fou una campanya extensa en què rebé el 2,65% del vot neozelandès. En aquesta campanya electoral al Partit Conservador li va costar 1,88 milions de dòlars, equivalent a costar-los-hi 31,71$ per cada vot únic. El sistema electoral neozelandès requereix que un partit per entrar a la Cambra de Representants hagi de rebre el 5% del vot nacional o guanyar en una circumscripció electoral, cap dels dos el Partit Conservador fou capaç d'aconseguir.

## Resultats electorals

| Eleccions | Vots pel partit | Percentatge de vots | Nombre d'escons guanyats | Nombre d'escons totals |
| 2011 | 59.237 | 2,65% | 0 | 121 |

## Líders

| | Líder | Termini |
| 1 | Colin Craig | 2011-actualitat |

## Referències

* 1 2 (anglès) «Key People». Partit Conservador de Nova Zelanda. [Consulta: 15/10/2013.]
* ↑ (anglès) «Official Count Results – Overall Status Arxivat 2011-11-28 a Wayback Machine.». Elections New Zealand. [Consulta: 04/08/2012.]
* ↑ (anglès) Young, Audrey: «Conservatives got least bang for buck». The New Zealand Herald. [Publicació: 24/03/2012.] [Consulta: 04/08/2012.]

## Vegeu també

* Conservadorisme
* Capitalisme
* Llista de partits polítics de Nova Zelanda

## Enllaços externs

* (anglès) Pàgina web oficial del Partit Conservador de Nova Zelanda
# Parc Nacional de Seiland

El Parc Nacional de Seiland (en noruec: Seiland nasjonalpark) és un parc nacional de Noruega, que es troba als municipis d'Alta, Hammerfest i Kvalsund al comtat de Finnmark. L'illa de Seiland és la segona més gran de Finnmark després de la de Sørøya, i les dues glaceres de l'illa, Seilandsjøkelen i Nordmannsjøkelen, són les glaceres més septentrionals d'Escandinàvia. El punt més alt del parc és de 1.078 metres d'altura sobre el nivell del mar, la muntanya Seilandstuva. Els fiords constitueixen 9,6 quilòmetres quadrats d'àrea del parc.

## Nom

El nom de l'illa ha de ser molt antic, del protonòrdic Sai-aujo ("illa-mar"), i el nom de l'idioma sami septentrional Sievju és probablement un vell préstec i la reflexió d'aquest formulari. En temps nòrdics el nom es va transformar primer en sae -ei, i després simplement sei. L'últim element de la terra significa "terra" o "illa" és un afegit posterior.

## Referències

* ↑ «Seiland national park» (PDF). Norwegian Directorate for Nature Management. [Consulta: 16 gener 2013].
# Parc Nacional de Sanqingshan

Muntanya Sanqing (xinès: 三清山, pinyin: sanqing Shān) és una reconeguda muntanya sagrada taoista situat a 40 km al nord del comtat de Yushan, província de Jiangxi, Xina amb un paisatge excepcional.Està inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 2008.
Sanqing significa els «Els tres purs» en xinès com la Muntanya Sanqing es compon de tres cims principals: Yujing, Yushui i Yuhua, que representen la Trinitat taoista.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Mount Sanqingshan National Park» (en anglès). [Consulta: 18 març 2021].