# Pilav

Pilav és el nom general d'un grup de plats turcs a base d'arròs, bulgur o pasta (de l'estil orzo o vermicelli) o una barreja de dos o més d'aquests ingredients. També es diu polo (پلو), polao, pilau, pilaf, pilaff, pilafi (Πιλαφί), plov o pulao en els idiomes turc, azerbaidjanès, kazakh, kurd, kirguís, marathi, uzbek, turcman, urdu, bengalí, hindi, paixtu, persa, armeni, grec, etc. Es fa bullint arròs en un brou assaonat. El color marronós del plat s'obté amb ceba fregida, i també amb moltes espècies. La paraula pilaf prové del turc i aquest del persa clàssic, de la paraula sànscrita pulaka (पुलाक).
Els plats pilaf (de vegades fets amb uns altres cereals que no són l'arròs, com ara la quinoa) són corrents a l'Orient mitjà, l'Àsia central, i l'Àsia meridional, l'Àfrica oriental, Sud-amèrica, i el Carib. A la cuina occidental, l'arròs pilaf és un dels acompanyaments de carns més tradicionals, i s'acostuma a fer afegint-hi mantega.

## Origen

El diccionari etimológic de Sevan Nişanyan diu que la paraula pilav és d'origen sànscrit i ha entrat a l'idioma turc a través del persa. Per tant, pilav es troba relacionat amb els plats indio-asiátics com pilaw, pulaw, pulao i similars però es consumeix de manera diferent. El viatger otomà Evliya Çelebi fa referències a alguns plats de pilav al seu llibre Seyahatname.
A alguns països el pilav es diu pilaf, per exemple als Estats Units, però autors anglosaxons, com Donald Quataert, Jim Masters i Dani Valent prefereixen la paraula pilav. Alguns llibres en diuen "Turkish pilav".
Una acadèmica turca-americana, Ayla E. Algar, a la seva obra "Classical Turkish Cooking: Traditional Turkish Food for the American Kitchen", sense parlar de noms, explica com els turcs van conèixer l'arròs dels perses i van inventar el pilav, quan els perses feien uns altres plats d'arròs, com un ingredient més dels seus plats salats i postres, o per a fer midó.

## Varietats

A Turquía es fa el pilav barrejant l'arròs (o bulgur o pasta) amb un gran nombre d'ingredients com ara les verdures (albergínies o mongetes tendres), els cigrons, carn de be, d'ovella o de vedella), pollastre, mariscs (tarak, musclos) i peixos (aladroc).
La major part d'aquestes varietats es fan bullint, però algunes es fan al forn, com és el cas de l'"hamsili pilav". Només a la cuina de Gaziantep es fan més de 40 variants de pilav amb arròs, bulgur, dövme o firik (productes de blat).
Noms d'algunes varietats:
* Ankara tava- Pilav d'orzo fornejat amb carn de xai o vedella
* İç pilav, içli pilav o iç pilavı - Pilav amb espècies, pinyons, panses de corinto i fetge oví
* Meyhane pilavı - Pilav de bulgur amb cigrons
* Şehriyeli pilav - Pilav d'arros amb orzo o vermicelli
* Patlıcanlı pilav - Pilav d'arros amb albergínies
* Nohutlu pilav - Pilav d'arros amb cigrons
* Domatesli pilav- Pilav d'arros amb tomàquets, un varietat molt lleugera d'estiu
* Taraklı pilav - Pilav d'arros amb petxines
* Midyeli pilav - Pilav d'arros amb musclos (Diferent al midye dolma.)
* Tavuklu pilav - Pilav d'arros amb pollastre
* Etli pilav - Pilav d'arros o bulgur amb carn
* Hamsili pilav - Pilav d'arros amb aladrocs
* "Dible" o fasulyeli pilav - Pilav d'arròs amb mongetes verdes
* Perde pilavı
* Sütlü pilav - Pilav amb llet, especialitat de la cuina de Tsolakert

## En la cultura popular

A Turquia un menjar sense pilav no es considera complet. El pilav es menja tant com a acompanyament d'uns altres plats com com un plat independent. Al primer cas, el plat més popular és "kuru fasulye - pilav" (mongetes seques amb pilav), que és considerat per molta gent "el plat nacional" de Turquia. Al segon cas, que és la manera tradicional, el pilav generalment s'acompanya de iogurt, cacık o ayran.
El consum de varietats de pilav és tan difós a Turquía que hi han restaurants i cadenes de restaurants especialitzats, com "Pilavi", "Pilav Sarayı" (Palau del Pilav) o "Pilav Evi" (Casa del Pilav).
El pilav també es reflecteix a la cultura: "Pilavdan dönenin kaşığı kırılsın" (Que se li trenqui la cullera a aquell que deixi de menjar el seu pilav) és una dita popular que descriu el coratge que cal per assolir una cosa.

## Referències

* 1 2 Algar. Complete Book Of Turkish Cooking. Routledge, 28 octubre 2013, p. 204–. ISBN 978-1-136-16614-3.
* ↑ "Rice Pilaf". Cooks.com (website). Accessed May 2010.
* ↑ «Receta de arroz pilaw o pilaf». Directo al paladar. [Consulta: 9 gener 2016].
* ↑ http://www.nisanyansozluk.com/?k=pilav&lnk=1
* 1 2 Orientations. Pacific Communications Limited, 1978.
* ↑ Evli̇ya Çelebi̇. Evliya Çelebi&s book of travels. 2. Evliya Çelebi in Bitlis. BRILL, 1988, p. 116–. ISBN 90-04-09242-0.
* ↑ Martha Kneib. Turkey: A Primary Source Cultural Guide. The Rosen Publishing Group, 2004, p. 95–. ISBN 978-0-8239-3842-1.
* 1 2 Donald Quataert. Consumption Studies and the History of the Ottoman Empire, 1550-1922: An Introduction. SUNY Press, 2000, p. 154–. ISBN 978-0-7914-4431-3.
* ↑ Dani Valent; Perihan Masters; Jim Masters Turkey. Lonely Planet, 2000. ISBN 978-1-86450-027-1.
* ↑ Ayla E. Algar. Classical Turkish Cooking: Traditional Turkish Food for the America. HarperCollins, 30 juliol 2013, p. 13–. ISBN 978-0-06-203911-8.
* ↑ Turkey. Millı̂ Folklor Araştırma Dairesi. Türk Mutfağı sempozyumu bildirileri. Kültür ve Turizm Bakanlığı, 1982.
* ↑ http://www.kolaylezzet.com/kolay-yemek-tarifleri/et-yemekleri/510-firinda-kolay-ankara-tava-nasil-yapilir.html
* ↑ Lois Sinaiko Webb. Multicultural Cookbook of Life-cycle Celebrations. ABC-CLIO, 1 gener 2000, p. 132–. ISBN 978-1-57356-290-4.
* ↑ Aziz Nesin-Tahsin Saraç mektuplaşmaları. Düşün yayıncılık, 1995.
* ↑ Ozcan Ozan. The Sultan's Kitchen: A Turkish Cookbook. Tuttle Publishing, 13 desembre 2013, p. 215–. ISBN 978-1-4629-0639-0.
* ↑ http://www.ardaninmutfagi.com/yemek-tarifleri/makarnalar-pilavlar/ic-pilav
* ↑ Marianna Yerasimos. 500 yıllık Osmanlı yemek kültürü: günümüze uyarlanmış 99 Osmanlı yemeği : Osmanlı mutfağı. Boyut Yayınları, 2002.
* ↑ Lexus. Turkish: A Rough Guide Dictionary Phrasebook. Rough Guides, 2000, p. 250–. ISBN 978-1-85828-751-5.
* ↑ Tatlıdan, tuzluya Türk sofrası: alaturka - alafranga ; yemekler ve tatlılar. Geçit Kitabevi, 1982.
* ↑ Kudret Emiroğlu; A. Cemal Saydam; Nihal Kadıoğlu Çevik Hamsi kurban o göze: deniz, tarih ve mutfak kültürü. Heyamola Yayınları, 2008. ISBN 978-975-6121-73-3.
* ↑ Feyzi Halıcı. Beşinci Milletlerarası Yemek Kongresi: Türkiye, 1-3 Eylül 1994. Atatürk Kültür Merkezi Başkanlığı, 1999. ISBN 978-975-16-1111-6.
* ↑ http://www.kanalben.com/kose-yazisi/1407/milli-yemegimiz-fasulye-pilavdir.html Arxivat 2015-09-29 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.turkcebilgi.com/sozluk/pilavdan_d%C3%B6nenin_ka%C5%9F%C4%B1%C4%9F%C4%B1_k%C4%B1r%C4%B1ls%C4%B1n%5BEnllaç+no+actiu%5D

## Enllaços externs

* Recepta (en turc) de "meyhane pilavı"
* Imatges de "pilav"
* Recipes & descriptions of variety of Persian rice dishes Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Uzbek Palov Osh Recipe Arxivat 2011-07-14 a Wayback Machine.