OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Guerau d'Orlhac

Sant Guerau d'Orlhac és un monestir benedictí fundat per sant Guerau d'Orlhac el 894 a la ciutat d'Orlhac, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.
Va servir, per la seva organització i els seus estatuts, com a model per a la reforma de l'orde benedictí que va dur a terme l'Abadia de Cluny amb sant Odó de Cluny, que havia estat abans abat d'Orlhac i que va escriure una vida de Sant Guerau. Hi va ser monjo i va estudiar-hi Gerbert d'Orlhac, que esdevindria un dels savis del moment i papa com a Silvestre II.
L'abadia tenia un scriptorium important, amb escola, i estava en contacte estret amb escriptoris catalans com el del Monestir de Ripoll, llavors un dels focus culturals del sud d'Europa. Vers l'any 1000 era una etapa important en l'itinerari dels pelegrins en el camí de Sant Jaume.

## Referències

* 1 2 «Orlhac». Enciclopèdia .cat.
* ↑ Bonnassie, Pierre. «V: L'obertura al món». A: Catalunya mil anys enrera, vol. I. Edicions 62, p. 293. ISBN 8429714782.
# Corberana (olivera)

Corberana, a voltes i curiosament anomenada valenciana, és una varietat d'olivera amb tendència a desaparèixer que compta amb algun exemplar a Corbera, així com també a la Garriga, al Vallès Oriental i al Bages. El seu origen és confós, ja que hi ha fonts que argumenten que és originària del primer municipi, i d'altres que expliquen que prové del segon.
Varietat conreada per a l'oli, que es considera de bona qualitat. L'arbre es considera de vigor alt i alta productivitat, de forma erecte, densitat mitja i de regularitat baixa. Hi ha discrepància també en les fonts ja que algunes argumenten que el fruit que produeix madura tardanament i d'altres de manera primerenca o mitjana. En la recol·lecció l'oliva, que ha adquirit color negre, és de despreniment difícil i de rendiment gras del 20 per cent. La seva forma és lleugerament asimètrica amb àpex arrodonit i mugró present. Té abundants i petites lenticel·les.

## Referències

* 1 2 «Corberana» (en castellà). Viveros Sophie. [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ «Les varietats catalanes d'olivera». Quaderns agraris (Institució catalana d'estudis agraris), 2019. [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ «Catàleg de varietats locals d'interès agrari de Catalunya». IRTA. [Consulta: 5 setembre 2021].
# Estratonice del Pont

Estratonice (en llatí Stratonice, en grec antic Στρατονίκη) era una princesa del Pont i una de les nombroses esposes de Mitridates VI Eupator.
Era una dona d'origen humil, filla d'un músic, però va aconseguir tal influencia sobre el rei que es va convertir en una de les seves dones preferides. Quan Mitridates va haver de marxar seguint la costa de l'Euxí, la va deixar al càrrec d'una fortalesa amb importants tresors. Va haver d'entregar la fortalesa i les riqueses a Gneu Pompeu Magne poc després, amb la condició de salvar la vida del seu fill Xifares. Quan es van reunir de nou amb Mitridates aquest la va castigar i va fer matar Xifares davant seu.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Stratonice». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 12 maig 2021].
# Espantaocells

Un espantaocells, espantall, espantapardals o babarota és un ninot que simula una figura humana i que es fa servir per espantar tot tipus d'ocells que freqüenten els camps conreats. El més antic data del segle viii.
Els espantaocells han esdevingut una icona de la cultura popular, i apareixen per exemple a El màgic d'Oz, les aventures de Batman o el Malson abans de Nadal. Se celebren anualment festivals per presentar els espantaocells millor guarnits.

## Referències

* ↑ Diccionari de sinònims Albert Jané, Espantaocells
# Espantacotxes

Un espantacotxes o distanciador és un dispositiu que es posa al darrere d'una bicicleta per obligar els altres vehicles a mantenir una distància de costat durant l'avançament. Normalment és plegable o extensible, fet d'alguna mena de plàstic flexible, i amb alguna mena de reflector per a tenir més visibilitat. La llei francesa estableix que la distància ha de ser de 40 cms.

## Referències

* ↑ http://urbanvelo.org/safety-wing/
* ↑ http://www.fubicy.org/spip.php?article21
# Església de Sant Jaume Sesoliveres

Sant Jaume Sesoliveres és una església romànica construïda el segle xi en una entitat de població del municipi de Piera que rep el mateix nom que el temple, Sant Jaume Sesoliveres.

## Història

El document més antic que fa referència a l'església es remunta a l'any 1063, quan Udalard II, vescomte de Barcelona, va fer una permuta sobre els castells de Piera i de Castellet pel de Pierola. En el terme del castell de Piera hi havia les esglésies de Sant Jaume, Santa Maria, Sant Cristòfol i la Santa Creu.
L'any 1070 i 1184, en els actes de consagració de Santa Maria de Piera, se cita l'església de Sant Jaume, que en va ser sufragània fins que modernament es declarà església parroquial del nucli de població que s'havia creat al seu voltant, i es va convertir en sufragània de Sant Nicolau de Freixe.
En l'any 1569 el pintor Jaume Huguet hi va realitzar el retaule del Roser, posteriorment el 1580 el retaule i la imatge de Sant Jaume. El 1577 el frare Miquel de la Puente va fundar una confraria que fins al segle xix va celebrar la processó del Roser.

## Arquitectura

Les primeres reformes de les que hi ha constància es varen realitzar al segle xvi, a la sagristia i al cor. Posteriorment, es van realitzar obres a l'altar de Sant Sebastià (1669), del Sant Crist (1687) i de Sant Antoni de Pàdua (1689). Durant el segle xviii es va construir el campanar de planta quadrada, que es complementa amb un carilló.
L'església és de planta rectangular, i l'interior està enguixat de manera que queden ocults els arcs torals de la volta de canó. La porta d'accés, situada a la façana oest, està formada per dos arcs de mig punt, que en l'extradós formen una arquivolta. La coberta de l'edifici és de teula àrab.

## Bibliografia

* Benet i Clarà, Albert; Junyent i Maydeu, Francesc; Mazcuñan i Boix, Alexandre. «Sant Jaume Sesoliveres». A: Catalunya Romànica, vol.XIX: El Penedès, L'Anoia. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1992, pàg.455-456. ISBN 8477394024.
* de Palma de Mallorca, Andrés. Santa María de Piera: notas históricas (en castellà). Igualada: Tall. P. Bas Vich, 1942, pàg. 181.
* Escudero i Costa, Antoni; Montserrat i Corchete, Daniel. «Església de Sant Jaume». A: El Terme Municipal de Piera. Capellades: Romanyà, 1981, pàg. 203-204. ISBN 8430038175.
* Escudero i Costa, Antoni. «Arquitectura civil i religiosa a Piera». A: Història de l'Anoia, vol. II. Manresa: Pacir, 1990, p. 93. ISBN 8486538106.
# (460) Scania

(460) Scania és l'asteroide número 478, que es troba al cinturó d'asteroides. Fou descobert per l'astrònom Max Wolf des de l'Observatori de Heidelberg-Königstuhl, el 22 d'octubre del 1900.

## Referències

* Pàgina oficial de la NASA
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 18 octubre 2023].
# (969) Leocadia

(969) Leocadia és un asteroide del cinturó principal descobert per l'astrònom Sergei Ivanovitch Beliavski el 1921 des de l'observatòri de Simeiz (Ucraïna).
Deu el nom a un nom femení de Rússia, però no es deriva de cap persona en concret.
S'estima que té un diàmetre de 19,51 ± 0,7 km. La seva distància mínima d'intersecció de l'òrbita terrestre és de 0,961408 ua.
Les observacions fotomètriques recollides d'aquest asteroide mostren un període de rotació de 6,87 hores, amb una variació de lluentor de 12,57 de magnitud absoluta.

## Referències

* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a ed.. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* 1 2 JPL Small-Body Database
# 21 (desambiguació)

«21» té aquests significats:
* 21 aC, any 21 aC
* 21, any 21 dC
* Vint-i-u, nombre natural senar que segueix el 20 i precedeix el 22
* Joc del 21, joc per beure que es juga normalment amb persones assegudes en cercle
* 21 (pel·lícula), film de 2008 dirigit per Robert Luketic i interpretat per Jim Sturgess, Kevin Spacey, Kate Bosworth i Laurence Fishburne
# FTSE/Athex 20

El FTSE/Athex 20 (anteriorment FTSE/ASE 20) és un índex borsari grec, sent considerat com la principal referència del mercat financer a Grècia i està compost per les vint companyies amb més capitalització negociades a la Borsa d'Atenes. Es va crear en cooperació entre les empreses FTSE Group ("FTSE") i Athens Exchange SA (ATHEX). La selecció per a pertànyer o treure companyies a aquest índex es realitza segons l'acord del FTSE i un Comitè Consultiu ATHEX. La seva base de cotització és l'euro (€). El seu codi ISIN és GRI99201A006.
Entre les seves principals empreses hi ha el Banc Nacional de Grècia, OPAP SA i Hellenic Telecom Org.

## Composició

| Empresa | Logo | Símbol | Pes en l'índex (%) |
| National Bank of Greece S.A. | | ETE | 24.31 |
| Alpha Bank S.A. | | ALPHA | 9.70 |
| OPAP S.A. | | OPAP | 8.38 |
| Piraeus Bank S.A. | | TPEIR | 8.27 |
| EFG Eurobank Ergasias S.A. | | EUROB | 8.24 |
| Hellenic Telecoms S.A. (OTE) | 100px | HTO | 7.88 |
| Bank of Cyprus | | BOC | 5.55 |
| Marfin Investment Group S.A. | | MIG | 5.54 |
| Marfin Popular Bank | | MARFB | 4.79 |
| Coca-Cola HBC S.A. | | EEEK | 3.66 |
| Titan Cement S.A. | | TITK | 2.87 |
| DEI S.A. | | PPC | 2.37 |
| Hellenic Petroleum S.A. | | ELPE | 1.46 |
| Ellaktor S.A. | | ELLAKTOR | 1.42 |
| TT Hellenic Postbank S.A. | | TT | 1.32 |
| Intralot | | INLOT | 1.11 |
| Mytilineos Holdings S.A. | | MYTIL | 0.92 |
| Viohalco S.A. | | BIOX | 0.83 |
| Motor Oil Hellas S.A. | | MOH | 0.78 |
| ATEbank S.A. | | ATE | 0.61 |

## Referències

* «Borsa d'Atenes - Composició de l'índex Athex 20» (en grec, anglès). Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 28 gener 2021].
# FTSE Italia Mid Cap

El FTSE Itàlia Mid Cap és un índex borsari que considera la cotització de les empreses italianes a la Borsa italiana, que formaven part de la sèrie de Blue Chip del MTA i del MTAX (anteriorment «Nou Mercat») i no van ser incloses a l'índex FTSE MIB.

## Societats

Consta de les 60 millors empreses per capitalització de mercat que no pertanyen a l'índex FTSE MIB i els seus components hauran de ser revisats i modificats segons sigui necessari, en un temps de cadència trimestral.
* Nome
* Acea
* Amplifon
* Anima Holding
* Ansaldo STS
* Ascopiave
* Astaldi
* ASTM
* Banca Carige
* Banca Generali
* Banca IFIS
* Banca Intermobiliare
* Banca Popolare di Sondrio
* Beni Stabili
* Brembo
* Brunello Cucinelli
* Cairo Communication
* Cattolica Assicurazioni
* Cementir Holding
* Cerved Group
* Compagnie Industriali Riunite
* COFIDE
* Credito Emiliano
* Credito Valtellinese
* Danieli
* Datalogic
* De' Longhi
* DeA Capital
* DiaSorin
* EI Towers
* Engineering Ingegneria Informatica
* ERG
* Fincantieri
* FinecoBank
* Geox
* Gruppo Editoriale L'Espresso
* Hera Group
* Immobiliare Grande Distribuzione
* I.M.A.
* Indesit Company
* Interpump Group
* Societat Iren
* Italcementi
* Italmobiliare
* Maire Tecnimont
* MARR
* Parmalat
* Piaggio
* RCS MediaGroup
* Recordati
* Reply
* Safilo
* Salini Impregilo
* Saras
* SAVE
* SIAS
* Sol
* Sorin Biomedica
* Unipol
* Vittoria Assicurazioni
* Zignago Vetro
Dades al 26 de setembre de 2014.

## Referències

* Web oficial de la Borsa Italiana S.p.A.
* ↑ FTSE Italia Mid Cap
# 473

L' any 473 (CDL XXIII) va ser un any comú que va començar en dilluns segons el calendari julià. En aquest moment, era conegut com l'any del Consolat de Leo sense col·lega (o, amb menys freqüència, any 1226 Ab urbs condita). La denominació 473 per a aquest any s'ha fet servir des del període medieval, quan la Anno Domini va esdevenir el sistema natural de documentar els anys a Europa.

## Esdeveniments

* Fundació de Kent
* 3 de març - Gundobad (nebot del Ricimer) nomina Gliceri com a emperador de l'Imperi Romà d'Occident. L'Emperador Lleó I el Traci es nega a reconèixe'l i tria Julius Nepos com a candidat.
* 25 d'octubre - Lleó I concedeix al seu net Lleó II, de 6 anys, el títol de César.

## Naixements

* Xiao Zhaoye, Emperador xinès (m. 494)

## Morts

* Eutimi el Gran, bisbe de Palestina (b. 377)
* Gondioc, rei de Burgundi

## Referències

* ↑ «Anno Domini». A: Merriam Webster Online Dictionary. Merriam-Webster, 2003 [Consulta: 4 octubre 2011]. «Etymology: Medieval Latin, in the year of the Lord»
* ↑ «Online Etymology Dictionary». [Consulta: 4 octubre 2011].
# Eyalat d'Özi

L'eyalat d'Özi o de Silistra fou una divisió administrativa otomana, que prenia el nom de la ciutat i riu Özi (Dnièper), si bé la capital fou Ak Kirman (Silistra). Era una zona costanera delimitada pel curs inferior del Dnieper i el baix Danubi, amb el port de Silistra (Ak Kirman en turc) al sud-oest. Estava governada per un beglerbegi. Per la ciutat-fortalesa d'Özi vegeu Otxàkiv.
L'eyalat de Silistra es va formar el 1593 com a beylerbeylik d'Özi des del territori de l'antic Principat de Karvuna, després Dobrudja, Silistra va ser originalment el Sandjak de Silistra de l'Eyalat de Rumèlia.
Al voltant de 1599, es va ampliar i va arribar al nivell d'un eyalat, probablement com a benefici del seu primer governador general (Beylerbeyi), el kan de Crimea. Se centrava en les regions de Dobrudja, Budjak (Bessaràbia otomana), i Jedisan i va incloure les ciutats de Varna, Kustendja (Constanța), Akkerman, i Khadjibey (Odessa) amb la seva capital en les fortaleses de Silistra (en l'actualitat a Bulgària) o Özi (actual Otxakov a Ucraïna).
Un seguit de guerres russoturques de finals del segle xvii - principis del segle xviii, van reduir significativament l'àrea de l'eyalat. En 1812, Rússia es va annexionar Jedisan i Budjak
L'Eyalat d'Edirne es va constituir amb el sud de l'Eyalat de Silistra el 1830. Amb les reformes administratives otomanes de 1864, l'Eyalat de Silistra es va reconstituir com a Vilayat del Danubi.

## Divisió administrativa

* Sandjak d'Özi (Paşa Sancağı , Očakov)
* Sandjak de Silistre (Silistra)
* Sandjak de Vidin (Vidin)
* Sandjak de Niğbolu (Nicòpolis)
* Sandjak de Kırk Kilise (Kırklareli)
* Sandjak de Çirmen (Ormenio)
* Sandjak de Vize (Vize)
* Sanjak de Tağan Gecidi (fins a 1699)

## Referències

* ↑ Nejat Göyünç, Osmanlı Devleti'nde Taşra Teşkilâtı (Tanzimat'a Kadar), Osmanlı, Cilt 6: Teşkilât, Yeni Türkiye Yayınları, Ankara, 1999, ISBN 975-6782-09-9, p. 78. (turc)

## Bibliografia

* Enciclopèdia de l'Islam, VIII, 241
# FC Sportul Studenţesc Bucureşti

El FC Sportul Studenţesc Bucureşti és un club de futbol romanès de la ciutat de Bucarest.

## Història

L'Sporting Club Universitar Studentesc va ser fundat l'11 de febrer de 1916, fet que el situa com un dels clubs romanesos en actiu més antics. Els seus majors èxits foren una Copa Balcànica de clubs el 1979, una segona posició a la lliga el 1986, i tres finals de copa els anys 1939, 1943 i 1979.

### Evolució del nom

* 1916: Sporting Club Universitar Studentesc Bucarest
* 1919: Sportul Studentesc Bucarest
* 1945: Sparta Bucarest
* 1948: Clubul Sportiv Universitar
* 1954: fusió amb IA Bucarest en Ştiinţa Bucarest
* 1966: Politehnica Bucarest
* 1969: CF Sportul Studentesc Bucarest

## Palmarès

* Copa Balcànica de clubs (1): 1979

## Enllaços externs

* FC Sportul Studenţesc Bucureşti - Lloc web oficial
# Abu-Yússuf

Abu-Yússuf és el nom dels següents personatges:
* Abu-Yússuf Yaqub al-Ansarí al-Kufí (731-798), legislador religiós
* Abu-Yússuf Yaqub al-Mansur (?-1199), amir al-muminín almohade
* Abu Yusuf Ibn Djahan Shah (?-1469), darrer emir qara qoyunlu
# (916) America

América és l'asteroide número 916. Va ser descobert per l'astrònom G. Neujmin des de l'observatori de Simeis, el 7 d'agost de 1915. La seva designació alternativa és 1915 S1.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ «AstDyS». [Consulta: 9 gener 2021].
# (911) Agamèmnon

(911) Agamèmnon és un gran asteroide troià de 167 km que orbita el Sol a la mateixa distància que el planeta Júpiter. Està situat liderant el punt de Lagrange L₄. Basant-se en dades de l'IRAS, Agamemnon forma 167 km en diàmetre i és probablement el 2n troià de Júpiter més gran. Les observacions recents de les ocultacions de l'asteroide han caracteritzat la seva forma i suggereix que Agamemnon tingui un satèl·lit.
Va ser descobert per Karl Wilhelm Reinmuth el 19 de març de 1919, a Heidelberg, Alemanya. Va rebre el nom del Rei Agamèmnon, un personatge principal de la Ilíada.
Llista de la JPL Small-Body Database dels troians de Júpiter més grans basats en dades de l'IRAS: :
| Troià | Diàmetre (km) |
| (624) Hèctor | 225 |
| (911) Agamèmnon | 167 |
| (1437) Diomedes | 164 |
| (1172) Äneas | 143 |
| (617) Pàtrocle | 141 |
| (588) Aquil·les | 135 |
| (1173) Anchises | 126 |
| (1143) Odysseus | 126 |

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database Search Engine: orbital class (TJN) and diameter > 50 (km)». JPL's Solar System Dynamics Group. [Consulta: 28 març 2012].
* ↑ «Agamemnon profile predicted from distributedly observed occultations of the same star». IOTA (International Occultation Timing Association). Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 18 maig 2012].
* ↑ «On 2012-01-19 (911) Agamemnon occults HIP 41337 (SAO 60804)». Steve Conard, Willow Oak Observatory. [Consulta: 18 maig 2012].
* ↑ «JPL Small-Body Database Browser: 911 Agamemnon (1919 FD)». Jet Propulsion Laboratory, 2012-02-10 last obs.

## Enllaços externs

* Simulació orbital de la JPL (Java)
* Ephemeris
# Estefànids

Els estefànids (Stephanidae) són una família d'himenòpters apòcrits, l'única de la superfamília Stephanoidea. Compta amb 9 gèneres i 342espècies. La seva distribució és principalment tropical i subtropical, en diversos continents.

## Característiques

Mesuren des de 10 mm fins a 4 cm, sense comptar l'ovipositor que és més llarg que el cos. Són de cos prim i molt allargat amb potes posteriors modificades. El cap és més aviat esfèric amb un llarg coll; tenen cinc dents en el cap al voltant dels ocels. S'assemblen als Gasteruptiidae, però són llustrosos i amb marcada textura. Les potes posteriors presenten un engruiximent, molt diferent al de les potes de gasterúptids.

## Taxonomia

Els estefànids inclouen tres subfamílies:
* Foenatopinae
* Schlettererinae
* Stephaninae

## Referències

* ↑ «Stephanoidea». catalogueoflife.org. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ Aguiar, A.P.; Deans, A.R.; Engel, M.S.; Forshage, M.; Huber, J.T.; Jennings, J.T.; Johnson, N.F.; Lelej, A.S.; Longino, J.T. «Order Hymenoptera Linnaeus, 1758. In: Zhang, Z.-Q. (Ed.) Animal Biodiversity: An Outline of Higher-level Classification and Survey of Taxonomic Richness (Addenda 2013)». Zootaxa, 3703, 2013, pàg. 1–82.
* ↑ «Stephanidae». mindat.org. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ Renema, Willem. Biogeography, Time and Place: Distributions, Barriers and Islands (en anglès). Springer Science & Business Media, 2007-09-07, p. 31. ISBN 978-1-4020-6374-9.
* ↑ LI, LONFGENG; RASNITSYN, ALEXANDR P.; LABANDEIRA, CONRAD C.; SHIH, CHUNGKUN; REN, DONG «Phylogeny of Stephanidae (Hymenoptera: Apocrita) with a new genus from Upper Cretaceous Myanmar amber». Systematic Entomology, 42, 1, 01-01-2017, pàg. 194–203. DOI: 10.1111/syen.12202. ISSN: 0307-6970.
# Estefanía Matesanz Romero

Estefanía Matesanz Romero (Madrid, 1980) és una enginyera aeronàutica espanyola, actual degana del Col·legi Oficial d'Enginyers Aeronàutics d'Espanya, la primera en la seva història i la més jove. Va rebre el guardó «Dona per seguir» el 2017 a la categoría de Ciència i Tecnologia.
És responsable de l'àrea d'Enginyeria de Producció i l'Oficina Tècnica de MRO i de Aeronavegabilidad Continuada a Airbus Helicopters, responsable de Aviation Safety Board i Renovadora de Certificats de Aeronavegabilidad de la flota d'helicòpters de l'Exèrcit de Terra.
Anteriorment va ser auditora del Departament de Qualitat de Pullmantur Air, responsable de flota del Departament d'Enginyeria de Swiftair, representant tècnic a l'Adreça Tècnica de Swiftair, responsable de disseny elèctric a Crespo i Blasco i cap de producció a Bruesa Construcció, a l'aeroport de Madrid-Barajas.

## Referències

* ↑ Junta Directiva. COIAE Consulta 9 de febrer del 2017
* ↑ Así son las ingenieras españolas. García-Valdecantos, Esther. El Mundo. 24 d'octubre del 2015 Consulta 9 de febrer del 2017
* ↑ «Ganadoras Premios MAS : Mujeres a seguir». [Consulta: 30 desembre 2018].
* ↑ «El Colegio de Ingenieros Aeronáuticos tiene decana por primera vez en su historia Arxivat 2014-03-29 a Wayback Machine.». , 29 enero 2014 [Consulta: 9 febrer 2017].
* ↑ Evaluación para determinar la correspondencia de los títulos oficiales de arquitectura, ingeniería, licenciatura, arquitectura técnica, ingeniería técnica y diplomatura a los niveles del marco español de cualificaciones para la educación superior Ministerio de Educación, Cultura y Deporte Consulta 9 de febrer del 2017
# 777 Tower

El 777 Tower és un gratacel situat a Los Angeles, Califòrnia, Estats Units i construït el 1991. Posseeix una alçada de 221 metres i té 53 pisos.

## Vegeu també

* Llista dels edificis més alts dels Estats Units
* Llista dels edificis i estructures més alts del món

## Referències

* ↑ «777 Tower en Emporis».
Viccionari
# Abhayagiri

Abhayagiri (Abhayagiri Vihāra) fou un monestir important del budisme de Mahayana, Theravada i Vajrayana que estava situat a Anuradhapura, Sri Lanka. És una de les ruïnes més extenses en el món i una ciutat sagrada de pelegrinatge budista del país. Històricament fou un gran centre monàstic així com capital reial, amb els magnífics monestirs a l'entorn, amb sostre de bronze daurat o rajoles de fang cuit esmaltat en colors brillants. El nord de la ciutat, cenyit per parets grans i contenint elaborades basses, treballades balustrades i llunes de pedra, "Abhayagiri", fou una de les disset unitats religioses a Anuradhapura i el més gran del seu cinc importants vihares (temples). Un dels punts focals del complex és una antiga stupa, la Abhayagiri Dagaba. Envoltant la part superior de dagaba, Abhayagiri Vihara fou la seu del Monestir del Nord, o Uttara Vihara i l'original custodi de la Dent de Buda a l'illa.
El terme "Abhayagiri Vihara" significa no només un complex de edificis monàstic, però també una fraternitat de monjos budistes, o sangha, el qual manté els seus rècords històrics propis, tradicions i manera de vida. Fundat en el segle ii aC, va créixer fins a ser una institució internacional al segle i, atraient erudits de tot el món i comprenen totes les tendències de filosofia budista. La seva influència pot ser traçada a altres parts del món, a través de les branques que van establir en altres llocs. Així, el Abhayagiri Vihara es va desenvolupat com a gran institució en relació a les sectes budistes monàstiques de Mahavihara i Jetavana en l'antiga capital de Sri Lanka, Anuradhapura.
La dagoba fou establerta pel rei Walagambahu I a l'inici del seu segon regnat vers el 89 aC. Té més de 12 metres d'altura; la seva cúpula és hemisimètrica amb un radi de 54 metres i una circumferència de 345 metres. El seu punt més alt està a superior altura que la catedral de Saint Paul. El diàmetre a la base és de 100 metres. Tenia una zona de plantació de més de tres hectàrees i la zona rodejada per les parets era de 4,5 hectàrees.

## Bibliografia

* von Schroeder, Ulrich. (1990). Buddhist Sculptures of Sri Lanka. (752 p.; 1620 illustrations). Hong Kong: Visual Dharma Publications, Ltd. ISBN 962-7049-05-0
* von Schroeder, Ulrich. (1992). The Golden Age of Sculpture in Sri Lanka - Masterpieces of Buddhist and Hindu Bronzes from Museums in Sri Lanka, [catalogue of the exhibition held at the Arthur M. Sackler Gallery, Washington, D. C., 1 November 1992 – 26 September 1993]. Hong Kong: Visual Dharma Publications, Ltd. ISBN 962-7049-06-9

## Enllaços externs

* Discover Sri Lanka - More information & images about Abhayagiri Dagaba
* This page incorporates content from Dr. Rohan Hettiarachchi's used with permission of website owner.
* Abhayagiri Vihara - The Northem Monastery (Uttararamaya)
* Abayagiri Monastery – අභයගිරි විහාරය
* A Record of Buddhistic Kingdoms, by Fa-hsien Arxivat 2014-09-12 a Wayback Machine.