OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Selecció de futbol de l'Azerbaidjan

La selecció de futbol de l'Azerbaidjan representa l'Azerbaidjan a les competicions internacionals de futbol. És controlada per l'Associació de Federacions de Futbol de l'Azerbaidjan.

## Participacions en la Copa del Món

* Del 1930 al 1994 - No participà, formava part de l'URSS
* Del 1998 al 2018 - No es classificà

## Participacions en el Campionat d'Europa

* Del 1960 al 1992 - No participà, formava part de l'URSS
* 1996 - 2016 - No es classificà

## Entrenadors

* Alakbar Mammadov 1992-1993
* Kazbek Tuayev 1993-1994
* Agaselim Mirjavadov 1994-1995
* Kazbek Tuayev 1995-1997
* Vagif Sadygov 1997-1998
* Ahmad Alaskarov 1998-2000
* Igor Ponomaryov 2000-2001
* Vagif Sadygov 2002
* Askar Abdullayev 2003-2004
* Carlos Alberto Torres 2004-2005
* Vagif Sadygov 2005
* Shakhin Diniyev 2005-2007
* Gjoko Hadžievski 2007-2008
* Berti Vogts 2008-2014
* Robert Prosinečki 2014-2017
* Gurban Gurbanov 2017-present

## Jugadors
### Jugadors amb més partits

Font:
| # | Jugador | Anys | Partits | Gols |
| 1 | Rashad Sadygov | 2001–2017 | 111 | 5 |
| 2 | Aslan Kerimov | 1994–2008 | 80 | 0 |
| 3 | Kamran Aghayev | 2008–present | 79 | 0 |
| 4 | Mahir Shukurov | 2004–2015 | 76 | 4 |
| 5 | Mahmud Gurbanov | 1994–2008 | 75 | 1 |
| 6 | Tarlan Ahmadov | 1992–2005 | 75 | 0 |
| 7 | Gurban Gurbanov | 1992–2005 | 68 | 14 |
| 8 | Emin Agayev | 1992–2005 | 65 | 1 |
| 9 | Vüqar Nadirov | 2004–present | 61 | 4 |
| 10 | Rahid Amirguliyev | 2007–present | 60 | 3 |

### Jugadors amb més gols

| # | Jugador | Anys | Partits | Gols |
| 1 | Gurban Gurbanov | 1992–2005 | 68 | 14 |
| 2 | Vagif Javadov | 2006–present | 58 | 9 |
| 3 | Dimitrij Nazarov | 2014–present | 37 | 8 |
| 4 | Elvin Mammadov | 2008–present | 37 | 7 |
| 5 | Branimir Subašić | 2007–2013 | 40 | 7 |
| 6 | Rauf Aliyev | 2010–present | 47 | 7 |
| 7 | Zaur Tagizade | 1997–2008 | 40 | 6 |
| 8 | Nazim Suleymanov | 1992–1998 | 24 | 5 |
| 9 | Farrukh Ismayilov | 1998–2007 | 34 | 5 |
| 10 | Vidadi Rzayev | 1992–2001 | 38 | 5 |

## Estadístiques

* Primer partit
| Geòrgia | 1 - 1 | Azerbaidjan |
Tbilisi, Geòrgia
| Geòrgia | 6 - 3 | Azerbaidjan |
Gurjaani, Geòrgia
* Major victòria
| Azerbaidjan | 4 - 0 | Liechtenstein |
Bakú, Azerbaidjan
* Major derrota
| França | 10 - 0 | Azerbaidjan |
Auxerre, França

## Referències

* ↑ «Azerbaijan NT Top Stats». [Consulta: 16 novembre 2014].
* 1 2 3 World Football Elo Ratings: Azerbaijan
* ↑ «Pride in defeat on debut day». UEFA.com, 02-02-2004 [Consulta: 23 febrer 2009].

## Enllaços externs

* Associació de Futbol de l'Azerbaidjan
* RSSSF 1979-2004
# Selecció de futbol de Xipre

La Selecció de futbol de Xipre és l'equip representatiu del país a les competicions oficials. La seva organització està a càrrec de l'Associació de Futbol de Xipre, que pertany a la UEFA.

## Resultats a la Copa del Món

* 1930 a 1954 - No hi participà
* 1958 - Es retirà
* 1962 a 2018 - No es classificà

## Resultats al Campionat d'Europa

* 1960 - No hi participà
* 1964 - No hi participà
* 1968 a 2016 - No es classificà

## Enllaços externs

* «Arxiu de resultats de la selecció xipriota» (en anglès). RSSSF.
# Antonio Tamburini

Antonio Tamburini (Faenza, Emília-Romanya, Itàlia, 28 de març de 1800 - Niça, França, 8 de novembre de 1876) fou un cantant italià de la corda de baríton.
Deixeble de Rossi, aviat es feu notar per la seva bella veu de baríton, debutant als divuit anys a Bolonya amb un èxit sense precedents. En el breu termini de cinc anys adquirí extraordinària celebritat a Itàlia, França i Anglaterra, sent un dels artistes favorits de Gioachino Rossini i actuant quasi sempre amb aquella brillant constel·lació de cantants formada per la Giulia Grisi, Giuseppe Persiani, Pauline Viardot, Giovanni Battista Rubini, Marietta Brambilla i Luigi Lablache.
La seva veu càlida, rodona, igual en tots els registres, es trobava tant perfectament educada i era tal l'agilitat de la seva gola, que una vegada actuant a Palerm, i no havent-se trobat massa bé la prima donna, i com ufana de la seva tècnica vocal insuperable, cantà, a més de la particella de baríton la de soprano sfogato de l'òpera de Saverio Mercadante Elisa e Claudio, aconseguint un dels més grans triomfs de la seva vida artística.
La seva última aparició en escena la feu a Londres el 1859, data en què es retirà a Niça, on va romandre fins a la seva mort.

## Referències

* ↑ «Tamburini, Antonio». A: Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana (en castellà). Tom 59: Talat - Teld. Madrid: Espasa-Calpe, 1974, p. 227. ISBN 8423945596.
# Savenas

Savenas (occità) o Savennes (francès) és una localitat i comuna al departament de Cruesa de la regió de Nova Aquitània, La seva població al cens del 1999 era de 212 habitants. Està integrada a la Communauté de communes de Guéret-Saint-Vaury.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 151 | 103 | 176 | 225 | 212 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Claude Caniglia | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Savelborn

Savelborn (en luxemburguès: Suewelbuer; en alemany: Savelborn) és una vila de la comuna de Vallée de l'Ernz situada al districte de Diekirch del cantó de Diekirch. Està a uns 24 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Història

Abans d'1 de gener de 2012, Savelbornformava part de la comuna de Medernach que es va dissoldre durant la creació de la nova comuna de Vallée de l'Ernz. Una petita part de la població pertany a la comuna de Waldbillig.

## Referències

* ↑ «Savelborn». [Consulta: 7 octubre 2015].
# Savelievka

Savelievka (en rus: Савельевка) és un poble de Baixkíria, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 40 habitants. Pertany al districte de Iermolàievo.

## Referències

* ↑ Закон Республики Башкортостан от 19.11.2008 № 49-з «Об изменениях в административно-территориальном устройстве Республики Башкортостан в связи с объединением отдельных сельсоветов и передачей населённых пунктов»
# Schistura zonata

Schistura zonata és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.
És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima subtropical, de l'Índia (Assam) i Pakistan. És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 McClelland, John «Observations on six new species of Cyprinidae, with an outline of a new classification of the family» (en anglès). J. Asiatic Soc. Bengal, v. 7, 1838, pàg. 941-948.
* 1 2 Torres, Armi G. «Schistura zonata McClelland, 1839». a FishBase.
* ↑ Menon, A. G. K., 1987. The fauna of India and the adjacent countries. Pisces. Vol. IV.: i-x + 1-259, Pls. 1-16. Teleostei - Cobitoidea. Part 1. Homalopteridae. Zoological Survey of India.
* ↑ Jayaram, K. C., 1981. The freshwater fishes of India, Pakistan, Bangladesh, Burma and Sri Lanka - a handbook: i-xxii + 1-475, Pls. 1-13. Zoological Survey of India, Calcuta. 475 p.

## Bibliografia

* Banarescu, P. i T. T. Nalbant 1995: A generical classification of Nemacheilinae with description of two new genera (Teleostei: Cypriniformes: Cobitidae). Travaux du Museum d'Histoire Naturelle "Grigore Antipa" v. 35: 429-495.
# Sant Miquel de Moror

Sant Miquel de Moror és l'església parroquial, romànica, del poble de Moror, del terme municipal de Sant Esteve de la Sarga, al Pallars Jussà. Fou construïda entre els segles xi i xii, posteriorment modificada.
A la baixa edat mitjana, a partir del 1279, es tenen dades d'aquesta església, si bé pels seus detalls constructius, es pot veure clarament que és anterior a la seva primera documentació. L'edifici ha sofert moltes modificacions, al llarg dels segles, però es pot apreciar ben bé el seu origen romànic.
És d'una sola nau, coberta amb volta de canó, amb la nau dividida en quatre trams gràcies al reforç de tres arcs torals, cadascun d'ells amb les seves pilastres. L'absis és semicircular, i l'existència d'un retaule no permet de veure com està unit l'absis amb la nau. Dessota l'absis hi ha una cripta, que conté restes de les pintures murals originals de l'església.
La porta és al sud, i a ponent hi ha restes d'una altra porta, que obria cap a dins de l'església, que devia comunicar-la amb altres dependències situades a la bestorre que hi ha en aquell lloc. Una sola finestra de dobles esqueixada s'obre tot el temple, a la cripta (tot i que un esvoranc de l'absis principal permet suposar l'existència d'una altra finestra en aquell lloc).
L'aparell és del segle xii, de carreu petit disposat de forma molt regular, amb filades que alternen el dret i el través, formant primitives figures decoratives.
A part de les restes de pintures romàniques de la cripta, al MNAC es conserva el seu Crist de bronze, dels segles XII-XIII.
Prop del poble hi ha les restes d'una altra església també dedicada a sant Miquel.

## Bibliografia

* ADELL I GISBERT, Joan-Albert [et al.]. "Sant Miquel de Moror", a El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7
* BURON, Vicenç. Esglésies i castells romànics del Pirineu català i Andorra: Guia. Tremp: Garsineu Edicions, 1994 (Biblioteca pirinenca; 10). ISBN 84-88294-28-X
* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies; 8). ISBN 84-85180-25-9
* PAGÈS, M. "Sant Esteve de la Sarga". Dins El Pallars, la Ribargorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic Català
# Sant Miquel de Pavia

L'Església de Sant Miquel de Pavia, en italià: Chiesa di san Michele e dei santi Arcangeli (de Padova). Actualment només en resta l'oratori (anomenat en italià: Oratorio di San Michele). L'església va ser construïda a finals del segle xiv prop del castell, residència de la família Da Carrara; l'edifici constituïa la cappella dedicata a Maria. Aquesta capella va ser erigida després d'un incendi, esdevingut durant el setge del veí Castelvecchio en el decurs de la reconquesta de Pavia als Visconti per part del darrer Senyor, Francesco Novello da Carrara. Hi va haver reformes en aquest edifici al llarg dels segles i actualment el que es veu és fruit d'una ampliació feta al segle xix.
A l'interior de l'oratori es conserven frescos fets el 1397 per Jacopo da Verona.
Aquest frescos se centren en la vida de Maria: representen l'Annunciazione (Anunciació), la Natività (Naixement)i la Adorazione dei magi (Adoració dels Reis Mags), la Ascensione(Ascensió), la Pentecoste(Pentecosta), la Dormitio Verginis(Dormició de la Verge) i San Michele (Sant Miquel). Alguns dels frescos van ser trets i posats al museu Musei civici agli Eremitani.

## Enllaços externs

* Padova Cultura
# Minimo

El Minimo (de «Mini Mozilla») va ser un projecte per a crear un navegador web Mozilla per a petits dispositius com ara els organitzadors personals o els telèfons mòbils. El projecte també tenia l'objectiu de facilitar que els desenvolupadors poguessin incloure programari Mozilla en sistemes amb recursos limitats (per exemple, màquines amb poca memòria RAM).
Per a minimitzar l'ús de recursos de sistema, el Minimo no inclou molta de funcionalitat no essencial de Mozilla. En comptes d'això, incorpora tecnologia idònia per a mostrar pàgines web en pantalles petites com les de dispositius de butxaca. La interfície d'usuari també està dissenyada per a ocupar el menor espai possible de la pantalla.

## Vegeu també

* Micronavegador

## Enllaços externs

* Pàgina del projecte Minimo (anglès)
Mozilla :
Projectes :
Organització :
# Microlloc

Un microlloc, també conegut com a minisite o weblet, és un terme de disseny web que es refereix a una pàgina web individual o a un grup de pàgines que estenen o amplien la funcionalitat de llocs web primaris. La pàgina d'inici d'un microsite gairebé sempre té la seva pròpia adreça web la qual, a vegades aquesta en un domini diferent al del seu lloc web primari.

## Generalitats

Típicament són utilitzats per afegir un conjunt d'informació tant comercial com a editorial. Aquests llocs poden estar o no vinculats al lloc web principal i es poden retirar del servidor del lloc quan siguin utilitzats per a un objectiu temporal. La major distinció entre un microsite amb el seu lloc web pare és la seva funció especifica comparat amb el sentit més general del lloc web pare.
Microsites utilitzats per a funcions editorials poden ser tant una pàgina o grup de pàgines que, per exemple, puguin contenir informació sobre una festa, un esdeveniment o ítem similar, proporcionant informació més detallada de la que pugui donar el contingut més general del lloc web pare. Una comunitat o organització pot tenir un lloc web principal amb tota la informació bàsica de l'organització, però crear un microsite separat, temporal per informar sobre una activitat o esdeveniment en particular.
Sovint, els microsites són utilitzats per raons editorials per un negoci comercial per afegir valor editorial al seu web. Per exemple, un detallista pot crear un microsite amb contingut editorial sobre la història de Halloween o algun altre esdeveniment o festa típica. L'objectiu comercial d'aquests microsites comercials, més enllà de la venda de productes, pot incloure el valor afegit a les visites dels usuaris per raons de marca com per proporcionar contingut editorial i paraules clau que permetin augmentar les possibilitats d'inclusió en motors de cerca.
Els microsites poden ser utilitzats purament per motius comercials per proporcionar informació detallada sobre un producte o servei en particular o com a ajuda escrita sobre un producte en concret, com ara descrivint una tecnologia nova. Una empresa automobilística, per exemple, pot presentar un nou vehicle híbrid i donar un suport a la presentació comercial amb un microsite específic que expliqui la tecnologia híbrida en concret.

## Bibliografia

* Brian Quinton. "Els microllocs s'estan convertint en una macroidea" (en anglés). DIRECT Magazine. Consultat el 27 de febrer de 2013.
* Melissa Campanelli. "Màrquetinc com un microlloc" (anglès). Entrepreneur Magazine. Consultat el 27 de febrer de 2013.
# Miss Shanel

Miss Shanel, nascuda Ruth Nirere, és una cantant i actriu ruandesa.
Va començar a cantar quan era nena i va llançar dos singles reeixits quan era estudiant de secundària, tots dos destinats a consolar i commemorar els supervivents i les víctimes del genocidi ruandès. Les seves cançons es reprodueixen regularment durant el període anual de commemoració del genocidi, i el 2004 va guanyar la competició "Mai més" per seleccionar el millor artista de commemoració.

## Carrera Musical

Ella va treure el seu major èxit el 1998 quan tenia 13 anys amb la cançó zouk "Ndarota!" extreta del seu àlbum de debut llançat a principis d'aquest any. El 2004 va llançar dos senzills a cappella amb gran èxit, elevant-la a la celebritat nacional. La seva música durant aquest període reflectia una barreja de gèneres, com R&B, soul, zouk i música acústica.
En 2009 va llençar el seu àlbum de debut titulat Narrow Road. Aquest àlbum i la seva música posterior reflecteixen els estils musicals més tradicionals de Ruanda. Ha col·laborat en senzills amb nombrosos artistes ruandesos, kenyans i ugandesos.
El 2012 va donar una sèrie d'actuacions als cascs blaus ruandesos estacionats al Darfur, Sudan del Sud. En 2013 es va traslladar a França per completar un curs de dos anys de representació vocal.
En 2017 va participar en la pel·lícula "The Mercy of the Jungle" amb Marc Zinga i Stephane Bak, produïda per Joël Karekezi

## Premis

Miss Shanel ha estat nominada tres cops al Pearl of Africa Music Award en 2006, 2007 i 2008. En 2009 va guanyar un Premi Salax en la categoria de Millor artista femení.

## Carrera professional

A més de la seva carrera musical, Nirere ha llançat una exitosa carrera com a actriu. Va protagonitzar les pel·lícules Avenir, Long Coat dirigida per Edouard Bamporiki i Matière grise dirigida per Kivu Ruhorahoza. Ha participat en Le jour ou Dieu est parti en voyage (2009), que relata històries del genocidi de Ruanda. La seva interpretació li va valdre el premi a la millor actriu al Festival Internacional de Cinema de Tessalònica de Grècia i al Festival Internacional de Cinema de Bratislava a Eslovàquia. En 2011 va participar en la pel·lícula ruandesa Matière grise que aborda les conseqüències del genocidi a Ruanda.

## Referències

* ↑ Umutesi, Doreen «Rwanda's Hottest Celebrities As Voted By You !». The New Times [Rwanda], 05-04-2013 [Consulta: 13 agost 2013].
* 1 2 3 4 5 Kagire, Edmund «Shanel sings to soothe hearts, souls». Rwanda Today [Rwanda], 23-06-2012 [Consulta: 13 agost 2013]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-12-13. [Consulta: 1r octubre 2018].
* 1 2 3 «Ruth Nirere - Comédienne - Rwanda» (en francès). Rwanda: Festival Internacional del Cinema Francòfon de Namur, 2010. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2014. [Consulta: 13 agost 2013].
* 1 2 3 4 «Miss Shanel – a movie Star». The New Times [Rwanda] [Consulta: 13 agost 2013]. Arxivat 4 de març 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 1r octubre 2018].
* ↑ Karuhanga, James «Rwandan Artistes Perform for Peacekeepers in Darfur». The New Times [Rwanda], 10-07-2012 [Consulta: 13 agost 2013].
# Miguel Ángel Guillén Galindo

Miguel Ángel Guillén Galindo (Camarillas, província de Terol, 23 de novembre de 1962) és un polític valencià, diputat a les Corts Valencianes en la VIII legislatura.

## Biografia

És llicenciat en Dret per la Universitat de València i ha treballat com a advocat, jutge substitut i tècnic de l'Administració General de la Generalitat. També és professor associat de dret constitucional a la Universitat Jaume I.
Fundador de les Joventuts Socialistes d'Espanya a Sogorb i militant del PSPV-PSOE des de 1984. A les eleccions municipals espanyoles de 2011 fou candidat a l'alcaldia de Sogorb pel seu partit. En 2012 va substituir en el seu escó el finat Vicent Esteve Nebot, elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 2011. Fou secretari de la Comissió d'Indústria i Comerç, Turisme i Noves Tecnologies de les Corts Valencianes. En gener de 2015 va anunciar que no es presentaria com a candidat socialista a les eleccions municipals espanyoles de 2015.

## Referències

* ↑ Miguel Ángel Guillén podria ser el nou subdelegat del govern a Castelló, Vilaweb, 1 d'abril de 2004
* ↑ Miguel Ángel Guillén a, web del PSPV-PSOE
* ↑ Miguel Ángel Guillén Galindo ocupará el escaño del fallecido Vicent Esteve, Europa Press, 2 de maig de 2012
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 18 agost 2015].
* ↑ Miguel Á. Guillén no repetirá como candidato socialista a la alcaldía Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine. a segorweb
# Miguel Ángel Hurtado Godoy

Miguel Ángel Hurtado Godoy (Valle de la Serena, 24 d'abril de 1967) és un exfutbolista extremeny, que ocupava la posició de davanter.

## Trajectòria

Sorgí del planter del Reial Madrid. A la campanya 84/85 hi debuta a primera divisió, en un encontre amb els merengues, mentre encara romania en categoria juvenil. Entre 1987 i 1990 va militar a Segona Divisió amb el Castella, el filial del Reial Madrid. No va ser titular, encara que va disputar 69 gols i va marcar set gols.
La temporada 90/91 retorna a la primera divisió al recalar a les files del CD Logroñés, però tan sols disputa nou partits amb els riojans. L'any següent marxa al CD Málaga, de la categoria d'argent. A l'equip andalús, que perd la categoria, només hi juga sis partits i hi marca un gol.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Aphantaulax trifasciata

Aphantaulax trifasciata és una espècie d'aranya araneomorfa de la família dels gnafòsids (Gnaphosidae). Fou descrita per primera vegada l'any 1872 per O. Pickard-Cambridge.

## Subespècies

* Aphantaulax trifasciata trifasciata (O. P.-Cambridge, 1872) (Zona paleàrtica)
* Aphantaulax trifasciata trimaculata Simon, 1878 (França)

## Descripció

Les femelles d' Aphantaulax trifasciata poden arribar a mesurar uns 6–10 mil·límetres, i els mascles, de 4–7 mil·límetres. El cos és oblong-ovalat, estret i amb senyals al darrere. El color de cos és negre, amb una banda ampla transversal de pèls blancs en el marge de l'abdomen, una segona banda transversal incompleta al mig de l'abdomen i una ratlla blanca longitudinal en el cefalotòrax. Les potes són grogues-marronoses.

## Distribució

Aquesta espècie és present a la zona paleàrtica, però absent d'Europa Central, Gran Bretanya i Escandinàvia.

## Hàbitat

Aquestes aranyes poden ser vistes sota roques i fulles, principalment en la costa marina o riberes. Normalment cacen de nit.

## Referències

* ↑ Pickard-Cambridge, O. (1872a). General list of the spiders of Palestine and Syria, with descriptions of numerous new species, and characters of two new genera. Proceedings of the Zoological Society of London 40(1): 212-354, Pl. XIII-XVI.
* ↑ Catalogue of life
* ↑ Norman I. Platnick The World Spider Catalog
* ↑ Pavouci
* ↑ Araneae.unibe
* ↑ Cambridge, O. P.-. (1872a) General list of the spiders of Palestine and Syria, with descriptions of numerous new species, and characters of two new genera. Proc. zool. Soc. Lond. 1871: 212-354.
* ↑ «Fauna europaea». Arxivat de l'original el 2017-06-02. [Consulta: 15 desembre 2018].
* ↑ Rok KOSTANJŠEK A contribution to the Slovenian spider fauna Arxivat 2015-04-13 a Wayback Machine.

### Bibliografia

* Levy, G. (2002). Spiders of the genera Micaria and Aphantaulax (Araneae, Gnaphosidae) from Israel. Israel Journal of Zoology 48: 111-134.
* Murphy, J. (2007). Gnaphosid genera of the world. British Arachnological Society, St Neots, Cambs 1, i-xii, 1-92; 2:i-11, 93-605

## Enllaços externs

* Nature Photography by Dragiša Savić
* Faluke: Mundo Natural. Naturaleza en Almeria, Entomologia y Botanica Aphantaulax trifasciata.
# Aristènet

* Per a altres significats, vegeu «Aristènet (desambiguació)».
Aristènet (grec antic: Αρισταίνετος, llatí: Aristaenetus) fou un escriptor de cartes d'amor. Les cartes foren copiades principalment de Plató, Llucià, Filòstrat d'Atenes i Plutarc. Probablement correspon al segle v. Explica històries curtes, sobre aventures amoroses, i el llenguatge és elegant i no arriba mai a ofendre.
El nom d'Aristènet de Nicea, a qui van dirigides unes cartes de Libani, i que va morir en un terratrèmol a Nicomèdia el 358, es va suposar que podria ser aquest mateix Aristènet, però ja ha estat demostrat que, per raons cronològiques, no és possible.

## Referències

* ↑ Aristaenetus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 288

## Traducció catalana

* Aristènet. Lletres d'amor. Traducció: Joan Pagès. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 2009.
# Serrat de Sant Martí

«Serrat de Sant Martí» té aquests significats:
* Serrat de Sant Martí (Masarac)
* Serrat de Sant Martí (Salàs de Pallars)