OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vinciguerria

Vinciguerria és un gènere de peixos pertanyent a la família Phosichthyidae.

## Descripció

* Cos moderadament allargat.
* Ulls de normals a lleugerament tubulars.
* Boca grossa.
* L'origen de l'aleta anal es troba a sota del mig o al final de la base de l'aleta dorsal.
* Aleta dorsal adiposa curta i situada aproximadament a l'extrem de l'aleta anal.

## Alimentació

Mengen crustacis petits.

## Hàbitat

Són espècies oceàniques, mesopelàgiques i habitants de les àrees subtropicals i tropicals de tots els oceans. Els joves i els adults es troben entre 200 i 800 m de fondària durant el dia i totes les espècies fan migracions verticals diàries.

## Taxonomia

* Vinciguerria attenuata (Cocco, 1838)
* Vinciguerria lucetia (Garman, 1899)
* Vinciguerria mabahiss (Johnson & Feltes, 1984)
* Vinciguerria nimbaria (Jordan & Williams, 1895)
* Vinciguerria poweriae (Cocco, 1838)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 Marine Species Identification Portal (anglès)
* 1 2 Cocco, A., 1838. Su di alcuni salmonidi del mare di Messina. Nuovi Ann. Sci. Nat. Bologna Anno 1 Tomo 2 (fasc. 9): 161-194, Pls. 5-8.
* ↑ Garman, S., 1899. The Fishes. A: Reports on an exploration off the west coasts of Mexico, Central and South America, and off the Galapagos Islands ... by the U. S. Fish Commission steamer "Albatross," during 1891... Núm. XXVI. Mem. Mus. Comp. Zool. v. 24: Text: 1-431, Atlas: Pls. 1-85 + A-M.
* ↑ Johnson, R. K. & R. M. Feltes, 1984. A new species of Vinciguerria (Salmoniformes: Photichthyidae) from the Red Sea and Gulf of Aqaba, with comments on the depauperacy of the Red Sea mesopelagic fish fauna. Fieldiana Zool. (N. S.) Núm. 22: i-vi + 1-35.
* ↑ Jordan, D. S. & E. C. Starks, 1895. The fishes of Puget Sound. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 5: 785-855, Pls. 76-104.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2011-11-02 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Gorbunova, N. N., 1972. Systematics, distribution and biology of the fishes of the genus Vinciguerria (Pisces, Gonostomatidae). Tr. Inst. Okeanol., 111: 70-109 (en rus).
# Vinci

* Per a altres significats, vegeu «Vinci (motor de coet)».
Vinci és una població italiana de la ciutat metropolitana de Florència. Coneguda com la població natal de Leonardo da Vinci (tot i que, en realitat, va néixer en una casa de camp de la veïna Anchiano), Vinci té uns 14.308 habitants (2006) i és al cor de la Toscana, només a uns quilòmetres de Florència. Ocupa una extensió de 55 km², amb una altitud mínima de 26 m a Sovigliana i un màxim de 640 m a Montalbano (Cupolino), on es troba la major part del seu territori.
En l'antiguitat, Vinci ja va ser habitada, primer pels etruscs i, posteriorment, va passar a ser un castrum de l'Imperi Romà.
La construcció del seu castell, avui seu del Museo Leonardiano, es remunta a l'edat mitjana, cap a l'any 1000, a càrrec del Conti Guidi. La possessió del castell va ser confirmada el 1164 per Frederic I i el 1220 per Frederic II. El 12 d'agost del 1254, Vinci va quedar sota la dominació florentina.
# Guillem Abrí-Descatlar i Serralta

Gabriel Abrí-Descatlar i Serralta (Ciutat de Mallorca, 1649-1719), sergent major de la ciutat de Mallorca, després mestre de camp, senyor de la Bossa d'Or, cavaller de l'orde d'Alcántara, destacat austriacista mallorquí en la Guerra de Successió.
Actuà d'ambaixador del Gran i General Consell l'any 1701 per complimentar Felip V. Va ser present a les Corts de 8 de maig de 1701. Fou recompensat per Carles III amb el títol de marquès del Palmer.

## Referències

* ↑ MONTANER, Pere de; MASSOT, María José i SEGUÍ, Joana Maria. La Guerra de Successió a Mallorca, 1700-1715. Palma: Servei d'Arxius i Biblioteques, 200
# Guillem Agulló i Lázaro

Guillem Agulló i Lázaro (Burjassot, dècada del 1950) és un activista social, pare de Guillem Agulló i Salvador, jove antifeixista assassinat l'any 1993.
Fou cap de llista d'ERPV a les eleccions europees del 2019, ocupant el catorzè lloc de la coalició Ara Repúbliques.
L'any 2020, Guillem Agulló Lázaro i la seva dona Carme Salvador van ser guardonats amb la Creu de Sant Jordi, «pel seu compromís amb la lluita antifeixista i per combatre el creixement de l'extrema dreta, després de la mort del seu fill a mans d’un militant neonazi».

## Referències

* ↑ «El pare de Guillem Agulló, cap de llista d'ERPV a les europees». [Consulta: 13 desembre 2020].
* ↑ «Creu de Sant Jordi per als pares de Guillem Agulló». [Consulta: 13 desembre 2020].
# Guillem Adelin

Guillem o William (5 d'agost de 1103 – 25 de novembre de 1120) de cognom Adelin (escrit també Adelinus, Adelingus, A(u)delin o Ætheling "fill de rei"), era fill d'Enric I d'Anglaterra i la seva esposa Matilda d'Escòcia. Hereu al tron de son pare, la seva mort prematura al naufragi de la Nau Blanca va causar una crisi successòria caracteritzada per la lluita entre el seu cosí Esteve de Blois i sa germana Matilde de Maine.
William va nàixer en Winchester. Son pare, Enric I d'Anglaterra, era el fill més jove de Guillem el Conqueridor, rei d'Anglaterra i Duc de Normandia, i Matilde de Flandes. Robert Curthose, el fill major de Guillem el Conqueridor, havia heretat Normandia, mentre que Guillem el Roig, el germà menor de Robert, havia heretat Anglaterra. En 1100 Guillem el Roig va morir en un accident de cacera i Enric va prendre el tron com a rei d'Anglaterra; cap a 1105 Robert havia estat desposseït dels seus territoris en el continent quedant tot baix el govern d'Enric.
La mare de William Adelin era Matilde, també anomenada Edith, filla del rei Malcolm III i la reina Santa Margarida d'Escocia. Henry s'hi havia casat per a consolidar els seus drets dinàstics sobre Anglaterra: Santa Margarida era besneta del rei anglo-saxó Edmund Ironside (Braç de ferro), i reneboda d'Eduard el Confessor; l'enllaç representava la unió entre els antics governants anglo-saxons i la nova elit governant normanda.
# Guisser

Guisser (en àrab ڭيسر, Gīsar; en amazic ⴳⵉⵙⴰⵔ) és una comuna rural de la província de Settat, a la regió de Casablanca-Settat, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 12.289 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Harrison (Montana)

Harrison és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 162 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Harrison tenia 162 habitants, 64 habitatges, i 44 famílies. La densitat de població era de 272 habitants per km².
Dels 64 habitatges en un 39,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,3% hi vivien parelles casades, en un 9,4% dones solteres, i en un 29,7% no eren unitats familiars. En el 25% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,7% tenia menys de 18 anys, un 3,7% entre 18 i 24, un 24,7% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 17,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.875 $ i la renda mediana per família de 39.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era de 13.287 $. Aproximadament el 5,3% de les famílies i el 13,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Harrison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Harrison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Victoria Kawesa

Victoria Kawesa (Kampala (Uganda), 12 d'abril del 1975) és una professora i política ugandesa amb passaport suec, activista en la lluita antiracista i feminista. Des del 24 de març del 2017 dirigeix Iniciativa Feminista, al costat de la seua fundadora, Gudrun Shyman, i és la primera política d'un partit rellevant a Suècia que no ha nascut en aquest estat.

## Trajectòria

Victoria Kawesa Arribà a Suècia com a refugiada als nou anys d'edat, amb la seua família, procedent d'Uganda, i residiren a Tensta, a Estocolm.
En l'actualitat fa un doctorat en Estudis de Gènere i ha treballat en la Unió Europea en drets humans, en recerca, i treballant com a experta en temes relacionats amb igualtat de gènere, migració, racisme, drets de la infantesa, protecció jurídica, etc.
És professora en estudis de gènere en la Universitat de Södertörns d'Estocolm.
El 2014 era la tercera en la llista d'Iniciativa Feminista per a les eleccions parlamentàries, però no va pas aconseguir escó. En els darrers anys en Iniciativa Feminista ha estat portaveu en antiracisme i feminisme.
El 26 de març del 2017 en el congrés general del partit, realitzat a Västerås, l'elegiren per a dirigir Iniciativa Feminista, ensems amb la cofundadora de l'organització Gudrun Schyman.(2)

## Referències

* 1 2 «3. Victoria Kawesa · Feministiskt initiativ» (en suec). [Consulta: 26 març 2017].
* ↑ «Una refugiada de origen ugandés liderará a las feministas suecas». [Consulta: 26 març 2017].
* ↑ «Perfil de Victoria Kawesa en la Universitat de Södertörns» (en anglés). Arxivat de l'original el 26 de març de 2017. [Consulta: 26 març 2017].
# Vicenç Dauder i Guardiola

Vicenç Dauder i Guardiola (València, 25 de novembre de 1924 - Castelló de la Plana, 9 de febrer de 2001) fou un futbolista català de les dècades de 1940 i 1950 i posteriorment entrenador.

## Trajectòria

Va néixer a València de mare catalana, però de petit va viure a Badalona, on es formà com a futbolista. Començà a practicar el futbol al CP Sant Josep de Badalona, més tard al club Industrias Plásticas, i finalment al CF Badalona. Al club riberenc va rebre el primer sou com a futbolista, 750 pessetes, a més d'un vestit. A continuació defensà els colors del CE Europa i CF Vilanova, que jugava a Tercera Divisió. La brillant temporada realitzada en aquest club el portaren a fitxar pel Gimnàstic de Tarragona l'any 1948, que aleshores jugava a primera divisió. Després de dues temporades fitxà per l'Atlètic de Madrid on una lesió en la primera pretemporada el deixà amb molt pocs minuts els següents dos anys. També el deixà fora de la participació en el Mundial de Brasil 1950 on era un dels candidats a ocupar la porteria, privilegi que finalment fou per Antoni Ramallets. Amb l'Atlètic de Madrid va guanyar dues lligues (1949-50, 1950-51) i una Copa Eva Duarte (1951-52), gairebé sense jugar. El 1952 fitxà pel Celta de Vigo i acabà la seva carrera a l'Hèrcules CF, entre 1955 i 1955. L'escriptor Wenceslao Fernández Flórez el qualificà com Portero Ciclópeo.
A Alacant esdevingué entrenador, en la qual fou una llarga carrera, majoritàriament a clubs dels Països Catalans, com ara Alacant CF, UE Figueres, Hèrcules CF, RCD Mallorca, CE Castelló, Gimnàstic de Tarragona, Terrassa FC, Llevant UE, FC Andorra, CE Sabadell FC o CD Eldenc. Fou un especialista en ascensos amb equips com la UD Las Palmas a primera divisió, CD Eldenc, CE Castelló, Nàstic de Tarragona o Terrassa FC a Segona, i CP Almería i FC Andorra a Segona B.
Era germà del també futbolista Amaro Dauder i Guardiola.

## Referències

* ↑ «Fallece Dauder». Mundo Deportivo, 13-02-2001.
* ↑ «Dauder:». Mundo Deportivo, 11-11-1978.
* 1 2 «VICENTE DAUDER». yojugueenelcelta.com, 13-12-2009.
* ↑ «El record de Vicente Dauder». Mundo Deportivo, 01-06-1980.

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Vigna mungo

Vigna mungo, llentilla negra, fesol mungo o mongeta mungo, és una espècie de lleguminosa que és planta nativa del subcontinent indià.
És cultivada a Àsia d'ençà de temps antics.

## Descripció

És una planta anual densament pilosa. L'arrel mestra produeix un sistema radicular embrancat amb nòduls, fixadors del nitrogen, llisos i arrodonits. Les tavelles són estretes cilíndriques de fins a 6 cm de llargada. La planta fa de 30 a 100 cm de llargada i té llavors de 4 a 6 cm. Primer era classificada dins el gènere Phaseolus, després fou transferida al gènere Vigna.

## Referències

* ↑ «The Plant List: A Working List of All Plant Species». [Consulta: 14 desembre 2014].
* ↑ «Post Harvest Profile of Black Gram». Government of India, Ministry of Agriculture, 2006. Arxivat de l'original el 2014-11-21. [Consulta: 22 juliol 2015].
* H.K. Bakhru. Foods that Heal. The Natural Way to Good Health. Orient Paperbacks, 1997. ISBN 81-222-0033-8.
* M. Nitin, S. Ifthekar, M. Mumtaz. 2012. Hepatoprotective activity of Methanolic extract of blackgram. RGUHS J Pharm Sci 2(2):62-67.

## Enllaços externs

* Vigna mungo (L.) Hepper
# Herman Dahl

Herman Dahl (Kristiansand, 24 de novembre de 1993) és un ciclista noruec, professional des del 2015 i actualment a l'equip Team Sparebanken Sør.

## Palmarès

* 2017
** 1r al Baltic Chain Tour i vencedor de 2 etapes
* 2018
** 1r al Gran Premi Horsens
** Vencedor d'una etapa al Tour de Bretanya
* 2019
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Rodes

## Referències

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
* Palmarès a procyclingstats.com
# Alexandre V de Macedònia

Alexandre V (en grec antic Ἀλέξανδρος) fou el tercer fill de Cassandre, rei de Macedònia, i de Tessalònica (germana d'Alexandre el Gran).
Cassandre va morir el maig del 297 aC i el va succeir el seu fill gran Filip IV de Macedònia, que només li va sobreviure tres mesos i va morir l'agost del mateix any. Els dos fills menors, Antípater I i Alexandre V van ser proclamats reis sota la tutela de la seva mare Tessalònica, que va repartir el país entre els dos germans i va assignar l'occident a Alexandre i l'orient a Antípater. El 295 aC Antípater va arribar a la majoria d'edat i va reclamar tot el regne a la seva mare, que li va negar. Antípater la va fer matar, i llavors va atacar els dominis occidentals d'Alexandre.
Alexandre va cridar en el seu ajut a Pirros de l'Epir i a Demetri Poliorcetes. Al primer es va veure obligat a cedir-li la terra costanera de Macedònia i les províncies d'Ambràcia, Acarnània i Amfilòquia. Pirros va envair el país i va forçar a Antípater a retirar-se i negociar un acord de pau que havia d'incloure les cessions que es feien a Pirros. Antípater va demanar ajut al seu sogre Lisímac de Tràcia, ajut que no va arribar doncs Lisímac estava ocupat combatent als bàrbars al Danubi, i finalment la pau es va imposar. Demetri Poliorcetes, ocupat a Atenes, va arribar el 294 aC, quant ja Pirros s'havia retirat de Macedònia i s'havia produït l'acord entre els germans.
Alexandre va rebre a Demetri amb cordialitat forçada però li va dir que ja no necessitava els seus serveis. Això va molestar a Demetri, que volia ocupar el regne en benefici propi, però ho va dissimular. Plutarc diu que Alexandre va planejar eliminar a Demetri en un banquet, però no va reeixir per les precaucions de Poliorcetes. L'endemà Demetri va sortir del país i Alexandre va decidir esperar-lo a Tessàlia. A Larisa, Alexandre i Demetri van sopar junts. Alexandre, com a mostra de bona voluntat, no va portar guàrdia i uns soldats enviats per Demetri el van assassinar junt amb els amics que havien anat amb ell, i un d'ells havia exclamat que Demetri havia estat el dia abans amb ells. Demetri es va proclamar rei de Macedònia i el poble li va fer costat, segons diuen Plutarc, Diodor de Sicília i l'historiador Justí.

## Referències

* ↑ Alexander a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 115
# Maghagendorfita

La maghagendorfita és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de l'al·luaudita. El seu nom fa referència al fet que és l'anàleg mineral amb magnesi de la hagendorfita.

## Característiques

La maghagendorfita és un fosfat de fórmula química (Na,□)MgMn$^{2+}$(Fe$^{2+}$,Fe$^{3+}$)₂(PO₄)₃. Cristal·litza en el sistema monoclínic de forma granular i massiva, en llistons en el si de hagendorfita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la maghagendorfita pertany a «08.AC: Fosfats, etc. sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran» juntament amb els següents minerals: howardevansita, al·luaudita, arseniopleïta, caryinita, ferroal·luaudita, hagendorfita, johil·lerita, nickenichita, varulita, ferrohagendorfita, bradaczekita, yazganita, groatita, bobfergusonita, ferrowyl·lieïta, qingheiïta, rosemaryita, wyl·lieïta, ferrorosemaryita, qingheiïta-(Fe2+), manitobaïta, marićita, berzeliïta, manganberzeliïta, palenzonaïta, schäferita, brianita, vitusita-(Ce), olgita, barioolgita, whitlockita, estronciowhitlockita, merrillita, tuïta, ferromerrillita, bobdownsita, chladniïta, fil·lowita, johnsomervilleïta, galileiïta, stornesita-(Y), xenofil·lita, harrisonita, kosnarita, panethita, stanfieldita, ronneburgita, tillmannsita i filatovita.

## Formació i jaciments

La maghagendorfita ha estat descrita al riu Big Fish, a Yukon (Canadà); Michałkowa, a la Baixa Silèsia (Polònia) i Brissago, al cantó de Ticino. Sol trobar-se associada a la hagendorfita.

## Referències

* 1 2 3 «Maghagendorfite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 «Maghagendorfite». Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 4 setembre 2017].
# Moroco jouyi

Moroco jouyi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: el Japó.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Moroco jouyi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ojima, Y., M. Hayashi i K. Uyeno, 1970. Cytogenetic studies in lower vertebrates. IX. A study of chromosomes of five species of cyprinid fishes of Japan. CIS 11:27-29.
* Ojima, Y., T. Ueda i M. Hayashi, 1976. A review of the chromosome number in fishes. La Kromosomo 30(1-2):19-47.
* Takai, A. i Y. Ojima, 1984. Some features on the nucleolus organizer regions in the chromosomes of the cyprinid fishes. Proc. Japan Acad., Ser. B: Phys. Biol. Sci. 60(10):410-413.
* Ueno, K. i Y. Ojima, 1984. A chromosome study of nine species of Korean cyprinid fish. Jap. J. Ichthyol. 31(3):338-344.
* Uonokai, T. Nakajima i K. Ohara (eds.), 2005. Activities of Uonokai (Fish survey group): Fish distribution in the watershed of Lake Biwa. Shiga, Japó: Lake Biwa Museum. 233 p.
* Vassíliev, V. P. «Chromosome numbers in fish-like vertebrates and fish» (en anglès). Journal of Ichthyology, 20, 3, 1980, pàg. 1–38. ISSN: 0032-9452.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Wildlife Survey Group in Shiga Prefecture (ed.), 2005. Red data book of Shiga Prefecture. Sunrise Press, Shiga, p. 475.
# Pitodoris

Pitodoris (en llatí Pythodoris, en grec antic Πυθοδωρίς) fou reina del Pont. Era filla de Pitòdor de Tral·les, l'amic de Gneu Pompeu, i neta de Marc Antoni, ja que la seva mare era Antònia, que Marc Antoni havia tingut amb Antònia Hibrida. Va néixer a Esmirna l'any 30 aC o el 29 aC, i va morir segurament l'any 38.
Es va casar amb Polemó I rei del Pont i del Bòsfor. A la mort de Polemó va conservar el poder a la part oriental del Pont i en alguns districtes de la Còlquida però va perdre el regne del Bòsfor. Es va casar llavors amb Arquelau de Capadòcia i a la mort d'aquest l'any 17 va retornar al Pont on va restar i governar com a regent del seu fill Zenó de Pont i l'Armènia Menor fins al 27 quan el Pont es va convertir, almenys parcialment, en província romana. Segurament va conservar el poder a l'interior fins a la seva mort que probablement no va tenir lloc fins a l'any 38.
Segons el seu contemporani Estrabó, era una dona de caràcter virtuós i d'una gran capacitat per als negocis, i els seus dominis van tenir una gran riquesa econòmica. Dels seus dos fills, el primer, Zenó, va ser rei de l'anomenat Pont Capadoci i de l'Armènia Menor, i va regnar amb el nom d'Artaxes III d'Armènia, i l'altre, Polemó II després d'ajudar-la en l'administració del regne, va ser rei del Pont a la seva mort.

## Referències

* ↑ Pythodoris a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 629
# Dolná Seč

Dolná Seč és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país, a prop dels rius Ipoly y Hron (ambdós, afluents esquerres del Danubio) i de la frontera amb la regió de Banská Bystrica.

## Referències

* ↑ Citypopulation.de Estadísticas del distrito de Levice. Consultado el 7 de agosto de 2018.
# Laura Kaminsky

Laura Kaminsky (28 de setembre de 1956) és una compositora nord-americana, productora d'esdeveniments musicals i multidisciplinaris i educadora. Va néixer a Nova York i va obtenir un màster de composició al High School of Music and Art del City College de Nova York.

## Obra

Kaminsky té un ric catàleg d'obres, sobretot de música de cambra i música vocal. Algunes de les seves obres més destacades són aquestes:
Òperes:
* Some Light Emerges
* As One
Peces orquestrals:
* Terra Terribilis: Concerto for Three Percussionists and Orchestra
* Piano Concerto
Quartets de corda:
* Transformations
* Transformations II: Music for a Changing World
* Monotypes
* American Nocturne
* Cadmium Yellow
Música de cambra:
* Vukovar Trio
* Duo for Flute and Piano
* Duo for Cello and Piano
* Wave Hill for Violin and Piano
* And Trouble Came: An African AIDS Diary
* Twilight Settings
* Proverbs of Hell
* Whence it Comes
* Inerpolations on Utopia Parkway
Solo per a piano:
* Fantasy
* Music for Artur
* Calendar Music
* Triftmusik
* Danza Piccola
Altres obres per a solista:
* The Great Unconformity (cello)
* Isole (cello)
* Until a Name (flute)
Cançons:
* Rise, My Love
* Whitman Songs

## Enllaços externs

* Catàleg complet d'obres de Laura Kaminsky
# Abbe

«Abbe» té aquests significats:
* Cràter Abbe, cràter lunar a l'hemisferi sud de la cara oculta de la Lluna
* Ernst Abbe
* Llac Abbe
* Prisma d'Abbe, tipus de prisma òptic inventat pel físic alemany Ernst Abbe
* Prisma d'Abbe-Koenig o prisma d'Abbe-König, tipus de prisma òptic reflector usat per rotar 180° una imatge en un instrument òptic
# 529
## Esdeveniments

* Justinià I el Gran fa tancar l'Acadèmia d'Atenes.
* Fundació de l'abadia de Montecassino per Benet de Núrsia i, amb ella, de l'Orde de Sant Benet.

## Referències

* 1 2 Ruiz-Domènec, Hernández de la Fuente i García, 2022, p. 54.

## Bibliografia

* Ruiz-Domènec, J. E.; Hernández de la Fuente, D.; García, J. C. «Byzantium: De erfenis van het Romeinse Rijk» (en neerlandès). National Geographic, 2022.