OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Examen oftalmològic

Un examen oftalmològic és un conjunt de diverses proves visuals que s'utilitzen per tal de verificar i mesurar possibles alteracions òptiques dels ulls i ser capaços d'implementar qualsevol mesura correctora.

## Prova de color de Ishihara

Aquesta prova serveix per poder verificar la presència de ceguesa de color i quantificar la seva sensibilitat reduïda als colors relatius; la prova està composta per imatges tacades, les màcules formades per números.

## Prova estrella per a l'astigmatisme

Aquesta prova serveix per poder verificar la presència d'astigmatisme a través d'una determinada estrella de 12 puntes amb tres barres cadascuna.

## Prova duocromàtica o de dos colors

Aquesta prova serveix per poder verificar la presència de miopia o hipermetropia, a través de dues taules, una verda i una vermella, amb algunes lletres descrites anteriorment.

## Prova d'Amsler

Aquesta prova s'utilitza per poder verificar l'esfericitat de la retina i ressaltar els problemes localitzats en algunes àrees circumscrites (per exemple, una degeneració macular); la prova consisteix en una graella amb un punt central.

## Prova d'agudesa visual

La prova consisteix en diverses lletres, sempre més petites, per verificar el diopter ("ETPRS Table"); per a nens i analfabets s'utilitza una taula modificada que utilitza una lletra majúscula "E" girada en diferents angles o, alternativament, símbols de figures.

## Prova de sensibilitat al contrast

És una prova que permet analitzar a alta resolució el contrast en relació amb agudeza visual d'1/10 que normalment correspon al llindar absolut del contrast.
Per a aquesta verificació, es poden utilitzar diverses taules de proves, com ara taules Pelli-Robson (PR), els Test de contrast de funcionalitat (FACT), el Sistema de proves de contrast de vista (VCTS) o la seva versió evolucionada informatitzada (optotips), la prova de Rabin i la prova de Regan.

## Referències

* ↑ «esami-visivi.pdf (Exàmens visuals)», 24-06-2019. Arxivat de l'original el 2013-11-27. [Consulta: 24 juny 2019].
* ↑ Prova de Ishihara - Prova de ceguesa de color
* ↑ ? p = 224 PROVA BICROMÀTICA
* ↑ La prova de la graella Amsler
* ↑ «Detecció, enregistrament i avaluació de l'agudesa visual», 24-06-2019. Arxivat de l'original el 2019-07-13. [Consulta: 24 juny 2019].

## Vegeu també

* Miopia
* Hipermetropia
* Presbiopia
* Diòptries
* Astigmatisme
# Hemiphractus scutatus

Hemiphractus scutatus és una espècie de granota que es troba al Brasil, Colòmbia, l'Equador, Perú i, possiblement també, a Bolívia.

## Referències

* Fordham et al (2006). Hemiphractus scutatus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 1 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Long Beach (Mississipi)

Long Beach és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del United States Census 2007 estimate tenia 15.404 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Long Beach tenia 17.320 habitants, 6.560 habitatges, i 4.696 famílies. La densitat de població era de 661,5 habitants per km².
Dels 6.560 habitatges en un 36,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,8% hi vivien parelles casades, en un 13,5% dones solteres, i en un 28,4% no eren unitats familiars. En el 22,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,1% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 29,8% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 11,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.289$ i la renda mediana per família de 50.014$. Els homes tenien una renda mediana de 35.909$ mentre que les dones 24.119$. La renda per capita de la població era de 19.305$. Entorn del 7,7% de les famílies i el 9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Long Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Long Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mnogoudóbnoie

Mnogoudóbnoie (en rus: Многоудобное) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 1.224 habitants.

## Referències

* ↑ Политика водворения русского крестьянства в Приморской области во второй половине XIX в.
# Partit Social Democràtic

El Partit Social Democràtic (portuguès: Partido Social Democrática, PSD) és un partit polític de Guinea Bissau.

## Història

El partit va ser establert el 1995 per Joaquim Baldé. A les eleccions generals de 1999 Baldé va ser nominat com a candidat presidencial del partit, però va acabar vuitè amb el 2,3% dels vots. En les eleccions parlamentàries, el partit va obtenir tres escons a l'Assemblea Nacional Popular.
Abans de les eleccions legislatives de Guinea Bissau de 2004 el partit va formar part de l'aliança Unió Electoral, que va obtenir dos escons. No participa en les eleccions presidencials de 2005 però va donar suport Malam Bacai Sanhá. El 2007 António Samba Baldé es va convertir en el líder del partit, i a les eleccions parlamentàries de l'any següent, el partit no va obtenir cap escó.
The PSD no va designar candidat a les eleccions presidencials de Guinea Bissau de 2009 ni a les de 2012. A les eleccions generals de 2014 no va presentar candidat a president, però sí es va presentar a les eleccions parlamentàries, però només va rebre el 0,4% dels vots i no va obtenir cap escó.

## Referències

* 1 2 3 Peter Karibe Mendy (2013) Historical Dictionary of the Republic of Guinea-Bissau, Scarecrow Press, p325
# Monterey Park

Monterey Park és una ciutat al Comtat de Los Angeles a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2005, tenia 63.928 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Monterey Park tenia 60.051 habitants, 19.564 habitatges, i 15.240 famílies. La densitat de població era de 3.038,8 habitants/km².
Dels 19.564 habitatges en un 31,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,4% hi vivien parelles casades, en un 15,8% dones solteres, i en un 22,1% no eren unitats familiars. En el 17,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,06 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,43.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,3% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 17,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.724$ i la renda mediana per família de 43.507 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.463 $ mentre que les dones 29.057 $. La renda per capita de la població era de 17.661 $. Entorn del 12,4% de les famílies i el 15,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Monterey Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Monterey Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Shoma Doi

Shoma Doi (Prefectura de Yamagata, 21 de maig de 1992) és un futbolista japonès que actualment juga de centrecampista al Kashima Antlers de la Lliga japonesa de futbol.
Va començar com a futbolista al Kashima Antlers. Va debutar amb la selecció del Japó el 12 de desembre de 2017 contra la selecció de la Xina. Va disputar 2 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2017 | 2 | 0 |
| Total | 2 | 0 |

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Molleró becenc

El molleró becenc, molleró de beç o, simplement, becenc és un molleró de carn blanca que un cop tallada pot esdevenir rosa o vermellosa, però que mai enfosqueix. Els trobem creixent vora beços o bedolls (Betula pendula o Betula pubescens), amb els quals estableixen simbiosi micorrízica.

## Espècies més corrents

A Catalunya les espècies de becencs més corrents són:
** Leccinum scabrum, becenc
** Leccinum melaneum, becenc fosc
** Leccinum cyaneobasileucum var. cyaneobasileucum, becenc blanc
** Leccinum cyaneobasileucum var. brunneogriseolum, becenc bru grisenc
** Leccinum variicolor, becenc tacat
** Leccinum rotundifoliae, becenc de bedoll nan
** Leccinum holopus (=L. nucatum), becenc blanc de mollera
** Leccinum schistophilum, becenc menut

## Referències

* ↑ Gràcia i Barba, Enric. La Clau dels Bolets. Volum 1. El Papiol: efadòs, 2021, p. 112. ISBN 978-84-19239-32-7.
* ↑ Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* ↑ https://micopedia.cat/gransgrups/mollerons/becencs
* ↑ Llistosella, Jaume. «Mòdul Fongs. Banc de Dades de Biodiversitat de Catalunya. Generalitat de Catalunya i Universitat de Barcelona.», 2013.
# Acanthopsoides gracilis

Acanthopsoides gracilis és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,4 cm de llargària total.

## Alimentació

Menja insectes i algues.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a les conques dels rius Chao Phraya (Tailàndia) i Mekong. També és present al riu Kapuas (oest de Borneo, Indonèsia).

## Referències

* ↑ Fowler, H. W. 1934. Zoological results of the third De Schauensee Siamese Expedition, Part I.--Fishes. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 86: 67-163, Pl. 12.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* 1 2 Roberts, T.R. 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.
* ↑ Taki, Y. 1974. Fishes of the Lao Mekong Basin. United States Agency for International Development Mission to Laos Agriculture Division. 232 p.
* ↑ Taki, Y. 1978. An analytical study of the fish fauna of the Mekong basin as a biological production system in nature. Research Institute of Evolutionary Biology Special Publications no. 1, 77 p. Tòquio (Japó).
* ↑ Suvatti, C. 1981. Fishes of Thailand. Royal Institute of Thailand, Bangkok. 379 p.
* ↑ Monkolprasit, S., S. Sontirat, S. Vimollohakarn i T. Songsirikul 1997. Checklist of Fishes in Thailand. Office of Environmental Policy and Planning, Bangkok, Tailàndia. 353 p.

## Bibliografia

* Doi, A. 1997. A review of taxonomic studies of cypriniform fishes in Southeast Asia. Jap. J. Ichthyol. 44(1):1-33.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. 1985. Fresh-water fishes of Kampuchea. Hydrobiologia 121:249-279.
* Kottelat, M. 1989. Zoogeography of the fishes from Indochinese inland waters with an annotated check-list. Bull. Zoöl. Mus. Univ. Amsterdam 12(1):1-55.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Siebert, D.J. 1991. Revision of Acanthopsoides Fowler 1934 (Cypriniformes: Cobitidae), with the description of new species. Jap. J. Ichthyol. 38(2):97-114.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Partit Social Demòcrata (Espanya)

El Partit Social Demòcrata (PSD) va ser un partit polític socialdemòcrata espanyol amb uns resultats testimonials. Va ser fundat amb el nom d'Unió Social Demòcrata el 9 d'abril de 2005 al País Valencià i es va dissoldre a dins del Centro Democrático Liberal en 2011, que al seu torn es dissoldria dins de Ciutadans en 2014, partit amb qui el PSD va concórrer conjuntament a les Eleccions al Parlament Europeu de 2009.
Els orígens es troben en el Partit Socialista Independent fundat per Francisco Blasco Castany en 1993 després de ser expulsat del PSPV-PSOE per la seua vinculació al seu germà Rafael Blasco. El PSD naix en 2006, amb suport del Partit Popular.
L'objectiu polític del PSD és aconseguir vots arreu d'Espanya i estimular la participació ciutadana en la política, va estar present en les eleccions a les Corts Valencianes de 2007 (encapçalat per Fernando Piera Giménez) i les municipals i autonòmiques del 27 de maig de 2007 a País Valencià, en la Comunitat de Madrid, a la Regió de Múrcia, Extremadura, Cantàbria, Aragó, Andalusia i Castella-la Manxa. El resultat obtingut en les eleccions de 2007 li concedí alguns regidors a algunes localitats espanyoles:
* País Valencià: 11.062 vots - 13 regidors i 1 alcalde
* Extremadura: 939 vots - 7 regidors
A les eleccions generals espanyoles de 2008 va obtenir 19.042 en el Congrés dels Diputats, cosa que va suposar un 0,08% dels sufragis emesos, amb resultat de 0 escons. D'aquests vots, 4.047 van ser obtinguts a Andalusia (on no es van presentar als comicis autonòmics de la mateixa data) i 3.309 a la Comunitat Valenciana. El partit no va presentar candidatura ni al País Basc, ni a Melilla. Tampoc van aconseguir cap escó al Senat.

## Referències

* ↑ Ciutadans se une al Partido Social Demócrata para las europeas 2007
* 1 2 La agenda del ´dos´ de Gürtel prueba que el PSD fue creado por el PPCV notícia de Francesc Arabí a Levante-EMV del 8 d'abril de 2011 (castellà)
* ↑ El partido milagro nacido del despecho Arxivat 2011-02-24 a Wayback Machine., Levante-EMV, 25 de febrero de 2007.
# Monteriggioni

Monteriggioni és un municipi de 10.029 habitants de la província de Siena a la regió italiana de la Toscana. Està envoltat pels municipis de Casole d'Elsa, Castellina in Chianti, Castelnuovo Berardenga, Colle di Val d'Elsa, Poggibonsi, Siena i Sovicille.
Avui, la ciutat de Monteriggioni és el centre principal en el modern municipi de Monteriggioni que abasta 19,49 quilòmetres quadrats a la zona que envolta la ciutat. Les distàncies a altres ciutats principals són: Siena 15 km; Volterra - 39 km; Florència 50 km; Pisa 157 km; Lucca - 123 km; Arezzo - 121 km; Roma - 250 km.

## A la literatura

Monteriggioni apareix esmentada a La Divina Comèdia del poeta italià Dante Alighieri, on compara les muralles i les torres de la ciutat amb el cercle de gegants que envolta el pou infernal:
| « | Però che, come su la cerchia tonda Montereggion di torri si corona, così la proda che 'l pozzo circonda torreggiavan di mezza la persona li orribili giganti, cui minaccia Giove del cielo ancora quando tuona. | » |
| — Dante Alighieri, Commedia, canto trentunesimo dell'Inferno (Cant XXXI de l'Infern) |||

## A la cultura popular

La ciutat de Monteriggioni apareix en dos dels jocs de la saga Assassin's Creed, el segon i en Broderhood. En el joc l'espai s'anomena Vil·la Auditore, nom de la família del protagonista, Ezio Auditore. Dins del recinte emmurallat també apareix un palau, seu de l'esmentada famíla. Aquest palau està inspirat en la Villa de Maiano, un palau que durant el s.XVI va pertànyer primer als Sforza i posteriorment als Pazzi i que està situat a la Via del Saviatino 1 a Fiesole, prop de Florència.

## Galeria fotogràfica

* Detall de la muralla de la ciutat (segle XIII).
* Piazza Roma, la plaça principal de la ciutat.
* Una de les portes de la ciutat fortificada.
* Pieve, església de Santa Maria (romànica)
* Palau renaixentista - Villa Petrucci, Santa Colomba, terme municipal de Monteriggioni.

## Bibliografia

* Divina Comèdia. Dante Alighieri. Traducció de Joan F. Mira. Ed. Proa 2000. Edicions 62. Barcelona. Col·lecció labutxaca. ISBN 978-84-9930-058-0

## Referències

* ↑ Statistiche I.Stat - ISTAT; URL consultat el 22-02-2022 Segons dades del 2020.(italià) (anglès)
* ↑ Fact: Assassin's Creed II's Monteriggioni is a real place. Phil Owen (2012) (anglès)
* ↑ Discover the sites of Assassin’s Creed. Monteriggioni Turismo Arxivat 2022-06-15 a Wayback Machine. (italià) (anglès)
* ↑ the Monteriggioni of Assassin’s Creed 2 (anglès)
# Hermes (fresc)

Hermes és un fresc provinent de la Vil·la de Sant Marc, trobat durant les excavacions arqueològiques de l'antiga ciutat d'Estàbia (l'actual Castellammare di Stabia) i conservat a l'Antiquarium stabiano.

## Història i descripció

El fresc va ser pintat a la primera meitat del segle i, durant l'època flàvia, i estava situat a la zona central de l'últim compartiment del sostre del segon peristil de la Vil·la de Sant Marc. Va ser trobat en forma de fragments l'any 1952 durant les excavacions arqueològiques realitzades per Libero d'Orsi. Després de ser recompost, va ser traslladat per ser conservat a l'Antiquarium stabiano.
El fresc es presenta com una composició piramidal, desproveïda de qualsevol escenografia ambiental. Al centre, la figura principal, la d'Hermes, assegut en un seient, està representada amb les característiques d'un psicopomp, amb un caduceu en una mà i una enòcoa en l'altra, que descansa sobre el genoll. El protagonista també apareix vestit amb una capa, moguda pel vent. Als seus costats, però més avall, hi ha dues figures femenines, recolzades al seient, amb els cabells arrebossats, les capes mogudes pel vent i la mirada, així com la del déu, mirant cap a la dreta. La dona de l'esquerra sosté un lira.

## Referències

* 1 2 3 VV.AA.. In Stabiano - Cultura e archeologia da Stabiae (en italià). Castellammare di Stabia: Longobardi Editore, 2006.

## Vegeu també

* Excavacions arqueològiques d'Estàbia

## Enllaços externs

* «Pàgina web oficial de la comuna de Castellammare di Stabia» (en italià).
# Sistema nerviós simpàtic

Sistema nerviós (SN) :
SN central
Encèfal
Medul·la espinal
SN perifèric
SN somàtic
SN autònom
SN simpàtic
SN parasimpàtic :
El sistema nerviós simpàtic (SNS) és una branca del sistema nerviós autònom, juntament amb el sistema nerviós entèric i el sistema nerviós parasimpàtic. Sempre està actiu en un nivell basal (anomenat to simpàtic) i es torna més actiu durant els moments d'estrès. Les seves accions durant la resposta a l'estrès inclouen la lluita-o-fugida.
# Tractat d'Alagón (1136)

El Tractat d'Alagón fou un tractat firmat el 24 d'agost de 1136 a la vila d'Alagó entre el rei Ramir II d'Aragó i el rei Alfons VII de Castella.

## Context

El tractat s'emmarca en la problemàtica sorgida arran del Testament d'Alfons I d'Aragó (1131) per la seva successió. El Regne de Saragossa es trobava ocupat per les tropes del rei Alfons VII de Castella, però la Santa Seu exigí l'acompliment del testament i l'entrega efectiva de les rendes que generaven els regnes que havien estat sota el domini del rei d'Alfons I d'Aragó als ordes militars. Per tal de concebre un successor, Ramir II d'Aragó s'havia casat amb Agnès de Poitiers, la qual acabava d'engendrar no un mascle, sinó una femella, Peronella d'Aragó, nascuda l'11 d'agost del 1136.

## El tractat

El tractat acordava el casament Sanç de Castella, fill primogènit del rei Alfons VII de Castella, amb Peronella d'Aragó (que de resultes del tractat s'havia de passar a anomenar Urraca), filla del rei Ramir II d'Aragó, fet que suposava que a llarg termini els regnes d'Aragó passarien a la Corona de Castella. A canvi, Alfons VII de Castella retornava la sobirania efectiva sobre el Regne de Saragossa a Ramir II d'Aragó, qui al seu torn en cedia el control i la defensa a Alfons VII de Castella, sempre que quan morís el retornés a Ramir II d'Aragó, que n'havia esdevingut el sobirà efectiu, tot i que a la llarga passaria a la seva filla Peronella (Urraca), i pel matrimoni pactat, a Sanç de Castella, primogènit d'Alfons VII de Castella.

## Conseqüències

Davant l'aliança castellano-aragonesa, el rei Garcia Ramires de Pamplona es revoltà i s'enfrontà al castellà, però Alfons VII de Castella capturà a Ladrón Íñiguez, que a partir d'aleshores passà a fer costat als castellans; tot i així, el seu fill Vela Ladrón que controlava Biscaia, es mantingué fidel a la sobirania pamplonesa. Aquest tractat fou rebutjat per la noblesa aragonesa, que rebutjava passar a formar part de la Corona de Castella i que Alfons VII esdevingués sobirà de tot Aragó, donant lloc als capítols matrimonials de Barbastre l'any 1137.

## Vegeu també

* Casa reial d'Aragó

## Notes

* ↑ Segons l'entrada de la Gran Enciclopedia Aragonesa, el tractat fou signat el 24 de juny de 1136
* ↑ Congrés d'història de la Corona d'Aragó El món urbà a la Corona d'Aragó del 1137 als decrets de nova planta

## Bibliografia

* Alagón, tratado de Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. Gran Enciclopedia Aragonesa:
# Patricio Cueva Jaramillo

Patricio Cueva Jaramillo (Cuenca, Equador, 28 de desembre de 1928 – 19 de maig de 2010), és un pintor i periodista equatorià.

## Biografia

Nascut a Cuenca, Província d'Azuay, fou un dels set fills del famós polític i professor Carlos Cueva Tamariz (1898-1991) i la seva esposa Rosa Esther Jaramillo Montesinos. El seu germà petit, Juan Cueva Jaramillo, és també polític i diplomàtic. Va estar casat amb la prima ballerina de Guayaquil Noralma Vera amb qui va tenir tres fills.
Estudià economia i ciències polítiques a París i Praga a finals dels anys 1940 i després es va casar amb l'aclamada ballarina de ballet Noralma Vera. Va treballar a Cuba, on va fer cursos de perfeccionament polític, fins al 1968 com a periodista al diari Granma on va conèixer el llavors jove periodista Gabriel García Márquez.

### Pintor

Com a pintor, els paisatges equatorians són el seu tema més recurrent. La seva última exposició va ser a Quito, al centre cultural de l'Alliance Française el juliol de 2007. Malgrat la seva gran amistat, i treball en conjunt a la Galeria Caspicara amb el pintor Eduardo Kingman i el seu germà Nicolás, el treball de Cueva no va ser influenciat per l'expressionisme de Kingman.

## Referències

* ↑ Moscoso Dávila, Isabel. Ramas y floración de una estirpe gloriosa. vol.1. Amazonas, 1985, p. 321.
* ↑ Crespo Toral, Jorge. El comunismo en el Ecuador (en castellà), 1958, p. 27.

## Enllaços externs

* Diari La Hora (castellà)
* Article sobre la seva darrera exposició Arxivat 2010-12-05 a Wayback Machine. (castellà)
* Diccionario Biográfico del Ecuador Arxivat 2008-04-11 a Wayback Machine. (castellà)