OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Curi Fortunacià

Curi Fortunacià (llatí: Curius Fortunatianus) va ser un historiador romà que va escriure una obra sobre els regnats dels emperadors Màxim i Balbí. Tant Fortunacià com la seva obra solament són coneguts per les citacions que en fa Juli Capitolí, un dels autors de la Història Augusta.
De vegades hom li ha atribuït també una obra en tres llibres intitulada Art Retòrica perquè així ho indiquen la major part dels manuscrits que la contenen, però en realitat l'autor n'és Quiri Fortunacià.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Fortunatianus, Curius». A: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Boston: Little, Brown, & Comp., 1867, p. 181. ]
# Periophthalmodon freycineti

Periophthalmodon freycineti és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: les Filipines, l'est d'Indonèsia, el nord de Queensland (Austràlia) i Papua Nova Guinea.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ «Catalogue of Life: 2020-04-16 Beta» (en anglès). Naturalis Biodiversity Center. Arxivat de l'original el 2020-07-04. [Consulta: 11 juliol 2020].
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Herre, A.W.C.T. i A.F. Umali, 1948. English and local common names of Philippine fishes. U. S. Dept. of Interior and Fish and Wildl. Serv. Circular Núm. 14, U. S. Gov't Printing Office, Washington. 128 p.
* ↑ Hitchcock, G., 2002. Fish Fauna of the Bensbach river, southwest Papua New Guinea. Memoirs of the Queensland Museum. 48(1): 119-122.
* ↑ Kailola, P.J., 1991. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. III. Gobiidae to Molidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea. 153 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Martin, K.L.M. i C.R. Bridges, 1999. Respiration in water and air. p. 54-78. A: M.H. Horn, K.L.M. Martin i M.A. Chotkowski (eds.). Intertidal fishes. Life in two worlds. Academic Press. 399 p.
* Murdy, E.O., 1989. A taxonomic revision and cladistic analysis of the Oxudercine gobies (Gobiidae: Oxudercinae). Records of the Australian Museum Supplement 11:93 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Petrell antàrtic

El petrell antàrtic (Thalassoica antarctica) és una espècie d'ocell de la família dels procel·làrids (Procellariidae) que cria al continent Antàrtic i que no arriba mai molt al nord del glaç flotant. És l'única espècie del gènere Thalassoica (Johann Friedrich Gmelin, 1789).
Nia a penya-segats i roques lliures de neu prop de la costa o a les illes costaneres. S'alimenta principalmentde krill, però també de peixos i calamars.
Té una àmplia distribució i no es coneix cap amenaça. Es classifica com a risc mínim a la Llista Vermella de la UICN.

## Referències

* ↑ «petrell antàrtic». A: Diccionari dels ocells del món. Barcelona: TERMCAT, 2017-2023. (Diccionaris en Línia) [Consulta: 3 agost 2024].
* ↑ del Hoyo, Josep; Elliot, A.; Sargatal, J. Handbook of the birds of the world (en anglès). Volum 1: Ostrich to Ducks. Barcelona: Lynx Edicions, 1992. ISBN 978-84-87334-10-8.
* ↑ «Antarctic Petrel Thalassoica antarctica» (en anglès). Llista Vermella de la UICN, 2018.
# Dharanikota

Dharanikota o Dhanakataka o Dhanyakatakam (en tiberà Palden Drepung) és un poble prop d'Amaravati (Andhra Pradesh) al districte de Guntur a l'Índia, que vol dir "Ciutat d'arròs". Està situada a la vora del riu Kistna o Krishna al districte de Guntur de l'estat d'Andhra Pardesh.

## Història

La moderna ciutat de Dharanikota correspon a l'antiga Dhanyakataka que fou capital del regne Satavahana, dinastia que va governar al Dècan entre el segle I i el III. Després fou també capital de la dinastia Kota Vamsaque governar fins a la meitat del segle xii. La valld el Kistna ha estat sempre una zona productora d'arròs i fou també un important centre comercial amb altres part de l'Índia i fora del subcontinent. També és notable per la gran stupa budista i les cerimònies kalachakra que s'hi feien. Hsuan Tsang va visitar Amaravati i va escriure un relat glorificant el lloc, i les Vihares i monestirs que existien aleshores.

## Notes

* 1 2 «The Hindu : Andhra Pradesh News : Amaravathi gearing for Buddhist festival». Arxivat de l'original el 2012-11-07. [Consulta: 14 abril 2011].
* 1 2 «The Hindu : Magazine / Events : On a mission for enlightenment». Arxivat de l'original el 2007-10-01. [Consulta: 14 abril 2011].
* 1 2 «The Kalachakra Mandala». Arxivat de l'original el 2009-09-26. [Consulta: 14 abril 2011].
# Grantia laevigata

Grantia laevigata és una espècie d'esponja calcària, marina i amb espícules formades per carbonat de calci. L'esponja pertany al gènere Grantia i a la família Grantiidae. El nom científic de l'espècie va ser publicat per primera vegada el 1872 per Ernst Haeckel.

## Referències

* ↑ Van Soest, R.W.M.; Boury-Esnault, N.; Hooper, J.N.A.; Rützler, K.; de Voogd, N.J.; Alvarez, B.; Hajdu, E.; Pisera, A.B.; Manconi, R.; Schönberg, C.; Klautau, M.; Kelly, M.; Vacelet, J.; Dohrmann, M.; Díaz, M.-C.; Cárdenas, P.; Carballo, J.L.; Ríos, P.; Downey, R.; Morrow, C.C. (2021). World Porifera Database. Grantia laevigata (Haeckel, 1872). Accessed through: World Register of Marine Species at: http://www.marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=164253 on 2021-04-21
# Luxilus chrysocephalus

Luxilus chrysocephalus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 24 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Etnier, D.A. i W.C. Starnes, 1993. The fishes of Tennessee. The University of Tennessee Press, Knoxville (Tennessee), Estats Units.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Mukkuwa

Mukkuwa és una casta de Sri Lanka, originada en emigracions del sud de l'Índia anteriors al segle x.
Els mukkuwa es dediquen a la pesca. Als primers segles es van fer musulmans però després amb portuguesos i holandesos molts van adoptar el cristianisme. Al segle xviii els seus caps es titulaven wannies i eren 12 de caràcter hereditari, governant per un consell de caps. La major part estaven establerts a Puttalam o rodalies.

## Referències

* Ceylon and the Hollanders, 1658-1796, per Paulus Edward Pieris, 1918
# Platja de Mariayu

La platja de Mariayu està situada en el concejo asturià de Cudillero i pertany a la localitat de Oviñana. Forma part de la Costa Occidental d'Astúries.

## Descripció

Es tracta d'una platja aïllada en forma lineal, envoltada de penya-segats extremadament verticals. Per localitzar la platja hi ha localitzar primer els dos pobles més propers: Oviñana i Riego de Abajo. Està totalment envoltada de penya-segats verticals de gran altura el que fa pràcticament impossible el seu accés per a persones no especialitzades en descensos.
S'arriba als penya-segats que l'envolten fent el camí del marge dret del «Cap Vidio» en adreça aquest. La identificació que s'ha arribat a ella és que té un illot pràcticament inaccessible. Per caminar pels seus voltants és recomanable anar abillats amb botes i pantalons forts per evitar les burxades dels matolls, que estan per tota la vora i, al seu torn, prendre precaucions respecte a aquesta vora doncs de vegades no està ben definit i pot implicar fatals conseqüències.

## Referències

* 1 2 3 SL, EuroWeb Media, «Playa de Mariayu - Muriayu | Playas Cudillero | Turismo Asturias» (en castellà). Turismo Asturias, 29-10-2017.
* ↑ «Playa de El Mariayu» (en castellà). El Comercio, 23-02-2016.
* ↑ SL, EuroWeb Media, «Playa de Mariayu - Muriayu | Cudillero | Playas de Asturias» (en castellà). Playas de Asturias, 04-12-2017.
* ↑ Del Río, Alejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 111. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Ventosa (La Rioja)

Ventosa és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Mitjana. Els esments documentals més antigues d'aquesta localitat daten del segle xi, quan el Rei de Nájera Sanç III el Major concedeix el senyoriu del lloc de Ventosa al Monestir de San Millán en l'any 1020. Així mateix, diferents donacions reals del segle xi al·ludeixen a Troseca, un desaparegut barri de Ventosa que estaria situat entre les viles de Santa Coloma, Ventosa i Manjarrés. Troseca va ser donado pel rei Garcia III el de Nájera en 1046 a la seva esposa Estefania de Foix, i el mateix any de la mort del monarca (1054), la reina vídua el va incorporar al monestir de Santa María la Real de Nájera.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].
* ↑ Fra Prudencio de Sandoval, s. XVII, "Història del monestir de San Millán"
# Llau de Prat la Vall

La llau de Prat la Vall és una llau del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, a l'àmbit de l'antic poble d'Herba-savina.
Està situada a ponent d'Herba-savina, a llevant del Serrat del Vedat. S'origina als peus de la Serra de Pessonada al sud-est de Rocalta, des d'on davalla cap a migdia, passa a ponent de la Borda de Grapes, deixant el paratge de les Salades a ponent, i la partida de Prat la Vall a llevant, i s'aboca en el riu de Carreu al capdavall d'aquests dos paratges.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Luxilus cerasinus

Luxilus cerasinus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Molí dels Horts (Serinyà)

El Molí dels Horts és una obra de Serinyà (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici pertanyent a l'obrador del molí de planta quadrangular. Actualment el seu estat és ruïnós i es conserva mitjanament una de les façanes de mur paredat on són visibles els tres pisos amb els que comptava. A la part superior dos obertures rectangulars, a mitges altres dues més irregulars i a la part inferior restes d'una teulada porxada i un accés amb llinda i restes d'un arc adovellat.

## Referències

* ↑ «Molí dels Horts». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 març 2019].
# Cosne-Cours-sur-Loire

Cosne-Cours-sur-Loire, sovint conegut simplement com a Cosne-sur-Loire, és un municipi francès, situat al departament del Nièvre i a la regió de Borgonya-Franc Comtat. El 2019 tenia 9.589 habitants.

## Referències

* ↑ «Nièvre (France): Arrondissements & Communes - Population Statistics» (en anglès), 29 desembre 2021. [Consulta: 10 juliol 2022].
# Platja de Malgrat

La platja de Malgrat, o platja de Malgrat Centre, és una platja semiurbana situada enfront del poble de Malgrat de Mar (Maresme). Limita al nord-est amb la platja de la Conca, a l'inici del camí de la Pomereda, i al sud-oest amb la riera de Sant Genís de Palafolls, que la separa de la platja de l'Astillero. Orientada al sud-sud-est, té una longitud de 900 metres i una amplada de 50 a 80 metres, formada per sorra gruixuda i una entrada al mar força gradual. S'hi accedeix a través dels passos subterranis que travessen la via del tren. No s’hi pot accedir amb vehicle particular, ja que l'envolta un llarg passeig marítim, on hi ha algun bar restaurant.
Disposa d'un ampli ventall de serveis: dutxes, quiosquets, lloguer de para-sols i gandules, passarel·les de fusta, serveis per a persones amb mobilitat reduïda, vigilància policial i punt d'assistència sanitària.
L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent. Està guardonada amb la Bandera Blava, que reconeix internacionalment la qualitat de l'aigua i serveis.

## Referències

* 1 2 «Platja de Malgrat Centre». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «Platja de Malgrat Centre». Turisme Malgrat de Mar.
* 1 2 «Platja de Malgrat Centre». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «96 platges i 24 ports, guardonats amb la Bandera Blava 2023». Generalitat de Catalunya, 04-05-2023.
# Platja de Serantes

La platja de Serantes, també coneguda com a platja de Serantes i El Sarrello es troba en els voltants del poble asturià de Serantes, en el concejo de Tàpia de Casariego.
Segons el Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi ambient, la platja de Sarrello és indeoendiente i presenta característiques pròpies. Forma part de la Costa Occidental d'Astúries i presenta protecció mediambiental per estar catalogada com ZEPA i LIC.

## Descripció

Durant els caps de setmana té una afluència massiva. Els accessos poden ser rodats fins a uns 500 metres de la platja i la seva perillositat és mitjana. Els pobles més propers són els de Cornayo i Serantes. L'accés des de Serantes cap a «El Serrallo» està ben senyalitzat des de Serantes on, seguint la pista indicada, s'arriba molt bé fins a un aparcament remodelat últimament.
És una platja d'uns 250 metres de longitud i una amplària mitjana de 150 metres. Està situada en la desembocadura del riu Tol que ho fa per la zona oest. Té la sorra torrada fosca i gra de grandària mitjana. En baixamar s'uneix amb la Platja de Mexota, té marismas i un camp dunar. En baixamar també es pot anar caminant cap a l'oest fins a arribar a la platja petita contigua de «El Serrallo» i posteriorment fins a la platja de Mexota.
Tenen equip de vigilància, un càmping proper, dutxes, aparcament i papereres. És una platja molt apta per a tota la família.

## Referències

* ↑ http://www.magrama.gob.es/es/costas/servicios/guia-playas/ Arxivat 2016-10-13 a Wayback Machine.
* ↑ http://sig.magrama.gob.es/93/ClienteWS/Guia-Playas/Default.aspx?nombre=PLAYAS_WEB&claves=DGC.PLAYAS.PLY_CO_PLAYA&valores=527 Arxivat 2015-04-18 a Wayback Machine.
* ↑ Del Río, Alejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 10. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Platja de Sitges (Joaquim de Miró)

Platja de Sitges és una pintura sobre tela feta per Joaquim de Miró Argenter el ca .1885 i que es troba conservada actualment a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer, amb el número de registre 3819.

## Descripció

Vista de la platja de Sitges, amb el mar al marge esquerre i la línia de petites cases de pescadors a la meitat dreta. Diferents barques de pesca estan barades a la sorra. Una d'elles, l'única que té la vela llatina plegada, està isolada al costat esquerre de la franja central de la composició, la resta estan aparcades en filera, davant de les casetes. En primer terme trobem una dona treballant a la sorra, agenollada, d'esquena, i amb el cap cobert amb un mocador ocre, junt a dos coves de vímet i a una cadira tombada.

## Inscripció

Al quadre es pot llegir la inscripció J.Miró.

## Bibliografia

* Trullén, Josep Maria (dir.). Biblioteca Museu Víctor Balaguer. Guia de les col·leccions del museu. 2001. Vilanova i la Geltrú: Organisme Autònom Biblioteca Museu V.Balaguer, 2001. B-10-437/2001. ISBN 84-931438-3-9.

## Enllaços externs

* Web oficial del museu
# Platja de Son Saura

La platja de Son Saura està situada a l'illa de Menorca i concretament al sud del municipi de Ciutadella.

## Descripció

També anomenada Bellavista o Platja de Llevant de Son Saura està a 12 quilòmetres de Ciutadella, situada entre Platja d'es Banyuls i Punta des Governador. Aquestes platges estan separades per un sortint rocós que les divideix. Són grans i la segona platja, té molta més arena blanca que la primera.
L'afluència de públic tan local com turista és alta i es pot arribar fàcilment amb vehicle particular. L'aparcament al costat de la primera platja és gratuït. Per accedir a la segona s'ha de caminar entre cinc i deu minuts. Seguint el camí de cavalls, arribarem a la platja d'Es Talaier després de caminar uns 20 minuts més.

## Enllaços externs

* Platges de Balears Arxivat 2014-01-07 a Wayback Machine.
# Pierre Fouquier

Pierre Fouquier (Maissemy, 26 de juliol de 1776 − París, 1850) va ser un metge francès.
Era professor de medicina i va ser el metge dels rei Charles X de França (1757-1836) i del rei Louis-Philippe Ier (1773-1850). Fouquier era membre de l'Académie de médecine i metge en cap de l'Hôpital de la Charité.
George Engelmann (1809-1832) li dedicà el gènere de plantes Fouquieria.
# Piqueras del Castillo

Piqueras del Castillo és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 91 | 90 | 104 | 87 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Piques

* Per a altres significats, vegeu «Pica (animal)».
Les piques és un joc de cartes amb moltes variants que es juga amb una baralla francesa i quatre persones (dues parelles enfrontades).
Abans de començar a jugar, s'acorda la puntuació a què cal arribar per guanyar. Es reparteixen totes les cartes. Cada jugador aposta quantes mans creu que s'emportarà. En el seu torn, cada jugador tira una carta, seguint el pal de qui ha començat. Guanya la mà la carta més alta, excepte les piques, que són el triomf o trumfo (d'aquí el nom del joc) i valen més que qualsevol altra.
Al final de la partida se sumen les mans aconseguides per cada parella. Si coincideixen amb l'aposta, es guanyen aquells punts multiplicats per deu (si s'havia dit de fer 5 mans, 50 punts), si no s'hi arriba es perd el nombre de punts apostats multiplicats per deu. Si es passa de molt l'aposta, es perden punts (per incentivar el risc en les apostes). Una excepció és que un jugador pot apostar 0 mans, si les aconsegueix té 50 o 100 punts (depenent de la variant del joc) a més de les mans aconseguides per la parella. Si aconsegueix alguna mà havent apostat 0, perd aquests 50 o 100 punts. El joc combina l'estratègia (s'han de calcular quines cartes tenen els altres i decidir bé l'aposta inicial) amb la sort.
Viccionari
# Piquensis

Els piquensis (en llatí picensii, en grec antic Πικήνσιοι) eren un poble establert a la part nord-est de la Mèsia Superior, a la riba del Timarus. Els menciona Claudi Ptolemeu (Geografia III. 9 § 2).

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Picensii». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 25 gener 2021].
# Platymantis cornuta

Platymantis cornuta és una espècie de granota que viu a les Filipines.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Diesmos, A., Alcala, A., Brown, R., Afuang, L., Gee, G., Hampson, K., Diesmos, M.L., Mallari, A., Ong, P., Ubaldo, D.& Gutierrez, B. 2004. Platymantis cornuta. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 d'abril del 2008.
# Platymantis cryptotis

Platymantis cryptotis és una espècie de granota de la família dels rànids que viu a Indonèsia. Concretament es troba en dues poblacions al nord-est l'illa de Nova Guinea, encara que és possible que la seva distribució sigui més estensa. Habita en boscos primaris, boscos secundaris i petites granges al voltant d'aldees; pot arribar a ser abundant i es tracta d'una espècie adaptable.

## Referències

* ↑ «Platymantis cryptotis» (en anglès). [Consulta: 15 agost 2014].
# Platymantis boulengeri

Platymantis boulengeri és una espècie de granota que viu a Papua Nova Guinea.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Richards, S. & Parker, F. 2004. Platymantis boulengeri. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 d'abril del 2008.
# Piraino

Piraino (sicilià Piràinu) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Messina. L'any 2009 tenia 3.990 habitants. Limita amb els municipis de Brolo, Gioiosa Marea i Sant'Angelo di Brolo.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Giovanni Calogero Campisi | Llista cívica |
# Pilas

Pilas és una localitat de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya. L'any 2006 tenia 12.171 habitants. La seva extensió superficial és de 46 km² i té una densitat de 259,1 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 18′ N, 6° 18′ O. Està situada a una altitud de 65 metres i a 32 kilòmetres de la capital de la província, Sevilla.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 11.122 | 11.155 | 11.221 | 11.289 | 11.421 | 11.443 | 11.654 | 11.730 | 11.918 | 12.171 | 12.478 |

## Referències

Viccionari