OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hesiqui de Constantinoble

Hesiqui de Constantinoble (en llatí Hesychius, en grec Ἡσύχιος) fou un escriptor grec de data desconeguda però probablement de la meitat del segle iv, que va escriure l'obra Εἰς χαλκοῦν ὄφιν λόγοι δ`. Foci va dir que "pel que es podia jutjar d'aquesta obra, semblava ortodox". Es pensa que fou un dels eclesiàstics que es va alçar contra l'heretgia d'Eunomi vers el 360. Alguns autors li atribueixen la Història Eclesiàstica generalment atribuïda a Hesiqui de Jerusalem.

## Referències

* ↑ 6.Hesychius of Constantinople a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 446
# Demetri I el Fals

Demetri I Ivànovitx (en ciríl·lic: Димитрий Иоаннович), dit el Fals (самозванец 'samozvanets', impostor) (1581-1606), fou el Tsar de Rússia des del 21 de juliol de 1605 fins a la seva mort, el 17 de maig de 1606.
Fou un dels tres impostors que durant l'interregne conegut com a Període Tumultuós van pretendre ser el fill supervivent del tsar Ivan el Terrible, el tsarévitx Demetri Ivànovitx, que suposadament s'hauria pogut escapar el 1591 d'un intent d'assassinar-lo. En general, està força acceptat que el Demetri real fou assassinat a Úglitx i que aquest fals Demetri era en realitat el monjo Grígori, nascut Iuri Otriepiev, tot i que no n'hi ha cap prova. Demetri I va aconseguir el tron després de fer assassinar el tsar Teodor II, que només tenia setze anys i feia dos mesos que regnava.

## Referències

* ↑ Neubauer, Helmut. «Die russischen Zaren 1547–1917.». A: Die russischen Zaren: 1547 - 1917 (en alemany). 3a edició actualitzada i eixamplada. München: Beck, 2005. ISBN 978-3-406-42105-1.

## Enllaços externs

* http://www.aquinas.edu/history/research.html Arxivat 2010-05-28 a Wayback Machine.
# Pep Sallés Mauri

Pep Sallés Mauri (Sabadell, 10 de febrer de 1956) és un pintor, dissenyador d’interiors i escenògraf català. És fill de la pastisseria Sallés de Sabadell, on han treballat l'avi, el pare i, ara, un germà seu. Va estudiar a l'Escola Eina.
El 1995 va fundar, amb l'arquitecte Ildefons Valls, l’estudi d’interiorisme i arquitectura Sallés-Valls, reconvertit avui en Essa Arquitectura. Des d'aquest estudi, ha firmat molts projectes d'interiorisme a Sabadell, ja sigui en habitatges i establiments privats com en edificis públics. Són obra seva l'interior del bar de Ca l'Estruch, les terrasses i les noves habitacions de l'Hotel Urpí i l'interiorisme del bar de l'Acadèmia de Belles Arts, entre molts altres.
En el camp de la pintura, destaquen exposicions diverses. El 2013 va participar en l'exposició col·lectiva "Col·lecció SBD’Art Sobre Cotó".
Pep Sallés també ha dissenyat i construït escenografies vàries per a obres teatrals, en principi acompanyat de Josep Madaula. Principalment ha treballat en obres del director Joan Ollé.

## Exposicions destacades

* 2022 - Antològica, dins el conjunt monàstic de Sant Llorenç prop Bagà, a Guardiola de Berguedà
* 2023 - Simbiosi espai-pintures Pep Sallés. Tribut al Florenci i a la Geneta
* 2024 - Estructures de color, a la Galeria Sis

## Referències

* 1 2 Prat Fernàndez, Cesc. «L’art efímer de Pep Sallés». Núvol, 18-09-2023.
* ↑ Alujas, Marc Basté. «El valor de l’autenticitat», 28-01-2021. [Consulta: 1r desembre 2023].
* ↑ Redacció. «El Museu d'Art exposa samarretes sabadellenques ben artístiques», 27-12-2012. [Consulta: 16 gener 2024].
* ↑ Soley i Manuel, Clara. «Un projecte escènic a l’Estruch: ‘Sobre la Colometa’, de la companyia El Vapor». 203. Revista Quadern.
* ↑ «Escena Digital». [Consulta: 16 gener 2024].
* ↑ «Pep Sallés - Set i mig | CDAEM, Teatro Español». [Consulta: 16 gener 2024].
* ↑ «El vi més ardent». Institut del Teatre, 1983. [Consulta: 16 gener 2024].
* ↑ Canturri, Marc. «Un estiu de cultura per convertir el monestir de Sant Llorenç en el rebedor del romànic al Berguedà», 21-06-2022. [Consulta: 16 gener 2024].
* ↑ Carreras, Aleix Pujadas. «Pep Sallés inaugura una exposició temporal en una casa nua», 07-09-2023. [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ Muñoz, Jordi. «Sallés inaugura una exposició fugaç a l'interior d'un domicili de La Creu Alta», 07-09-2023. [Consulta: 17 maig 2024].
* ↑ Plans, Guillem. «El cromatisme de Pep Sallés, a la Galeria Sis», 16-05-2024. [Consulta: 16 maig 2024].
* ↑ «El Cub Blanc: El pintor Pep Sallés inaugura 'Estructures de color' al Sis Galeria». Ràdio Sabadell. [Consulta: 17 maig 2024].

## Enllaços externs

* L'alegria de viureː Pep Sallés, pintor i dissenyador de paisatges i silencis, a Ràdio Sabadell
# World Chess Council

El World Chess Council o WCC era una organització creada el 1998 per Garri Kaspàrov, llavors campió del món d'escacs de la PCA i Luis Rentero, l'organitzador del prestigiós Torneig de Linares per tal de buscar finançament pels matxs de Candidats i per la final del campionat del món, en resposta al declivi de la PCA, privada de patrocinador.
Després de la retractació de Viswanathan Anand, compromès en el cicle de la Federació Internacional d'Escacs, el WCC organitzà un matx a 10 partides entre Aleksei Xírov i Vladímir Kràmnik a Cazorla, el maig de 1998, que guanyà en Xírov (+2 -0 =7, l'última partida no es va jugar). El perdedor es va endur la totalitat dels 200.000 USD de la borsa, ja que era previst inicialment que el vencedor s'enfrontés a Kaspàrov alguns mesos més tard en un matx a 18 partides amb un pressupost d'1.900.000 USD finançat per la Junta d'Andalusia, amb un 35% per al perdedor.
Però a causa d'un canvi polític ulterior al si del govern andalús, i com que el finançament no estava garantit per escrit, el WCC es va trobar incapaç de complir la seva missió. Kaspàrov va declarar que no era ja possible trobar un patrocinador per a un matx contra Xírov, i va declarar llavors que volia enfrontar-se a Anand, cosa que va indignar en Xírov.
Al final de l'any i, mentre en Kaspàrov buscava ja altres matxs susceptibles de trobar finançament, en Luis Rentero va ser víctima d'un greu accident de cotxe que va requerir una hospitalització prolongada, cosa que va posar fi a l'existència del WCC.

## Notes i referències

* ↑ «Whose Title Is it, Anyway?». [Consulta: 22 desembre 2021].
* ↑ La notació (+x -y =z) vol dir que el primer jugador va guanyar x partides, en va perdre y, i va fer taules en z.

## Enllaços externs

* World Chess Council 1998-99 (anglès)
# Chiaravalle Centrale

Centrache (en calabrès Chijaravaddi) és un municipi italià, situat a la regió de Calàbria i a la província de Catanzaro. L'any 2023 tenia 5107 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1r gener 2017 | 1r gener 2018 | 1r gener 2023 |
| 5.660 | 5.536 | 5.098 |

## Administració

Llista d'alcaldes i alcaldesses :
| Dates mandat | Nom de l'alcalde/ssa | Causa finalització |
# Un racó tranquil al camp

Un racó tranquil al camp (títol original en italià Un tranquillo posto di campagna) és una pel·lícula italiana dirigida per Elio Petri, estrenada el 1969. Ha estat doblada al català.

## Argument

Leonardo Ferri, jove pintor de moda, decideix deixar la seva amant. Marxa al camp on ha comprat una vella casa. Però aquesta casa pertanyia el 1944 a Wanda, una comtessa nimfòmana. I des d'aleshores aquest indret viu amb el seu record. Leonardo viurà imaginant la noia.

## Repartiment

* Franco Nero: Leonardo Ferri
* Vanessa Redgrave: Flavia
* Georges Géret: Attilio
* Gabriella Grimaldi: Wanda
* Madeleine Damien: mare de Wanda
* Rita Calderoni: Egle

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1969: Os d'Or

## Referències

* ↑ esadir.cat. Un racó tranquil al camp. esadir.cat.
* ↑ «Un Tranquillo posto di campagna». The New York Times.
# José Seguí Cardona

José Seguí Cardona (Daimús, 1 de setembre de 1970), més conegut com a Gorxa, és un pilotaire valencià, rest en la modalitat de raspall.
Va ser homenatjat pel seu poble natal durant les festes de 2012 i 2013, quan es va posar el seu nom al carrer de la pilota de Daimús.
Palmarés :
| A. | campionat | res. | mitger | punter | adversaris |
| 2008 | Trofeu Mancomunitat de municipis de la Safor | campió | Coeter II | Leandro III | Loripet, Agustí i Vilare |
* Campió de l'Individual de Raspall: 1997, 1999 i 2001
** Subcampió de l'Individual: 1998
* Campió per equips de raspall: 2008
** Subcampió per equips: 1994, 2004 i 2009

## Referències

* ↑ http://www.pilotavalenciana.es/index.php?/weblog/extended/gorxa_regressa_un_any_desprs/ Arxivat 2011-09-25 a Wayback Machine.
* ↑ Programa de Festes de 2012 Arxivat 2012-06-17 a Wayback Machine. a Gentedelasafor.net "Sábado 30: [...] 19,00 h Partida de Pelota Profesionales. Homenaje a Jose Seguí Cardona “GORXA”" (castellà) [Consulta:2 de desembre de 2012]
* ↑ Homenatge a José Segui Ferrer "Gorxa" notícia del 27 de febrer de 2013 al web de l'Ajuntament de Daimús
* ↑ http://www.guiaactiv.com/comunidad/noticias/vernoticia.html?ref=1493 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.pilotavalenciana.es/index.php?/weblog/extended/gorxa_alberto_i_galn_campions_de_la_xv_lliga_de_raspall_trofeu_diputaci_de_/%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.levante-emv.com/secciones/noticia.jsp?pRef=2009072300_11_614412__Deportes-Bellreguard-espera-final-epica-Lliga-Raspall%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.superdeporte.es/secciones/noticia.jsp?pRef=2009061700_4_64356__Polideportivo-mejor-regalo-para-empezar-bien-verano%5BEnllaç+no+actiu%5D

## Enllaços externs

* Fitxa a la Federació de Pilota Valenciana.
# Hesiqui de Jerusalem

Hesiqui de Jerusalem (Hesychius, Ἡσύχιος) fou un escriptor grecoromà cristià, molt reputat al seu temps i del que es conserva part de la seva obra. La seva època està subjecta a discussió. Ciril d'Escitòpolis a la seva Vida de Sant Eutimi, esmenta a Hesiqui com a prevere i mestre de l'església i patriarca de Jerusalem, vers el 428 o 429, que va consagrar l'església del monestir de Laura de sant Saba. Teòfanes Isàuric el situa el 414 i 415 com a prevere, títol que li conserva fins a la mort el 434. També Foci l'anomena només prevere i no diu en quina època va viure. Possevinus (Apparatus Sacer, vol. 1. p. 739, ed. Col. 1608), Cave, i Thorschmidt (Comment. de Hesychio Milesio), consideren a Hesiqui com el Isysius o Isacius (Ἰσάκιος) bisbe de Jerusalem al que el papa Gregori I Magne va escriure una epístola i que va morir a Alexandria el 609.
Segons el Menologi grec, l'escriptor Hesiqui va néixer i es va educar a Jerusalem on va estudiar les Escriptures; després fou eremita o anacoreta al desert probablement a Palestina; fou ordenat prevere pel bisbe de Jerusalem contra la seva voluntat i va viure la resta de la seva vida a la ciutat. Alguns autors el van fer deixeble de Gregori de Nazianz, però cronològicament és difícil que ho fos.
Les seves obres principals són:
* In Leviticum Libri septem. Es discuteix sobre l'autoria d'aquesta obra.
* Στιχηρὸν (o Κεφάλαια) τῶν ιβ᾽ προφητῶν καὶ Ἠσαΐου, Sticheron (o Capita) in duodecim Prophetas Minores et Esaiam
* Ἀντιρρητικά o Εὐκτικά. Es creu que aquesta obra és la que Foci diu que era la última d'una col·lecció de llibres ascètics.
* Homiliae de Sancta Maria Deipara. Dues homilies sobre la verge Maria.
* Τὸ εἰς τὸν ἅγιον Ἀνδρέαν ἐγκώμιον, Oratio demonstratixa in S. Andream Apostolum. D'aquesta obra Foci en comenta diversos extractes.
* De Resurrectione Domini Nostri Christi .
* De Hora Tertia et Sexta, quibus Dominus fuisse crucifixus dicitur, or Qua Hora crucifixus est Dominus?.
* Εἰς Ἰάκωβον τὸν Ἀδελφὸν τοῦ Κυρίου καὶ Δαυὶδ τὸν Θεοπάτορα, Sermo in S. Jacobum Fratrem Domini, et in Davidem.
* Μαρτύριον τοῦ ἁγίου καὶ ἐνδόξου Μάρτυρος τοῦ Χριστοῦ Λογγίνου τοῦ Ἑκατοντάρχου, Acta S. Longini Centurionis. Es dubta que aquesta obra sigui d'Hesiqui.
* In Christi Nativitatem.
* Ἠ Εὐαγγελικὴ Συμφωνία, Consonantia Exangelica.
* Συναγωγὴ ἀποριῶν καὶ ἐπιλύσεων ἐκλεγεῖσα ἐν ἐπιτομῇ ἐκ τῆς Εὐαγγελικῆς Συμφωνίας, Collectio Difficultatum et Solutionum, excerpta per compendium ex Exangelica Consonantia.
* In Canticum Habacuc et Jonae.
* Commentarius in Psalmos a Ps. 77 ad 107, inclusive, et in Ps. 118.
* Ecclesiastica Historia.
* Comnmentarius in Epistolam ad Hebraeos et in Ezekielem.
* Hypotheses in Libros Sacros.

## Referències

* ↑ 7.Hesychius Hierosolymitanus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 446
# Argyrarcha

Argyrarcha és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae descrita per Eugene G. Munroe el 1974. La seva única espècie, Argyrarcha margarita, descrita per William Warren el 1892, es troba a Madagascar.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 7 abril 2019].
* ↑ De Prins, J.; De Prins, W. «Argyrarcha margarita (Warren, 1892)» (en anglès). Afromoths, 2017.
# Dieta (desambiguació)

«Dieta» té aquests significats:
* Dieta (assemblea), assemblea de deliberació formal d'un estat.
** Dieta del Japó, poder legislatiu bicameral del Japó.Vegeu també: Biblioteca Nacional de la Dieta del Japó
** Dieta d'Aquisgrà (817), reunió convocada per l'emperador Lluís el Pietós el juliol del 817.
** Dieta de Worms, assemblea de 1521 dels prínceps del Sacre Imperi Romanogermànic.
** Dieta de Tolosa, diverses reunions del Regne d'Aquisgrà.
** Dieta d'Augsburg, reunions del Reichstag del Sacre Imperi Romanogermànic en la ciutat alemanya d'Augsburg.
** Dieta de Coulaines (843), reunió general del regne Franc Occidental celebrada a Coulaine al Maine el setembre del 843
* Dieta, conjunt d'aliments i consumits per un organisme o població.
** Dieta mediterrània, tipus de dieta originària dels de la Mediterrània.
** Dieta atlàntica, dieta pròpia de les cultures de l'oceà Atlàntic.
** Dieta sana, dieta que no malmet la salut de l'individu que la segueix.
** Dieta dels pobles de la tundra
** Dieta europea, dieta pròpia d'Europa.
** Dieta paleolítica, règim dietètic modern.
** Dieta continental.
# Picaflors de les Bismarck

El picaflors de les Bismarck (Dicaeum eximium) és un ocell de la família dels diceids (Dicaeidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de l'Arxipèlag Bismarck.

## Referències

* ↑ «Picaflors de les Bismarck». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# World Conservation Monitoring Centre

El Centre Mundial de Vigilància de la Conservació (UNEP-WCMC) és una agència executiva del Programa de les Nacions Unides per al Medi Ambient (PNUMA), amb seu a Cambridge, al Regne Unit, que forma part de la PNUMA des de l'any 2000, i que té la responsabilitat d'avaluar la biodiversitat i donar suport al desenvolupament e implementació de polítiques. El Centre Mundial de Vigilància de la Conservació era una organització independent administrada conjuntament per la CIUN, la UNEP i la WWF, que havia estat creada el 1988, i que abans havia estat una part de la Secretaria de la UICN.

## Àrees de treball

Les activitats del centre inclouen l'avaluació de la diversitat biològica, donar suport a convencions internacionals com la CBD (Conveni sobre la Diversitat Biològica) i el CITES (Convenció sobre el comerç internacional d'espècies amenaçades de fauna i flora silvestres), i la creació de capacitat i gestió de dades de les espècies i els hàbitats d'interès per a la conservació. Aquesta agència té l'ordre de facilitar el lliurament dels indicadors globals sobre la taxa de pèrdua de diversitat biològica, i treballar juntament amb la Secretaria del CITES per crear una sèrie d'informes i bases de dates. A més, també gestiona la bases de dades de les àrees protegides del món en col·laboració amb la Comissió d'Àrees Protegides de la UICN. També ha publicat, a través de l'edició de la Universitat de Califòrnia, una sèrie d'atles mundials de temes de biodiversitat. La pròpia agencia està formada per múltiples Programes relacionats amb diferents sectors de la conservació: informàtica per a la diversitat biològica, comerç i biodiversitat, canvi climàtic, avaluació dels ecosistemes, seguretat alimentària, biomassa i diversitat biológica, àrees protegides, i les espècies.

## Referències

* ↑ UNEP (2004) UNEP Programmes and Resources for Environmental Education and Training. UNEP, Nairobi, Kenya & Earthprint, UK. (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC (2010) Annual Report 2009. UNEP-WCMC, Cambridge, UK. (anglès)

## Enllaços externs

* UNEP World Conservation Monitoring Centre (anglès)
# Chiasmocleis albopunctata

Chiasmocleis albopunctata és una espècie de granota que viu a Bolívia, el Brasil i Paraguai.

## Referències

* Aquino, L., Colli, G., Reichle, S., Silvano, D. & Scott, N. 2004. Chiasmocleis albopunctata. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Tyrrel·lita

La tyrrel·lita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de la seleniospinel·la. Rep el nom en honor de Joseph Burr Tyrrell (Weston, Ontario, Canadà, 1 de novembre de 1858 - 26 d'agost de 1957), geòleg de la Geological Survey of Canada, un dels primers exploradors del nord del Canadà, especialment de l'àrea entre el llac Athabasca i la badia Hudson.

## Característiques

La tyrrel·lita és un selenur de fórmula química Cu(Co$^{3+}$,Ni$^{3+}$)₂Se₄. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1970, sent publicada per primera vegada el mateix any. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la tyrrel·lita pertany a «02.D - Sulfurs metàl·lics, amb proporció M:S = 3:4» juntament amb els següents minerals: bornhardtita, carrol·lita, cuproiridsita, cuprorhodsita, daubreelita, fletcherita, florensovita, greigita, indita, kalininita, linneïta, malanita, polidimita, siegenita, trüstedtita, violarita, xingzhongita, ferrorhodsita, cadmoindita, cuprokalininita, rodoestannita, toyohaïta, brezinaïta, heideïta, inaglyita, konderita i kingstonita.

## Formació i jaciments

Va ser descrita a partir de mostres obtingudes a la zona de troballes d'urani, coure i seleni del llac Hal, així com a Alto Bay, tots dos indrets a l'àrea del llac Beaverlodge, a Saskatchewan (Canadà). També ha estat descrita en altres indrets propers a la mateixa regió canadenca, així com a l'Argentina, Alemanya, Espanya, la República Txeca, Anglaterra i la República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ «Tyrrellite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 gener 2021].
# Josep Carreras i Torrents

Josep Carreras i Torrens (Sant Llorenç d'Hortons, Alt Penedès, 1934) va ser un polític català.
Carreras i Torrens, fou un polític hortonenc, pertanyent al partit Democràcia i Progrés, que es va convertir en el primer alcalde de la democràcia de l'Ajuntament de Sant Llorenç d'Hortons, càrrec que va ocupar durant tretze anys, entre 1979 i 1992. El seu pare ja havia estat regidor de l'Ajuntament hortonenc. Considerat de caràcter pactista i dialogant s'ocupà de resoldre diversos problemes de la vila, entre els quals destaca la polèmica entre defensors i detractors de la instal·lació del càmping "El Pi gros" a uns terrenys al terme de Sant Joan Samora (municipi que administrativament depèn de Sant Llorenç d'Hortons).

## Referències

* ↑ «Josep Carreras i Torrents». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Esteve i Serra, Pere; Sallés, Maria Rosa (coord.). «Josep Carreras i Torrents, el primer alcalde democràtic (Sant Llorenç d'Hortons, 1934)». A: Personatges il·lustres de l'Alt Penedès, el Baix Penedès i el Garraf. Barcelona: Abertis Autopistas, 2010, p. 75.
* ↑ «Tots els alcaldes de Sant Llorenç d'Hortons». Ajuntament de Sant Llorenç dHortons. Arxivat de l'original el 22 de maig 2018. [Consulta: 21 maig 2018].
# Hylodes babax

Hylodes babax és una espècie de granota de la família Leptodactylidae. Viu al Brasil, en una localitat a les muntanyes de Caparaó, a la frontera dels estats de Minas Gerais i Espírito Santo, on s'ha registrat al voltant dels 2.000 metres d'altitud. Habita el bosc primari i secundari. Les larves presumiblement viuen en rivelets poc profundes en el bosc, igual que amb altres espècies del gènere. És una espècie terrestre que habita entorns d'aigua dolça. No hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, el seu hàbitat està tancat dins d'una àrea protegida. L'única localitat coneguda es troba dins del Parc Nacional do Caparaó.

## Descripció

Hylodes babax mesura entre 31 i 33 mm.

## Referències

* ↑ Carlos Frederico da Rocha, Monique Van Sluys, Luciana Barreto Nascimento. Hylodes babax. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 23-08-2014.
# Pelosia muscerda

Pelosia muscerda és una papallona nocturna de la subfamília Arctiinae i la família Erebidae. Es troba a la Zona Paleàrtica. L'envergadura alar fa 24-28 mm. Vola de juny a setembre, depenent de la ubicació. Les larves s'alimenten de líquens i algues.

## Galeria

* Il·lustració del volum 5 d'Entomologia britànica de John Curtis
* Pelosia muscerda
* Pelosia muscerda

## Enllaços externs

* Lepiforumː Pelosia muscerda
* Funetː Pelosia muscerda
* UKmothsː Pelosia muscerda
* Biodiversidad Virtualː Pelosia muscerda (castellà)
# Julgoldita-(Mg)

La julgoldita-(Mg) és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la pumpel·lyïta. Rep el seu nom de Julian Royce Goldsmith, mineralogista i geoquímic de la Universitat de Chicago, Estats Units, i del seu contingut en magnesi.

## Característiques

La julgoldita-(Mg) és un sorosilicat de fórmula química Ca₂(Mg,Fe$^{2+}$)(Fe$^{3+}$,Al)₂(Si₂O₇)(SiO₄)(OH)₂·H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1973. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la julgoldita-(Mg) pertany a «09.B - Estructures de sorosilicats amb grups barrejats de SiO₄ i Si₂O₇; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: al·lanita-(Ce), al·lanita-(La), al·lanita-(Y), clinozoisita, dissakisita-(Ce), dol·laseïta-(Ce), epidota, epidota-(Pb), khristovita-(Ce), mukhinita, piemontita, piemontita-(Sr), manganiandrosita-(La), tawmawita, manganipiemontita-(Sr), ferrial·lanita-(Ce), clinozoisita-(Sr), manganiandrosita-(Ce), dissakisita-(La), vanadoandrosita-(Ce), uedaïta-(Ce), epidota-(Sr), al·lanita-(Nd), ferrial·lanita-(La), åskagenita-(Nd), zoisita, macfal·lita, sursassita, julgoldita-(Fe$^{2+}$), okhotskita, pumpel·lyïta-(Fe$^{2+}$), pumpel·lyïta-(Fe$^{3+}$), pumpel·lyïta-(Mg), pumpel·lyïta-(Mn$^{2+}$), shuiskita, julgoldita-(Fe$^{3+}$), pumpel·lyïta-(Al), poppiïta, ganomalita, rustumita, vesuvianita, wiluïta, manganovesuvianita, fluorvesuvianita, vyuntspakhkita-(Y), del·laïta, gatelita-(Ce) i västmanlandita-(Ce).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Sugashima, a la ciutat de Toba de la prefectura de Mie (Regió de Kinki, Japó), l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Julgoldite-(Mg)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 octubre 2016].
# Tyrone Mings

Tyrone Deon Mings (13 de març de 1993) és un futbolista professional anglès que juga d'lateral esquerre o central per l'Aston Villa FC de la Premier League.

## Referències

* ↑ «Tyrone Mings: Overview». Premier League. [Consulta: 17 agost 2019].
* ↑ «Tyrone Mings makes his mark at Ipswich on and off the pitch». Guardian, 24-12-2014. [Consulta: 24 desembre 2014].
# Prionanthium

Prionanthium és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

(vegeu-ne una relació a Wikispecies)

## Sinònims

Chondrochlaena Kuntze, orth. var., Chondrolaena Nees, Prionachne Nees.

## Enllaços externs

* Pàgina de la GRIN sobre el gènere Prionanthium Arxivat 2008-10-10 a Wayback Machine..

## Referències

* ↑ «Germplasm Resources Information Network, consultada 02.07.08». Arxivat de l'original el 2008-10-10. [Consulta: 2 juliol 2008].
# Hylodes nasus

Hylodes nasus és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Gonçalves da Cruz, C.A., Potsch de Carvalho-e-Silva, S. & Telles, A.M. 2004. Hylodes nasus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.