OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Enciclopèdia Brockhaus

La Brockhaus Enzyklopädie és una enciclopèdia i obra de referència en idioma alemany publicada per Brockhaus.
La seva primera edició es va originar a partir de la Conversations-Lexikon mit vorzüglicher Rücksicht auf die gegenwärtigen Zeiten per Renatus Gotthelf Löbel i Christian Wilhelm Franke, publicada a Leipzig 1796–1808. Aquest Lexikon incloïa geografia, història i en part la biografia a més de la més típiques de mitologia, filosofia, història natural, etc.
L'edició de 2010 (21a) contenia unes 300.000 entrades en 24.000 pàgines, amb uns 35.000 mapes, gràfics i taules. És lamajor enciclopèdia impresa en alemany del segle XXI. També està disponible en versió digital sota el nom de Brockhaus Multimedial Premium, la qual és similar a Microsoft Encarta.

## Vegeu també

* Langenscheidt

## Referències

* «Encyclopaedia». A: Hugh Chisholm. Encyclopædia Britannica (en anglès). 9. 11a ed. Cambridge University Press, 1911.

## Enllaços externs

* Brockhaus
* Brockhaus' Kleines Konversations-Lexikon (1911 edition)
* Vollständiges Verzeichniss der von der Firma F.A. Brockhaus in Leipzig seit ihrer Gründung durch Friedrich Arnold Brockhaus im Jahre 1805 bis zu dessen hundertjährigen Geburtstage im Jahre 1872 verlegten Werke, in chronologischer Folge mit biographischen und literarhistorischen Notizen (1872) (Catalogue of books published by F.A. Brockhaus until 1872, including publishing details of the "Konversationslexikon" until the 11th edition) – scan at the Internet Archive
# Semiz Ali Paixà

Semiz Ali Paixà (Albània, ? - Istanbul, 28 de juny de 1565) fou un militar otomà que governà Rumèlia i Egipte i que arribà a gran visir otomà (1561-65). El malnom Semiz vol dir ‘el Gros’.
Va néixer a Brazza a Hercegovina i molt jove fou portat a Istanbul, on fou part del cos de geníssers arribant al càrrec d'agà el 1546. Fou després beylerbeyi de Rumèlia. El 1549 va ser designat governador d'Egipte i va participar en la campanya de Pèrsia amb Solimà I.
Va ser nomenat gran visir el juliol de 1561 en substitució de Rustem Pasha. Va ocupar el càrrec fins a la seva mort, el juny de 1565. La seva tasca principal fou negociar la pau amb Àustria amb l'ambaixador austríac Busbecq. Finalment el tractat de pau fou signat a Praga l'1 de juny de 1562, tot i que després l'emperador Maximilià II no en va respectar els termes.

## Bibliografia

* J. Von Hammer, Histoire de l'Empire Ottoman.
Gran visir otomà :
# Brigos

Brigos fou un terrissaire de l'antiga Grècia, actiu entre el 490 aC i el 470 aC. És conegut per la producció excel·lent de ritós, recipients per a beure, i valorat com un dels millors ceramistes pel grau de realisme de les seves produccions. Es coneixen unes dues-centes peces atribuïdes a ell i al pintor del seu taller conegut com a pintor d'en Brigos, ambdós produïren peces de ceràmica de figures vermelles. Un altre dels pintors que treballà al taller d'en Brigos fou Briseis.

## Referències

* ↑ «Brigos». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Kopeisk

Kopeisk - Копейск (rus) és una ciutat de l'óblast de Txeliàbinsk, a Rússia. És a 15 km a l'est de Txeliàbinsk.

## Història

El 1907 un grup de miners començà a explotar un jaciment de carbó a Txeliàbinsk, prop del poble de Tugaikul. La vila aconseguí l'estatus de possiólok (poble) el 1928 i el de ciutat el 20 de juny de 1933.
# Thomas Peterson

Thomas Peterson (North Bend, Washington, 24 de desembre de 1986) és un ciclista estatunidenc, professional des del 2006 al 2014.
Els seus millors resultats els ha aconseguit a la Volta a Califòrnia, on ha guanyat la classificació dels joves el 2006 i una etapa el 2009.

## Palmarès

* 2004
** Campió dels Estats Units en ruta junior
* 2007
** Vencedor d'una etapa del Tour de Gila
* 2009
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Califòrnia
** Vencedor de la classificació de la muntanya del Herald Sun Tour

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2010. 27è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2011. 89è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Lliura (unitat de força)

La lliura (en anglès: pound-force amb els símbols: lb, lbf, o lb$_f$), en física, és una unitat de força. Una lliura és aproximadament igual a la força gravitacional exercida sobre una massa d'una lliura sobre una superfície idealitzada de la Terra.
La constant d'acceleració de la força de gravetat de la Terra és aproximadament de 9,80665 m/s².

## Equivalències d'altres unitats de força

Una lb$_f$ és una força gravitacional exercida sobre una lliura (unitat de massa) amb una acceleració gravitacional constant de 9,80665 m/s² (32,1742 ft/s²). Internacionalment una lliura avoirdupois és exactament 453,59237 grams o 0,45359237 kg. Això significa que 1 lb$_f$ és igual a (0,45359237 × 9,80665) newtons, o aproximadament 4,448222 newtons.
Viccionari
# Coripe

Coripe és una localitat de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya. L'any 2005 tenia 1.429 habitants. La seva extensió superficial és de 52 km² i té una densitat de 27,5 hab/km². Està situada a la comarca de la Campiña de Morón y Marchena, a una altitud de 325 metres i envoltada per turons que superen els 400 metres. Es troba a 77 kilòmetres de la capital de la província, Sevilla.
El nom de Coripe podria derivar del llatí corrivium, que en llatí significa unió de rius i faria referència a la confluència dels rius Guadalete i Guadalporcún en el terme municipal d'aquesta població.
Al sud de Coripe en l'anomenat Cerro del Castillo, de 489 metres, hi ha les restes d'una fortalesa. Per la inscripció fundacional, se sap que es va acabar de construir l'any 943.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2007 |
| 1.620 | 1.560 | 1.560 | 1.541 | 1.478 | 1.471 | 1.435 | 1.424 | 1.429 | 1.446 |

## Referències

* ↑ «ORDEN de 14 de marzo de 2003, por la que se aprueba el mapa de comarcas de Andalucía a efectos de la planificación de la oferta turística y deportiva.». Boletín Oficial de la Junta de Andalucía, 27-03-2003. [Consulta: 9 març 2022].
* 1 2 3 Barea, Pascual. «De Coripe (Corrivium) a Sevilla (Hispal) por Utrera (Lateraria): formación y deformación de topónimos en el habla». A: VII Jornadas de Historia y Patrimonio de la provincia de Sevilla. (en castellà), 2013, p. 49-74 [Consulta: 9 març 2022].
# Frederick William True

Frederick William True (8 de juliol del 1858 - 25 de juny del 1914) va ser un biòleg estatunidenc, el primer conservador en cap (1897–1911) del Museu Nacional dels Estats Units, avui en dia la Smithsonian Institution.
Fill de Charles Kittredge True, ministre metodista i Elizabeth Bassett Hyde. True va ser educat a la Universitat de la ciutat de Nova York, i es va graduar el 1878 amb una llicenciatura en ciències.

## Referències

* ↑ «Frederick William True Papers» (en anglès). Smithsonian Institution. [Consulta: 7 agost 2019].
* ↑ DePriest, Paula «True, Frederick William». American National Biography Online (ANB). Oxford University Press. DOI: 10.1093/anb/9780198606697.article.1301690 [Consulta: 7 agost 2019].
# El rostre de Fu Manxú

El rostre de Fu Manxú (títol original en anglès: The Face of Fu Manchu) és una pel·lícula britànico- alemanya de Don Sharp, estrenada el 1965. Ha estat doblada al català.

## Argument

La pel·lícula comença amb l'execució pública del doctor Fu Manchu, que té el cap tallat. Més tard, una sèrie d'homicidis atroços tenen lloc a Londres, i Nayland Smith de Scotland Yard sospita ben de pressa que el Dr. Fu Manchu no ha mort, i que és ell qui es troba en un principi en relació amb aquestes morts horribles. Descobreix igualment l'existència d'un gas letal.

## Repartiment

* Christopher Lee: Dr. Fu Manchu/ Lee Tao
* Nigel Green: Sir Nayland Smith
* Joachim Fuchsberger: Karl Janssen
* Karin Dor: Maria Muller Janssen/ Maria Merten
* James Robertson Justice: Sir Charles Fortescue
* Howard Marion-Crawford: El Doctor Petrie
* Tsai Chin: Lin Tang
* Walter Rilla: el Professor Hans Muller/ el Professor Hans Merten
* Harry Brogan: el Professor Gaskell
* Poulet Tu: Lotus
* Edwin Richfield: el magistrat en cap
* Archie O'Sullivan: el Chambellan
* Joe Lynch: Robinson
* Peter Mosbacher: Gustav Hanumon
* Eric Young: el Grand Lama
* Jack O'Reilly: Policia

## Al voltant de la pel·lícula

* La pel·lícula és la primera d'una nova sèrie de Fu Manchu en el cinema, que tindrà en total 5 episodis amb Christopher Lee al paper del títol.
* L'escena de l'execució en la introducció de la pel·lícula va ser rodada al quarter dels condemnats a mort d'una presó irlandesa desafectada.

## Bibliografia

* Monthly Film Bulletin, n° 382 (anglès)
* Sight and Sound, hivern 1965-66, p. 44 (anglès)
* Cahiers du cinéma, n° 176, març 1966 (francès)

## Referències

* ↑ esadir.cat. . esadir.cat.
* ↑ «The Face of Fu Manchu». ‘‘The New York Times'’.
# Semiónovka

Semiónovka és el nom dels següents llocs:
* Semiónovka (Razdólnoie), poble del krai de Krasnodar, a Rússia
* Semiónovka (Khosta), poble del krai de Krasnodar, a Rússia
* Semiónovka (Aleksàndrovski), poble del krai de Krasnodar, a Rússia
* Semiónovka (Amur), poble de l'óblast de l'Amur, a Rússia
* Semiónovka (Nijni Nóvgorod), poble de l'óblast de Nijni Nóvgorod, a Rússia
* Semiónovka (Vorónej), poble de l'óblast de Vorónej, a Rússia
* Semiónovka (Mokroús), poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia
* Semiónovka (Arkadak), poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia
* Semiónovka (Bélgorod), poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Bruno Galliker

Bruno Galliker (Emmen, 29 de desembre de 1931 - Zúric, 27 de maig de 2020) fou un atleta suís, especialista en curses de tanques, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on fou sisè en els 400 metres tanques del programa d'atletisme.
En el seu palmarès destaquen dues medalla de bronze al Campionat d'Europa d'atletisme, el 1958 en els 400 metres tanques, i el 1962 en el 4x400 metres. També guanyà 8 títols nacionals, quatre d'ells en els 400 metres tanques i un en els 200 tanques. Va millorar el rècord suís dels 400 tanques diverses vegades, així com també el del 4x400 metres. El 1960 fou escollit Esportista Suís de l'Any.
Una vegada retirat va treballar com a periodista esportiu a la ràdio suïssa-alemanya durant diverses dècades. Morí en un accident de cotxe el 2020.

## Millors marques

* 400 metres tanques. 51.11" (1960)

## Referències

* 1 2 3 «Former athletics star Bruno Galliker died at the age of 89». Luzerner Zeitung, 29-05-2020 [Consulta: 6 juny 2020].
* ↑ «Olympedia – Bruno Galliker». [Consulta: 3 desembre 2021].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «Swiss Championships». [Consulta: 3 desembre 2021].
* ↑ Waśko, Janusz. Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. Zamość: GreenArt Jacek Kardasz, 2013, p. 89 i 208. ISBN 978-83-62033-30-0.
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 3 desembre 2021].
# Kaľava

Kaľava és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1300.
# Conca Dellà

La Conca Dellà, també anomenada de vegades Conca d'Orcau, és una de les tres conques que formen el Pallars Jussà (a més de la Vall Fosca): la Conca de Tremp, o Conca Deçà, al voltant del cap de comarca, que ocupa del centre cap al sud i oest de la comarca, la Conca de Dalt, al nord, que ocupa tot l'espai a llevant de la Pobla de Segur i té el Pont de Claverol com a cap municipal, i la Conca Dellà, a l'entorn d'Isona. El terme municipal d'Isona i Conca Dellà, que és el de més extensió i població d'aquesta conca, rep aquest nom, tot i que no agrupa realment tota la Conca Dellà, ja que aquesta comprèn, a més, tot l'actual terme d'Abella de la Conca i part dels de Gavet de la Conca i Llimiana.
No pertanyen, en canvi, a la Conca Dellà geogràfica els pobles de Galliner, Montesquiu i Puig de l'Anell, de l'antic terme d'Orcau i actual d'Isona i Conca Dellà, que estan situats a la Conca Deçà, o de Tremp. Són al marge esquerre de la Noguera Pallaresa al lloc del Pantà de Sant Antoni.
# Garden Home-Whitford

Garden Home-Whitford és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 6.931 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Garden Home-Whitford tenia 6.931 habitants, 3.048 habitatges, i 1.834 famílies. La densitat de població era de 1.408,5 habitants per km².
Dels 3.048 habitatges en un 26,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,8% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 39,8% no eren unitats familiars. En el 30,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,1% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 31,6% entre 25 i 44, un 27,7% de 45 a 60 i un 13,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.321 $ i la renda mediana per família de 60.703 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.220 $ mentre que les dones 35.000 $. La renda per capita de la població era de 28.681 $. Aproximadament el 2,5% de les famílies i el 5,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Garden Home-Whitford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Garden Home-Whitford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Luis María Mora

Luis María Mora Laverde i Luque, conegut també com a Moratín, (Bogotà, 1867 - Fontibón 1936) va ser un escriptor, humanista i poeta colombià, membre de la tertúlia literària i política coneguda com la Gruta Simbólica. Es va doctorar en Filosofia i Lletres en el Col·legi Major del Rosari. Acadèmic de la llengua, va defensar la tradició romàntica en les lletres castellanes i el perquè del seguiment de la tradició greco-romana en la seva escriptura. Va ser fundador de la Revista Colombiana.

## Referències

* ↑ «Gruta simbólica». Arxivat de l'original el 2016-09-15. [Consulta: 3 setembre 2016].
* ↑ «La Gruta Simbólica. Una anécdota en sí misma por Juana Salamanca Uribe.». Arxivat de l'original el 2017-04-25. [Consulta: 2016].
# Serra Mitjana (Rubió)

La Serra Mitjana és una muntanya de 720 metres que es troba al municipi de Rubió, a la comarca de l'Anoia.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Kel Domènech

Kel Domènech (Besalú, Girona, 10 de juny de 1971) és un artista escultor català. Té un estudi, l'Espai KD, al centre històric de Besalú.
Entre les seves obres destacades figura la KD064 de la col·lecció Màquines, inspirada en Dalí i el Mediterrani i creada expressament per al restaurant Miramar del xef Paco Pérez, i la KD051.

## Exposicions

* 2017 - Art Fair Málaga (Málaga)

## Referències

* ↑ «Espai KD (Showroom)», 2007.
* ↑ Redacció. «L'artista Kel Domènech incorpora la seva obra al restaurant 5 de l'Hotel Das Stue de Berlín» (en catalan). [Consulta: 17 desembre 2022].
* ↑ «Kel Domènech mostra l'obra ‘KD051' - 09 oct 2012». [Consulta: 17 desembre 2022].
* ↑ «Art Fair Málaga 2017» (en castellà). Art Fair Málaga, 30 juny – 2 julio 2017.

## Bibliografia

* Audàcia i Delicadesa (2008), Fundació Mascort. Equip de recerca i documentació.

## Enllaços externs

* Entrevista a Kel Domènech a TV3
# Thatta

Thatta, Tatta o Thatto (urdú: ٹھٹہ, sindi: ٺٽو) és una ciutat històrica de 22.000 habitants al Sind (Pakistan) prop del llac Keenjhar, els monuments de la qual estan declarats Patrimoni de la Humanitat. Està relativament propera a Karachi (uns 70 km) a 24° 45′ N, 67° 58′ E﻿ / ﻿24.750°N,67.967°E﻿ / 24.750; 67.967. La població estimada varia molt segons les fonts, i se situa entre 22.000 (per exemple a les diferents wikipèdies) i 75.000. És la capital del districte de Thatta.

## Història

Es creu que correspon al lloc de l'antiga Patala. La ciutat tenia més importància o menys segons el curs canviant de l'Indus; quan estava prop del curs tenia importància però la perdia quan es desviava. Ibn Battuta va baixar per l'Indus en vaixell i no l'esmenta però sembla que a aquesta època (vers 1333/1334) existia. El 1351 va morir prop del lloc de la ciutat el sultà Muhammad ibn Tughluq. Fou capital dels jams sammes del Baix Sind des del segle xiv fins al segle xvi, quan va quedar separada de l'Indus només pel turó Makli; després va estar en mans dels arghuns i els seus descendents els tarkhans (segle xvi, fou saquejada pels portuguesos el 1555), mongols (des de 1595 formant part de la suba de Multan del 1612 al 1737 que va tenir 58 governadors) i kalhores (segle XVIII des de 1737).
La Companyia Britànica de les Índies Orientals hi va tenir una factoria al segle xvii. El capità Alexandre Hamiltons el 1699 diu que estava a 3 km del riu (al que estava unit per una xarxa de canals) i diu que era el centre comercial del Sind. Posteriorment va entrar en decadència a causa d'algunes epidèmies i sequeres. Els kalhores van instal·lar la seva capital fora i això li va fer perdre importància. El 1742 Nadir Shah hi va passar amb el seu exèrcit. Del 1772 al 1775 la Companyia Britànica de les Índies Orientals va obrir altre cop la factoria que havia tancat feia uns 70 anys, però no va prosperar; un darrer intent sense èxit es va fer el 1799.
El 1831 Alexander Burnes creia que tenia una població d'unes 5000 persones i menys de 40 mercaders. Va passar als britànics el 1843. Sota domini britànic fou capçalera d'una subdivisió i una taluka del districte de Karachi. La subdivisió estava formada per les talukes de Karachi, Tatta, Mirpur Sakro i Ghorabari. La taluka mesurava 3.364 km² i tenia una població el 1901 de 41.745 habitants. La ciutat de Thatta tenia aleshores 10.783 habitants el 1901 i era coneguda com a Tatta, Thatta, Thatto i Nagar Thato. La municipalitat fou establerta el 1854.

## Llocs interessants

* Jama Majid o mesquita Shah Jahan de vers 1647-1649
* Tombes del Jam Nizamuddin, Satihoo, els germans Sumro (1461-1509), diversos sobirans arghuns tarkhans especialment Jan Beg Tarkhan, i oficials mogols.
* Necropòlis de Makli.

## Referències

* ↑ «THATTA: Outcry in Thatta over shortage of water» (en anglès). DAWN.COM, 07-05-2007.
* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India. Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Conca Coulomb-Sarton

Coulomb-Sarton és una conca d'impacte situada en la cara oculta de la Lluna, pertanyent al període Prenectarià. Deu el seu nom a la seva situació entre el cràter Coulomb (al nord-est del centre de la conca) i el cràter més petit Sarton (just al sud del centre). La localització de la conca no és òbvia en la superfície lunar, presentant únicament petits fragments d'anells interiors i un brocal, sent la plana llisa i a baixa cota situada al seu centre l'element més rellevant des del punt de vista topogràfic.
Al seu centre es troba una concentració de massa (mascon), la qual cosa es tradueix en la presència d'un alt camp gravitatori local. Aquesta mascon va ser la primera a ser identificada pel detector Doppler de la nau Lunar Prospector.
La llista de cràters situats a l'interior de la conca inclou a Weber i Kramers. Aproximadament en el contorn de la conca apareixen els cràters Dyson, Ellison, Stefan, Wegener, Wood, Landau, i Gullstrand. El gran cràter Birkhoff es troba al nord-oest.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* ↑ «Impact Basin Database». Arxivat de l'original el 2014-08-07. [Consulta: 21 juny 2018].
* ↑ The geologic history of the Moon, 1987, Wilhelms, Don E.; with sections by McCauley, John F.; Trask, Newell J. USGS Professional Paper: 1348. (online)
* ↑ «Improved Gravity Field of the Moon from Lunar Prospector». Science, 281 (5382), 1998, pàg. 1476–1480. DOI: 10.1126/science.281.5382.1476.

### Altres referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.
# Fortalesa de São Pedro da Barra

La Fortalesa de São Pedro da Barra es troba en l'antic morro Kassandama, actual barri de Ngola Kiluange, a la ciutat de Luanda a Angola. És un edifici de planta irregular, adequant-se a una elevació del terreny. L'aspecte exterior és el d'una fortalesa emblanquinada. L'edifici molt deteriorat conserva a les seves sales interiors belles ceràmiques que retraten motius africans.

## Història

En 1663, Alfons VI de Portugal (1656-1667) va determinar el reforç de la defensa de la barra del port de Luanda. Això significa que, encara que la Fortalesa de São Pedro da Barra data de 1703, ja existia una primitiva estructura en aquest emplaçament. Aquest tipus de construcció és molt habitual en l'arquitectura colonial portuguesa, un exemple millor conservat a Luanda es troba a la Fortalesa de São Miguel (8° 48′ 27″ S, 13° 13′ 23″ E﻿ / ﻿8.80750°S,13.22306°E﻿ / -8.80750; 13.22306).
Al llarg de la seva història, la São Pedro da Barra va ser utilitzada com a centre de reclusió d'esclaus en trànsit cap al continent americà.
Les ruïnes del fort van ser classificades com a Monument Nacional pel Decret Provincial n. 1.057, del 9 de setembre de 1932.
En 2010 es trobava en precàries condicions de conservació. De propietat estatal es troba sota la titularitat del Ministeri de Defensa i el Ministeri de Cultura, entitats encarregades de la seva conservació.

## Referències

* ↑ Fortaleza de São Pedro da Barra Património de Influência Portuguesa, Fundació Calouste Gulbenkian]
* ↑ Fortress of S. Pedro da Barra - UNESCO World Heritage Centre