OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Thomas Stoddard

Thomas B. Stoddard (Seattle, 1949 - Nova York, 12 de febrer de 1997) va ser un advocat nord-americà i activista pels drets LGBT. Va ser el director executiu de Lambda Legal Defense and Education Fund de 1986 a 1992. També va exercir com a professor adjunt a la Facultat de Dret de la Universitat de Nova York a partir de 1981.

## Activisme

A més del seu treball contra l'homofòbia, Stoddard va ser actiu oposant-se a la serofòbia. Va escriure un projecte de llei que prohibia la discriminació contra els homosexuals en allotjaments públics que va ser aprovat pel Consell Municipal de Nova York, i posteriorment signat com llei per l'alcalde de la ciutat, Ed Koch, el 1986.
Va exercir com a director de la Campanya per al Servei Militar, que es va reunir públicament el 1993 amb l'aleshores president Bill Clinton amb l'esperança de persuadir-lo de posar fi a la política que prohibia que els homes homosexuals servissin a les forces armades.

## Vida personal

Stoddard va néixer a Seattle, Washington i va créixer a Glenview, Illinois. Va assistir a la Universitat de Georgetown i es va graduar per la Facultat de Dret de la Universitat de Nova York el 1977.
Stoddard va tenir una cerimònia de casament amb Walter Rieman el 1993, on els dos homes es van intercanviar anells de noces d'or de Tiffany's. Stoddard i Rieman van ser designats posteriorment "socis domèstics" a la ciutat de Nova York.
Stoddard va ser diagnosticat amb un sarcoma de Kaposi, un càncer relacionat amb la sida, el 1989. Va morir de sida el 12 de febrer de 1997 a la seva casa de Manhattan, Nova York.

## Referències

* 1 2 3 4 Dunlap, David W. «Thomas B. Stoddard, 48, Legal Advocate of Gay Rights» (en anglès). The New York Times, 13-02-1997.
* ↑ Cohen, Richard (1993-12-12). «Tam and Walter Got Married». The New Yorker (en en-US). ISSN 0028-792X.
# Thomas Stewart (ciclista)

Thomas "Tom" Stewart (Doncaster, 3 de gener de 1992) és un ciclista anglès, professional des del 2013 i actualment a l'equip ONE Pro Cycling.

## Palmarès

* 2016
** 1r al Velothon Wales
** 1r al Lincoln Grand Prix
* 2017
** Vencedor d'una etapa a la Szlakiem walk Major Hubal
* 2018
** 1r al Tour de Normandia

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Belas (Angola)

Belas és un municipi de la província de Luanda creat el 31 de març de 2011. La seu del municípi és la ciutat de Kilamba. Limita amb els municipis de Viana i Luanda. Té una població de 1.065.106 habitants en 2014.
En el territori del municipi hi ha l'Estadi 11 de Novembro, el campus de la Universitat de Luanda i la península de Mussolo.

## Subdivisions

Comprèn les següents comunes:
* Barra do Kwanza
* Benfica
* Camama
* Futungo de Belas
* Mussulo
* Vila Estoril
* Ramiro

## Referències

* ↑ «Angola Press - Política - Criado município de Belas em Luanda». [Consulta: 13 juliol 2011].
* ↑ «Municipis de Luanda». Arxivat de l'original el 2017-03-24. [Consulta: 23 març 2017].
* ↑ Cens de 2014
# Teòcrest el Jove

* Per a altres significats, vegeu «Teòcrest (escriptor)».
Teòcrest el Jove (en llatí Theochrestus, en grec antic Θεόχρηστος) (segles IV-III aC) va ser un esportista grec nascut a Cirene que va guanyar una victòria a les carreres de carros als jocs olímpics l'any 300 aC.
Era net de Teòcrest el Vell, que havia guanyat també en una carrera de quadrigues a l'Olimpíada de l'any 360 aC. El seu pare havia estat vencedor de les carreres de quadrigues als Jocs Ístmics.

## Referències

* ↑ Sport in the Ancient World from A to Z.. Londres: Rouletge, 2003, p. 163. ISBN 0203497325.
# Teòcrest (escriptor)

Teòcrest (en llatí Theochrestus, en grec antic Θεόχρηστος) va ser un historiador grec que menciona un escoli a Apol·loni Rodi i el fa autor d'una obra sobre Líbia.
Pel tema del llibre se suposa que va néixer a aquesta part d'Àfrica. No se sap si era el mateix personatge que Teòcrest el Vell, (o potser Teòcrest el Jove) vencedor als Jocs Olímpics.
Plini el Vell l'esmenta com una de les seves fonts per la confecció de la Naturalis Historia.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman biography and mithology. Vol III. Londres: John Murray, 1876, p. 1030.
# Teti (desambiguació)

* No s'ha de confondre amb Tetis.
«Teti» té aquests significats:
* Biografies:
** Teti, faraó de la dinastia III de l'antic Egipte
** Teti II, primer faraó de la dinastia VI de l'antic Egipte que va governar vers el 2250 - 2350 aC
** Teti Julià, comandant d'una legió estacionada a Mèsia (segle I dC)
* Toponímia:
** Teti (Nuoro), municipi italià a la província de Nuoro
** Piràmide de Teti, monument funerari construït a Saqqara pel faraó Teti I
* Miscel·lània: Le nozze di Teti e di Peleo, òpera en tres actes de Francesco Cavalli sobre un llibret d'Orazio Persiano
# Blai González i Alarcón

Blai González i Alarcón (Barcelona, 3 de febrer de 1920 - Barcelona, 9 de desembre de 1986), conegut com a Blai o Blay, fou un futbolista català de la dècada de 1940.
Jugava de davanter centre, començant sovint des de l'extrem esquerre. Tenia un gran olfacte i percentatge golejador.
Va ser jugador de Terrassa FC, UE Sants i Reus Deportiu a inicis dels anys quaranta. Arribà al RCD Espanyol el 1944, on jugà fins 1947. Va jugar cedit al CE Mataró la darrera temporada. Amb el primer equip blanc-i-blau disputà 17 partits oficials i marcà 10 gols.
A continuació va jugar al CF Badalona (1948-49), FC Santboià (1949-50) i CE Sant Cugat (1950-51).

## Referències

* ↑ «Falleció Blai». Mundo Deportivo, 10-12-1986. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ Juan Pedro Martínez; Xavi Ensenyat. Cor Perico. RCD Espanyol, 2018.
* 1 2 3 4 5 «Fitxa de Blai». Periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ Blai González i Alarcón a BDFutbol
* ↑ «En Sans». Mundo Deportivo, 10-05-1943. [Consulta: 9 abril 2019].
# Terfenol-D

El Terfenol-D és un aliatge de ferro, Fe, terbi, Tb, i disprosi, Dy, de fórmula Tb$_x$Dy$_{1-x}$Fe₂, on x és aproximadament 0,3. És un material magnetoestrictiu que fou desenvolupat en la dècada de 1970 per la Naval Ordnance Laboratory (NOL) dels Estats Units d'Amèrica, però, la tecnologia per produir eficientment aquest material no fou desenvolupada sinó fins a la dècada de 1980 pels laboratoris Ames, en un programa de recerca fundat per l'armada nord-americana.
El nom Terfenol-D prové dels metalls que el componen i del laboratori que el desenvolupà, és a dir, pel terbi, el ferro, la terminació nol pel laboratori NOL i la lletra D ve del tercer element que forma part del material, el disprosi.
Aquest aliatge presenta la major magnetoestricció de tots els materials fins ara desenvolupats, fins a un 0,002 m/m (unes 2000 parts per milió) en la saturació, s'expandeix i contrau en ser exposat a un camp magnètic. La seva aplicació inicial fou en sistemes de sonar i actualment s'utilitza en sensors magnetomecànics, actuadors i en transductor acústics i ultrasons. També s'ha considerat utilitzar en injectors de combustible per motors dièsel, a causa de les altes tensions que es poden produir.

## Referències

* ↑ Wheeler, Scott L. «PRC Espionage leads to `Terf' war: investigators say China placed students in American universities to gain secret information about an exotic material with valuable industrial and military uses | Insight on the News Newspaper | Find Articles at BNET». Findarticles.com, 29-10-2002 [Consulta: 8 abril 2010].
* ↑ el Terfenol-d y las paredes musicales
* ↑ Magnetostriction and Magnetostrictive Materials Arxivat 2012-06-29 at Archive.is - Compuestos Magnetoestrictivos - Laboratorio de Materiales Activos (en inglés)
* ↑ «Westport · News Release». Westport.com, 09-11-2000. Arxivat de l'original el 2011-07-18. [Consulta: 17 gener 2012].
# Terezie Brzková

Terezie Brzková (Kolin, 11 de gener de 1875 - Praga, 19 de novembre de 1966) va ser una actriu de cinema txecoslovaca. Va aparèixer en 28 pel·lícules entre 1939 i 1959. Està enterrada en el cementiri de Vyšehrad a Praga.

## Filmografia

* The Magic House (1939)
* Grandmother (1940)
* Barbora Hlavsová (1942)
* The Respectable Ladies of Pardubice (1944)
* The Girl from Beskydy Mountains (1944)
* Černí myslivci (1944)
* Premonition (1947)
* Lost in the Suburbs (1948)
* Temno (1950)

## Referències

* ↑ «Terezie Brzková». csfd.cz. [Consulta: 3 abril 2020].
* ↑ «Photo of the grave». Arxivat de l'original el 2019-08-28. [Consulta: 18 juliol 2022].
# Tergum

El terme zoològic derivat del llatí tergum (en plural terga) és la part dorsal del segment d'un artròpode que no sigui el cap. La vora anterior s'anomena la base i la vora posterior es diu l'àpex o marge. Un tergum donat es pot dividir en plaques endurides o esclerites que normalment es diuen tergites.$^{:20}$ (les extensions laterals de l'aspecte dorsal d'una tergita s'anomena el paranota.) Per tant, per exemple, un segment del tòrax, el tergum es pot dividir en un notum anterior i un escutel (scutellum) posterior.
En els crustacis, el tergum es coneix com a pleuron quan domina la inserció de l'extremitat de cada costat com una placa lliure.
La porció ventral d'un segment s'anomena estèrnum (sternum).

## Notes

* ↑ McCafferty (1983).

## Referències

* McCafferty, W.Patrick (1983). Aquatic entomology: the fishermen's and ecologists' illustrated guide to insects and their relatives. Jones & Bartlett Publishers, ISBN 0867200170, ISBN 978-0-86720-017-1. Accessed here through Google Books on 08 Jan 2010.
# The Drug Traffic (pel·lícula de 1914)

The Drug Traffic és un curtmetratge mut de l'Éclair America protagonitzat per Alec B. Francis, Belle Adair i Will E. Sheerer. Es va estrenar el 8 d'abril de 1914.

## Argument

Johnson és un farmacèutic que es dedica a vendre morfina i cocaïna a una clientela seleccionada. A la vegada, el cap de la Kurson Chemical Company compta els rebuts de la Kurson Compsumption Cure, un medicament que conté grans quantitats de morfina. Kurson ven morfina a Johnson i a altres traficants de la ciutat. Un de les clients de Johnson és una vella dama que s'ha gastat fins al darrer cèntim en l'adquisició de la droga i no pot contenir el desig de consumir-ne més. Lucille, la filla de Kurson, està enamorada de James Young el qual no sospita de les fonts d'ingressos del seu futur sogre. Lucille pateix forts mals de cap i després de parlar amb el seu estimat decideixen visitar la farmàcia de Johnson a la recerca d'un remei. Mentre són allà, el fill de la vella senyora entra i Young detecta que s'està venent morfina. Segueixen el noi fins on hi ha la mare i la troben agonitzant a terra. Lucille pren olora una ampolla de la Kurson Compsumption Cure i s'intoxica per primera vegada del medicament. Young denuncia Johnson a la policia. Mentrestant la vella senyora mor en no poder accedir a la seva dosi i Johnson i Lucille decideixen fer-se càrrec del noi.
Johnson, perdut el seu negoci, decideix impregnar la morfina en les pàgines d'un llibre per tal que aquesta quedi dissimulada. Mentrestant, Lucille s'ha convertit en una addicta a la droga fins que és descoberta per la seva germana. Ella, per tal de poder continuar prenent la droga s'escapa i entra a casa de Johnson per tal d'obtenir la seva dosi. El noiet, però, l'ha seguit i després d'amagar la droga avisa Young. Aquest amb la policia fa arrestar el farmacèutic. Lucille, que vaga pels carrers a la recerca d'una dosi cau desmaiada i és portada a la mateixa oficina de policia on arriba Young amb Johnston. Allà Lucille mor i Young jura matar el culpable de tot plegat. En aquest moment entra el pare de Lucille i Johnson l'assenyala com el verdader culpable. Young es llença desesperat sobre el cadàver de la seva estimada.

## Repartiment

* Alec B. Francis (Johnson)
* Will E. Sheerer (James Kurson)
* Belle Adair (Lucille, filla de James Kurson)
* Stanley Walpole (James Young, promès de Lucille)

## Referències

* ↑ «The Drug Traffic» (en anglès). Internet Movie Database. [Consulta: 29 juliol 2020].
* ↑ «Data from manufacturers' list of releases». The Motion Picture News IX, 13, 04-04-1914, pàg. 76.
* ↑ «The Drug Traffic». Moving Picture World XX, 1, 04-04-1914, pàg. 112, 114.
# The Dream Academy

The Dream Academy va ser una banda anglesa de folk rock, formada pel cantant i guitarrista Nick Laird-Clowes; el multiinstrumentista (principalment l'oboè, també el corn anglès) Kate St John; més el teclista Gilbert Gabriel. Van destacar pel l'èxit del seu single "Life in a Northern Town".

## Discografia
### Àlbums d'estudi

| Any | Detalls | Posició a les llistes | Posició a les llistes |
| Any | Detalls | UK | US |
| 1985 | The Dream Academy Llançament: novembre 1985 Discogràfica: Warner Bros. Records | 58 | 20 |
| 1987 | Remembrance Days Llançament: 1987 Discogràfica: Reprise Records | — | 181 |
| 1990 | A Different Kind of Weather Llançament: 1990 Discogràfica: Reprise Records | — | — |
| "—" denotes releases that did not chart ||||

### Compilacions

| Any | Detalls |
| 2000 | Best of the Dream Academy Llançament: 28 març 2000 Discogràfica: WEA International |

### Singles

| Any | Single | Posició a les llistes | Posició a les llistes | Posició a les llistes | Posició a les llistes | Àlbum |
| Any | Single | UK | US | US AC | US Main | Àlbum |
| 1985 | "Life in a Northern Town" | 15 | 7 | 2 | 7 | The Dream Academy |
| 1985 | "The Edge of Forever" | — | — | — | 37 | The Dream Academy |
| 1985 | "This World" | — | — | — | — | The Dream Academy |
| 1986 | "The Love Parade" | 68 | 36 | 13 | — | The Dream Academy |
| 1986 | "Please, Please, Please Let Me Get What I Want" | — | — | — | — | Ferris Bueller's Day Off (soundtrack) |
| 1986 | "Indian Summer" | — | — | — | — | Remembrance Days |
| 1987 | 'The Lesson of Love" | — | — | — | — | Remembrance Days |
| 1987 | "Power to Believe" | — | — | — | — | Remembrance Days |
| 1987 | "In the Heart" | — | — | — | — | Non-album song |
| 1990 | "Love" | — | — | — | — | A Different Kind of Weather |
| 1991 | "Angel of Mercy" | — | — | — | — | A Different Kind of Weather |
| "—" denotes releases that did not chart |||||||

## Referències

* 1 2 «Chart Stats - Dream Academy». chartstats.com. Arxivat de l'original el 19 gener 2013. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «The Dream Academy Album & Song Chart History: Billboard 200». Billboard. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «The Dream Academy Album & Song Chart History: Hot 100». Billboard. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ {{ref-web|url=http://www.billboard.com/#/artist/the-dream-academy/chart-history/4498?f=341&g=Singles%7Ctítol=The Dream Academy Album & Song Chart History: Adult Contemporary|editor=[[{Billboard (magazine)|Billboard]]|consulta= 14 agost 2010}}
* ↑ «allmusic (((The Dream Academy > Charts & Awards > Billboard Singles)))». Allmusic. [Consulta: 14 agost 2010].

## Enllaços externs

* «VH1 artist page».
# The Atlantic

The Atlantic és una revista i projecte multiplataforma estatunidenca. Publica articles sobre política, afers exteriors, negocis, economia, cultura, tecnologia i ciència.
Va ser fundada el 1857 a Boston, inicialment amb el nom de The Atlantic Monthly, una revista literària i cultural que publicava els comentaris dels principals escriptors sobre educació, l'abolicionisme i altres grans qüestions polítiques de l'època. Entre els seus fundadors hi havia Francis H. Underwood i els destacats escriptors Ralph Waldo Emerson, Oliver Wendell Holmes Sr., Henry Wadsworth Longfellow, Harriet Beecher Stowe i John Greenleaf Whittier. James Russell Lowell va ser el seu primer editor. A més, The Atlantic Monthly Almanac era un almanac anual publicat per als lectors de Atlantic Monthly durant els segles XIX i XX. Va ser una revista mensual durant 144 anys fins al 2001, quan va publicar 11 números; i des del 2003 ha publicat 10 números anuals. Va canviar oficialment el nom el 2007.
L'editor executiu del lloc web és Adrienne LaFrance, l'editor en cap Jeffrey Goldberg i el CEO és Nicholas Thompson. El 2021 i el 2022, els seus escriptors van guanyar els premis Pulitzer per a l'escriptura de llargmetratges i, el 2022, va guanyar el premi a l'excel·lència general de la Societat Americana d'Editors de Revistes.

## Llista d'editors en cap

* James Russell Lowell, 1857–1861
* James T. Fields, 1861–1871
* William Dean Howells, 1871–1881
* Thomas Bailey Aldrich, 1881–1890
* Horace Scudder, 1890–1898
* Walter Hines Page, 1898–99
* Bliss Perry, 1899–1909
* Ellery Sedgwick, 1909–1938
* Edward A. Weeks, 1938–1966
* Robert Manning, 1966–1980
* William Whitworth, 1980–1999
* Michael Kelly, 1999–2003
* Cullen Murphy, 2003–2006 (editor intern, no va ser nomenat mai editor en cap)
* James Bennet, 2006–2016
* Jeffrey Goldberg, 2016–present

## Referències

* ↑ «The Atlantic» (en anglès americà). The Atlantic. [Consulta: April 26, 2017].
* ↑ , 2012.
* ↑ , 2009.
* ↑ Whittier, John Greenleaf. The Letters of John Greenleaf Whittier. 2, 1975, p. 318.
* ↑ Goodman, Susan. Republic of Words: The Atlantic Monthly and Its Writers, 2011, p. 90.
* ↑ «The Atlantic Monthly Almanac archives». [Consulta: 23 març 2023].
* ↑ Kuczynski, Alex «Media Talk: This Summer, It's the Atlantic Not-Monthly». , May 7, 2001.
* ↑ Calamur, Krishnadev. «The Atlantic′s New Editor in Chief». The Atlantic, October 11, 2016.
# The Bat

The Bat és una pel·lícula muda estatunidenca basada en l'obra teatral de Mary Roberts Rinehart i Avery Hopwood dirigida per Roland West el 1926
Els protagonistes son Jack Pickford (Brooks Bailey), Eddie Gribbon (Detectiu Anderson), Robert Mckim (Dr. Wells), Louise Fazenda (Lizzie Allen), Tullio Carminati (Detectiu Moletti). El guió era de Julien Josephson, els decorats de William Cameron Menzies, la fotografia d'Arthur Edeson i Gregg Toland. Hi va haver un remake el 1930 amb el nom de The Bat Whispers amb Chester Morris i Una Merkel. L'última versió coneguda és la de 1959 (The Bat), amb Vincent Price i Agnes Moorehead. La pel·lícula es va trobar quan ja es pensava que s'havia perdut per sempre.

## Argument

Un delinqüent, anomenat "el ratpenat", anuncia per endavant un robatori que durà a terme. Però se li avança un rival. Tots dos es troben operant a Courtleigh Fleming, residència de la riquíssima Cornelia Van Gorder.
El poderós banquer Fleming és trobat mort, i al mateix temps, desapareix un jove oficial, Brooks Bailey, un jove caixer enamorat de Dale, la neta de Cornelia. Brooks, que és sospitós de l'assassinat i el robatori de 200.000 dòlars, viu amagat a casa, disfressat de jardiner. Lizzie, la minyona desconfia de tots i de tot: el Dr. Wells, el majordom i de Moletti, l'investigador que està seguint el cas.
El culpable resultarà ser el mateix Moletti que, de fet, és el "ratpenat". El criminal, va matar el veritable Moletti i l'havia reemplaçat.

## Repartiment

* George Beranger – Gideon Bell
* Charles Herzinger – Courleigh Fleming
* Emily Fitzroy – Miss Cornelia Van Gorder
* Louise Fazenda – Lizzie Allen
* Arthur Housman – Richard Fleming
* Robert McKim – Dr. Wells
* Jack Pickford – Brooks Bailey
* Jewel Carmen – Miss Dale Ogden
* Sojin Kamiyama – Billy
* Tullio Carminati – Detectiu Moletti
* Eddie Gribbon – Detectiu Anderson

## Referències

* ↑ (anglès) Bruce G. Hallenbeck, Comedy-horror films: a chronological history, 1914-2008, p.9
* ↑ «The Bat». The New York Times.
# Biblioteca Chester Beatty

La Biblioteca Chester Beatty va ser fundada a Dublín, (Irlanda) el 1950, allotja les notables col·leccions de l'industrial miner, Alfred Chester Beatty (1875-1968).
La biblioteca actual, al peu del Castell de Dublín, va ser oberta el 7 de febrer del 2000, amb ocasió del 125 aniversari del naixement de Sir Alfred. La Biblioteca va rebre el Premi al Museu Europeu de l'Any el 2002.

## Col·leccions

Les col·leccions de la biblioteca es divideixen en dos grups: "Tradicions Sagrades" i "Tradicions Artístiques". Ambdues col·leccions inclouen textos, còdex, miniatures, gravats, dibuixos, llibres especials i algunes arts decoratives de les grans religions orientals i occidentals així com elements seculars.
La Biblioteca és una de les fonts d'estudi principals per als investigadors en l'Antic i Nou Testament. Té una de les més grans col·leccions d'objectes islàmics i de l'Orient Llunyà.
Ofereix nombroses exposicions temporals amb préstecs de col·leccions provinents d'institucions estrangeres. Entre les obres més valuoses es troba, per exemple, l'evangeli del profeta Mani un dels pocs exemples del maniqueisme.
* Dala'il al-Khayrat.
* Surat Al-Ikhlas
* Szigetvár campaign
* Mestre Osmanischer

## Vegeu també

* Chester Beatty Papyri
* Biblioteca Marsh

## Referències

* ↑ Pollard, Clare. «The Chester Beatty Library and its East Asian Collections» (en anglès). Antiquity, 2000. Arxivat de l'original el 2011-05-17. [Consulta: 14 gener 2013].
* ↑ Lavery, Brian. «Arts Abroad; An Irish Castle for Religious Manuscripts» (en anglès). The New York Times, 2002. [Consulta: 14 gener 2013].
* ↑ «Castle is Fitting Home for Beatty Treasures» (en anglès), 2000. [Consulta: 14 gener 2013].
* ↑ Hutcheson, Elizabeth. «Chester Beatty Library: Magnificent Collection of Islamic and Far Eastern Artefacts» (en anglès). Mathaba News Network, 2006. [Consulta: 14 gener 2013].
* ↑ «Priceless Ancient Text Reassembled» (en anglès). BBC News, 2001. [Consulta: 14 gener 2013].
* ↑ «Thrilling Messages from a Shared Past» (en anglès). The Irish Times, 2007. [Consulta: 14 gener 2013].

## Enllaços externs

* Biblioteca Chester Beatty (anglès)
* http://masterpieces.asemus.museum/index.aspx Arxivat 2008-08-02 a Wayback Machine.
# Thomas Alsgaard

Thomas Alsgaard (Lørenskog, Noruega 1972) és un esquiador de fons noruec, ja retirat, que destacà a la dècada del 1990.

## Biografia

Va néixer el 10 de gener de 1972 a la població de Lørenskog, situada al comtat d'Akershus.

## Carrera esportiva

Va participar en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1994 realitzats a Lillehammer (Noruega), on aconseguí guanyar dues medalles olímpiques: la medalla d'or en la prova dels 30 km i la medalla de plata en la prova de relleus 4x10 km, a més de finalitzar vint-i-quatrè en els 10 quilòmetres. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1998 realitzats a Nagano (Japó) aconseguí guanyar dues medalles d'or en les proves de relleus 4x10 km i en la prova de persecució 10/15 km, finalitzant així mateix cinquè en els 10 km i sisè en els 50 quilòmetres. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 2002 realitzats a Salt Lake City (Estats Units) aconseguí revalidar el títol de relleus 4x10 km i guanyà la medalla d'or en la persecució 10/10 quilòmetres.
Al llarg de la seva carrera esportiva en el Campionat del Món d'esquí nòrdic aconseguí guanyar nou medalles: sis medalles d'or (persecució 10/15 km: 1999; 30 km: 2003; i relleus 4x10 km: 1995, 1997, 2001 i 2003), dues medalles de plata (30 km: 1999; relleus 4x10 km: 1999) i una medalla de bronze (30 km: 1997).

## Notes

* ↑ En els Jocs Olímpics d'Hivern de 2002 originalment Alsgaard fou segon en la prova de persecució 10/10 km. per darrere de l'espanyol Johann Mühlegg, si bé aquest fou desqualificat per dopatge.

## Enllaços externs

* (anglès) www.fis-ski.com - Thomas Alsgaard Arxivat 2008-03-31 a Wayback Machine.