OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vegueria de Barcelona

* Aquest article tracta de la vegueria del segle xiii-xviii, per la futura vegueria vegeu Àmbit metropolità de Barcelona
Vegueria de Barcelona :
| segle XIII — 1716 → → ||
| Capital | Barcelona |
| Període històric | Edat mitjana - Edat Moderna |
| • Establiment | segle XIII |
| • Decrets de Nova Planta | 1716 |
La vegueria de Barcelona fou una de les vegueries històriques del Principat de Catalunya, amb cinc segles de vigència.
La primera delimitació coneguda és del 1304, encara que ja existia prèviament. Anomenada aleshores vegueria de Barcelona i del Vallès, comprenia el pla de Barcelona, el Vallès, el Baix Maresme fins a Caldetes, i la major part del Baix Llobregat.
Al segle xviii comprenia tres sotsvegueries: del Vallès, i els enclavaments d'Igualada i de Moià. Al final del segle xiv, Igualada i Moià havien obtingut el dret de carreratge de Barcelona, i van passar a ser sotsvegueries (sotsvegueria d'Igualada i sotsvegueria del Moianès) amb una certa autonomia del veguer de Barcelona.
Amb els Decrets de Nova Planta (1716), la vegueria va ser dividida en els corregiments de Barcelona i de Mataró (que comprenia el Vallès). A part del fet que Mataró havia esdevingut la segona ciutat del Principat, la divisió s'ha interpretat com un càstig a la tenaç resistència de Barcelona a Felip V. Igualada es va incloure al corregiment de Vilafranca, i Moià al de Manresa.
El 1936 es va recuperar la delimitació de l'antiga vegueria amb la creació de la Regió I, que la Ponència de Divisió Territorial havia denominat, el 1932, com vegueria de Barcelona. Incloïa tota la comarca del Maresme (l'Alt Maresme era de l'antiga vegueria de Girona) i del Baix Llobregat. Fou suprimida el 1939.
El 1995, el Pla territorial general de Catalunya definia l'Àmbit metropolità de Barcelona equivalent a l'antiga Regió I més l'Alt Penedès i el Garraf.
El 2001, l'Informe sobre la revisió del model d'organització territorial de Catalunya (Informe Roca) proposava la creació de la vegueria de Barcelona equivalent a l'actual àmbit metropolità amb algunes modificacions d'adscripció comarcal. Però no s'ha dut a la pràctica. La delimitació és discutida per la Plataforma per una Vegueria Pròpia que fa campanya per recuperar l'antiga vegueria de Vilafranca, anomenat Gran Penedès, amb les comarques de l'Alt Penedès i el Garraf que ara estan adscrites a l'àmbit metropolità de Barcelona.

## Referències

* 1 2 Pau Vila (1937), La divisió territorial de Catalunya, ISBN 84 322 9508 6
* 1 2 Jesús Burgueño (1995), De la vegueria a la província. ISBN 84-232-0487-1
# Proechimys simonsi

Proechimys simonsi és una espècie de mamífer rosegador de la família de les rates espinoses. Viu a Bolívia, el Brasil, Colòmbia, l'Equador i el Perú. Els seus hàbitats naturals són els boscos secundaris pertorbats, les parcel·les agrícoles actives o abandonades i els límits entre diferents ecosistemes. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
Aquest tàxon fou anomenat en honor del col·leccionista estatunidenc Perry O. Simons.

## Referències

* ↑ Patton, J.; Percequillo, A. Proechimys simonsi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 16 juliol 2015.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 381. ISBN 978-0801893049.
# Ictalurus mexicanus

Ictalurus mexicanus és una espècie de peix de la família dels ictalúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Mèxic.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W.E. 1989. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Estats Units). 784 pàg.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bab El-Oued

Bab El-Oued és un barri popular d'Alger, la capital d'Algèria. Fins a l'any 1962 era el barri principal de la població europea de la ciutat. El barri de Bab El-Oued delimita al nord-est pel mar (Bulevard Mira), a l'oest per la vila de Bologhine i la muntanya de Bainem, al sud-oest per la vila de Frais-Vallon i a l'est per la Casbah.

## Referències

* ↑ «El Djazaïr (Province)». citypopulation.de. Arxivat de l'original el 20 June 2017. [Consulta: 21 December 2014].
* ↑ populstat Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ Bloom, Jonathan; Warner, Nicholas. Architecture of the Islamic west: North Africa and the Iberian Peninsula, 700-1800. New Haven: Yale University Press, 2020, p. 241. ISBN 978-0-300-21870-1. OCLC on1121602964.
# Disulfur de ferro

«Disulfur de ferro (FeS₂)» té aquests significats:
Sistemes cristal·lins de sulfur de ferro:
* Pirita
* Marcassita
# Wynau

Wynau és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), situat a l'antic districte d'Aarwangen i des de 2010 al Districte administratiu d'Oberaargau.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Pečeňany

Pečeňany és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1323.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «Informácie» (en eslovac). [Consulta: 22 desembre 2021].
# Vainica Doble

Vainica Doble va ser un duet espanyol de música pop format per Carmen Santonja i Gloria Van Aerssen que ha influït considerablement en el pop independent del seu país. Va estar actiu, de manera irregular, entre 1971 i 2000. El 23 de juliol de 2000 va morir Carmen Santonja. El grup va editar els seus discos en vuit companyies diferents.
Tot i que la seva activitat artística es va desenvolupar sempre al marge de grans discogràfiques, les seves cançons i la seva actitud van cridar l'atenció a finals dels setanta de diversos músics independents que, a la llarga, conformarien el germen de la nova onada de la música espanyola. Carlos Berlanga i Fernando Márquez, especialment, van acostar després Vainica Doble als nous grups de música indie com ara Le Mans, La Buena Vida, Nosoträsh o Family, alguns dels quals van enregistrar també per a Elefant Records, companyia que va editar l'últim disc del duet.

## Discografia

* Vainica Doble (1971)
* Heliotropo (1973)
* Contracorriente (1976)
* El eslabón perdido (1980)
* El tigre del Guadarrama (1981)
* Taquicardia (1984)
* 1970 (1991)
* Carbono 14 (1997)
* Coser y Cantar (1997)
* En familia (2000)
# Josep Maria Casals i Guiu

Josep Maria Casals i Guiu (Vic, Osona, 18 de juliol de 1941) és un enginyer industrial i polític català, que ha estat diputat al Parlament de Catalunya.

## Trajectòria

És doctor en enginyeria industrial i professor de català per la Junta Assessora per a l'Ensenyament del Català (JAEC). Ha treballat en empreses privades del ram de la pell, alhora que ha desenvolupat un important activisme sociocultural a la seva vila com a secretari i tresorer d'Òmnium Cultural, president de la Coral Canigó de Vic i membre de la junta del Secretariat d'Orfeons de Catalunya i del Patronat d'Estudis Ausonencs.
El maig de 1976 es va afiliar a Convergència Democràtica de Catalunya, partit amb el qual fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1980, on fou membre, entre d'altres, de les comissions de Política Territorial, d'investigació sobre la central nuclear d'Ascó, de Política Cultural, i d'Economia, Finances i Pressupost. A les eleccions municipals espanyoles de 1979 fou escollit tinent d'alcalde de Vic, càrrec que ocupà fins a 1982, i hi fou president la Comissió informativa d'ensenyament i cultura.

## Referències

* ↑ Diputats al Parlament de Catalunya de la Primera Legislatura p.51

## Obres

* Un Català a l'origen dels grans grans observatoris de Xile: Federico Rutllant Alsina, publicat per l'Institut d'Estudis Catalans el 2009.
# Papamosques de Damar

El papamosques de Damar (Ficedula henrici) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) endèmica de l'illa de Damar, a l'est de les Illes Petites de la Sonda, a Indonèsia. El seu hàbitat natural són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes. Està afectat per la pèrdua d'hàbitat. Des del 2007, el seu estat de conservació es considera gairebe amenaçat, després de demostrar-se ser més comú del que es creia anteriorment, sortint de la llista d'espècies vulnerables.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «papamosques de Damar». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 707. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Damar Flycatcher. Ficedula henrici» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 15 juliol 2022].
# Bab Taza

Bab Taza (en àrab باب تازة, Bāb Tāza; en amazic ⴱⴰⴱ ⵜⴰⵣⴰ) és una comuna rural de la província de Xauen, a la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 28.713 persones. Una atracció propera és la cova de Kef Toghobeit, una de les més profundes d'Àfrica.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
* ↑ McWhirter, Norris; Greenberg, Stan. Guinness book of records. 24th. Enfield, Middlesex: Guinness Superlatioes Ltd., 1977, p. 62. ISBN 978-0-900424-80-9.
# Disulfur de tungstè

El disulfur de tungstè és un compost químic inorgànic compost per tungstè i sofre amb la fórmula química WS₂. Aquest compost forma part del grup de materials anomenats dicalcogenurs de metalls de transició. Es presenta de manera natural com el mineral rar tungstenita. Aquest material és un component de certs catalitzadors utilitzats per a la hidrodesulfuració i la hidrodenitrificació.
WS₂ adopta una estructura en capes similar, o isotípica amb MoS₂, en canvi amb àtoms W situats en l'esfera de coordinació prismàtica trigonal (en lloc dels àtoms de Mo). A causa d'aquesta estructura en capes, WS ₂ forma nanotubs inorgànics, que es van descobrir després d'escalfar una mostra prima de WS₂ el 1992.
Bulk WS ₂ forma cristalls hexagonals de color gris fosc amb una estructura en capes. Igual que el MoS ₂ estretament relacionat, presenta propietats d'un lubricant sec.
WS ₂ s'utilitza, juntament amb altres materials, com a catalitzador per a l'hidrotractament del petroli cru. En els darrers anys també ha trobat aplicacions com a saturable per a làsers de fibra bloquejats de manera passiva, donant com a resultat polsos de femtosegons.
El disulfur de tungstè lamel·lar s'utilitza com a lubricant sec per a elements de fixació, coixinets i motlles, a més de tenir un ús important en indústries aeroespacials i militars. WS ₂ es pot aplicar a una superfície metàl·lica sense aglutinants ni curat, mitjançant un impacte d'aire d'alta velocitat. L'estàndard oficial més recent per a aquest procés es troba a l'especificació SAE International AMS2530A.
Taiwan Semiconductor Manufacturing Company (TSMC) està investigant l'ús de WS 2 com a material de canal en transistors d'efecte de camp. El material d'aproximadament 6 capes de gruix es crea mitjançant la deposició química de vapor (CVD).

## Referències

* ↑ Tenne R, Margulis L, Genut M, Hodes G (1992).
* ↑ Panigrahi, Pravas Kumar; Pathak, Amita (2008).
* ↑ «Quality Approved Special Processes By Special Process Code» (en anglès). BAE Systems, 07-07-2020.
* ↑ «AMS2530A: Tungsten Disulfide Coating, Thin Lubricating Film, Binder-Less Impingement Applied». SAE International. [Consulta: 10 juliol 2020].
* ↑ Cheng, Chao-Ching. «First demonstration of 40-nm channel length top-gate WS2 pFET using channel area-selective CVD growth directly on SiOx/Si substrate». A: 2019 Symposium on VLSI Technology (en anglès). IEEE, 2019, p. T244–T245. DOI 10.23919/VLSIT.2019.8776498. ISBN 978-4-86348-719-2.
# Pastís Joffre

Un pastís Joffre (en romanès: prăjitură jofră) és un pastís de capa de llet de xocolata farcit de ganache de xocolata i glaçat amb crema de mantega de xocolata creat originalment al restaurant Casa Capșa de Bucarest, en honor a la visita del mariscal francès Josep Joffre i Plas, poc després de la Primera Guerra Mundial. Es diu que el pastís va ser ideat per ser apte per a diabètics, ja que Joffre era diabètic.
Alguns comentaristes diuen que la mida del pastís de Joffre probablement tenia com a model el casc Adrian que portaven els soldats francesos i romanesos durant la Primera Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ «Definition of Joffre» (en romanès). dexonline. Arxivat de l'original el 2017-01-07. [Consulta: 31 octubre 2021].
* ↑ «La Maison Capsa» (en francès). Arxivat de l'original el 2012-06-04. [Consulta: 31 octubre 2021].
* ↑ «CASA CAPSA HOTEL». www.capsa.ro. [Consulta: 5 abril 2021].
* ↑ «Marshall's cake» (en romanès). Historia.
* ↑ «THE JOFFRE CAKE». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 31 octubre 2021].
# Pfaffendorf (Stadelhofen)

Pfaffendorf és un poble del municipi de Stadelhofen, al districte de Bamberg, a la regió de l'Alta Francònia, a Baviera, Alemanya.

## Geografia

El poble és una de les deu demarcacions que componen el municipi de Stadelhofen, a l'Alta Francònia. Es troba aproximadament a dos quilòmetres al nord-nord-oest de Stadelhofen a una alçada de 480m sobre el nivell del mar.

## Història

Fins a l'inici del s. XIX Pfaffendorf depenia dels comtes de Giech. L'any 1802/03 les possessions del comtat van ser annexionades al principat de Pfalz-Baiern. Amb les reformes administratives del regne de Baviera d'inicis del s. XIX, Pfaffendorf es va convertir el 1818 en part del municipi de Wölkendorf. Als anys 70 del s.XX tant Wölkendorf com Pfaffendorf van passar a integrar-se al municipi de Stadelhofen.
# Cochranella euhystrix

Cochranella euhystrix és una espècie de granota que viu al Perú.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Bibliografia

* Rodríguez, L., Martinez, J.L., Sinsch, U. & Wild, E. 2004. Cochranella euhystrix. 2006 IUCN Red List of Threatened Species. Accedit a 25 d'abril del 2008
# Vall de l'Ara

La Vall de l'Ara és una vall del vessant sud dels Pirineu d'Osca, situada a la comarca de Sobrarbe.
S'estén des del Circ de l'Ara, entre els pobles fronterers de Los Mulos i Cauterets, fins a Buixaruelo. La vall segueix el seu curs alt del riu Ara des del seu naixement fins a la confluència amb el riu Arazas, on la vall passa a anomenar-se Vall de Broto.
A vegades s'anomena "Vall de l'Ara" a tota la conca del riu fins a la desembocadura a l'Aïnsa, incloent-hi, per tant, la citada Vall de Broto.
# Papamosques de Buru

El papamosques de Buru (Ficedula buruensis) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) endèmic de l'arxipèlag de les Moluques. Es troba a les illes de Buru, Seram i Kai Besar. El seu hàbitat natural són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de l'estatge montà. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «papamosques de Buru». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 707. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Cinnamon-chested Flycatcher. Ficedula buruensis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 15 juliol 2022].
# Azida de sodi

L'azida de sodi és el compost inorgànic amb la fórmula química NaN₃. és una sal química azida incolora i és el component del sistema del coixí de seguretat de molts automòbils. Es fa servir per preparar altres compostos d'azida. És una substància iònica molt soluble en aigua i extremadament tòxica.

## Estructura

L'azida de sodi és un sòlid iònic. Se’n coneixen dues formes cristallines, la rombohèdrica i l'hexagonal.

## Preparació

El mètode comú de la seva síntesi és el procedimen t de "Wislicenus"que té dos etapes a partir de l'amoníac. En el primer pas l'amoníac es converteix en amida de sodi:
    2 Na + 2 NH₃ → 2 NaNH₂ + H₂
L'amina de sodi es combina després amb òxid de dinitrogen:
    2 NaNH₂ + N₂O → NaN₃ + NaOH + NH₃
Alternativament aquesta sal es pot obtenir per la reacció del nitrat de sodi amb amida de sodi.

## Usos en bioquímica i medicina

L'azida de sodi és un reactiu útil en les anàlisis, mutagen, i conservant. En hospitals i laboratoris, es fa servir com un biocida; és un bacteriostàtic, i també es fa servir contra les plagues de l'agricultura.
Lazida inhibeix la citocrom oxidasa en una acció similar a la del monòxid de carboni. L'azida de sodi afecta principalment als òrgans amb altes taxes de respiració com són el cor i el cervell.

## Reaccions

El tractament de l'azida de sodi amb àcids forts dona àcid hidrazoic, que també és molt tòxic:
    H+ + N− 3 → HN 3
Les solucions aquoses contenen petites quantitats d'azida d'hidrogen, com es descriu en el següent equilibri:
    N− 3 + H 2O HN 3 + OH− (K = 10−4.6 )
L'azida de sodi es pot destruir pel tractament amb una solució d'àcid nitrós:
    2 NaN₃ + 2 HNO₂ → 3 N₂ + 2 NO + 2 NaOH

## Referències

* ↑ Plantilla:Wells1984
* ↑ Plantilla:Holleman&Wiberg
* ↑ Lichstein, Herman C.; Malcolm H. Soule «Studies of the Effect of Sodium Azide on Microbic Growth and Respiration: I. The Action of Sodium Azide on Microbic Growth». Journal of Bacteriology, 47, 3, 1943, pàg. 221–230. PMC: 373901. PMID: 16560767.
* ↑ Committee on Prudent Practices for Handling, Storage, and Disposal of Chemicals in Laboratories, Board on Chemical Sciences and Technology, Commission on Physical Sciences, Mathematics, and Applications, National Research Council.. Prudent practices in the laboratory: handling and disposal of chemicals. Washington, D.C.: National Academy Press, 1995. ISBN 0309052297.

## Enllaços externs

* International Chemical Safety Card 0950.
* NIOSH Pocket Guide to Chemical Hazards.
* European Chemicals Bureau Arxivat 2011-07-22 a Wayback Machine..
* Straight Dope on Sodium Azide Arxivat 2008-08-21 a Wayback Machine.
# Disulfur de molibdè

El disulfur de molibdè és el compost químic inòrgànic amb la fórmula química MoS 2. Aquest compost està classificat com un di-calcogenur. És un sòlid de color negre platejat que es troba en el mineral molibdenita, la principal font pel molibdè. MoS 2 és no reactiu relativament. No està afectat pels àcids diluïts i l'oxigen. En aparença és com el grafit. És molt usat com lubricant sòlid per les seves propietats de baixa fricció i robustesa. També té aplicacions en el refinament del petroli i en la recerca científica en la nanotecnologia de tubs de carboni.

## Producció

La molibdenita es processa per flotació er a donar un MoS 2 relativament pur, el seu principal contaminant és el carboni. També s'obté MoS 2 per tractament tèrmic de qualsevol compost de molibdè amb sulfur d'hidrogen o sofre elmental. També es pot obtenir per reaccions de metàstesi a partir del pentaclorur de molibdè.
La forma amorfa natural es troba en el rar mineral anomenat jordisita.

## Referències

* ↑ Roger F. Sebenik et al. "Molybdenum and Molybdenum Compounds" in Ullmann's Encyclopedia of Chemical Technology 2005; Wiley-VCH, Weinheim. doi:10.1002/14356007.a16_655
* ↑ "Metathetical Precursor Route to Molybdenum Disulfide" Inorganic Syntheses, 1995, vol. 30, 33-37. doi:10.1002/9780470132616.ch8
# York Avenue

York Avenue és una avinguda de Manhattan, a New York que comença al nord del carrer 60è i que voreja l'East River.
És la principal avinguda del barri de Yorkville a qui ha donat el seu nom. És una avinguda d'immobles d'habitatges de les classes mitjanes i benestants, desproveïda d'activitats comercials particulars.

## Llocs d'interès

* York Avenue alberga la prestigiosa Rockefeller University entre els carrers 63 i 68.

## Anècdota

* L'11 d'octubre de 2006 un petit avió privat, pilotat per Cory Lidle, un jugador de baseball dels New York Yankees, s'ha aixafat accidentalment en un immoble (Belaire apartments) de York Avenue, provocant la mort del pilot i del seu instructor així com l'incendi de nombrosos pisos.
# Porno ASCII

El terme porno ASCII –de vegades tipogràficament eufemiitzat com "ASCII pr0n"– descriu imatges pornogràfiques que consisteixen en art ASCII. La pornografia ASCII va ser la primera pornografia a Internet del món, i era popular (entre els aleshores menys usuaris d'ordinadors) abans de la invenció de la World Wide Web, i sovint es troba a BBSs i altres sistemes basats en terminals mode text als quals es podria accedir mitjançant mòdem dial-up. També es va intercanviar mitjançant Fidonet i sneakernet i a principis d'Internet utilitzant serveis anteriors al WWW com ara email, telnet, usenet i gopher.
Un factor que va contribuir a la relativa popularitat de la pornografia ASCII en el seu temps va ser l'alta compatibilitat: la codificació de caràcters estàndard ASCII es podia mostrar a la majoria de monitors d'ordinador, fins i tot als primers terminals d'escriptoris incapaços de mostrar imatge digitals– i es podia imprimir a la majoria d'impressores. A més, la pornografia ASCII es podria crear a mà amb sols un editor de text, sense necessitat d'una model o càmera. Amb l'arribada del World-Wide-Web, la pornografia ASCII va caure en l'obscuritat.
Els artistes de la xarxa a finals de la dècada de 1990 van tornar a la forma, per exemple a l'obra Deep ASCII, una interpretació de la pel·lícula Deep Throat, creat per Vuk Ćosić de l'ASCII Art Ensemble. El poeta concret Florian Cramer també va produir treballs ASCII basats en imatges sexualment explícites.

## Referències

* 1 2 Kerstin Mey, Art and Obscenity, I.B.Tauris, 2007, p155. ISBN 1-84511-235-0
* ↑ Annalee Newitz, On-the-go porn Arxivat January 15, 2009, a Wayback Machine., salon.com, July 4, 2001.
* ↑ com, per exemple, els PC IBMs originals amb targetes MDA
* ↑ Moltes impressores d'ordinador inicials eren incapaces d'imprimir imatges gràfiques o bé requerien suport de programari personalitzat en tots els programes per fer-ho, cosa que no sempre s'implementava.
* ↑ ASCII Porn Predates the Internet But It’s Still Everywhere, vice.com
* ↑ Kornelia Freitag, Katharina Vester, Another Language, LIT Verlag Berlin-Hamburg-Münster, 2008, pp. 102-3. ISBN 3-8258-1210-3

## Enllaços externs

* asciipr0n.com -lloc web que inclou un gran arxiu pornogràfic ASCII
* El textfiles.com ASCII art archive també conté una quantitat important de pornografia ASCII (incloent un mirall d'asciipr0n.com).
* asciiporn.us - un lloc web d'estil blog dedicat a la pornografia ASCII
# Cochranella duidaeana

Cochranella duidaeana és una espècie de granota que viu a Veneçuela.

## Bibliografia

* La Marca, E. & Señaris, C. 2004. Cochranella duidaeana. 2006 IUCN Red List of Threatened Species. Accedit a 25 d'abril del 2008