OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Diwan Manna

Diwan Manna (Bareta, Panjab, 17 de juny de 1958) és un fotògraf i artista conceptual indi. És un dels primers artistes de l'Índia en realitzar fotografia conceptual. La seua obra combina imatges amb objectes, movent-se dins d'un espai escollit conscientment per tal de crear una realitat multimèdia. Va completar el seu estudi en art gràfic i estampació al Government College of Art de Chandigar el 1982. Entre el 2014 i el 2015, va exercir de director de la Triennale India, a més d'altres institucions.
Els seus treballs artístics conceptuals van començar amb la sèrie Alienation el 1980, i continuarien en les dècades posteriors. A través de les seues obres, Manna intenta expressar les seues preocupacions sobre la classe treballadora i la desigualtat social en la societat índia. Ha rebut el Premi de l'Acadèmia Nacional de la Lalit Kala Akademi de Nova Delhi.

## Biografia

Manna va nàixer el 1958, a Bareta, una ciutat del districte de Bathinda (actual districte de Mansa) de Punjab, Índia. En els seus primers anys, va estudiar ficció i poesia i va tenir un paper principal com a actor de teatre i Ramlila, una teatre popular de l'Índia.
Va estudiar estampació al Government College of Art de Chandigar, entre el 1978 i el 1982.
El 2006 va ser artista resident a Firminy, Saint-Etienne, com a part d'un programa d'intercanvi cultural per a fotografiar arquitectura de Le Corbusier.
El 17 de juny de 2008 va ser nomenat president del Chandigarh Lalit Kala Akademi, en el càrrec fins al 31 de juliol de 2015. Entre el 2014 i el 2015 va exercir la direcció de la Triennale India. Des del 2016 és president de Punjab Lalit Kala Akademi.

## Galeria

* Primera entrada de la sèrie Shores of the Unknown.
* Cinquena entrada de la sèrie Shores of the Unknown.
* Onzena entrada de la sèrie Shores of the Unknown.

## Referències

* ↑ «Art is the Art of Going Beyond the Obvious». www.betterphography.in. Better Photography.in. Arxivat de l'original el 5 de novembre 2016. [Consulta: 5 octubre 2016].
* ↑ Take on Art, 4, 22, 01-01-2018, pàg. 36–37, 39.
* 1 2 «A unique combination». Thehindu.com, 13-09-2006. [Consulta: 20 gener 2018].
* 1 2 3 (en anglès) .
* 1 2 «Peripheries of Globalization : Re-mapping the global contemporary through biennales and triennales» (PDF). Indiaculture.nic.in. [Consulta: 20 gener 2018].
* 1 2 3 (en anglès) , 03-10-2016.
* ↑ «Regards croisés sur l'architecture: Le Corbusier vu par ses photographes».ISBN 9782859446666
* ↑ Singh, Amarbir (2006). 'Ages of Separation by Diwan Manna'. New Delhi: Exhibition Catalog, Visual Arts Gallery
* 1 2 Contemporary Art North India. Pentagon Press, p. 109 - 114. ISBN 978-81-8274-949-8.
* 1 2 «The nuances of conceptual photography defy mediums». Sunday-guardian.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2017. [Consulta: 20 gener 2018].
* 1 2 «The Sunday Tribune - Spectrum». Tribuneindia.com. [Consulta: 20 gener 2018].
* ↑ «Diwan Manna wins All India Fine Arts & Crafts Society's national awards for his photography». India Today, 15-09-1996. [Consulta: 20 gener 2018].
* ↑ History and Heritage - Government College of Art, Chandigarh (India). first. D S Kapoor, p. 286. ISBN 978-93-5279-401-0.
# Gila Bend

Gila Bend (o'odham Hila Wi:n) és una població dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2007 tenia 1.870 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gila Bend tenia 1.980 habitants, 659 habitatges, i 492 famílies La densitat de població era de 33,5 habitants/km².
Dels 659 habitatges en un 42,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,7% hi vivien parelles casades, en un 14,3% dones solteres, i en un 25,3% no eren unitats familiars. En el 22,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,51.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,9% tenia menys de 18 anys, un 11,6% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 20,1% de 45 a 60 i un 8,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.895 $ i la renda mediana per família de 30.403 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.284 $ mentre que les dones 20.588 $. La renda per capita de la població era de 10.793 $. Aproximadament el 22,2% de les famílies i el 24,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gila Bend». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gila Bend». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Maniquí senil

El maniquí senil (Lonchura nevermanni) és un ocell de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Hàbitat i distribució

Habita les sabanes i praderies empantanegades de les terres baixes del sud de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «Maniquí senil». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Sinocrossocheilus microstomatus

Sinocrossocheilus microstomatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Guizhou (Xina).

## Referències

* ↑ Wu H.-W., Lin R.-D. & Q.-X. Chen, X.-L. Chen M.-Q. He. 1977. Barbinae. Pp. 229-394. A: Wu, H.-W. (ed.) Zhongguo like yulei zhi. [The cyprinid fishes of China] Volum 2. People's Press, Shanghai, Xina [ref. 12558]. Cyprinids China.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Le-Yang Yuan, E. Zhang & Yan-Fei Huang, 2008, Zootaxa 1809: 36-48 (anglès)
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Su, R.F., J.X. Yang i G.H. Gui 2003 Taxonomic review of the genus Sinocrossocheilus Wu (Teleostei: Cyprinidae), with a description of four new species. Zool. Stud. 42(3):420-430.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Candell (Queixàs)

Candell és un antic vilatge, ara deshabitat i abandonat, del terme comunal de Queixàs, a la comarca dels Aspres, o, segons altres autors, del Rosselló, a la Catalunya del Nord.
Està situat en el sector nord-oest del terme comunal al qual pertany, a prop del termenal amb Casafabre, Bula d'Amunt i Prunet i Bellpuig.
La seva església, Sant Ponç de Candell, es troba 300 metres en línia dreta al sud-est del poble, enlairada en el coster del Puig de Mila a uns 20 metres de la localitat.

## Història i etimologia

Candell apareix en un document rossellonès escrit Canetellum l'any 845 (Guiter Phon. Top. 20). És citat el 1009 com a villa Chamedelle (o Canadello en un altre escrit coetani). Candell ve probablement del llatí vulgar *cannetellum, diminutiu de cannētum, ‘canyar’.
No degué ser mai gaire habitat: al fogatge del 1515 s'hi indiquen 5 focs (o famílies, una trentena de persones). Al segle xviii Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. i encara a començaments del XIX es fa referència a persones nascudes a Candell. Tanmateix, al segle xviii apareix en la denominació de la comuna a la qual pertany, que és anomenada en documents notarials universitats de Caixas Fontcuberta y Candell.

## Referències

* ↑ «Candell en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-03-09. [Consulta: 9 març 2016].
* ↑ Josep Iglésies, a cura de Gaspar Feliu El fogatge de 1515, article a Butlletí de la Societat Catalana d'Estudis Històrics 9 (1998)

## Bibliografia

* Becat, Joan. «128 - Queixàs». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol-el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Queixàs». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
# La Catalana (Sant Adrià de Besòs)

* Aquest article tracta sobre un barri de Sant Adrià de Besòs. Vegeu-ne altres significats a «Catalana (desambiguació)».
La Catalana, és un barri de Sant Adrià de Besòs (Barcelonès), situat a la dreta del Besòs, limitat per l'autovia C-31, la línia de tren del Maresme i el propi riu Besòs.
L'origen del barri es remunta l'any 1922, quan l'espai proper a la zona industrial de la Central tèrmica de la Catalana, es va urbanitzar amb casetes d'autoconstrucció proveïdes de planta baixa i hort. Tanmateix, segons el pla Cerdà, aquest espai de 300 hectàrees havia de constituir un immens parc a la riba dreta del riu. El barri va ser afectat pel pla comarcal del 1953, que el considerava zona verda i més endavant patí els aiguats del 1962. Aquests fets, sumat el caràcter precari de les construccions i l'aïllament respecte els nuclis de Sant Adrià del Besòs i Sant Martí de Provençals, facilitaren una ràpida degradació del barri. L'any 2003 es va començar un pla d'enderroc i reallotjament dels veïns en nous habitatges. L'any 2015 es va completar la primera fase de transformació, es va acabar el reallotjament dels veïns en nous blocs situats entre l'autovia i el carrer Cristòbal de Moura. El 2017 va començar fa la segona fase de transformació del barri, que comprèn la urbanització de la zona compresa entre Cristóbal de Moura i la Central tèrmica i la millora dels accessos entre el barri i Barcelona i la zona Fòrum.

## Referències

* ↑ «La Catalana». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 20 octubre 2018].
* ↑ «La Catalana de Sant Adrià completa su esperada transformación pese al aislamiento». La Vanguardia, 13-02-2015 [Consulta: 20 octubre 2018].
* ↑ «Sant Adrià conectará el barrio de La Catalana con el frente litoral». La Vanguardia, 01-03-2017 [Consulta: 20 octubre 2018].
# Ulomyia umbripennis

Ulomyia umbripennis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: França i Itàlia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Muséum National d'Histoire Naturelle (Ed). 2003-2006. Inventaire National du Patrimoine Naturel Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (francès)
* ↑ TELA INSECTA - Le réseau de l'entomologie Francophone Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (francès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Dix

«Dix» té aquests significats:
* Dix (Illinois)
* Dix (Nebraska)
* Dix Hills, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York
* Otto Dix (Untermhaus, 1891 – Singen, 1969), pintor alemany de la Nova Objectivitat i l'Expressionisme
* Prova de Dix-Hallpike, maniobra diagnòstica que s'utilitza per identificar el vertigen posicional paroxístic benigne
Viccionari
# Gila conspersa

Gila conspersa és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Mèxic.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Espinosa Pérez, H., M.T.G. Dillanes i P.F. Mata, 1993. Listados faunísticos de México. III. Los peces dulceacuicolas Mexicanos. Universidad Nacional Autónoma de Mexico, Mèxic. 98 p.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Simons, Andrew M. & Mayden, Richard L. (1997): Phylogenetic Relationships of the Creek Chubs and the Spine-Fins: an Enigmatic Group of North American Cyprinid Fishes (Actinopterygii: Cyprinidae). Cladistics 13(3): 187-205.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Maniquí tricolor

El maniquí tricolor (Lonchura malacca) és una espècie d'ocell de la família dels estríldids (Estrildidae) que habita praderies, matolls, canyars i terres de conreu del sud de l'Índia i Sri Lanka.

## Referències

* ↑ Fitxa del maniquí tricolor a la pàgina del SIOC Rev. 16/05/2013 (català)
# Estcourt Station (Maine)

Estcourt Station (a 180 m d'altitud i amb 4 habitants) és una població dins el Big Twenty Township al comtat Aroostook dels Estats Units. És al punt més al nord de Maine i de Nova Anglaterra.

## Descripció

Estcourt Station es troba en la frontera internacional entre l'estat de Maine (Estats Units) i el Quebec,(Canadà) i a l'extrem sud del Llac Pohenegamook. El nom de la població deriva de la població canadenca adjacent d'Estcourt (Quebec), la qual forma part del municipi de Pohénégamook (Quebec).
Estcourt no té accés per carretera pública amb la resta de Maine si no s'entra des del Canadà però hi ha una xarxa de carreteres privades (gestionades per empreses de la fusta) que la connecten amb la resta de Maine.
Estcourt Station també està connectada amb Hydro-Québec per al subministrament d'electricitat i rep aigua potable i altres serveis a través de Pohénégamook.
Hi ha estacions de control de la frontera principalment per a controlar el pas de camions am fusta.

## Incident Michel Jalbert

L'octubre de 2002, hi va haver un desafortunat ("unfortunate") incident fronterer (tal com el va descriure el Secretari d'Estat Colin Powell) que va implicar Michel Jalbert, un resident a Pohénégamook, que va ser empresonat als Estats Units durant 35 dies després d'haver comprat gas a Estcourt Station fora de les hores operatives normals del US Customs Service. Els agents van dir que Jalbert era un delinqüent convicte (acusat de robatori al Canadà en 1990 quan tenia 19 anys) i que duia una arma de foc al seu camió (era en època de la caça de perdius).

## Notes

* ↑ «Secretary of State Colin L. Powell and Canadian Minister of Foreign Affairs Bill Graham Press Availability». Arxivat de l'original el 2006-09-25. [Consulta: 26 abril 2014].
* ↑ «Clark Canfield, "Trouble at the border"». Arxivat de l'original el 2014-04-26. [Consulta: 26 abril 2014].

## Enllaços externs

* The Immigration Case of Michel Jalbert Teaches Larger Lessons
* David Rennie, "Village Customs border on the ridiculous"
# Songs of Leonard Cohen

Songs Of Leonard Cohen fou el primer àlbum del cantant canadenc Leonard Cohen editat el 1967 i va marcar l'inici de la seva carrera musical quan feia més de deu anys que era conegut pels seus poemes. Molts dels seus poemes foren la base per compondre les cançons del disc.
El cercapromeses John H. Hammond va persuadir Cohen per convertir-se en cantautor i el va fer firmar pels estudis Columbia. També havia de ser ell el productor de l'àlbum, però fou substituït per John Simon, per raons de salut.
La col·laboració amb Simon va anar molt bé, cantant i productor estaven sempre d'acord, però van tenir un únic desacord amb la peça Suzanne: Simon volia acompanyar-la amb forts fragments sincopats de piano i de bateria, mentre que Cohen no volia la bateria a cap fragment de la cançó. El desembre de 1967 John Simon va marxar de vacances i va deixar Cohen sol per acabar les mescles de l'àlbum amb llibertat per fer el que volgués.
Quan es va posar a la venda va tenir un èxit modest als Estats Units, només va arribar al número 83 del Billboard, mentre que a Europa va tenir més èxit i va arribar al número 13 a la Gran Bretanya.
Cohen en aquest àlbum es mostra com un cantant folk però que no té interès pel contingut polític i social, sinó que li interessa més cantar els elements quotidians de la vida, amb especial atenció al sexe, l'amor, la solitud... En general és un àlbum molt poètic i obscur per arribar a tenir un gran èxit comercial. El 1989 va sortir una versió remasteritzada a Europa, mentre que als Estats Units en va sortir una el 2007 que inclou material addicional.

## Peces destacades

* Suzanne és una oda a Suzanne Verdal, l'esposa de l'escultor quebequès Armand Vaillancourt i amiga personal de Cohen. La dona és descrita com a "mig boja" amb qui "es pot passar una nit sencera" i "amb qui voldria viatjar". Contràriament a certes creences, la peça no fa referència a qui va ser la companya de Leonard Cohen durant els anys 1970, Suzanne Elrod. La segona estrofa conté una discussió poc convencional sobre Jesús, que es va retirar almenys en una segona versió. Aquesta estrofa fa referència a la figura de Jesús que hi ha al damunt de l'església de Notre-Dame-de-Bon-Secours, l'església dels mariners de Montréal que està al costat del port.
* Sisters of Mercy és una cançó que descriu dues dones molt hospitalàries que no se sap si són monges, prostitutes o les dues coses d'Edmonton, amb qui el protagonista de la cançó té un afer en un hotel, una relació d'amor autèntic.
* So Long, Marianne fa referència a Marianne Jensen, que va ser la dona de l'escriptor escandinau i amic de Cohen Axel Jensen. Cohen va viure amb ella després que se separés de l'escriptor.

## Llista de temes

* Suzanne
* Master Song
* Winter Lady
* The Stranger Song
* Sisters of Mercy
* So Long, Marianne
* Hey, That's No Way to Say Goodbye
* Stories of the Street
* Teachers
* One of Us Cannot Be Wrong
# La Catalana de Lletres

La Catalana de Lletres va ser un premi literari per a obres en llengua catalana, convocat per Catalunya Cultura i promogut per Catalunya Ràdio i les Cossetània Edicions entre el 2003 i el 2006.
Podien optar al premi poemes escrits en llengua catalana, d'autors vius i sense cap limitació d'estil. Els autors podien presentar un màxim de cinc obres. El concurs va tenir aquest procediment: Cada setmana La Catalana de Lletres va emetre cinc poemes escollits que van ser seleccionats per ordre de recepció. Un convidat relacionat amb el món de les lletres va decidir quins dels poemes seleccionats al llarg de la setmana entraven a la fase final del concurs. El jurat d'aquesta fase final va ser format per personalitats de les lletres catalanes. Els poemes s'emetien dins l'espai Catalunya Cultura Literatura.
El premi consistia en l'edició d'un llibre que incloïa tots els poemes que haguessin entrat en la fase final i una selecció dels millors poemes de les presentacions radiofòniques. Aquests llibres van ser publicats per les Edicions Cossetània. A més, el jurat es reservava el dret de recomanar l'edició d'un llibre de poemes de l'autor guanyador.
La Catalana de Lletres presentava autors dels Països Catalans, com per exemple Òscar Palazón Ferré, Teresa Serramià i Samsó, Joan Albert de la Peña Guasch i Irene Tarrés Canimas, però també autors que vivien en altres països, com per exemple l'austríac Klaus Ebner o Maridès Soler d'Alemanya.

## Enllaços externs

* Fitxa de producte de l'antologia del 2004
* Fitxa de producte de l'antologia del 2005
# Ulomyia vaseki

Ulomyia vaseki és una espècie d'insecte dípter, pertanyent a la família dels psicòdids, que es troba a Europa: Txèquia i Eslovàquia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jan Jezek i Josef Hájek, 2007. Psychodidae (Diptera) of the Orlické hory Protected Landscape Area and neighbouring areas with descriptions of two new species from the Czech Republic. Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae. Vol. 47, pp. 237-285. ISSN 0374-1036.
* ↑ Jan Jezek, 2006.Psychodidae (Diptera) of the Jeseníky Protected Landscape Area and its environs with descriptions of two new Berdeniella species from the Czech Republic. Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae. Vol. 46, pp. 151-192. ISSN 0374-1036.
* ↑ Diptera of CZ & SK (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)
# Dècada del 470
## Esdeveniments

* 476 - Caiguda de l'Imperi Romà d'Occident, que dona fi a l'edat antiga i inicia l'època medieval
* Expansió dels ostrogots
* Possible destrucció de l'estàtua de Zeus a Olímpia

## Personatges destacats

* Ròmul Augústul
* Odoacre
* Basilisc (emperador)
* Sidoni Apol·linar
# Sola

«Sola» té aquests significats:
* Sola, part del peu que recolza el pes del cos, vegeu planta (peu)
* Sola (calçat), part del calçat formada per un material més resistent que el calçat en si
* Sola (occità) o Zuberoa (basc), territori del País Basc
* Sola (Noruega), municipi al comtat noruec de Rogaland
* Soła, riu polonès afluent del Vístula
# Spatha

La spatha era una arma blanca emprada per l'exèrcit romà durant el període de decadència i invasions bàrbares. Es va originar al segle I a partir del gladius usat per la infanteria, atorgant-se-li major grandària (70-100 centímetres de fulla) perquè pogués ser usat de forma eficaç per la cavalleria.
Posteriorment (segle iv) la spatha va ser adoptada també per la infanteria romana, a imitació dels guerrers bàrbars germans, que usaven espases llargues, i va passar més tard als pobles bàrbars, tant aliats com a invasors. A diferència del gladius usat anteriorment, que era sobretot una arma d'apunyalament a curta distància, la spatha, en ser més llarga i pesada, permetia mantenir una major distància amb l'enemic i era més de copejar donant talls. Això reflecteix el canvi en les tàctiques del soldat romà, que durant la decadència va perdre l'agressiva cerca de la lluita cos a cos d'èpoques anteriors. El model va seguir usant-se en el nord d'Europa durant diversos segles després de la caiguda de Roma sent emprat fins i tot pels vikings entre l'any 800 i el 1100. Per la seva forma i grandària, la spatha és la baula evolutiva entre el gladius romà i l'espasa medieval. La paraula "espasa", de fet, prové del nom de la spatha.

## Vikings

A la saga de los Fóstbrœðra (cap. 3) cita que molt pocs guerrers vikings tenien la sort de ser propietaris d'una espasa, perquè eren armes difícils de fabricar i en conseqüència es considerava un article rar i car. La saga de Laxdœla (cap. 13) és més específica i diu que es canviava una espasa per mig marc d'or que en aquell temps representava el valor de 16 vaques lleteres, una suma enorme. L'espasa, per tant, era gairebé exclusiva de les castes guerreres que posseïen majors i millors recursos.

## Referències

* ↑ Pat Southern, The Roman Army: A Social and Institutional History, Oxford University Press, 2007, ISBN 0195328787 pp. 212-13.
* ↑ History of Britain and Ireland, Dorling Kindersley Ltd, 2011, ISBN 1405366524 p. 47.

## Bibliografia

* Matt Doeden, Weapons of the Vikings, Capstone, 2009, ISBN 1429623357
# Cap de setmana

El cap de setmana és el període entre les últimes hores laborals i el primer dia de feina. Normalment s'utilitza per englobar el dissabte i el diumenge. Abans s'utilitzava únicament pel diumenge puix que era l'únic dia de descans setmanal.

## Referències

* ↑ «Cap de setmana». DIEC. [Consulta: 13 març 2015].

## Vegeu també

* Jornada de treball
Viccionari