OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Operation Odessa

Operation Odessa és un documental d'investigació estrenat el 2018, dirigit per Tiller Russell. sobre diversos membres del crim organitzat que operaven a Miami la dècada del 1990, i l'intent per part d'aquests de vendre un submarí militar rus al Càrtel de Cali. El documental es va estrenar per primer cop a l'estatunidenca Showtime, i posteriorment s'ha pogut veure a Netflix.
La trama de la història es narrada a partir de les entrevistes als protagonistes principals, el proxeneta ucraïnès Ludwig Fainberg (Tarzan), l'empresari Juan Almeida i l'exagent cubà Tony Yester, a banda d'oficials de la DEA i el FBI implicats. El documental va implicar que Russell entrevistés Fainberg quan aquest era en una presó de Panamà, gràcies al contacte que li va facilitar un membre de la DEA. Quan Fainberg regentava un club de striptease a Miami, va conèixer Almeida, propietàri d'un concessionari de cotxes de luxe i embarcacions que proveïa narcotraficants que entràven droga als Estats Units, una amistat que els portà a fer negocis plegats i aprofitar les oportunitats que oferia l'absència de control del mercat post-soviètic. Se'ls afegí Yester, un cubà que tenia interlocució d'alt nivell amb els càrtels colombians. El testimoni de Yester va ser enregistrat quan aquest encara era un fugitiu de la justícia, en una filmació realitzada a l'Aeroport Lanseria de Johannesburg.

## Referències

* 1 2 Park, Andrea «Filmmaker Tiller Russell on chasing the men who sold a submarine to a Colombian drug cartel for "Operation Odessa"» (en anglès). CBS, 30-03-2018 [Consulta: 8 maig 2020].
* ↑ Bella, Timothy «How a Russian Mobster in Miami Sold a Soviet Submarine to Colombian Coke Smugglers» (en anglès). , 30-03-2018 [Consulta: 7 maig 2020].
* ↑ «Operation Odessa». Netflix. [Consulta: 7 maig 2020].
* ↑ Torres, Andrea «Miami '90s gangster epic documentary focuses on Cuban fugitive» (en anglès). Local10, 20-03-2018 [Consulta: 2 maig 2020].
# Temple d'August

«Temple d'August» té aquests significats:
* Temple d'August de Barcelona, a l'antiga Bàrcino
* Temple d'August de Pula, a l'antiga Pola (Croàcia)
* Temple d'August de Tarragona, temple romà dedicat a August al recinte de culte del Fòrum Provincial de Tàrraco
* Temple d'August de Dougga un dels temples menors de Dougga
# Osman Kavala

Osman Kavala (París, 2 d'octubre de 1957) és un empresari, editor i activista social turc que compleix una condemna de cadena perpètua sota l’acusació «d'intentar subvertir l'ordre constitucional».

## Biografia

Kavala va estudiar al Robert College a Istanbul i Ciències Econòmiques a la Universitat de Manchester. Després de la mort del seu pare el 1982, va passar a dirigir l'empresa familiar Kavala Companies. Kavala dirigeix la fundació cultural Anadolu Kültür Foundation d'ençà el 2002 i també és col·laborador d'Amnistia Internacional.
El 18 d'octubre del 2017 va ser arrestat sense càrrecs per l'Estat turc quan tornava de Gaziantep a l'Aeroport Internacional Atatürk d'Istanbul i empresonat. El 25 d'abril de 2022 va ser condemnat a cadena perpètua acusat d'intentar enderrocar el govern de Recep Tayyip Erdogan durant la temptativa de cop d'estat a Turquia de 2016, mitjançant el presumpte finançament de manifestacions antigovernamentals del Parc Taksim Gezi durant les protestes del 2013 a Turquia.
El gener de 2021, fou una de les 50 personalitats que signar el manifest «Dialogue for Catalonia», promogut per Òmnium Cultural i publicat a The Washington Post i The Guardian, a favor de l'amnistia dels presos polítics catalans i del dret d'autodeterminació en el context del procés independentista català. Els signants lamentaren la judicialització del conflicte polític català i conclogueren que aquesta via, lluny de resoldre'l, l'agreuja: «ha comportat una repressió creixent i cap solució». Alhora, feren una crida al «diàleg sense condicions» de les parts «que permeti a la ciutadania de Catalunya decidir el seu futur polític» i exigiren la fi de la repressió i l'amnistia per als represaliats.

## Referències

* ↑ «About Osman Kavala» (en anglès). https://www.osmankavala.org,+11-12-2019.+[Consulta: 11 desembre 2019].
* ↑ «Osman Kavala « Celebrity Age | Weight | Height | Net Worth | Dating | Facts» (en anglès). https://www.celebritiesfrom.com,+11-12-2019.+[Consulta: 11 desembre 2019].
* ↑ «Osman Kavala in prison for almost two years for things that never happened» (en anglès). https://www.amnesty.org/,+11-12-2019.+[Consulta: 11 desembre 2019].
* ↑ Rodrik, Dani «Opinion | A Good Citizen Jailed in Turkey» (en anglès). The New York Times, 03-11-2017. ISSN: 0362-4331.
* ↑ Rodés Almer, Juli. «Clam contra la cadena perpètua per a Osman Kavala, filantrop turc i opositor a Erdogan». 324.cat, 26-04-2022. [Consulta: 30 maig 2022].
* ↑ «Yoko Ono, Dilma Rousseff i 5 Nobels, en un manifest d'Òmnium per l'amnistia dels presos». 324cat, 04-01-2021. [Consulta: 4 gener 2021].
# Brod (Bòsnia i Hercegovina)

Brod (en ciril·líc de Serbia: Брод; és una ciutat i una municipalitat situada a la riba sud del riu Sava a la part nord de Bòsnia i Hercegovina. Està al nord-oest de la Republika Srpska i a la part oest de la regió Posavina.

## Nom

Abans de la Guerra Bosniana de la dècada de 1990, la ciutat tenia el nom de Bosanski Brod. Durant la guerra el prefix "Bosanski" va ser substituït per "Srpski" degut a estar aquesta ciutat sota control serbi. El maig de 2009, l'Assemblea Nacional de la Republika Srpska va treure qualsevol prefix del nom resultant el nom Brod que actualment és l'oficial.
La ciutat croat de Slavonski Brod està situada al costat oposat de la riba del riu Sava, formant una conurbació de més de 110.000 habitants.

## Assentaments

* Brod • Brusnica Mala • Brusnica Velika • Donja Barica • Donja Močila • Donja Vrela • Donje Kolibe • Donji Klakar • Gornja Barica • Gornja Močila • Gornja Vrela • Gornje Kolibe • Gornji Klakar • Grk • Koraće • Kričanovo • Kruščik • Liješće • Novo Selo • Sijekovac • Unka • Vinska i Zborište.

## Demografia
### 1971

30.115 total
* Croats - 14,489 (48.11%)
* Serbis - 11,273 (37.43%)
* Bosnis - 3,706 (12.30%)
* Iugoslaus - 436 (1.44%)
* Altres- 211 (0.72%)

### 1991

el 1991, 34.148, incloent:
* Croats (41%)
* Serbis (33.8%)
* Bosnis (12.2%)
* Yugoslaus (10.6%)
* altres (2.4%)
Fonts: .

## Notes

* ↑ The official web site of the municipality Arxivat 2013-11-26 a Wayback Machine., Brod/Брод.
* ↑ The official name of region Arxivat 2015-06-07 a Wayback Machine.

## Referències

* Mangold, Max. Das Aussprachewörterbuch. Duden, 2005. ISBN 9783411040667.

## Enllaços externs

* Brod - Lloc web oficial
# Ivo Van Hove

Ivo van Hove és un director de teatre belga. Des de 2011, és director general del Toneelgroep Amsterdam als Països Baixos, en el marc del qual ha dirigit obres com Opening Night de Cassavetes o les Tragèdies Romanes de Shakespeare. Ha guanyat dos Obie Awards a Millor Producció Teatral aliena a Broadway a Nova York i el 2004 va ser anomenat cavaller de l'Ordre de les Arts i les Lletres de França.

## Produccions internacionals

2014
* Antigone de Sophokles (Barbican, Les théâtres de la ville de Luxembourg and Toneelgroep Amsterdam)
* A View from the Bridge de Arthur Miller al the Young Vic
* Scenes from a Marriage d'Ingmar Bergman a The New York Theatre Workshop
2013
* Seltsames Intermezzo d'Eugene O'Neill al the Münchner Kammerspiele
2011
* Edward 2 de Christopher Marlowe al Schaubühne Berlin
* Ludwig II de Luchino Visconti al the Münchner Kammerspiele
2010
* The Little Foxes de Lillian Hellman al the New York Theatre Workshop
* Der Menschenfeind de Molière al Schaubühne Berlin
2008
* Kameliendame de Alexandre Dumas fils; coproduction TA / Schauspielhaus Hamburg
2007
* The misanthrope de Molière al the New York Theatre Workshop
2006
* Der Geizige de Molière al Schauspielhaus Hamburg
2005
* Faces de John Cassavetes al Theater der Welt; co-production with Schauspielhaus Hamburg and Staatstheater Stuttgart
2004
* Hedda Gabler de Henrik Ibsen al the New York Theatre Workshop
2000
* Alice in Bed de Susan Sontag al the New York Theatre Workshop (co-production with Zuidelijk Toneel and Holland Festival)
1998
* A Streetcar Named Desire de Tennessee Williams al the New York Theatre Workshop
1996
* More Stately Mansions d'Eugene O’Neill al the New York Theatre Workshop
1995
* Gier unter Ulmen (Desire Under the Elms) d'Eugene O’Neill al Staatstheater Stuttgart
1993
* Die Bakchen (The Bacchae) de Euripides al Schauspielhaus Hamburg

## Referències

* ↑ «Ivo Van Hove». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
# Campionat del Món de 500 metres contrarellotge

El Campionat del món de 500 metres contrarellotge és el campionat del món de 500 metres contrarellotge que es disputa en categoria femenina i és organitzat anualment per l'UCI, dins els Campionats del Món de Ciclisme en pista.
Es disputa des de 1995 i les ciclistes Félicia Ballanger i Natàl·lia Tsilínskaia són les que tenen més victòries amb 5.

## Pòdiums de les Guanyadores

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| 1995 | Félicia Ballanger (FRA) | Galina Enukhina (RUS) | Michelle Ferris (AUS) |
| 1996 | Félicia Ballanger (FRA) | Annett Neumann (GER) | Michelle Ferris (AUS) |
| 1997 | Félicia Ballanger (FRA) | Michelle Ferris (AUS) | Magali Faure-Humbert (FRA) |
| 1998 | Félicia Ballanger (FRA) | Tanya Dubnicoff (CAN) | Michelle Ferris (AUS) |
| 1999 | Félicia Ballanger (FRA) | Cuihua Jiang (CHN) | Ulrike Weichelt (GER) |
| 2000 | Natàl·lia Markovnichenko (BLR) | Cuihua Jiang (CHN) | Yan Wang (CHN) |
| 2001 | Nancy Contreras (MEX) | Lori-Ann Muenzer (CAN) | Katrin Meinke (GER) |
| 2002 | Natàl·lia Tsilínskaia (BLR) | Nancy Contreras (MEX) | Kerrie Meares (AUS) |
| 2003 | Natàl·lia Tsilínskaia (BLR) | Nancy Contreras (MEX) | Cuihua Jiang (CHN) |
| 2004 | Anna Meares (AUS) | Yonghua Jiang (CHN) | Simona Krupeckaitė (LTU) |
| 2005 | Natàl·lia Tsilínskaia (BLR) | Anna Meares (AUS) | Yvonne Hijgenaar (NED) |
| 2006 | Natàl·lia Tsilínskaia (BLR) | Anna Meares (AUS) | Lisandra Guerra (CUB) |
| 2007 | Anna Meares (AUS) | Lisandra Guerra (CUB) | Natàl·lia Tsilínskaia (BLR) |
| 2008 | Lisandra Guerra (CUB) | Simona Krupeckaitė (LTU) | Sandie Clair (FRA) |
| 2009 | Simona Krupeckaitė (LTU) | Anna Meares (AUS) | Victoria Pendleton (GBR) |
| 2010 | Anna Meares (AUS) | Simona Krupeckaite (LTU) | Olga Panarina (BLR) |
| 2011 | Olga Panarina (BLR) | Sandie Clair (FRA) | Miriam Welte (GER) |
| 2012 | Anna Meares (AUS) | Miriam Welte (GER) | Jessica Varnish (GBR) |
| 2013 | Lee Wai Sze (HKG) | Miriam Welte (GER) | Rebecca James (GBR) |
| 2014 | Miriam Welte (GER) | Anna Meares (AUS) | Anastassia Vóinova (RUS) |
| 2015 | Anastassia Vóinova (RUS) | Anna Meares (AUS) | Miriam Welte (GER) |
| 2016 | Anastassia Vóinova (RUS) | Lee Wai Sze (HKG) | Elis Ligtlee (NED) |
| 2017 | Dària Xmeliova (RUS) | Miriam Welte (GER) | Anastassia Vóinova (RUS) |

## Referències

* ↑ Natàl·lia Tsilínskaia estava casada al 2000 amb Alexander Markovnichenko.

## Enllaços externs

* Web de l'UCI
* Palmarès en 500 metres contrarellotge a memoire-du-cyclisme.eu
# Jacob David Henriques de la Fuente

Jacob David Henriques de la Fuente, també conegut com a J.D.H. de la Fuente, (La Haia, 12 de febrer, 1836 - Idem. 22 de febrer, 1910) va ser un fagot neerlandès, també tocava el violoncel i va ser professor de música i compositor.

## Biografia

Era fill del mestre David Moses Henriques de la Fuente i de la modista Berenice Frank, que es van casar només després del seu naixement. Ell mateix estava casat amb Roosje Simon Coini. El seu fill Simon Jacob Henriques de la Fuente, es va convertir en músic, es va casar amb la cantant Frederika Streletski, filla del líder de l'orquestra Joseph Streletski.
Va rebre la seva educació musical al llunyà predecessor del Conservatori de l'Haia, on es va graduar el 1856. Ja va fer actuacions durant la seva formació. L'any 1859 ingressà a l'Orquestra Municipal de Delft de J.C. Boers. El 1860 ell i la seva família van marxar a Amsterdam per tocar a l'Orquestra Park de Willem Stumpff, però van tornar a La Haia per convertir-se en fagot amb l'òpera francesa de Joseph Streletski.
Des de la seva etapa amb l'Orquestra Park, els arranjaments van seguir les seves pròpies composicions, per exemple va escriure una Serenata per a quatre trompes. A més de totes aquestes activitats, també va ser director de la taula de cançons d'art i amistat i va organitzar concerts folk al famós Felix Meritis. El 1871 va ser nomenat professor de fagot a l'Escola de Música de l'Haia i esdevingué segon fagot de l'orquestra del "teatre Diligentia". Tota la seva vida es va dedicar a la música, amb treballs a temps parcial com a director d'un cor d'homes auto fundat, cantant al cor de la comunitat portuguesa israeliana, músic a l'Orquestra de l'Haia de Diligentia i a l'Òpera francesa. A partir de 1901 va patir una pèrdua auditiva i va fer renunciar a les seves funcions de professor. Juntament amb Johannes Meinardus Coenen, que era conegut com un dels millors fagotistes del país. També va publicar un Manual per a principiants a tocar el fagot.
Algunes composicions:
* Nocturn per a quatre violoncels
* Serenata per a quatre banyes
* Sis grans estudis (per a un fagot i dos fagots) (utilitzat a tot Europa)
* Fantasia (diverses obres per a orquestra simfònica i de vent)
* Composicions per a cor masculins com Ons Vaderland i Nieuw Volkslied.

## Fonts, notes i/o referències

* Eduard A. Melchior: Woordenboek der toonkunst 1890, pagina 213-(neerlandès)
* J.H. Letzer: Musical Netherlands 1850-1910. Diccionari biobibliogràfic d'artistes musicals holandesos, així com d'escriptors de l'àmbit musical-literari, 2. edició amb incorporacions i millores. Utrecht: J. L. Beijers, 1913, pàgina 54-(neerlandès)
* Lèxic musical il·lustrat, editat pel Sr. G. Keller i Philip Kruseman, col·laboració amb Sem Dresden, Wouter Hutschenruijter (1859-1943), Willem Landré, Alexander Voormolen i Henri Zagwijn; publicat el 1932/1949 per J. Philips Kruseman, La Haia; pàgina 218-(neerlandès)
* Jozef Robijns, Miep Zijlstra: General music encyclopedia, Haarlem: De Haan, 1979-1984, ISBN 978-90-228-4930-9, part 3, pàgina 305-(neerlandès)
# Jacob Cats

Jacob Cats (Brouwershaven, Schouwen-Duiveland, 10 de novembre de 1577 - La Haia, 12 de setembre de 1660) fou un poeta, jurista i polític neerlandès. És conegut pels seus llibres d'emblemes.

## Biografia
### Primers anys

Després que la seva mare morís prematurament, Cats i els seus tres germans van ser adoptats per un oncle. Va ser enviat a estudiar a Zierikzee. Posteriorment, va estudiar dret a Leiden i a Orleans i, després del seu retorn a Holanda, es va assentar a la Haia, on va començar a treballar com a advocat. Cats va defensar a diverses persones acusades de bruixeria, la qual cosa li va portar més clients i va augmentar la seva reputació. No obstant això, Cats va emmalaltir de febre terciana i va viatjar a Anglaterra per buscar tractament, però no va ser fins al seu retorn a Holanda que es va guarir. El 1602, es va casar amb Elizabeth van Valkenburg. La parella es va mudar a Grijpskerke (Zelanda), on Cats es va dedicar a l'agricultura i a la poesia.

### Carrera diplomàtica

El 1621, el trencament dels dics va impedir que continués amb la seva granja, llavors va ser nomenat magistrat de Middelburg i, dos anys més tard, va ser designat magistrat de Dordrecht. El 1627, Cats va ser enviat a Anglaterra en una missió diplomàtica davant Carles I d'Anglaterra i d'Escòcia, qui ho va nomenar cavaller. El 1636, va ser nomenat Gran Pensionari d'Holanda i, l'any 1648, va ser designat Guardià del Gran Segell. El 1651, va renunciar als seus llocs oficials. No obstant això, el 1657, va ser enviat a Anglaterra per segona ocasió en una missió diplomàtica davant Oliver Cromwell.

### Poesia

Cats va viure els seus últims anys reclòs en la seva vila Zorgvliet, prop de la Haia, treballant en la seva autobiografia (Twee- en tachtig-jarig leeven, publicada per primera vegada a Leiden el 1734) i els seus poemes. Cats va morir el 12 de setembre de 1660 i va ser enterrat a l'església Kloosterkerk a la Haia.
Va ser contemporani de Pieter Corneliszoon Hooft, Joost van den Vondel i altres famosos escriptors neerlandesos durant l'era daurada de la literatura neerlandesa. No obstant això, les seves opinions orangistes i calvinistes ho van separar de l'escola poètica liberal d'Amsterdam.

## Obres

* Twee- en tachtig-jarig leeven (1659)
* Ouderdom, buytenleven en hofgedachten op Sorghvliet (1658)
* Doodkiste voor den levendige (1656)
* Koningklyke herderinne, Aspasia (1655)
* Alle de wercken van Jacob Cats (1655)
* Trou-ringh (1637)
* Spiegel van den ouden en nieuwen tyt (1632)
* Houwelick (1625)
* Self-stryt (1620)
* Proteus of Sinne- en minnebeelden (1618)
* Disputatio de actionibus, compilata quasi per Saturam ex. Tit. Inst. De Actionibus (1598)
* Ode epithalamia in nuptias nobilissimi iuvenis Galeni van-der-Laen ac generosae virginis Franciscae ab Hemstede (1595)
* Carmen in laudem doctissimi & eximij juvenis Iohannis Antonii Amstelrodamensis (1593)

## Referències

* 1 2 «Jacob Cats» (en neerlandès). Dbnl. [Consulta: 7 juny 2016].
# Bulgària al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2012

La BNT organitza una preselecció oberta amb una semifinal i una gran final.

## Organització

El període per enviar propostes a la BNT va comprendre des del dia 9 de setembre fins al dia 11 de novembre de 2011. El 14 de gener de 2012 tindrà lloc la semifinal; els dotze artistes qualificats participaran en la gran final prevista pel 29 de febrer de 2012. El resultat de les gales es decidirà al 50% entre el televot del públic i un jurat d'experts, compost per Angel Zaberski, Hajgashod Agasjan, Mihail Belchev, Jordan Eftimov, Georgi Enchev, Vasil Gjurov, Aleksandar Petrov, Zhivko Kolev i com a president d'aquest, Stefan Dimitrov.

## Candidats

Els 22 semifinalistes escollits pel jurat d'experts, i que passen a la fase final de la preselecció són:
* Alex & 4Give
* Svetozan Hristov
* Simona Sivanio
* Sunnie
* Ivaylo Kolev
* Sofi Marinova
* Teni Omede
* Monika Kirovska
* Sonya Ivanova
* Georgi Vurbanov
* Ivaylo Kolev
* Margarita Hranova
* Dess
* Tsvetelin Atanasov-Elvisa ft. DZ
* Viktoria Dimitrova
* Todor Gadzhalov
* Vyara Pantaleeva
* Rene Ranev
* Steliyana Hristova
* Better than Grey
* New 5
* Go Week

## Resultats

* Semifinal: 14 de gener de 2012.
Finalistes automàtics:
* Dess - Love is alive (elecció del jurat)
* Sofi Marinova - Love unlimited (elecció del televot)
Altres finalistes:
* Tsvetelin Atanasov-Elvisa ft. DZ - Love goes around
* New 5 - Change for a better life
* Rene Ranev - Alone
* Go Week - The way you see the world
* Simona Sivanio - Eternal
* Svetozar Hristov - Kick me down
* Vyara Pantaleeva - Vyara
* Ivailo Kolev ft. Hipnotik - Searching for the words
* Steliyana Hristova - Putyat
* Todor Gadzhalov - Still love you

## Referències

* ↑ Theofilos Toronidis:Bulgaria: Call for songs to start in September Arxivat 2012-07-09 at Archive.is www.escdaily.com (anglès)
* ↑ Busa, Alexandru. «Bulgaria: BNT calls for songs». EscToday.com, 25-08-2011. [Consulta: 25 agost 2011].
* ↑ Toronidis, Theofilos. «Còpia arxivada». EscDaily.com, 24-08-2011. Arxivat de l'original el 9 de juliol 2012. [Consulta: 24 d’agost 2011].
* ↑ M. Escudero, Victor. «33 songs selected in Bulgaria». Eurovision.tv, 16-11-2011. [Consulta: 16 novembre 2011].

## Vegeu també

* Festival de la Cançó d'Eurovisió 2012
# Jean-Louis Danguillaume

Jean-Louis Danguillaume (Joué-lès-Tours, 14 de desembre de 1949 - Ídem, 1 de maig de 2009) va ser un ciclista francès que fou professional entre 1974 i 1978.
El seu pare André, el seu oncle Camille i el seu germà Jean-Pierre també van ser ciclistes professionals.

## Palmarès

* 1970
** Vencedor d'una etapa al Tour de Loir i Cher
* 1971
** Vencedor d'una etapa al Tour de Loir i Cher
* 1973
** 1r al Circuit de l'Indre
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Polònia
* 1974
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir
* 1975
** Vencedor d'una etapa al Tour del Llemosí
* 1976
** 1r al Circuit de l'Indre i vencedor d'una etapa

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Illa de San Cristóbal (Equador)

San Cristóbal (també anomenada Chatham) és una de les illes de l'arxipèlag de les Galápagos. Duu el nom del sant patró dels navegants, Sant Cristòfor, mentre que el seu nom en anglès és el d'un noble anglès, el comte Chatham. Té una superfície de 558 km² i el seu punt més alt assoleix 730 metres. Aquesta illa és habitada per fregates, llops marins, tortugues gegants de Galápagos o galápagos, mascarells camablaus i mascarells camaroigs, faetons, iguanes marines, dofins i gavines de cua bifurcada. La vegetació inclou Calandrina galapagos, Lecocarpus darwinii i arbres com Lignum vitae. El major llac d'aigua dolça de l'arxipèlag, la llacuna El Junco, està situada a la part alta de l'illa. La capital política de l'arxipèlag, Puerto Baquerizo Moreno a l'extrem sud de l'illa.

## Referències

* ↑ «San Cristobal Island». Encyclopædia Britannica.
* ↑ «San Cristobal». Galapagos Conservancy.
* ↑ Keynes, R. D. ed. 2001, Charles Darwin's Beagle Diary, p. 351.

## Bibliografia

* Historical Ecology in the Galapagos Islands: I. A Holocene Pollen Record from El Junco Lake, Isla San Cristoba, by Paul A. Colinvaux, Eileen K. Schofield. The Journal of Ecology, Vol. 64, No. 3 (Nov., 1976), pp. 989-1012, doi:10.2307/2258820.
# Jean Bastien

Jean Bastien (21 de juny de 1915 - 7 d'agost de 1969) fou un futbolista francès.

## Selecció de França

Va formar part de l'equip francès a la Copa del Món de 1938.

## Referències

* ↑ Profile a FFF
* ↑ Profile Arxivat 2008-01-15 a Wayback Machine. a om1899.com
# Cal Fluvià

Cal Fluvià és una obra de Sant Martí de Riucorb (Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de paredat. Té quatre plantes.
La planta baixa presenta la porta principal d'arc de mig punt rebaixat amb columnes adossades a les dues bandes, de gran base, rematades a la part inferior per relleus esculpits a la pedra. Hi ha també dues finestres, una rodona i una quadrada reixada.
A la planta noble hi ha tres portes balconeres amb barana de forja i una finestra.
La segona planta també té tres portes balconeres amb forja i una finestra.
A les golfes s'observen tres finestres amb cornisa.

## Història

Al segle xix aquesta casa arribà a ser una de les principals del poble.
Fa pocs anys s'extingí la descendència, passant la casa a ser habitació de les Germanes Dominiques. Posteriorment passà a mans de Roc Duran.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Cal Fluvià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 27 agost 2021].