OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Muralles d'Alacant

Les muralles d'Alacant van ser un conjunt defensiu format per un triple anell de muralles que protegien la ciutat valenciana d'Alacant.
El primer perímetre emmurallat va tindre el seu origen en l'antiga medina musulmana de Laqant. És poc el que es coneix d'aquestes muralles perquè es van derrocar els seus murs a mesura que la ciutat creixia i perdien utilitat defensiva. La segona muralla es va construir i es va reforçar entre els segles xiii i xiv, sota el domini de diferents reis cristians (Alfons X de Castella, Jaume II i Pere IV el Cerimoniós), per protegir la població que s'havia assentat extramurs. El tercer anell emmurallat, el més exterior, es va construir al llarg del segle xvi, en el context de l'establiment d'un nou sistema defensiu per a la ciutat.
El seu enderrocament va començar en 1860, dos anys després que Alacant perdera la seua condició de plaça forta, i va permetre l'expansió de la ciutat. En l'actualitat només queden alguns vestigis, dels quals els millor conservats són els que es troben al carrer Major i al Paseíto Ramiro, que van ser declarats Béns d'Interés Cultural de la província d'Alacant el 3 de juny de 1996 i el 14 d'abril de 1997, respectivament.

## Referències

* ↑ URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=1494.
* 1 2 3 Rosser Limiñana, Pablo. Ayuntamiento de Alicante. Origen y evolución de las murallas de Alicante, 1990. ISBN 84-505-9397-2 [Consulta: 20 gener 2016].
# Purna (organització)

Purna, és una organització juvenil comunista que neix el febrer de 2010 fruit de la confluència entre les organitzacions Astral (antiga joventut d'Estat Aragonès) i Chobenalla Aragonesista (joventut de la CHA). Purna en un primer moment es declara independentista, ecologista, revolucionària i feminista, essent els seus eixos principals la independència d'Aragó i el socialisme com a forma d'organització econòmica. Posteriorment, al 2022 i a través d'un procés de reorientació estratègica, van abandonar l'independentisme, assenyalant que "és hora de transformar el moviment aragonès en moviment socialista", en consonància amb altres processos a l'Estat espanyol.

## Ideologia

El seu objectiu principal és "la construcció del socialisme com a única via possible per a la superació del capitalisme i l'emancipació de la classe treballadora". Tot i que reconeix Aragó com una comunitat histórica, Purna no es declara independentista, considerant que cal una coordinació estratègica entre les diferents forces dels territoris. De la mateixa manera es declara ecologista lluitant contra projectes com el recreixement de Yesa o els pantans de Mularroya i Biscarrués. Reconeix la realitat trilingüe d'Aragó provant d'empentar l'aragonès i el català en tots els seus comunicats i textos, i defensa un feminisme de classe.

## Presència

Actualment Purna té al voltant de mig centenar de militants repartits per tot el territori aragonès, tenint especial presència en les principals capitals del país on compta amb assemblees organitzades i en actiu. En concret a Osca, Terol i Saragossa, i també amb presència a les comarques del Baix Aragó, Calataiud, Serra d'Albarrasí i Jacetània.
Des de 2016 organitza el festival Esfendemos a Tierra amb la joventut d'Artieda i l'ajuntament d'Artieda, que fins llavors havia organitzat el Bloque Independentista de Cuchas amb música, cultura, activitat i propostes, amb zona de acampada i autobús per arribar des de diferents punts d'Aragón.

## Relacions polítiques

Amb el canvi estratègic de 2022, Purna ha intensificat els contactes i relacions amb altres estructures similars, com el Moviment Socialista d'Euskal Herria, Horitzó Socialista als Països Catalans, i la Trobada pel Procés Socialista a Castella.

## Referències

* ↑ (an) Naxe Purna-A Chobenalla Reboluzionaria Independentista, adeban.org.
* ↑ Lerin, Daniel. «15-N: Chobenalla y Purna» (en castellà). AraInfo, 15-11-2016.
* 1 2 «Sobre la cuestión nacional. Conclusiones de la VIII AN, parte III.» (en castellà). Purna, 01-04-2022. [Consulta: 9 agost 2023].
* ↑ «PURNA – Purna». [Consulta: 29 agost 2023].
* ↑ «Esfendemos a tierra 2016: Artieda es compromiso y música» (en castellà). Aragon Musical, 13-07-2016. [Consulta: 11 juliol 2021].
* ↑ «Artieda se llenará de música en la próxima edición del festival en defensa del territorio» (en castellà). Radio Huesca, 10-07-2013. [Consulta: 11 juliol 2021].

## Vegeu més

* Moviment Socialista d'Euskal Herria
* Horitzó Socialista
* Trobada pel Procés Socialista
* Joventut Comunista (UJCE)
# Can Davall (Porqueres)

Can Davall és una obra de Porqueres (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia composta per diferents cossos de diferents alçades i amb diferent tipologia de cobertes. L'edifici principal consta de dues estructures adossades, una amb un pis més que l'altre però totes dues cobertes a dues aigües. Té poques obertures i totes tenen llindes.

## Referències

* ↑ «Can Davall». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 agost 2021].
# Quint Pompedi Siló

Quint Pompedi Siló (Quintus Pompaedius Silo) fou el cap dels marsis a la guerra social. El seu nom familiar apareix també com Popedi (Popaedius) i el cognom som Sylo, però són formes incorrectes. Inicialment era defensor de l'obtenció de la ciutadania romana i confiava en el tribú Marc Livi Drus (91 aC). Va anar a Roma i va estar a casa del tribú uns dies; després va desfilar per Roma al front de deu mil homes armats, però Domicius, segurament un censor, el va convèncer d'acabar la protesta.
En morir Drus els aliats van perdre tota esperança i va esclatar la revolució. És descrit com el més brillant i hàbil dels generals confederats i el seu èxit més gran fou la victòria sobre Quint Cepió en una emboscada, però no va poder forçar a un combat a Gai Mari. Quan ja molts dels seus aliats s'havien rendit, ell va restar en lluita; va recuperar Bovianum que havia estat conquerida per Sul·la i va entrar a aquesta capital del Samni en triomf, però fou el seu darrer èxit; fou derrotat primer per Mamerc Emili i després per Quint Cecili Metel Pius; en la darrera batalla contra aquest va morir (88 aC) i la seva mort va marcar el final de la guerra.

## Bibliografia

* Hans Georg Gundel: Poppaedius.A: Der Kleine Pauly, Bd. 4 (1972), Sp. 1054.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Joan Alsina

«Joan Alsina» té aquests significats:
* Joan Alsina i Arús (Barcelona, s. XIX-1911), arquitecte modernista, autor de la fàbrica de Can Trinxet a l'Hospitalet de Llobregat.
* Joan Alsina i Hurtós: capellà, víctima del cop d'estat de Pinochet.
* Joan Alsina i Giralt, historiador sabadellenc.
* Joan Alsina i Masip: alcalde de Cardedeu (1914-1923).
* Joan Alsina i Sensat, alcalde del Masnou (1873-1877).
* Joan Alsina (pilot): pilot, mestre nàutic i agrimensor català
* Joan Alzina: llibreter nord-català.
# Muralles d'Almenara

Les Muralles d'Almenara es troben al municipi del mateix nom, a la comarca de la Plana Baixa. Estan catalogades com a Bé d'Interès Cultural segons consta a la Direcció General de Patrimoni Cultural de la Generalitat Valenciana, amb número d'anotació ministerial RI-51-0010206, i data d'anotació 15 de maig de 1998.

## Descripció historicoartística

No se sap amb certesa la data de construcció del doble recinte emmurallat. Alguns autors consideren possible que es construïren durant el segle xvi. Malgrat aquestes opinions, també podria ser que el seu origen fos islàmic, duent-se a terme al segle xvi una reconstrucció, entre 1543 i 1553, per l'arquitecte mossèn Miquel de Santander, estant al capdavant de les obres el picapedrer alabès Pedro Montoya.
El recinte emmurallat d'Almenara va contenir la població fins ben pràcticament finals del segle xviii (1798). Constava de tres portes, la de València, la de Barcelona i la de la Vall. Les muralles formaven dos rectangles concèntrics separats per aproximadament tres metres, distància que es denominava Corredor de la Muralla. Només queden restes del recinte emmurallat exterior, ja que els murs del recinte interior, que tenien gairebé un metre de gruix, es van utilitzar com a part de les cases que sobre ell s'adossaven. Per la seva banda, el recinte exterior era molt més gruixut, i estava flanquejat per quatre torres als quatre angles del seu perímetre. Hi havia dues torres, que se situaven en el centre dels murs nord i sud, dels quals en l'actualitat només es conserva part de la torrassa central del mur nord, el que es troba al carrer Molí, i de les torrasses de les cantonades, la torrassa nord-est es pot veure dins d'una parcel·la privada. De la resta del recinte emmurallat es conserven trams de llenços de mur al carrer Cisterna, en interiors de cases, i al carrer Molí.
La població es va expandir extramurs durant el segle xix i al voltant de 1820 la vila posseïa extramurs, dos ravals consolidats, el de la Vall i el de València, dels que va arrencar el creixement posterior. D'aquesta manera, la muralla va ser a poc a poc derrocada a mesura que es produïa el creixement urbà.

## Referències

* 1 2 «Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià».
* 1 2 3 «Fitxa BIC's» (en espanyol). Servicio de Patrimonio Arquitectónico y Medioambiental / BIC's. Generalitat Valenciana. [Consulta: 4 octubre 2014].
* 1 2 3 «Muralla urbana de Almenara» (en espanyol). Monumentalnet.org. Arxivat de l'original el 1 de febrer 2014. [Consulta: 4 octubre 2014].
* ↑ «Casco antiguo i murallas» (en espanyol). almenara.es. Ayuntamiento de Almenara. Arxivat de l'original el 1 de febrer 2014. [Consulta: 4 octubre 2014].
* ↑ «Murallas de Almenara» (en espanyol). Camonio del Cid. [Consulta: 4 octubre 2014].
# Věra Plívová-Šimková

Věra Plívová-Šimková (Lomnice nad Popelkou, 29 de maig de 1934 - Semily, 13 d'octubre de 2024) va ser una directora de cinema txeca, especialitzada en cinema infantil i juvenil. Del 1952 al 1957 va estudiar direcció a l'Escola de Cinema i Televisió de l'Acadèmia d'Arts Escèniques a Praga (FAMU) sota el mestratge de Bořivoj Zeman. Des del 1964 es va dedicar a fer pel·lícules per a infants o en les quals els protagonistes ho són.

## Filmografia

* 1955 Láska ve třech podobách
* 1957 Než se roztrhne opona
* 1964 Chlapci, zadejte se
* 1965 Káťa a krokodýl
* 1968 Tony, tobě přeskočilo
* 1970 Lišáci, Myšáci a Šibeničák
* 1972 O Sněhurce
* 1973 Přijela k nám pouť
* 1975 Páni kluci
* 1977 Jak se točí rozmarýny
* 1979 Brontosaurus
* 1980 Krakonoš a lyžníci
* 1982 Mrkáček čiko
* 1985 Hledám dům holubí
* 1988 Nefňukej, veverko!
* 1988 Veverka a kouzelná mušle
* 1990 Houpačka
* 1995 Artuš, Merlin a Prchlíci
* 1999 Dámě kord nesluší
* 2001 Kruh

## Premis

* 26a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia: Premi a la millor pel·lícula infantil per Brontosaurus.
* 41è Festival de Cinema de Zlín (2001) per la Infantesa i la Joventut: Premi Ecumènic a Kruh.

## Referències

* ↑ «Věra Plívová-Šimková – královna dětských filmů i Zlína» (en txec), 29-02-2024. [Consulta: 15 octubre 2024].
* ↑ Věra Plívová-Šimková a csfd.cz
* ↑ Un fallo con muchos aciertos La Vanguardia, 3 d'abril de 1982
* ↑ 41st Film Festival Zlín
# Purnabhaba

Purnabhaba és un riu de Bangladesh i de Bengala Occidental (Índia), que neix al districte de Dinajpur (Bangladesh). Corre en direcció sud durant 116 km, passa per l'antic districte de West Dinajpur ara partit en districte de North Dinajpur i districte de South Dinajpur, a l'Índia, i entra al districte de Malda (també a l'Índia) on agafa direcció sud-oest i s'uneix al riu Mahananda a 24° 50′ N, 88° 21′ E﻿ / ﻿24.833°N,88.350°E﻿ / 24.833; 88.350 a 2 km a l'oest de la població comercial de Rohanpur que està a Bangladesh però a menys de 10 km de la frontera índia. Els seus afluents principals són el Dhepa, Narta, Sialdanga, Ghagra, Hancha-Katakhal i Harbhanga, per l'esquerra, i Mina per la dreta o oest.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Calligra Plan

Calligra Plan, anteriorment KPlato, és un programari gratuït i de codi obert de gestió de projectes moderadament grans que forma part del KDE Gear i es troba a Calligra Suite. Serveix per a crear tasques, programar, assignar recursos i calcular costos. Disposa de suport per a documents i fitxers de Microsoft Project que es poden importar i exportar.

## Referències

* ↑ Arindam. «10 Great KDE Apps for Everyone [Part 2]». Debugpoint, 07-07-2022. [Consulta: 1r febrer 2024].

## Enllaços externs

* Lloc web de KPlato Arxivat 2010-02-09 a Wayback Machine. (anglès)
# Joaquim Filba Pascual

Joaquim Filba Pascual o Filbà (Sant Antoni de Vilamajor, 1 de gener de 1923 - Sant Antoni de Vilamajor, 15 d'agost de 2012) va ser un ciclista català que fou professional entre 1945 i 1955. La seva victòria més important fou la Volta a Llevant de 1949.

## Palmarès

* 1948
** 1r al Circuit Ribera Jalon
* 1949
** 1r a la Volta a Llevant
** 1r al Campionat de Barcelona
** Vencedor del Gran Premi de la Muntanya de la Volta a Catalunya
* 1950
** Vencedor de dues etapes al Gran Premi de Catalunya

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1947. Abandona
* 1955. 45è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Joaquim Filba Rider». procyclingstats.com. [Consulta: 25 abril 2020].
* ↑ «Joaquim FILBA PASCUAL Ciclista Professionista» (en italià). museociclismo.it. [Consulta: 25 abril 2020].
* ↑ «Joaquín Filbá Pascual» (en castellà). sitiodeciclismo.net. [Consulta: 25 abril 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa de Joaquim Filba a sitiodeciclismo.net
* Fitxa de Joaquim Filba a cyclebase.nl
* Fitxa de Joaquim Filba a museociclismo.it
# Joan Alsina i Sensat

Joan Alsina Sensat, àlies Cresta (el Masnou, Maresme, 1836 - Barcelona, març de 1918) fou un mariner i polític català.
Va ser alcalde del Masnou de 1873 a 1877, tinent d'alcalde de 1872 a 1873 i regidor de 1877 a 1879 i el 1884. De tendències conservadores, sempre s'hi presentà pel Partit Liberal Conservador. El desembre de 1879 fou elegit diputat provincial i renuncià del càrrec de regidor. En aquesta elecció va guanyar enfront del farmacèutic Pere Genové i Colomer, proposat pel Partit Liberal Fusionista. L'any 1884 tornà a ser elegit regidor però el mateix any hi renuncià en ser elegit de nou diputat provincial. L'any 1876, durant la seva alcaldia, el rei Alfons XII va concedir al Masnou el títol de vila.
Durant la seva alcalde hagué d'afrontar la Tercera Guerra Carlina. El 7 de juny de 1874 fou segrestat per un grup de 50 carlins per tenir-lo com a ostatge i obligar a pagar la contribució imposada al poble. Aquell mateix dia foren perseguits per les autoritats i hi hagué enfrontaments. A la nit pogué ser rescatat.
El 1918 es posà el seu nom a un carrer del Masnou anomenat carrer Oriental (o plaça Oriental) per haver estat l'impulsor de la reforma per enllaçar aquest carrer amb carrer de Pere Grau. L'estiu de 1932 se li feu un homenatge i es col·locà la placa amb el seu nom al carrer, que encara no s'havia col·locat. El carrer va esdevenir una plaça (plaça d'Alsina Sensat), i hi ha un passatge associat amb el mateix nom (passatge d'Alsina Sensat).

## Referències

* ↑ Muray, Joan «De 785 capitans (*)... hi hagué de tot». Gent del Masnou, Núm. 354, 01-06-2017.
* ↑ Toran, Rosa. Atles electoral: els consistoris del Masnou 1812-1979. El Masnou: Ajuntament del Masnou, 2013.
* 1 2 Toran, Rosa. Història Contemporània del Masnou. El Masnou: Ajuntament del Masnou, 2017, p. 77 i 150-151.
* ↑ Toran, Rosa. Història Contemporània del Masnou. El Masnou: Ajuntament del Masnou, 2017, p. 345, 416.
* ↑ «Información regional: Masnou». La Vanguardia, 14-08-1932.
# Llista de municipis d'Andalusia

Els municipis d'Andalusia s'estructuren en 8 províncies:
* Municipis d'Almeria
* Municipis de Cadis
* Municipis de Còrdova
* Municipis de Granada
* Municipis de Huelva
* Municipis de Jaén
* Municipis de Màlaga
* Municipis de Sevilla
# Muralles d'Alcarràs

Les Muralles d'Alcarràs són un monument del municipi d'Alcarràs (Segrià) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es conserven les restes de l'antiga muralla romana, parcialment destruïda, reaprofitada en construir l'església parroquial de l'Assumpció. El panys conservats abasten tres metres d'alçada i són conformats per filades regulars de pedra picada. A la banda E, coneguda com la Muralleta, hi ha les restes d'un parament més antic que el de l'església. Sembla que s'hi identifiquen dues fases, una de probablement medieval i una altra de moderna, que correspondrien a les estructures d'unió de la fortalesa d'Alcarràs amb la muralla que tancava la població.

## Història

Les restes conservades de les muralles podrien correspondre a la construcció medieval de l'antic castell d'Alcarràs, d'origen islàmic o aixecat immediatament després de la conquesta. Després es feu una construcció més gran, relacionada amb la vila closa que tancava la població, corresponent al segle xiii. El conjunt del castell fou reconstruït al final de l'edat mitjana, però al segle xvii es trobava en ruïnes. D'aquesta manera, serví de base a la nova església al segle xviii.

## Referències

* 1 2 «Muralles d'Alcarràs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 març 2013].
# Indetectable = Intransmissible

Indetectable = Intransmissible, I=I és la campanya global que visibilitza que una persona amb VIH en tractament, mantenint la càrrega viral indetectable per més de sis mesos, no transmet el virus a altres persones per via sexual.

## Origen

La campanya I=I impulsada per Prevention Access Campaign va ser llançada a principis de 2016 a partir d'una declaració de consens científic, que va ser la gènesi del moviment que està canviant la definició del que significa viure amb VIH. El moviment comparteix el missatge de desmantellar l'estigma del VIH, millorar la qualitat de vida de les persones que viuen amb el VIH amb la finalitat de posar fi a l'epidèmia.

## Evidència científica

En 2019 es van publicar els resultats de PARTNER-2. En aquest estudi es van analitzar parelles serodiscordantes de homes que tenen sexe amb homes en les quals la persona vivint amb VIH hagi estat amb càrrega viral indetectable durant 6 mesos. En aquest estudi es van documentar 76991 relacions sexuals sense ús de condó amb cap transmissió relacionada. Aquest estudi llavors és el que permet afirmar que el risc de transmissió del VIH per via sexual és 0 quan la persona amb VIH té la càrrega viral indetectable durant 6 mesos.

## Referències

* ↑ «Indetectable = intransmisible» (en castellà). [Consulta: 30 novembre 2019].
* ↑ «U=U | United States | Prevention Access Campaign» (en anglès). [Consulta: 30 novembre 2019].
* ↑ Rodger, Alison J. «Risk of HIV transmission through condomless sex in serodifferent gay couples with the HIV-positive partner taking suppressive antiretroviral therapy (PARTNER): final results of a multicentre, prospective, observational study» (en anglès). The Lancet, 393, 10189, 15-06-2019, pàg. 2428–2438. DOI: 10.1016/S0140-6736(19)30418-0. ISSN: 0140-6736 [Consulta: 1r desembre 2019].

## Vegeu també

* Serofòbia
# Punta Cana

Punta Cana és el nom que rep una ciutat ubicada a un cap situat a l'est de la República Dominicana, en la província de l'Altagracia, i en el qual se situen nombrosos complexos hotelers, la superfície total dels quals és d'uns 420.000 m². Dona nom a l'Aeroport Internacional Punta Cana (PUJ), situat a uns 30 km cap a l'interior, en la carretera que duu des d'Higüey fins a la Romana, i que fins i tot rep de vegades més vols que el mateix Aeroport Internacional de les Américas, situat a Santo Domingo i a prop de 3 hores de carretera de Punta Cana.
La zona de Punta Cana comença al nord amb la Platja de Sorra Grossa, seguint després la famosa Platja Bavaro, Platja Ubero Alt, Platja Macao i la Platja del Cortecito. Quan es fa la volta de la punta es troben les Platges de Cap de Toro, Cap Engany, Punta Cana i Juanillo.
Les platges són de sorra blanca i fina, i el mar d'un suau color blau verdós, sense aconseguir el turquesa de les platges caribenyes situades més al sud. El mar presenta generalment onades i la platja s'enfonsa molt ràpidament al mar. L'aigua sempre és transparent i abunden les algues en algunes àrees, i la climatologia és constant, amb temperatures mitjanes de 26 °C, essent l'interval de temperatures d'uns dotze graus, des dels 20 °C a l'hivern fins als 32 °C de màxima entre l'abril i el novembre.

## Enllaços externs

* (castellà) Plana oficial del Ministeri de Turisme de la República Dominicana Arxivat 2007-01-04 a Wayback Machine.
* (castellà) Guía turística de Punta Cana
* (castellà) Informació extensa sobre Punta Cana Bavaro Arxivat 2014-08-23 a Wayback Machine.
* (castellà) Información útil para planificar el viaje a Punta Cana
# Bíkovo (Volgograd)

* Per a altres significats, vegeu «Bíkovo».
Bíkovo (en rus: Быково) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2021 tenia 7.183 habitants.

## Referències

* ↑ «Газ пришел в хутор Ближнемельничный». Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 4 gener 2018].
# Jorge Lino Romero

Jorge Lino Romero (23 de setembre de 1937) és un exfutbolista paraguaià.

## Selecció del Paraguai

Va formar part de l'equip paraguaià a la Copa del Món de 1958. Va jugar al Real Oviedo.

## Referències

* ↑ 1958 FIFA World Cup Sweden Arxivat 2011-10-13 a Wayback Machine.
* ↑ Jorge Lino Romero Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Jorge Lino Romero a BDFutbol
# Juli Martí Solanes

Juli Martí Solanes (Reus, Baix Camp, 1873 - 1921) va ser un escultor català.
Als quinze anys ja va exposar alguns bustos de fang a la seva ciutat i amb una beca de l'ajuntament entrà a l'Escola de Belles Arts de Barcelona. Va ser deixeble de Josep Llimona i va treballar amb Gustau Violet. El 1896 va rebre diversos premis i medalles pels seus treballs d'escultura. Va sobresortir en l'elaboració de baixos relleus. Realitzà bustos de Clavé i del general Prim i té algunes obres al Museu Víctor Balaguer de Vilanova i la Geltrú. També al museu de Reus. El 1898 va obtenir nous premis i el 1899 una menció honorífica en l'exposició de Belles Arts a Barcelona. A partir d'aquesta data Juli Martí marxà de Barcelona. Morí a Reus el 1921.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 430.
* ↑ Crusafont i Sabater, M. Medalles commemoratives dels Països Catalans i de la Corona Catalano-Aragonesa (S. XV-XX). Barcelona: Societat Catalana d'Estudis Numismàtics, 2006, p. 76. ISBN 8472838641.