OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Batalla de Camlann

En la llegenda artúrica, la batalla de Camlann (en gal·lès: Gwaith Camlan o Brwydr Camlan) és la batalla final del Rei Artús, en què aquest mor o és ferit de mort lluitant contra Mordred, que també mor. La primera referència coneguda és als Annales Cambriae del segle x, que situen la batalla a l'any 537 o, en algunes edicions, 539.
La majoria d'estudiosos coincideixen que, si bé pot ser que la batalla existís, no se'n pot dir res de valor. El lloc on es dugué a terme la batalla també és incert. Geoffrey de Monmouth, a la seva Historia Regum Britanniae, la situa al riu Camel, a Cornwall; la majoria d'obres posteriors seguiren aquesta tendència. El poeta normand Robert Wace la situa a «Camel, davant l'entrada a Cornwall» i el poeta Layamon la ubica concretament a Camelford.

## Referències

* 1 2 Breeze, Andrew «The Battle of Camlan and Camelford, Cornwall». Arthuriana, 15, 3, 2005, pàg. 77. JSTOR: 27870702.
* ↑ «Camlan | Robbins Library Digital Projects» (en anglès). [Consulta: 31 juliol 2018].
* ↑ «The Death of Arthur, by Wace | Robbins Library Digital Projects» (en anglès). [Consulta: 31 juliol 2018].
* ↑ «The Death of Arthur, by Layamon | Robbins Library Digital Projects» (en anglès). [Consulta: 31 juliol 2018].
# Màrius Busquets i Jordà

Màrius Busquets i Jordà (Vilobí d'Onyar, 3 de març de 1935) és un capellà català, bisbe emèrit de Chuquibamba (Perú) més de catorze anys. Va estudiar al seminari de Girona i va ser professor quatre anys al col·legi del Collell, on va conèixer el bisbe d'Abancay, Enric Pèlach i Feliu. L'octubre del 1963, amb vint-i-vuit anys, Busquets va marxar al Perú, on seria nomenat bisbe del prelat de Chuquibamba el març del 2001. El 2002 va posar en marxa un seminari menor al seu bisbat. Després d'uns catorze anys i mig com a bisbe-prelat de Chuquibamba, l'11 de maig de 2015 va presentar al papa Francesc la seva renúncia per motius d'edat, en complir setanta-cinc anys. Va ser succeït per Jorge Enrique Izaguirre Rafael.

## Referències

* ↑ ««Reso molt pel bisbat de Girona, amb sentit d'Església universal»». Full Parroquial. Bisbat de Girona. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ Fanals, Laura «"Hi havia força feina amb la gent dels pobles, per la falta d´aigua i pobresa"». Diari de Girona, 30-11-2015 [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ Rovira, Marc «Màrius Busquets i Jordà, un bisbe català amb 21 anys d'experiència al Perú». 324, 03-05-2004 [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Monseñor Mario Busquets Jordá renunció a la Prelatura» (en castellà). El blog del Reportero [Consulta: 12 juliol 2016]. Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-08-18. [Consulta: 23 març 2017].
* ↑ «Camaná despide a monseñor Mario Busquets Jordá» (en castellà). Diario Correo, 17-07-2015 [Consulta: 12 juliol 2016].
* ↑ «Papa Francisco nombra a nuevo obispo para Chuquibamba» (en castellà). La República (Perú), 11-05-2015 [Consulta: 12 juliol 2016]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-08-18. [Consulta: 23 març 2017].
* ↑ «El papa nombra nuevo obispo en Perú» (en castellà). Terra Networks, 11-05-2015 [Consulta: 12 juliol 2016]. Arxivat 2016-10-13 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-10-13. [Consulta: 23 març 2017].
# Sovita

La Sovita (del noruec sövite) és una varietat de carbonatita que es caracteritza per presentar una mida de gra groller. La varietat que presenta la mida de gra més fina és coneguda com a alvikita. Les dues varietats es poden diferenciar entre si per la composició en elements traça. La sovita està formada molt sovint per calcita de gra mig-groller, amb minerals accessoris tals com amfíbol, biotita, pirita, piroclor i fluorita.

## Referències

* ↑ http://sajg.geoscienceworld.org/cgi/content/abstract/102/2/109 M. J. Le Bas, Sovite and alvikite; two chemically distinct calciocarbonatites C1 and C2, South African Journal of Geology; June 1999; v. 102; no. 2; p. 109-121
* ↑ Example from central African occurrence. A. R. Woolley, Alkaline Rocks and Carbonatites of the World: Africa, Geological Society of London (May 2001), p. 139 ISBN 1-86239-083-5
# Sylva (Carolina del Nord)

Sylva és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 2.435 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sylva tenia 2.435 habitants, 1.137 habitatges i 608 famílies. La densitat de població era de 292,9 habitants per km².
Dels 1.137 habitatges en un 21,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,1% hi vivien parelles casades, en un 12,5% dones solteres, i en un 46,5% no eren unitats familiars. En el 39,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,04 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,74.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,4% tenia menys de 18 anys, un 12% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 20,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.432 $ i la renda mediana per família de 36.711 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.526 $ mentre que les dones 22.401 $. La renda per capita de la població era de 17.348 $. Entorn del 13,9% de les famílies i el 19,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sylva». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sylva». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Saodat (cràter)

Saodat és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 3,7 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim uzbek, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2000.

## Referències

* ↑ «Saodat». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Joan Martínez Quintana

Joan Martínez Quintana, (Mataró, 15 de novembre de 1945) és un exjugador de bàsquet català, que va ser 34 vegades internacional per Espanya.

## Trajectòria

Jugava a la posició de base. Va jugar al bàsquet durant 23 anys, unint la seva carrera al del prestigiós entrenador Antoni Serra, des dels seus començaments al CD Mataró, fou campió d'Espanya infantil i juvenil, fins a completar set anys a la primera plantilla de l'equip maresmenc i nou temporades més al Bàsquet Manresa. Amb el Manresa disputà 222 partits i n'arribà a ser capità.

## Internacionalitats

Va ser internacional amb Espanya en 34 ocasions. Va participar en els esdeveniments següents:
* Eurobasket 1969: 5a posició.
* Eurobasket 1971: 7a posició.

## Referències

* ↑ hemeroteca.mundodeportivo "Dinastías del basket", por Manuel Espín, EMD, consultat el novembre de 2012
* ↑ hemeroteca.mundodeportivo "Nuestro basket", por Manuel Espín, EMD, consultat el novembre de 2012
* ↑ «Joan Martínez Quintana». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ feb.es (Páginas de la 12 a la 16) Lista de los jugadores internacionales por España, consultat el novembre de 2012
# Stegothyris

Stegothyris és un gènere d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Stegothyris fasciculalis, que es troba a Madagascar i Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 15 gener 2019].
* ↑ Afro Moths
# Balàfia

«Balàfia» té aquests significats:
* Partida de Balàfia, partida de la ciutat de Lleida
* Balàfia, barri de la ciutat de Lleida
* Balàfia, llogaret de la parròquia de Sant Llorenç de Balàfia, del municipi de Sant Joan de Labritja, a l'illa d'Eivissa
# Sinocrossocheilus liuchengensis

Sinocrossocheilus liuchengensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Guangxi (Xina).

## Referències

* ↑ Wu H.-W., Lin R.-D. & Q.-X. Chen, X.-L. Chen M.-Q. He. 1977. Barbinae. Pp. 229-394. A: Wu, H.-W. (ed.) Zhongguo like yulei zhi. [The cyprinid fishes of China] Volum 2. People's Press, Shanghai, Xina [ref. 12558]. Cyprinids China.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Su, R.F., J.X. Yang i G.H. Gui 2003 Taxonomic review of the genus Sinocrossocheilus Wu (Teleostei: Cyprinidae), with a description of four new species. Zool. Stud. 42(3):420-430.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Le-Yang Yuan, E. Zhang & Yan-Fei Huang, 2008, Zootaxa 1809: 36-48 (anglès)
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Suezichthys russelli

Suezichthys russelli és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar Roig i a l'oceà Índic.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 «Suezichthys russelli» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J. E. 1981. Two new species and six new records of labrid fishes from the Red Sea. Senckenb. Marit. v. 13 (no. 1/3): 79-109, Pls. 1-3.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Schillersdorf

Schillersdorf (en alsacià Schíllerschdorf) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 456 habitants.
Forma part del cantó d'Ingwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes de Hanau-La Petite Pierre.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 429 | 449 | 434 | 445 | 479 | 456 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Bernard Brumbter | |
# Concert per a piano (Britten)

El concert per a piano, op. 13, va ser compost per Benjamin Britten la primavera de 1938 i estrenat el 18 d'agost del mateix any a Londres, als Proms, per l'Orquestra de la BBC, sota la direcció de Sir Henry Wood i el mateix comporitor al piano. Està dedicat al compositor Lennox Berkeley. El 1945, Britten va revisar l'obra i va reescriure una nova versió del moviment lent. Aquesta versió va ser estrenada el 1946.
Té una durada aproximada de 35 minuts. Els moviments del concert són:
* Toccata: Allegro molto e con brio
* Waltz: Allegretto
* Impromptu: Andante lento (substitueix el Recitare and Aria de la versió original)
* March: Allegro moderato sempre a la marcia
# Barbut llagrimós

El barbut llagrimós (Tricholaema lacrymosa) és una espècie d'ocell de la família dels líbids (Lybiidae). habita boscos d'acàcies, especialment a prop de l'aigua, a l'est i nord-est de la República Democràtica del Congo, extrem oriental de Sudan del Sud, Uganda i oest, centre i sud-est de Kenya, cap al sud, a través de Ruanda, Burundi i Tanzània fins al nord-est de Zàmbia.
# Múgica

«Múgica» té aquests significats:
* Múgica (castellà) o Muxika (basc)
* Enrique Múgica Herzog
* Fernando Múgica Goñi (Pamplona, 1946 - Madrid, 2016), periodista d'investigació espanyol
* Mateo Múgica
# Spathodus marlieri

Spathodus marlieri és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja microorganismes.

## Hàbitat

És una espècie de clima tropical entre 25 °C-27 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: nord del llac Tanganyika.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Maréchal, C. i M. Poll, 1991. Spathodus. p. 458-459. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 4.
* ↑ Brichard, P., 1989. Pierre Brichard's book of cichlids and all the other fishes of Lake Tanganyika. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Estats Units).
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. The ichthyological collection of the Zoological Museum Hamburg (ZMH). Division of Ichthyology and Herpetology, Zoological Museum Hamburg (ZMH).
* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City, New Jersey, Estats Units.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Suezichthys arquatus

Suezichthys arquatus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Caledònia, Nova Gal·les del Sud (Austràlia), la costa nord de Nova Zelanda,les Illes Kermadec i Japó.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 «Suezichthys arquatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Russell, B. C. 1985. Revision of the Indo-Pacific labrid fish genus Suezichthys, with descriptions of four new species. Indo-Pac. Fishes No. 2: 1-21, col. Pls. 1-2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Schilda (Brandenburg)

Schilda és un municipi alemany que pertany a l'estat de Brandenburg. Forma part de l'Amt Elsterland i limita amb els municipis de Doberlug-Kirchhain, Tröbitz i Uebigau-Wahrenbrück.

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 1875 | 324 |
| 1890 | 387 |
| 1910 | 648 |
| 1925 | 703 |
| 1933 | 741 |
| 1939 | 815 |
| 1946 | 932 |
| 1950 | 973 |
| 1964 | 833 |
| 1971 | 793 |
| Any | Població |
| 1981 | 758 |
| 1985 | 748 |
| 1989 | 718 |
| 1990 | 723 |
| 1991 | 697 |
| 1992 | 687 |
| 1993 | 674 |
| 1994 | 672 |
| 1995 | 667 |
| 1996 | 678 |
| Any | Població |
| 1997 | 672 |
| 1998 | 655 |
| 1999 | 638 |
| 2000 | 629 |
| 2001 | 620 |
| 2002 | 606 |
| 2003 | 583 |
| 2004 | 569 |
| 2005 | 547 |
| 2006 | 530 |
| Any | Població |
| 2007 | 527 |
| 2008 | 516 |
| 2009 | 513 |
| 2010 | 490 |
| 2011 | 507 |
| 2012 | 498 |
| 2013 | 496 |
| 2014 | 482 |
| 2015 | 484 |
| 2016 | 467 |

## Referències

* ↑ Les fonts de dades es poden trobar en els Wikimedia Commons Population Projection Brandenburg at Wikimedia Commons
# Joan Marí

Joan Marí és el nom dels següents personatges:
* Joan Marí Cardona, religiós i historiador eivissenc.
* Joan Marí de la Fuente, periodista formenterenc.
* Joan Marí Tur, polític eivissenc.
# Norfolk (desambiguació)

«Norfolk» té aquests significats:
* Geografia:
** Norfolk, comtat d'Anglaterra a la regió d'East Anglia
** Norfolk (Connecticut), població dels Estats Units a l'estat de Connecticut
** Norfolk (Massachusetts), població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts
** Norfolk (Nebraska)
** Norfolk (Nova York)
** Norfolk (Ontario), població del Canadà a la província d'Ontario.
** Norfolk (Virgínia), ciutat independent ubicada a Virgínia, Estats Units d'Amèrica
** Illa Norfolk, territori extern d'Austràlia a l'oceà Pacífic
** Dorsal de Norfolk, dorsal oceànica que s'estén des de Nova Caledònia a Nova Zelanda
* Miscel·lània:
** Lawrence Norfolk (Londres, 1963), novel·lista britànic
** Sistema Norfolk, sistema d'aprofitament agrícola
# Barbut pitvermell

El barbut pitvermell (Pogonornis dubius) és una espècie d'ocell de la família Capitonidae de l'ordre Piciformes que viu a les selves de l'Àfrica occidental. Presenta un plomall vermell al voltant del bec, motiu pel qual se'l coneix com a barbut de pit vermell. És un ocell vistós, emparentat amb els picots i els tucans. Són ocells gregaris, arborícoles i frugívors.

## Referències

* ↑ Fabregas, J., Cebrian, R., Mascarell, A. (2014) Quaderns del Zoo. núm 4: Guia de les Aus del Zoo de Barcelona. (1a ed.). Barcelona. Fundació Barcelona Zoo, 2014.
# Siq

El Siq (àrab: السيق, as-Sīq) és l'entrada principal a l'antiga ciutat de Petra, al sud de Jordània. L'estret congost (arribant a un mínim de 3 metres en alguns punts) serpenteja al llarg d'1,2 km per desembocar a les ruïnes més elaborades de Petra, Al Khazneh (el Tresor). La vall on s'emplaça el Siq es coneix com a Bab as-Sīq (‘Porta del Siq’).
A diferència d'altres canons de ranura formats directament per l'erosió de l'aigua, el Siq és una falla natural originada per forces tectòniques. Un cop format, doncs, i al llarg de molts anys, ja va ser l'aigua qui hi va anar donant la forma actual. Les parets del Siq tenen una alçada entre 91 i 182 m d'alçada.
L'entrada al Siq conté una enorme presa, reconstruïda el 1963 i novament el 1991, dissenyada per impedir la inundació del Siq i desviar les aigües de Wadi Musa. La presa actual és una fidel reconstrucció del que van fer els nabateus per controlar Wadi Musa entre el segle i aC i el segle i. L'entrada encara té les restes d'un arc monumental, més concretament els dos pilars i algunes pedres tallades de l'arc. L'arc es va esfondrar el 1896 després d'un terratrèmol, però el seu aspecte és conegut gràcies a les litografies de Matthew Boulby i David Roberts.
El Siq va ser utilitzat com la gran entrada a Petra. Al llarg de les dues parets de la fissura es poden trobar una sèrie de nínxols commemoratius que contenen betils, la qual cosa suggereix que el Siq era un lloc per al poble nabateu. El 1998, es van descobrir unes d'estàtues durant una excavació que es va dur a terme per baixar el nivell de el camí més de 2 metres. Tot i que la part superior està molt erosionada, encara és possible reconèixer les figures de dos comerciants, cadascun amb dos camells. Les figures tenen gairebé el doble de mida natural.
Al llarg del Siq hi ha algunes cambres subterrànies, la funció de les quals encara no s'han aclarit, descartant que siguin tombes, però als arqueòlegs els és difícil creure que eren habitatges. La teoria que compta amb més consens és que s'hi allotjaven els guàrdies que defensaven l'entrada principal de Petra.

## Referències

* 1 2 3 Fabio Bourbon, Petra: Jordan's Extraordinary Ancient City. New York: Barnes & Noble Books, 1999 (ISBN 0-7607-2022-3)
# Marrero

Marrero és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 36.165 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Marrero tenia 36.165 habitants, 12.432 habitatges, i 9.336 famílies. La densitat de població era de 1.734,6 habitants/km².
Dels 12.432 habitatges en un 35,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,4% hi vivien parelles casades, en un 23,4% dones solteres, i en un 24,9% no eren unitats familiars. En el 21,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,86 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,33.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.648 $ i la renda mediana per família de 37.287 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.995 $ mentre que les dones 20.501 $. La renda per capita de la població era de 13.933 $. Entorn del 16,3% de les famílies i el 20,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Marrero». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Marrero». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Schillingsbek

El Schillingsbek és un riu d'Hamburg (Alemanya). Neix a Lokstedt a prop del zoo Hagenbecks Tierpark i desemboca al Kollau al mateix nucli.
El 1819, el propietari i negociant hanseàtic von Eycken va crear un estany als jardins de la seva vil·la en construir un pantà al rierol, el tot que avui va esdevenir un parc públic. El 2005, l'associació per a la protecció de la natura NABU, va començar la lluita contra les plantes invasores com la balsàmina d'Índia o la poligonàcia del Japó que van pujar les megafòrbies autóctons. El 2009 NABU, en col·laboració amb l'ajuntament, va separar el rierol i conduir-lo al marge de l'estany, per a millorar la qualitat de l'aigua i permetre el pas dels peixos i van reintroduir plantes típiques com lythrum salicaria, filipendula i lilium que creen un biòtop que atreu una gran varietat d'espècies.

## Afluent

* Lohbek
Fotos d'amunt a avall
* El sender al marge del riu
* El by-pass per als peixos al costat de l'estany del Von Eicken Park
* La desembocadura al Kollau

## Referències

* ↑ Josef Nyáry, Schillingsbek bald Naturdenkmal? in : Hamburger Abendblatt, 16 d'octubre de 2006
* ↑ NABU, Lebensraum Schillingsbek 20 de juny 2006
* ↑ NABU, Ein neues Bachbett für die Schillingsbek (Un llit nou per a l'Schillingsbek), 12 d'agost de 2009