OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 1631 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1631 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 17 d'octubre de 2005. Després de recordar el Capítol VIII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell es va adreçar a la cooperació entre les Nacions Unides i les organitzacions regionals en el manteniment de la pau i la seguretat internacionals.
La resolució va ser la primera vegada que el Consell va exposar aquesta cooperació.

## Observacions

En el preàmbul de la resolució, el Consell va recordar iniciatives des de gener de 1993 per millorar la coordinació entre les Nacions Unides i les organitzacions regionals. Va subratllar que la contribució de les organitzacions regionals podria complementar el treball de les Nacions Unides en el manteniment de la pau i la seguretat internacionals. La capacitat de les organitzacions regionals s'ha de reforçar i el Consell va reconèixer la decisió de la Cimera Mundial 2005 d'augmentar el paper de les organitzacions regionals. També es va donar la benvinguda a la decisió d'establir la Comissió de Consolidació de la Pau.

## Actes

A més, expressant la seva determinació d'augmentar la cooperació entre les Nacions Unides i les organitzacions regionals, el Consell insta a tots els Estats a augmentar la capacitat de les organitzacions en la prevenció de conflictes i la gestió de crisis, especialment a l'Àfrica. També va ser important que les organitzacions regionals despleguessin ràpidament unitats de manteniment de la pau, afrontessin el tràfic d'armes il·legal, encoratgessin la cooperació regional i celebressin reunions d'alt nivell amb les Nacions Unides.
Es va demanar al Secretari General de les Nacions Unides que enviés un informe sobre les oportunitats i els reptes de la cooperació entre les organitzacions regionals i les Nacions Unides, i que inclogués la cooperació amb organitzacions regionals en els seus informes periòdics al Consell sobre missions de manteniment de la pau i construcció de la pau.

## Referències

* ↑ «Security Council highlights need to further strengthen co-operation between UN, regional organisations in maintenance of international peace, security». United Nations, 17-10-2005.
* ↑ Wu, Anne «A Regional-Global Paradigm for Implementing the United Nations Global Counter-Terrorism Strategy». Defence Against Terrorism Review, 2, 2, 2009, pàg. 83–98. Arxivat de l'original el 2012-03-21. ISSN: 1307-9190 [Consulta: 16 gener 2018].
* ↑ Kaczorowska, Alina. Public International Law. Taylor & Francis, 2010, p. 776. ISBN 978-0-415-56685-8.
* ↑ Zwanenburg, Marten «Regional Organisations and the Maintenance of International Peace and Security: Three Recent Regional African Peace Operations». Journal of Conflict & Security Law, 11, 3, 2006, pàg. 483. DOI: 10.1093/jcsl/krl023.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1601 a la 1700 (2005 - 2006)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1639 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1639 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 21 de novembre de 2005. Després de recordar les resolucions 1031 (1995), 1088 (1996), 1423 (2002), 1491 (2003), 1551 (2004) i 1575 (2004) sobre els conflictes a l'antiga Iugoslàvia, el Consell va estendre el mandat d'EUFOR Althea a Bòsnia i Hercegovina com a successor legal de la Força d'Estabilització (SFOR) per 12 mesos més.

## Resolució
### Observacions

El Consell de Seguretat va subratllar la importància de la plena implementació de l'acord de Dayton i va acollir amb beneplàcit les contribucions de la SFOR, l'Organització per a la Seguretat i la Cooperació a Europa i altres organitzacions internacionals. La situació va continuar constituint una amenaça per a la pau i la seguretat i el Consell estava decidit a promoure una solució pacífica del conflicte. A més, va acollir amb satisfacció l'augment de la participació de la Unió Europea a Bòsnia i Hercegovina i del seu avanç cap a la Unió Europea.

### Actes

Actuant sota el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell recorda a les parts en l'acord de Dayton la seva responsabilitat d'aplicar l'acord. Va subratllar el paper de l'Alt Representant per a Bòsnia i Hercegovina de supervisar la seva implementació. També va concedir importància a la cooperació amb el Tribunal Penal Internacional per a l'antiga Iugoslàvia.
El Consell de Seguretat va elogiar els països participants en l'EUFOR i va ampliar la missió durant uns altres dotze mesos. També va autoritzar l'ús de mesures necessàries, inclòs l'ús de la força i defensa pròpia, per assegurar el compliment dels acords i la seguretat i llibertat de moviment de l'EUFOR o del personal de l'OTAN. Tots els acords s'aplicaran a la missió de seguiment.
La resolució també va donar la benvinguda al desplegament de la Missió de Policia de la Unió Europea a Bòsnia i Hercegovina des de l'1 de gener de 2003, que havia reemplaçat la Missió de les Nacions Unides a Bòsnia i Hercegovina. Finalment, va demanar al secretari general de les Nacions Unides Kofi Annan que informés sobre el progrés realitzat per les parts per a la implementació dels seus acords de pau.

## Referències

* ↑ «Security Council authorises European Union force in Bosnia and Herzegovina for further 12 months». United Nations, 21-11-2005.
* ↑ Häussler, Ulf. Ensuring and enforcing human security: the practice of international peace missions : legal framework, military operations, political ramifications. Wolf Legal Publishers, 2007, p. 100. ISBN 978-90-5850-257-5.
* ↑ Kim, Julie «Bosnia and the European Union Military Force (EUFOR): Post-NATO Peacekeeping». Congressional Research Service, 2006.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1601 a la 1700 (2005 - 2006)
* Guerra de Bòsnia
* Acord de Dayton

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Rivadavita

La rivadavita és un mineral de la classe dels borats. Rep el seu nom en honor del president argentí Bernardino Rivadavia (1780-1845).

## Característiques

La rivadavita és un borat de fórmula química Na₆Mg[B₆O₇(OH)₆]₄·10H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1966. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Es troba en cristalls allargats al llarg de [010], i aplanats en {100}, mostrant gran {100} modificat per {102}, {012} i {112}, de fins a 3 mil·límetres, en agregats subparal·lels massius. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la rivadavita pertany a «06.FA: Neso-hexaborats» juntament amb els següents minerals: aksaïta, mcal·listerita, admontita i teruggita.

## Formació i jaciments

Es troba en dipòsits sedimentaris de borats; dipositada a partir de les aigües termals riques en borat. Sol trobar-se associada a altres minerals com el bòrax o la tincalconita. Va ser descoberta l'any 1966 a la mina Tincalayu, al Salar del Hombre Muerto (Salta, Argentina). També ha estat descrita a la mina Bigadiç (Màrmara, Turquia) i al Hard Scramble claim (Califòrnia, Estats Units).

## Referències

* ↑ «Rivadavite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 juny 2016].
* 1 2 «Rivadavite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 29 juny 2016].
# Coryogalops adamsoni

Coryogalops adamsoni és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu entre 1-3 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Golf Pèrsic fins al Pakistan.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Smith J. L. B., 1958. The fishes of the family Eleotridae in the western Indian Ocean. Ichthyol. Bull. J. L. B. Smith Inst. Ichthyol. Núm. 11. 137-163.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Randall, J.E., 1995. Coastal fishes of Oman. University of Hawaii Press, Honolulu, Hawaii. 439 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts, Estats Units, 1997.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.
# Corynorhinus mexicanus

Corynorhinus mexicanus és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmic de Mèxic. El seu hàbitat natural són les terres baixes seques als boscos de pi-alzines de les terres altes. No hi ha amenaces significatives per a la supervivència d'aquesta espècie, excepte la pèrdua d'hàbitat.

## Referències

* ↑ Solari, S. «Corynorhinus mexicanus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN, 2019. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2019-3.RLTS.T17599A21976792.en [Consulta: 12 juliol 2020].
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Cova del Graller

La Cova del Graller, és una cova del terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Sapeira.
Està situada molt enlairada en el vessant nord-occidental de la Serra de Gurp, a la banda dreta de la capçalera del barranc del Graller, a prop i al sud-oest del Tossal de Codonyac. Hi passa a prop, per damunt i al nord-est, la pista de muntanya que uneix Sapeira amb Tremp, anomenada Camí de Tremp.

## Bibliografia

* DE VALLES, Jordi. "Cova del Graller". Dins Catàleg Espeleològic de Catalunya. Volum I. Alta Ribagorça. Pallars Jussà. Pallars Sobirà. Vall d'Aran. Barcelona: Espeleo Club de Gràcia, 2008. Sense ISBN.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Robèrt Martí

Robèrt Martí (Albi, 21 de febrer de 1944 - Sent Joan del Nos, 5 de maig de 2021) (en francés Robert Marty) va ser un novel·lista, humorista i docent occità. Va ser el president de l'IEO entre 1986 i 1997.
Era conegut per la seva interpretació del personatge de Padena.

## Obres

* À poing de sable, poemes : Encres Vives, 1966.
* Villages interdits, poemes : Encres Vives, 1969.
* Mycènes/Messine, textes : Encres Vives, 1970.
* Histoires, faits et dits de Brassac : ESSI, 1968.
* Découvrir le roman populaire, antologia : Seghers, 1976.
* L'ombra doça de la nuèch, novel·la : I.E.O., A TOTS, 1981, Premi Pau Froment.
* Hic Nox Nomem Mutat, Aicí la nuèch càmbia de nom, novel·la : I.E.O., Princi-Negre, 1989.
* Pichòtas novèlas dels front : I.E.O., Ensages, 1997.
* Lo balestrièr de Miramont : I.E.O. A TOTS, 2006

## Discografia

* Istòrias pebradas (Padena), n°1-2-3-4-5-6-7.
* E aquò vos fa rire, CD, 1997.

## Referències

* ↑ «Ficha sus Aicí Occitània. Catalòg de la creacion occitana de l'IEO d'Aude». Arxivat de l'original el 2009-04-27. [Consulta: 19 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Video. Extracte de l'espectacle Padena (occità)
# Robí Caire

Robí Caire (títol original: Ruby Cairo o Deception) és una pel·lícula estatunidenca l'any 1992 per Graeme Clifford i estrenada el mateix any. Ha estat doblada al català.

## Argument

Johnny, el marit de Bessie Faro, una mestressa de casa, mor en un accident d'avió a Mèxic. Desplaçant-se al lloc dels fets, Bessie inspecciona el despatx de l'aeroport, comprova que els comptes de l'empresa del marit estan en vermell, però troba enganxat sota una taula un paquet de mapes de beisbol que han estar marcats per Johnny. Reconeixent el seu sistema de marcar les butlletes d'apostes, ella descodifica els mapes i s'adona que es refereixen a comptes bancaris. Quan intenta retirar diners del compte no ho pot fer. S'adona aleshores que el compte ha estat obert amb un nom fals, el del jugador de beisbol del mapa.
Amb l'ajuda del codi bancari internacional, aconsegueix descodificar tots els comptes i retira així diners al Panamà, les Bahames i les illes Caiman. El penúltim mapa la condueix a Berlín on només queden 750 marcs. La noia de la guixeta li explica que el saldo ha estat lliurat en un xec a una societat situada a l'est de la ciutat: EDK Technik. Anant als locals de la societat, Bessie s'entera pel director que fabriquen la tinta per bolígrafs.

## Repartiment

* Andie MacDowell: Elizabeth "Bessie" Faro
* Liam Neeson: Fergus Lamb
* Viggo Mortensen: Johnny Faro
* Jack Thompson: Ed, el comptable de l'ajuda alimentaria
* Amy Van Nostrand: Marge Swimmer, la veïna dels Faro
* Pedro Gonzalez Gonzalez: l'oncle Jorge
* Paul Spencer: Johnny Faro (nen)
* Chad Power: Niles Faro

## Referències

* ↑ «Robí Caire». esadir.cat.
* ↑ «Ruby Cairo». Allociné.
# Robí Sunrise

El robí Sunrise és el robí més car del món. Es tracta d'un robí de vint-i-cinc quirats que rep el seu nom d'un poema de Rumi. Té un color vermell intens, similar al de la sang i és originari d'Àsia oriental.

## Referències

* ↑ Brownell, Ginnanne «At jewelry auctions, Color is the King». NY Times [Consulta: 29 novembre 2015].
# Constituent

Un constituent és cadascun dels elements amb característiques morfosintàctiques unitàries en què es pot descompondre una oració en un context determinat. Pot equivaler a un sintagma o a una de les seves parts i forma la unitat elemental d'anàlisi segons la teoria de la X' i altres marcs gramaticals relacionats amb el generativisme, on les regles que prediuen els mecanismes de formació de frases es basen en l'acoblament de constituents, que funcionen per tant com a unitats bàsiques d'aquestes regles de combinació i transformació. En la representació gràfica de l'anàlisi sintàctica, un constituent serà una part de l'arbre sintàctic, els mots continguts dins un claudàtor o safata segons la convenció adoptada.
Les regles per determinar si una paraula o conjunt de paraules formen un constituent són variades i no sempre es poden aplicar totes a cada oració. Les més comunes són:
* poden desplaçar-se com un bloc dins la frase
* admeten la substitució per un pronom
* s'elideixen en contextos on es pot recuperar el seu referent
* es poden coordinar amb altres constituents però no amb els seus elements interiors

## Referències

* ↑ Radford, A. 1988. Transformational grammar: A first course. Cambridge, UK: Cambridge University Press.
# Crani sobremodelat

Un crani sobremodelat és un crani cobert amb diversos materials per reconstruir l'aspecte d'un cap humà. Aquesta tècnica d'art i religió es descriu a molts països al llarg dels segles.
* Crani sobremodelat de Vanuatu
* Crani sobremodelat de Vanuatu
És un costum que existeix des del neolític, és molt estès a Oceania i al Pròxim Orient.
* Crani al Museu del Moll Branly - Jacques Chirac
* Crani del Museu d'Etnografia de Ginebra (segle xix)
* Crani sobremodelat a Amman (època neolítica)
Es va originar com un culte als avantpassats i consisteix a cobrir el crani sec amb un material plàstic, com terra, argila, cendra, guix o calç. Els cranis es poden embellir amb pigments, joies, etc. De vegades, els cranis d'animals també estan sobremodelats.

## Referències

* ↑ Ergul, 2015, p. 5-45.
* ↑ Bocquentin, 2013, p. 54-59.
* ↑ Meyer, 1995, p. 382.

## Bibliografia

* Aufderheide, Arthur C. Overmodeled Skulls (en anglès). Heide Press, 2009.
* Bocquentin, Fanny «Après la mort, avant l’oubli. Les crânes surmodelés du Levant sud» (en francès). Les Nouvelles de l’archéologie, 132, 2013.
* Kodas, Ergul «Le surmodelage du crâne au Néolithique au Proche-Orient: Approche contextuelle, funéraire et visuelle». Tiempo y sociedad, 18, 2015.
* Meyer, Anthony J. P.. Oceanic Art (en anglès). Könemann, 1995.
* Nicolas, Alain. Art papou (en francès). París: Nouvelles Éditions Scala, 2000.
* Nicolas, Alain. L'art papou: Austronésiens et Papous de Nouvelle-Guinée (en francès). Catáleg d'exposició., Museu de Marsella, 2000.
* Rovere, Maxime; Melandri, Magali. Rouge kwoma : peintures mythiques de Nouvelle-Guinée: exposition, Paris, Musée du quai Branly, 14 octobre 2008- 4 janvier 2009 (en francès). París: Réunion des musées nationaux : Musée du quai Branly, 2009. ISBN 978-2-915-13393-6.
* Objets de pouvoir en Nouvelle-Guinée (en francès). Saint-Germain-en-Laye: Réunion des musées nationaux: Musée d'Archéologie nationale, 2006.

## Vegeu també

* Antropologia de la religió
# Cornelius (Carolina del Nord)

Cornelius és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 11.969 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cornelius tenia 11.969 habitants, 5.113 habitatges i 3.374 famílies. La densitat de població era de 546,2 habitants per km².
Dels 5.113 habitatges en un 28,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,8% hi vivien parelles casades, en un 6,5% dones solteres, i en un 34% no eren unitats familiars. En el 27% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 36,7% entre 25 i 44, un 27,2% de 45 a 60 i un 7,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 71.259 $ i la renda mediana per família de 89.945 $. Els homes tenien una renda mediana de 60.514 $ mentre que les dones 39.489 $. La renda per capita de la població era de 45.023 $. Entorn del 3,6% de les famílies i el 4,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cornelius». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cornelius». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Cottea

Cottea és un gènere de plantes de la subfamília de les cloridòidies, família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* C. pappophoroides Kunth
# Cottenchy

Cottenchy és un municipi francès, del departament del Somme i a la regió dels Alts de França. Cottenchy forma part del cantó de Boves, que al seu torn forma part de l'arrondissement d'Amiens. L'alcalde de la ciutat és Daniel Cotrel (2001-2008). L'any 1999 tenia 372 habitants. Cottenchy és molt a prop de la ciutat de Boves i a poca distància d'Ailly-sur-Noye. De fet, una de les carreteres que enllaça les dues ciutats passa per Cottenchy. El poblet de Le Paraclet forma part de la comuna de Cottenchy.

## Vegeu també

* Llista de municipis del Somme

## Enllaços externs

* Cottenchy al lloc web de l'INSEE Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine.
# Cottage Lake

Cottage Lake és una concentració de població designada pel cens del comtat de King a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 24.330 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cottage Lake tenia 24.330 habitants, 7.772 habitatges, i 6.800 famílies. La densitat de població era de 411,8 habitants per km².
Dels 7.772 habitatges en un 51,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 79,7% hi vivien parelles casades, en un 5,2% dones solteres, i en un 12,5% no eren unitats familiars. En el 9,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,34.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 28,9% de 45 a 60 i un 4,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 92.388 $ i la renda mediana per família de 96.226 $. Els homes tenien una renda mediana de 71.276 $ mentre que les dones 40.935 $. La renda per capita de la població era de 39.763 $. Aproximadament el 2,1% de les famílies i el 2,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cottage Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cottage Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Roger Escapa Farrés

Roger Escapa Farrés (Sabadell, 4 de juliol de 1988) és un periodista català. Des de la tardor del 2018 és director i presentador d’El suplement.
Escapa es va formar en Economia i Periodisme a la Universitat Autònoma de Barcelona. Va començar la seva carrera periodística a Matadepera Ràdio i a Ràdio Sabadell. Posteriorment, va treballar a Barcelona Televisió, on va exercir de redactor dels serveis informatius.
El juliol del 2014 va entrar a Catalunya Ràdio per fer una secció a El suplement d'estiu, que presentava Ricard Ustrell. Va ser redactor del mateix programa durant dues temporades. El setembre del 2017 es va incorporar com a segona veu al costat de Mònica Terribas a El matí de Catalunya Ràdio, programa que va dirigir l'estiu del 2018. A la tardor del 2018 es posa al capdavant d'El suplement.
A TV3, Escapa ha presentat i codirigit Conflicte interior, un programa al voltant dels enviats especials i corresponsals de guerra. Ha participat també a El cotxe amb Eloi Vila.

## Premis i reconeixements

* 2019 - Premi Ramon Juncosa de Divulgació i periodisme transfronterer pel reportatge 'Elna, bressol d'exiliats'
* 2020 - Premi de Periodisme Turístic Mañé i Flaquer pel reportatge 'El dia que va caure el mur'
* 2021 - XXV Premi Civisme als mitjans de comunicació, modalitat ràdio, pel reportatge 'Suïcidi: el gran tabú'

## Referències

* ↑ Carulla, Clàudia Mas. «Roger Escapa: "No descarto ser una cara de televisió"», 29-06-2021. [Consulta: 30 juny 2021].
* ↑ Solé Bonamusa, Albert «Roger Escapa Farrés. Periodista. "Fa por i il·lusió presentar El matí"». Diari de Sabadell, 17-18 juliol 2018, pàg. 31.
* ↑ Matadepera, Ajuntament de. «Roger Escapa presentarà “El matí de Catalunya Ràdio”». [Consulta: 10 abril 2022].
* ↑ «Roger Escapa presentarà 'El suplement' la temporada que ve». Ara.cat.
* ↑ TV3. «Conflicte interior». [Consulta: 10 abril 2022].
* ↑ TV3. «Al cotxe - Roger Escapa : "He tingut la sort que la meva afició és la meva feina"». [Consulta: 10 abril 2022].
* ↑ Ràdio, Catalunya. «El periodista Roger Escapa, Premi Ramon Juncosa pel reportatge "Elna, bressol d'exiliats"», 26-04-2019. Arxivat de l'original el 2022-04-10. [Consulta: 10 abril 2022].
* ↑ «Lliurat el Premi de Periodisme Mañé i Flaquer | Col·legi de Periodistes de Catalunya». [Consulta: 10 abril 2022].
* ↑ Ràdio, Catalunya. «"Primera línia" i "El suplement", guardonats amb el Premi Civisme que atorga el Departament d'Afers Socials», 19-01-2021. Arxivat de l'original el 2022-04-10. [Consulta: 10 abril 2022].