OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bauma

* Aquest article tracta sobre el municipi de Suïssa. Si cerqueu una cova oberta, vegeu «balma».
Bauma és un municipi del cantó de Zúric (Suïssa), situat al districte de Pfäffikon.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Benjamin (Utah)

Benjamin és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 1.029 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Benjamin tenia 1.029 habitants, 299 habitatges, i 269 famílies. La densitat de població era de 32,2 habitants per km².
Dels 299 habitatges en un 45,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 81,3% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 9,7% no eren unitats familiars. En el 9% dels habitatges hi vivien persones soles el 7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,67.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,3% tenia menys de 18 anys, un 10,8% entre 18 i 24, un 24,2% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 10,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.458 $ i la renda mediana per família de 55.238 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.643 $ mentre que les dones 21.151 $. La renda per capita de la població era de 18.569 $. Cap de les famílies i el 2,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Benjamin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Benjamin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Plantilla:Comtat de Utah
# Bedanda

Bedanda és una vila i un sector de Guinea Bissau, situat a la regió de Tombali. Té una superfície 1.143 kilòmetres quadrats. En 2008 comptava amb una població de 28.301 habitants.

## Referències

* ↑ Repartition geographique des communautés
* ↑ «Dada de statoids.com».
* ↑ geohive
# Bed In

Bed In (ベッド・イン) és un grup de música japonés fundat el 2012 d'estil pop, dance, synthpop i disco format per Kaori Masukodera i Mai Chūsonji.

## Història

El grup va ser fundat l'any 2012 per les seues integrants, les quals ja cantaven en els seus respectius grups, unint-se i creant aquest amb l'inspiració retro dels anys huitanta i noranta però amb tocs actuals. Tot i que el grup segueix en actiu, no han tret cap senzill des del 2017, no obstant això al 2019 va traure el seu album de covers de cançons famoses dels anys 80 i 90.

## Estil

El grup es basa en l'estètica, tant musical com a la performance de l'època de la bambolla econòmica japonesa, és a dir, l'època compresa entre finals de la dècada de 1980 i els principis de la dècada del 1990. Aquesta època és ben recordada, a més de per la seua estètica i moda, per ser la fi de l'era Shōwa (1926-1989) i el començament de l'era Heisei (1989-2019), on el Japó va patir un gran canvi social i econòmic amb el trencament de certes maneres d'entendre la vida i l'inici d'una forta crisi econòmica que duraria fins a principis de la dècada del 2000. Exemplifiquen i parodien el món de les discotèques i el bodycon de principis de l'era Heisei que es movien a Shibuya, Roppongi o Shibaura.

## Membres

* Kaori Masukodera (益子寺かおり): Vocalista. Abans de fundar i formar part de "Bed In" va ser part del grup "Yo-Say-Tachi".
* Mai Chūsonji (中尊寺まい): Vocalista i guitarrista. Abans de formar part de "Bed In" va participar en el grup de rock psicodèlic "Rei no K".

## Discografia
### Singles

| Nº | Llançament | Llançament | Llançament |
| Nº | Data | Any | Single |
| 1 | 26 de març | 2014 | "Wakeari DANCE Tatetsuite/POISON" (ワケあり DANCE たてついて / POISON〜プワゾン〜) |
| 2 | 3 de juny | 2015 | "♂ × ♀ × Pōkāgēmu / kie chau pāpurubatafurai" (♂×♀×ポーカーゲーム / 消えちゃうパープルバタフライ) |
| 3 | 25 de novembre | 2015 | "C-chō bi 〜 nasu! / ZIG ZAG hātobureiku" (C調び〜なす! / ZIG ZAG ハートブレイク) |
| 4 | 15 de febrer | 2017 | "Otoko wa aitsu dakejanai" (男はアイツだけじゃない) |
| 5 | 6 de setembre | 2017 | "CO·CO·RO Graduation" (CO・CO・RO グラデーション) |

### Albums

| Nº | Llançament | Llançament | Llançament |
| Nº | Data | Any | Album |
| 1 | 27 de juliol | 2016 | RICH |
| 2 | 6 de desembre | 2017 | TOKYO |
| 3 | 3 d'abril | 2019 | Endless Bubble〜Cover Songs vol.1〜 |
| 4 | 4 de març | 2020 | ROCK |

## Participació en altres projectes

Les dues membres han participat en cinema així com en àlbums de fotografies. El grup va participar en el Festival d'Idols de Tòquio de 2016.

## Referències

* ↑ https://aminoapps.com/c/jpop/page/item/bed-in/8Ben_rPPuXIMjEDoLGQVBBBRlWRYMjnpG7
* ↑ http://tokyogirlsupdate.com/tif2016/line-up/bed-in.html Arxivat 2019-12-04 a Wayback Machine.
* ↑ Brand, Tokyo Night City, p. 34.
* 1 2 https://japanvibe.net/bed-in-rich/
* ↑ https://tokyogirlsupdate.com/tif2016-8th-20160658527.html
* ↑ http://www.idolfes.com/2016/lineup.html
# Ibros

Ibros (de l'antiga Ibes o Ibris oretana, i aquests d'un rei iber que hi va habitar) és un municipi de la província de Jaén.
# Ibrim

Ibrim o Qasr Ibrim (àrab: قصر إبريم, Qaṣr Ibrīm) fou un llogaret d'Egipte a la governació d'Assuan, a la riba oriental del Nil. Està a uns 250 km al nord de Wadi Halfa.
El lloc va quedar submergit el 1966 per les aigües del Llac Nasser.
Tenia restes d'un establiment egipci amb algunes capelles que corresponen a l'època entre Hatshepsut, Tuthmosis III, Amenofis II i Ramsès II. Una d'elles fou construïda per Setau virrei de Kus amb Ramsès II.
# Hyalinobatrachium fragile

Hyalinobatrachium fragile és una espècie de granota que viu a Veneçuela.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* La Marca, E. & Señaris, C. 2004. Hyalinobatrachium fragile. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 25 d'abril del 2008.
# Bartholomäus Aich

Bartholomäus Aich (incert: Uttenweiler, abans de 1648 - després de 1648), va ser un organista i compositor alemany del segle xvii.
Se'n sap molt poc de la seva vida: arribà d'Uttenweiler a Biberach i fou organista del convent a Lindau.
L'única obra que es coneix d'Aich, és la que compongué per a les noces del comte Maximilian von Willibald Waldburg-Wolfegg amb la Princesa Clara Isabel d'Arschot Arenberg, el 6 de desembre de 1648 a Lindau, el festival-dramatic Armamentarium comicum amoris et honoris, sobre un text d'autor desconegut fins al moment. La peça va ser interpretada en la celebració de les noces, el 8 de desembre de 1648 per l'escola jesuïta Lindauer.
Els Festivals llatins se sumaren a la tradició jesuïta del drama amb la monodia de la música del Barroc italià de principis dels anys i foren els primers oratoris i òperes d'estil italià a Alemanya.
En aquesta obra el contingut és de caràcter bíblic-heràldic, en què es tracta la representació al·legòrica de la reunificació de les dues famílies sota l'escut d'armes.
Aquest mena d'obres caigueren en l'oblit, però aquesta fou precisament descoberta recentment en la col·lecció musical dels ducs de Waldburg-Wolfegg, i es tornà a representar en el Schloss Wolfegg l'11 de setembre de 2005 pel Conjunt Hassler Consort, dirigida per Franz Ramler i amb la participació de John Florian i Hoyer Mehltretter.

## Bibliografia

* Bartholomäus Aich: Amor et honor. Programa per la representació del Festival del Castell de Ludwigsburg l'11 de setembre de 2005 en el Castell de Wolfegg. Contribucions de Johannes Hoyer y Florian Mehltretter.

## Referències

* ↑ https://gebiao-medical.com/ru-dees/wiki/Bartholom%C3%A4us_Aich Arxivat 2022-09-02 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* https://web.archive.org/Seminari d'òpera a la Universitat d'Augsburg (Mement del 9 de juny de 2007 a l'Arxiu d'Internet)
# Hillingdon

«Hillingdon» té aquests significats:
* Hillingdon (districte), districte de la ciutat de Londres (Anglaterra)
* Hillingdon (localitat), municipi que dona nom al districte de la ciutat de Londres.
* Hillingdon (barri), barri del districte del mateix nom de la ciutat de Londres.
# Hillingdon (districte)

* Per a la població del districte de Hillingdon, amb el mateix nom, vegeu Hillingdon
Hillingdon és un districte de Londres, Regne Unit,

## Barris

El districte de Hillingdon està compost pels següents barris.
| Cowley Eastcote Eastcote Village Hatton Harlington Hayes Hayes End Hayes Town Harefield Harmondsworth | Heathrow Hillingdon Ickenham Longford Newyears Green North Hillingdon Northwood Northwood Hills Ruislip Ruislip Common | Ruislip Gardens Ruislip Manor Sipson Slough South Harefield South Ruislip Uxbridge West Drayton Yeading Yiewsley |
# Hyalinobatrachium pellucidum

Hyalinobatrachium pellucidum és una espècie de granota que viu a l'Equador.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Coloma, L.A., Ron, S. & Cisneros-Heredia, D. 2004. Hyalinobatrachium pellucidum. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 25 d'abril del 2008.
# Hyalinobatrachium ignioculus

Hyalinobatrachium ignioculus és una espècie de granota que viu a la Guaiana.

## Referències

* Reynolds, R. 2004. Hyalinobatrachium ignioculus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 25 d'abril del 2008.
# Hymn

Hymn: Largo cantabile, S. 84/1, de vegades també anomenat Largo cantabile: Hymn i sovint escurçat com Hymn, és una composició del compositor estatunidenc Charles Ives escrita l'any 1904. Agrupat a la suite A Set of Three Short Pieces, es publica i es representa habitualment com una obra independent.

## Fons

L’himne va ser concebut per primera vegada com un moviment d'un quartet de corda conegut comunament com el Pre-Second String Quartet. Aquesta peça es va extreure posteriorment dels compassos 7 al 32 del primer moviment del quartet, que posteriorment va ser descartat. Segons les inscripcions d'Ives als primers manuscrits, va ser escrit a Morristown, Nova Jersey, l'agost de 1904. Es va interpretar de manera privada i "per diversió" ja el desembre de 1904, però no es va estrenar formalment al voltant del moment de la composició.
Ives va decidir incloure l’Hymn a la seva suite A Set of Three Short Pieces, que estava feta amb material que va compondre entre 1903 i 1908. Hi ha moltes especulacions sobre quan es van agrupar les peces: les fonts varien entre 1914 i 1935. També es desconeix la data de la primera actuació. La correspondència entre Ives i Arthur Cohn el 27 de juliol de 1935 indica que probablement les tres peces estaven pensades per a ser interpretades amb Halloween. Una altra possible primera interpretació de l'Hymn la va fer Bernard Herrmann, quan va escriure a Ives el 26 d'octubre de 1937 que "d'aquí a dues setmanes, crec que podré fer les teves Two Pieces for Strings, the Largo (Hymn)". i Halloween en un programa de divendres, però segur que us escriuré quan ho sàpiga definitivament".
La primera actuació documentada de la peça va tenir lloc a l'Auditori Crouse, en la Universitat de Syracuse, a Siracusa, Nova York, el 8 de febrer de 1965. El concert, patrocinat per l'Escola de Música de Siracusa, va ser donat per un conjunt de cambres estudiantils. Una segona actuació també va tenir lloc l'1 de desembre de 1966, en Carnegie Recital Hall, a la ciutat de Nova York. La peça va ser realitzada pels jugadors de la cambra de Hartt, un petit conjunt compost pels violinistes Abraham Mishkind i Elaine Mishkind, la viola Louise Schulman, la cellista Judith Glyde, el doble baixista Bertram Turetzky i el pianista Charles Gigliotti. El programa en aquesta ocasió va anunciar que era la "primera actuació de conjunt complet en qualsevol lloc".
Va ser publicada més de mig segle després, el 1966, per Peermusic. De totes les peces que componen el Conjunt, aquesta és l'única peça que està disponible individualment.

## Referències

* ↑ «A Set of 3 Short Pieces, for… | Details» (en anglès). AllMusic. [Consulta: 29 juliol 2021].
* 1 2 3 4 5 6 Sinclair, James B. A Descriptive Catalogue of the Music of Charles Ives (en anglès). Yale University Press, 1 gener 1999. ISBN 978-0-300-07601-1 [Consulta: 29 juliol 2021].
* ↑ «A Set of Three Short Pieces, Charles Ives». brahms.ircam.fr. [Consulta: 29 juliol 2021].
# Hypsiboas hutchinsi

Hypsiboas hutchinsi és una espècie de granota que viu a Colòmbia i, possiblement també, al Brasil i el Perú.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Rueda, J.V. & Acosta-Galvis, A. 2004. Hypsiboas hutchinsi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Mas Mallorquinet

El Mas Mallorquinet és una masia de Fornells de la Selva (Gironès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Aquesta casa és relativament moderna i la seva forma basilical també es dona en altres masies del terme en èpoques més modernes que les habituals en altres contrades

## Descripció

És un edifici de forma basilical amb la façana principal arrebossada i pintada de blanc. No hi han molts elements des del punt de vista arquitectònic. A la façana principal hi ha un portal rectangular on hi ha en la llinda la data de 1.822. Hi han annexes més moderns i al costat un edifici auxiliar d'una sola vessant.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mas Mallorquinet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 novembre 2016].
# Mas Margall

«Mas Margall» té aquests significats:
* Mas Margall (Avinyonet de Puigventós), masia d'Avinyonet de Puigventós (Alt Empordà)
* Mas Margall (Port de la Selva), masia del Port de la Selva (Al Empordà)
* Mas Margall (Siurana), masia de Siurana (Alt Empordà)
# Hradište pod Vrátnom

Hradište pod Vrátnom és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1262.
# Títira encaputxada

La títira encaputxada (Tityra cayana) és un ocell de la família dels titírids (Tityridae). Es troba al nord i centre de l'Amèrica del sud: des de Veneçuela al nord d'Argentina. El seus hàbitats són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes, així com els pantans tropicals i els cursos d'aigua, bé com els boscos molt degradats. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

Segons la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.2, juliol 2022), la títira encaputxada tindria 2 subespècies:
* Tityra cayana cayana - de Colòmbia al nord de Bolivia, nord de Brasil, les Guianes i Trinidad
* Tityra cayana braziliensis - est i sud del Brasil, Paraguay i nord-est d'Argentina
Tanmateix, el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), consideren que la subespècie T. c. braziliensis tindria la categoria d'espècie. D'acord amb aquest altre criteri, s'hauria de considerar:
* Tityra cayana (stricto sensu) - Títira encaputxada occidental
* Tityra braziliensis - Títira encaputxada oriental

## Referències

* 1 2 «Cotingas, manakins, tityras, becards». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 453. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Western Black-tailed Tityra. Tityra cayana» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «títira encaputxada occidental». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «títira encaputxada oriental». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
# Caci Frontó

Caci Frontó (llatí: Catius Fronto) va ser un orador romà del temps de Vespasià.
Va defensar a Bas i a Varè. En el seu temps era un orador destacat segons indica Plini el jove. Probablement és el mateix Frontó esmentat també per Juvenal, que va comprar la casa del poeta Horaci.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/193?rgn=full+text;view=image;q1=FrontoSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 183. ]
# Eduardo Saco

Eduardo Saco (1831- 25 de febrer de 1898) va ser un periodista i escriptor espanyol.

## Biografia

Nascut cap al 1831 i redactor en la seva joventut de publicacions periòdiques com Gil Blas, Los Sucesos i La Iberia, després de la Revolució de 1868 va obtenir la direcció de la Gaceta de Madrid i l'administració de la Imprenta Nacional, a més de, més endavant, altres càrrecs més modests. En 1893 fundà el periòdic La Situación, de vida efímera, i va col·laborar fins a la seva mort en diverses publicacions literàries, entre elles La Niñez, La Gran Vía, La Lidia i Heraldo de Madrid. Autor junta a Eduardo de Lustonó d'obres com La cómico-manía, boceto de malas costumbres (1868) o En la confianza está el peligro, va morir el 25 de febrer de 1898.

## Referències

* ↑ Cazottes i Rubio Cremades, 1997, p. 43-59.
* ↑ Ossorio y Bernard 1903, p. 406 ; Cazottes & Rubio Cremades 1997, pp. 43-59.
* 1 2 3 4 Ossorio y Bernard, 1903, p. 406.
* ↑ Ossorio y Bernard 1903 ; Valero de Tornos 1903, p. 4.
* ↑ Lustonó i Saco, 1868a.
* ↑ Lustonó i Saco, 1868b.

## Bibliografia

* Cazottes, Gisèle; Rubio Cremades, Enrique. «El auge de la prensa periódica». A: Víctor García de la Concha (dir.), Guillermo Carnero (coord.). Historia de la Literatura española. Siglo XIX. I. Madrid: Espasa Calpe, 1997, p. 43-59.
* Lustonó, Eduardo de; Saco, Eduardo. La cómico-manía, boceto de malas costumbres: dividido en tres cuadros, original y en verso. Madrid: El Teatro y Administración lírico-dramática, 1868a.
* Lustonó, Eduardo de; Saco, Eduardo. En la confianza está el peligro: proverbio en un acto y en prosa. Madrid: Impr. de J. Rodríguez, 1868b.
* Ossorio y Bernard, Manuel. «Saco (Eduardo)». A: Ensayo de un catálogo de periodistas españoles del siglo XIX. Madrid: Imprenta y litografía de J. Palacios, 1903.
* Valero de Tornos, Juan «Los periódicos del siglo pasado». ABC [Madrid], 11-08-1903, pàg. 4.

## Enllaços externs

* Retrat d'Eduardo Saco
Aquest article és una obra derivada d' Ensayo de un catálogo de periodistas españoles del siglo XIX, una obra de Manuel Ossorio y Bernard publicada a Espanya en 1903, disponible sense restriccions conegudes de dret d'autor. Aquesta obra derivada es troba disponible sota les llicències GNU Free Documentation License i Creative Commons Atribución-CompartirIgual 3.0 Unported.
# Josep Domènech

«Josep Domènech» té aquests significats:

## Biografia

* Josep Domenech i Bonet, amb nom religiós de Fra Benet (Santa Coloma de Gramenet, 1892 - Manresa, 1936), religiós caputxí català
* Josep Domènec i Coll (Barcelona, 29 de gener de 1832 - 18 d'abril de 1901), jurista, Comandant de nombre de l'Orde d'Isabel la Catòlica
* Josep Domènech i Estapà (Tarragona, 1858 - Cabrera de Mar, 1917), arquitecte català
* Josep Domènech Grau (Reus 1870 - 1904), periodista català i procurador dels tribunals
* Josep Domènech i Mansana (Barcelona, 1885 - 1973), arquitecte modernista titulat el 1910
* Josep Domènech Samaranch (Sabadell, 1874 - 1900) pintor de Sabadell
# 484 aC

El 484 aC va ser un any del calendari romà pre-julià. A l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Mamerc i Vibulà (o també any 270 ab urbe condita). La denominació 484 aC per a aquest any s'ha emprat des de l'edat mitjana, quan el calendari Anno Domini va esdevenir el mètode prevalent a Europa per a anomenar els anys.

## Esdeveniments
#### Grècia

* El general i estadista Xantip, pare de Pèricles, és condemnat a l'ostracisme.
* Èsquil aconsegueix la seva primera victòria a les Dionísies.

#### Imperi Persa

* Xerxes I, nomena el seu germà Aquemenes sàtrapa d'Egipte en temps de la Dinastia XXVII, per posar pau a les revoltes d'aquell territori.

#### República Romana

* Luci Emili Mamerc i Cesó Fabi Vibulà són elegits cònsols a Roma. Emili Mamerc va derrotar els volscs i els eques segons Titus Livi o va ser derrotat per ells i Fabi Vibulà va anar depresa en el seu auxili, segons Dionisi d'Halicarnàs, que també diu que va sentir vergonya i no volia entrar a Roma a celebrar els comicis.

## Naixements

* Heròdot, historiador grec, el principal informador de la civilització persa.
* Aqueu d'Erètria, poeta tràgic grec.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Heròdot. Històries, VI, 131
* ↑ Easterling, P. E. (ed.). Historia e la literatura clásica I: literatura griega. Madrid: Gredos, 1990, p. 313. ISBN 842491421X.
* ↑ Heròdot. Històries, VII, 7
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, II, 41,42
* ↑ Dionisi d'Halicarnàs. Antiguitats romanes, VIII, 77
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, II, 32
* ↑ Smith, William (ed.). «Achaeus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 10 gener 2024].
# Mas Marquès

El Mas Marquès és una masia de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Estructura típica de mas, amb superposició d'èpoques i d'estils. Restaurat darrerament de forma discreta, conserva totalment el seu caràcter.
El conjunt s'estructura al voltant d'un pati tancat. En destaca una torre de planta quadrangular, que sembla l'element més antic del conjunt, possiblement del segle xvi o XVII. La part del mas situada al nord i nord-est també podria datar de l'època.
Tot el mas és arrebossat. En destaquen les pedres cantoneres de la torre, que consta de planta baixa i tres pisos, i és coberta amb teulada.
La tanca del pati duu la data 1855.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mas Marquès». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 maig 2018].

## Enllaços externs

* «Mas Marquès». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.