OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Prakovce

Prakovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1368.
# Ford 1937

El Ford 1937 va ser un automòbil fabricat per la Ford Motor Company als Estats Units l'any 1937.

## Història

Aquest model de Ford va ser una versió millorada del Ford 48, que se li van fer canvis importants en el motor Ford V-8, per millorar la potència, el valor amb què va sortir al mercat de l'automòbil era de 850 dòlars. Se li van fer reformes cosmètiques, donant-li major arrodoniment a les parts del capó, col·locant-li reixetes de ventilació lateral i fent de la graella o (front d'entrada d'aire per al radiador) un format en V.

### Anys 1938 - 1939 i 1940

En els anys de la depressió econòmica dels Estats Units, aquest vehicle que es va començar a fabricar l'any 1937, va sofrint arranjaments en la seva imatge, mantenint la mecànica en general, excepte algunes innovacions en el fre i la il·luminació. El model de Ford que es va fabricar en el 1938, apareix al mercat d'aquest any amb una graella o front modificat, on se li dona forma de cor, l'any 1939 es torna a canviar el format de la graella acovardint el seu format i col·locant-la en la part mitjana inferior, en aquest any se li van millorar els frens, sortint per primera vegada els frens hidràulics, els fars es fan en unitats segellades, a més es millora el motor amb innovacions en el carburador, l'any 1940 novament es fan arranjaments cosmètics, se li apliquen braços hidràulics al capó.

## Galeria

* Ford 1937 Cabriolet
* Ford 1937 Cupé
* Motor Ford V-8 1937
* Ford 1937 Tudor sedan de luxe
* Ford 1937 convertible sedan 4 portes
* Ford 1937 Pickup
* Ford 1937 Coupé
* Ford 1937 convertible

## Referències

* ↑ Weiss, H. Eugene. Chrysler, Ford, Durant, and Sloan. McFarland, 2003. ISBN 0-7864-1611-4.

## Bibliografia

* David L. Lewis (2 005). 100 años de Ford. Publicaciones Internacionales. pp 97-110. ISBN 0-7853-7988-6.
* «Generations: Ford Model T to Crown Victoria». Edmunds.com. Arxivat de l'original el 5 setembre 2006. [Consulta: 21 agost 2006].
# Filip (sofista)

Filip (en llatí Philippus, en grec antic Φίλιππος) fou un sofista grec.
El metge Aeci parla d'aquest personatge, i diu que va prometre la immortalitat a totes les persones que el seguissin (o més aviat que seguissin les seves directius o ensenyaments), però no diu que fos metge. Se suposa que tenia un gran poder de convenciment amb la seva oratòria i era una espècie de mag. No se sap res més de la seva vida o època. Tampoc se sap si era el pare d'Arquígenes d'Apamea, a qui Suides anomena Filip.

## Referències

* ↑ 4.Philippus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 293
# Fivizzano

Fivizzano és un comune (municipi) de la província de Massa i Carrara, a la regió italiana de la Toscana, a la Lunigiana. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 7.579 habitants.
Fivizzano limita amb els següents municipis: Aulla, Carrara, Collagna, Fosdinovo, Licciana Nardi, Minucciano, Casola in Lunigiana, Massa, Sillano, Comano i Giuncugnano.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 25 febrer 2020].
# Taràssovka (Primórie)

* Per a altres significats, vegeu «Taràssovka».
Taràssovka (en rus: Тарасовка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 198 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Taròndor

Taròndor és el nom dels següents personatges:
* Taròndor d'Àrnor, setè Rei d'Àrnor
* Tarondor de Góndor, vint-i-setè Rei de Góndor
# Faisà cuadaurat de Borneo

El faisà cuadaurat de Borneo (Lophura pyronota) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae), que habita la selva de les terres baixes de Borneo. És considerat per alguns autors coespecífic amb el faisà cuadaurat de Malàisia,

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 65. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ Gill, F & D Donsker (Eds). 2017. IOC World Bird List (v 7.2). doi : 10.14344/IOC.ML.7.2.
# Taudactylus

Taudactylus és un gènere de granotes de la família Myobatrachidae que es troba a l'est d'Austràlia.

## Taxonomia

* Nom binomial
* Taudactylus acutirostris (Andersson, 1913)
* Taudactylus diurnus (Straughan & Lee, 1966) -extinta-
* Taudactylus eungellensis (Liem & Hosmer, 1973)
* Taudactylus liemi (Ingram, 1980)
* Taudactylus pleione (Czechura, 1986)
* Taudactylus rheophilus (Liem & Hosmer, 1973)
# Taudactylus pleione

Taudactylus pleione és una espècie de granota que viu a Austràlia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Hines, H., Meyer, E., Cunningham, M. & Clarke, J. 2004. Taudactylus pleione. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 24 d'abril del 2008.
# Taudactylus diurnus

Taudactylus diurnus fou una espècie de granota que va viure a Austràlia.

## Referències

* Hero, J.-M., May, S., Newell, D., Hines, H., Clarke, J. & Meyer, E. 2004. Taudactylus diurnus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 24 d'abril del 2008.
# Teorema de Cauchy-Hadamard

A l'entorn de matemàtiques, el Teorema de Cauchy-Hadamard, anomenat així pels matemàtics francesos Augustin Louis Cauchy i Jacques Hadamard, estableix que, donada una sèrie de potències que aproxima una funció al voltant d'un punt a, es pot afirmar que:
* El radi de convergència de la següent sèrie de potències:
* $F(z)=\sum _{n=0}^{\infty }C_{n}(za)^{n}$
* és
* $\ R={\frac {1}{\limsup _{n\to \infty }{\big|c_{n}|^{\frac {1}{n}}{\big )}}}$
* o la seva forma equivalent
* $\ R={\frac {1}{\lim _{n\to \infty }\left|{\frac {a_{n+1}}{a_{n}}}\right|}}$
Pel que la sèrie convergirà en l'interval $(a-R,a+R)$.

## Enllaços externs i Bibliografia

* Teorema a MathWorld
# Forn de rajols del Bosc de Can Puig

El Forn de rajols del Bosc de Can Puig és una obra de Vidreres (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici d'estructura quadrangular de la qual només resten les parets mestres, bàsicament dues que fan cantonada. En aquestes parets es conserven tres obertures, dues a la part inferior d'un lateral, a mode d'entrada de combustible, i una a l'altra lateral, a mode d'entrada i sortida dels rajols. Aquestes obertures són emmarcades de rajol i en forma de volta. Les dues primeres, les més grans, tenen una profunditat d'uns dos metres i la més petita, de l'altra lateral, mig metre. La construcció no té sostre, altrement està enfonsada i menjada per heures, pins, roures i suros.

## Història

El funcionament d'aquest forn s'hauria iniciat amb la seva construcció, durant el segle xix, i hauria continuat fins a mitjan segle xx, que caigué en desús.

## Referències

* 1 2 3 «Forn de rajols del Bosc de Can Puig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 juliol 2018].
# Forn de pega de la Casa Semís

El Forn de pega de la Casa Semís és una obra de Sant Mateu de Bages protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Els forns de pega solen aprofitar els vessants de la muntanya i es troben atrinxerats seguint el pendent. D'aquesta manera s'estalvia feina a l'hora de construir-los i s'afavoreix que el quitrà i la pega flueixin de manera natural de les parts superiors a les inferiors. Això fa que moltes vegades gairebé només són visibles els forats del pou i l'olla, que es troben excavats en el terreny. En el cas del forn del Semís, tot i trobar-se a la part inferior del vessant, hi ha un parament de pedra seca força important i visible.
El forn s'ha anat malmetent a causa d'alguns impactes naturals i el pas del temps.

## Història

El mas del Semís pertany a Coaner. El terme de Coaner el trobem documentat des de l'any 960. L'any 1857 va ser unit a Sant Mateu de Bages. Des de 1284 tenim documentació abundant del mas del Semís. Fins a 1385 apareix sempre com el mas "des Semirs". A partir de 1559 ja el trobem sempre cin ak nas "del Semís". El nom original dels Emirs és un nom certament evocador de l'època de domini musulmà.
El forn de pega del Semís es troba atrinxerat en un dels vessants sud de la serra de Torribalta, gairebé al fons de la vall, a uns 50 metres de la llera de la riera de Coaner.

## Referències

* 1 2 3 4 «Forn de pega de la Casa Semís». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 octubre 2017].
# Tepuihyla celsae

Tepuihyla celsae és una espècie de granota endèmica de Veneçuela.

## Referències

* Fordham et al (2006). Tepuihyla celsae. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 3 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Tepuihyla rodriguezi

Tepuihyla rodriguezi és una espècie de granota arborícola de la família dels hílids. Viu a altituds d'entre 366 i 2.440 msnm a l'est de Veneçuela i l'oest de Guyana. Els seus hàbitats naturals són les sabanes i les vores dels boscos situats al límit entre les planes i els montans. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie. Fou anomenada en honor del carcinòleg veneçolà Gilberto Domingo Rodríguez Ramírez.

## Referències

* ↑ Grup d'Especialistes en Amfibis de la CSE de la UICN. «Tepuihyla rodriguezi» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2021. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2021-1.RLTS.T88230660A109546410.en. [Consulta: 16 desembre 2021].
* ↑ Beolens, Watkins i Grayson, 2013, Rodríguez.

## Bibliografia

* Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Amphibians (en anglès). Pelagic Publishing, 2013. ISBN 9781907807428.
# Tepuihyla aecii

Tepuihyla aecii és una espècie de granota endèmica de Veneçuela.

## Referències

* Fordham et al (2006). Tepuihyla aecii. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 3 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Tepuihyla edelcae

Tepuihyla edelcae és una espècie de granota que es troba a Veneçuela i, possiblement també, a Guyana.

## Referències

* Fordham et al (2006). Tepuihyla edelcae. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 3 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Foro Babel

El Foro Babel va néixer el 13 de desembre de 1996, creat al CCCB per un grup d'intel·lectuals amb la intenció d'esdevenir un grup de pressió a favor de l'ús del castellà a Catalunya. L'objectiu és, segons ells, "...crear un espai cívic per a la connexió, comunicació, debat, elaboració, expressió i difusió de totes aquelles idees vinculades i relacionades amb la problemàtica de les societats multiculturals i del desenvolupament dels valors democràtics en el seu si."

## Signants dels manifestos de Foro Babel

Entre els signants més destacats dels Manifestos de Foro Babel es troben algunes personalitats de la cultura i el pensament a Catalunya. Entre aquestes, es pot assenyalar a les següents:
* Francesc de Carreras i Serra, catedràtic de Dret Constitucional de la UAB
* Félix Pérez Romera, antropòleg
* Miguel Riera, editor i director d'El Viejo Topo
* Félix de Azúa, professor universitari i escriptor
* Victòria Camps i Cervera, catedràtica d'Ètica de la UAB
* Gabriel Jackson, hispanista
* Juan Marsé, escriptor
* Rosa Regàs, escriptora
* Anna Maria Moix, escriptora
* Albert Boadella, actor
* Eduardo Mendoza, escriptor
* Joan de Sagarra, periodista

## Manifest "Crida a la Catalunya federalista i d'esquerres"

Diversos signants dels manifestos del Foro Babel (com Anna Maria Moix, Isabel Coixet, Rosa Regàs o Victòria Camps) també han signat el manifest "Crida a la Catalunya federalista i d'esquerres" que vol frenar l'independentisme a Catalunya.

## Referències

* ↑ Que es el Foro Babel. (Julio Villacorta) Arxivat 2012-03-01 a Wayback Machine. (castellà)
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Calero Vaquera, María Luisa «La incidencia del "Foro Babel" en la sociedad catalana». Estudios de Lingüística del Español, 16, 2002. ISSN: 1139-8736.
* ↑ «Mor als 66 anys Anna Maria Moix, la poeta de la Gauche Divine». Ara, 01-03-2014 [Consulta: 1r març 2014].
* ↑ Ramoneda, Josep «Cataluña y el tabú de la lengua» (en castellà). El País, 05-07-1998.

## Enllaços externs

* Pàgines sobre el Foro Babel, al web de Julio Villacorta Arxivat 2012-10-19 a Wayback Machine. (castellà)
* La incidència del Foro Babel en la societat catalana, de Mª Luisa Calero Vaquera, Universidad de Córdoba (Espanya) (castellà)
* Manifest dels 2.300 (1981) (castellà)
* Text del Manifest a favor del castellà (2008) (castellà)
# Foro Andaluz

Foro Andaluz (FA) és una associació política de caràcter andalusista fundada el 2004 per l'antic ministre del PP Manuel Pimentel, de caràcter independent, humanista i universalista, amb actitud oberta, demòcrata, amb independència ideològica i d'opinió, i defensora de l'estat de dret i de benestar segons els seus estatuts.
A les eleccions al Parlament d'Andalusia de 2004 va obtenir 53.288 vots (l'1,20%) i cap representació. D'ells, va obtenir 16.027 vots a la província de Còrdova (el 3,27%), 7.720 vots (1,50%) a Granada, 3.448 (1,15%) a Almeria, 11.151 (1,02%) a Sevilla, 5.962 (0,82%) a Málaga, 5.185 (0,81%) a Cadis, 1.709 (0,62%) a Huelva, i 1.896 vots (0,45%) a Jaén.
En gener de 2006 Pimentel dimití com a president del partit per motius personals. A les eleccions al Parlament d'Andalusia de 2008 es va presentar dins al Coalición Andalucista, sense obtenir tampoc cap representació.

## Referències

* ↑ Pimentel registra Foro Andaluz, El País, 21 de gener de 2004
* ↑ Resultats de les eleccions del 2004 al web del Parlament d'Andalusia
* ↑ Manuel Pimentel dimite de la presidencia de Foro Andaluz por motivos profesionales Europa Press, 21 de gener de 2006
* ↑ Resultats de les eleccions andaluses
* ↑ Resultat de les eleccions autonòmiques de 2008 a ABC

## Enllaços externs

* Web de Foro Andaluz Arxivat 2007-06-13 a Wayback Machine.
# Fort Myers

Fort Myers és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2008 tenia 65.394 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fort Myers tenia 48.208 habitants, 19.107 habitatges, i 10.738 famílies. La densitat de població era de 584,8 habitants/km².
Dels 19.107 habitatges en un 28,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 32,3% hi vivien parelles casades, en un 18,4% dones solteres, i en un 43,8% no eren unitats familiars. En el 33,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 11,4% entre 18 i 24, un 30,4% entre 25 i 44, un 17,6% de 45 a 60 i un 14,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.514 $ i la renda mediana per família de 32.477 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.292 $ mentre que les dones 20.529 $. La renda per capita de la població era de 17.312 $. Entorn del 18,1% de les famílies i el 21,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fort Myers». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fort Myers». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Francesc Maria de Mèdici

Francesc Maria de Mèdici (en italià: Francesco Maria de' Medici) (Florència, Gran Ducat de Toscana 1660 - Bagno a Ripoli 1711) fou un príncep de la Toscana i cardenal de l'Església Catòlica de la família Mèdici.

## Orígens familiars

Va néixer el 12 de novembre de 1660 a la ciutat de Florència sent el segon fill del Gran Duc Ferran II de Mèdici i Victòria della Rovere. Fou net per línia paterna de Cosme II de Mèdici i Maria Magdalena d'Àustria, i per línia materna de Frederic Ubald della Rovere i Clàudia de Mèdici.
Fou germà del Gran Duc Cosme III de Mèdici.

## Vida religiosa

Nascut amb 18 anys de diferència amb el seu germà Cosme III, de ben petit patí la separació dels seus pares després que la gran duquessa descobrís al seu marit mantenint relacions extramatrimonials.
L'any 1683 fou nomenat governador de Siena, càrrec que va ostentar fins a la mort, i el 1686 va ser nomenat cardenal pel papa Innocenci XI, exercint una gran influència en els conclaves de 1689 i 1700. No obstant això, la seva temptatives per a obtenir noves prebendes i honors provocà la seva caiguda en el si de la cúria romana. Francesc Maria no va viure a Roma sinó que s'establí a Villa di Lappeggi, prop de Florència, residència que va fer reestructurar i que es va convertir en la seu de la seva personalíssima cort.

## Núpcies

El 1709 el cardenal, en pèssimes condicions físiques a causa dels seus excessos de tota classe als quals s'havia dedicat, va ser obligat contra la seva voluntat pel seu germà Cosme III de Mèdici a un tragicòmic matrimoni per a salvar la dinastia: obtinguda la dispensa papal de l'hàbit cardenalici el 19 de juny del mateix any, Francesc Maria es va casar el 14 de juliol de 1709 amb Elionor Lluïsa Gonzaga, filla de Vicenç Gonzaga de Guastalla. La temptativa va ser fallida tant per la inicial resistència de la princesa a consumar el matrimoni, com per les pèssimes condicions de salut del seu espòs, que posaven en dubte la seva capacitat de procrear.
Francesc Maria de Mèdici morí el 3 de febrer de 1711 a Lappeggi, situada a la població de Bagno a Ripoli.

## Enllaços externs

* http://genealogy.euweb.cz/italy/medici3.html Arxivat 2015-09-21 a Wayback Machine. (anglès)
* The Cardinals of the Holy Roman Church: Francesco Maria de' Medici Arxivat 2008-10-26 a Wayback Machine. (anglès)
# Francesc Marcet i Artigas

Francesc Marcet i Artigas (Manresa, 1890 - 1974) fou alcalde de Manresa.

## Biografia

Regentava un taller de llauneria a la Plaça de Gispert. Fou soci de l'Esbart Manresà i del Casino de Manresa. Poc temps abans de la República freqüentà la Concentració Republicana i contribuí a la seva victòria l'abril del 1931. Posteriorment ingressà a Esquerra Republicana de Catalunya.
Formà part de la Junta de Govern Republicana Provisional de Manresa, del 14 d'abril de 1931. Com a regidor de l'Ajuntament de Manresa, fou nomenat president de la Comissió de Foment.
Quan Lluís Prunés fou nomenat governador civil de Girona, el desembre de 1932, Francesc Marcet el substituí com a alcalde republicà de Manresa.
Fou empresonat pels Fets del Sis d'octubre de 1934 i, després de les eleccions de febrer de 1936, restituït com a alcalde. L'any abans havia estat víctima d'una agressió per part de 3 individus.
El juliol del 1936, arran del cop militar, a Manresa es constitueix el Comitè Antifeixista Revolucionari que és qui realment exerceix el poder a la ciutat. L'Ajuntament queda pràcticament marginat de la vida política. Aquest període constitueix un enorme calvari per a Francesc Marcet, impotent a l'hora d'evitar els assassinats i els abusos d'aquella primera hora revolucionària. Durant aquell temps es va convertir en un actiu defensor de la conservació de la Seu de Manresa, que era amenaçada d'enderrocament.
Va exercir de jutge fins al final de la Guerra on realitzà una tasca de retorn de béns confiscats i, sobretot, de facilitar avals a persones d'ideologia dretana que estaven amenaçades de mort.
El gener del 1939 es va exiliar a França. Mentre, la seva família era represaliada. La seva mare, Margarida Artigas -que aleshores tenia 73 anys- va ser jutjada a l'actual Institut Lluís de Peguera com a "madre del exalcalde rojo de Manresa" i va haver d'ingressar a la presó de Dones de Barcelona. La filla de Marcet va ser depurada com a funcionària de la Generalitat i el fill va ser amenaçat i agredit per part de falangistes i policies de Manresa. Durant anys, la família fou sotmesa a registres i requises i la seva correspondència fou violada.
Francesc Marcet va poder tornar a Manresa l'any 1948. Durant molt temps es va veure obligat a presentar-se periòdicament a la policia i pràcticament va ser condemnat a l'ostracisme.

## Referències

* Joaquim Aloy, Jordi Basiana i Pere Gasol La República a Manresa en un clic (1931-1936)
# Thomas Gerd Schulze

Thomas Gerd Schulze (Nuremberg, Baviera, 31 de maig de 1969) és un professor universitari, psiquiatre i activista polític alemany, compromès amb el procés polític català i el dret d'autodeterminació.
Especialista en psiquiatria i psicoteràpia, exerceix de professor a la Ludwig-Maximilians-Universität de Múnic on ocupa la càtedra de fenomenologia i genòmica psiquiàtrica. Hi ha associada la gestió de l'institut homònim (IPPG) de l'hospital, que inclou una clínica ambulatòria especial per al tractament de pacients amb trastorn bipolar. Schulze també fa recerca a la Universitat Johns Hopkins de Baltimore, a Maryland, els Estats Units. El seu treball se centra en les interaccions entre els gens i l'entorn amb malalties mentals com la malaltia bipolar, maníaca-depressiva, l'esquizofrènia o la depressió. La recerca de noves estratègies de tractament individual és un focus declarat en la psiquiatria moderna.
Schulze és el president de la Societat Internacional de Genètica Psiquiàtrica. En el seu vessant d'activista polític, és el president de l'associació Foreign Friends of Catalonia (Amics Estrangers de Catalunya), una associació formada per ciutadans independents d'arreu del món compromesos en la defensa del dret a l'autodeterminació, i que es solidaritzen amb Catalunya.
Schulze va estudiar medicina a Alemanya i el curs 1994-1995 el va fer a Barcelona, en un programa Erasmus. Quan va arribar a Barcelona va aprendre català, perquè les classes eren en català i perquè els seus amics parlaven en català. De seguida va apassionar-se pel català i per Catalunya en general. Bem aviat va comprendre que aquesta era una terra diferent, amb una història pròpia, i en tan sols uns quants mesos va fer una immersió total en la cultura catalana.

## Referències

* ↑ Mäckler, Marcus «Professor Schulze hat eine Mission. Münchner Psychiater kämpft für Kataloniens Unabhängigkeit». Merkur, 19-01-2031 [Consulta: 12 novembre 2019].
* ↑ «El gest gràfic d'un alemany resident als EUA amb Catalunya». El Nacional, 11-08-2019 [Consulta: 12 novembre 2019].
* ↑ Kressirer, Philipp. «Prof. Dr. Thomas Schulze hat den LMU-Lehrstuhl für Psychiatrische Phänomik und Genomik übernommen». Klinikum der Universität München. [Consulta: 12 novembre 2019].
* ↑ «Thomas G. Schulze, psiquiatra i president de la Societat Internacional de Genètica Psiquiàtrica. Schulze és representant de Foreign Friends of Catalonia. Entrevista d'Antoni Bassas». Diari ARA, 15-09-2018 [Consulta: 12 novembre 2019].
* 1 2 Cassany, Roger «Thomas G. Schulze: ‘El procés català i el paper d'Europa m’han fet anarquista’. Entrevista amb el president de l'associació Foreign Friends of Catalonia, que aplega ciutadans de tot el món que es solidaritzen amb Catalunya». VilaWeb, 09-11-2019 [Consulta: 12 novembre 2019].