OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chiloglanis lukugae

Chiloglanis lukugae és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.
Els mascles poden assolir els 9 cm de llargària total.
Es troba a Àfrica.

## Referències

* 1 2 «Chiloglanis lukugae» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Chinoperla rhododendrona

Chinoperla rhododendrona és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids. Es troba a Àsia: el Vietnam.
La femella és lleugerament més fosca que el mascle i tots dos gèneres presenten el mateix patró de franges a les potes.

## Referències

* ↑ Cao, T.K.T.; Bae, Y.J. «Chinoperla rhododendrona, a new species of Perlidae (Insecta: Plecoptera) from Vietnam». Integrative Biosciences, 11, 2007, pàg. 125-128.
* 1 2 Sivec, I.; Stark, B.P. «Five new species of Chinoperla Zwick (Plecoptera: Perlidae) from Vietnam and Thailand» (pdf). Illiesia, 6, 8, 2010, pàg. 62-74.

## Bibliografia

* Baumann, R.W.. «Plecoptera». A: Parker, S.P.. Synopsis and Classification of Living Organisms. vol. 2. Nova York: McGraw-Hill, 1982, p. 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M.S.. Evolution of the Insects. Cambridge University Press, 2005, p. xv + 755.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera. Phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Berlín: Walter de Gruyter and Co., 1973, p. 465 (Das Tierreich 94).
* Zwick, P. (en anglès). Vol. 45, 2000, p. 709-746. Arxivat 2022-10-17 a Wayback Machine.
# Chinoperla unidentata

Chinoperla unidentata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids. Es troba a Àsia: Tailàndia.
Les ales anteriors de la femella fan 10,5 mm de llargària. Els ous tenen forma de llàgrima.

## Referències

* ↑ Zwick, P., 1980. Handbuch der Zoologie: eine Naturgeschichte der Sta¨mme des Tierreiches 4(2) 2(7):1-115.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Sivec & P. Zwick, 1989. Aquatic Insects 11(1):11.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* 1 2 3 Sivec, I. & B.P. Stark, 2010. Five new species of Chinoperla Zwick (Plecoptera: Perlidae) from Vietnam and Thailand. Illiesia, 6(08):62-74. «PDF».
* ↑ Addition to the knowledge of genus Chinoperla (Plecoptera: Perlidae) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Sivec & Stark, 2010. Illiesia 6(8):69.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 23 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* BioLib (anglès)
# Clarence Adler

Clarence Adler (Cincinnati, 10 de març de 1886 - Nova York, 24 de desembre de 1969) pianista i professor de música estatunidenc.
Fill d'un conductor de tramvia, immigrant jueu d'Alemanya. Va estudiar amb el professor del "Cincinnati College of Music Romeo Gorno", després a Berlín amb Leopold Godowsky. Va tocar en un trio de piano amb Anton Ecking i Alfred Wittenberg. El 1913 va tornar als Estats Units i es va establir a Nova York, va actuar amb lOrquestra Filharmònica de Nova York sota la direcció de Willem Mengelberg i lOrquestra Simfònica de Nova York sota la direcció de Walter Damrosch. El 1916, Adler es va casar amb la seva alumna Elsa Adrienne Richard (anglès Elsa Adrienne Richard; 1895 - de 1989) i, juntament amb ella va adquirir una casa prop de la ciutat de Lake Placid, que la parella, a partir de 1924, es va convertir en una escola d'estiu de música privada anomenada Ka-ren-io-ke, que és l'idioma dels "Iroquois" significava "lloc d'una cançó preciosa". En aquesta escola de música, la parella Adler va ensenyar i/o interpretar a molts músics destacats, inclòs Aaron Copland.
El fill de l'Adler és el compositor de musicals de Broadway Richard Adler (1921-2012).

## Enllaços externs

* https://web.archive.org/web/20130612084214/http://www.amica.org/Live/Organization/Honor-Roll/Adler.htm
# Centre de planxat

Un centre de planxatge o estació de planxatge al vapor, és un conjunt format per una planxa de roba i un generador-dipòsit de vapor independent. En tenir un dipòsit d'aigua separat de la unitat de planxa són capaços de generar més vapor que una planxa convencional. Tal quantitat de vapor facilita la tasca de planxa. Els centres de planxa triguen més a escalfar-se que una planxa convencional i el seu preu també és més elevat.

## Vegeu també

* Planxa de roba
* Fusta de planxar
* Planxada extrema

## Enllaços externs

* Consumer EROSKI Planxes i Centres de planxa. Arxivat 2018-10-10 a Wayback Machine.
# Cibotium

Cibotium (que deriva del grec kibootion, que significa capsa) és un gènere amb 11 espècies de falgueres arbòries—subjecte taxonòmicament a molta revisió.

## Taxonomia

* Cibotium arachnoideum
* Cibotium assamicum
* Cibotium barometz (L.) J.Sm. - Corder vegetal de Tartària (Xina, oest de la Península Malaia)
* Cibotium chamissoi Kaulf. - Hawaii, Hāpuʻu ʻiʻi
* Cibotium cumingii Kunze, 1841 (Filipines, Taiwan)
* Cibotium glaucum (Sm.) Hook. & Arn. - Hawaii, Hāpuʻu pulu
* Cibotium guatemalense
* Cibotium horridum
* Cibotium menziesii Hook. i Arn., 1844 - Hawaiian tree fern, Hāpuʻu ʻiʻi
* Cibotium nealiae - Hawaii, Hāpuʻu
* Cibotium regale - Royal cibotium
* Cibotium schiedei - Mèxic
* Cibotium splendens
* Cibotium sumatranum

## Referències

* ↑ Little Jr., Elbert L.; Roger G. Skolmen. «Hāpuʻu-ʻiʻi, Hawaiian treefern» (PDF). United States Forest Service, 1989.
* ↑ Little Jr., Elbert L.; Roger G. Skolmen. «Hāpuʻu pulu, Hawaii» (PDF). United States Forest Service, 1989.
* Smith, A.R., K.M. Pryer, E. Schuettpelz, P. Korall, H. Schneider & P.G. Wolf 2006. PDF Taxonomy 55(3): 705-731.

## Enllaços externs

* Jaknouse/ferns — Genus: Cibotium Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Chastèlmanh

Chastèlmanh (italià Castelmagno) és un municipi italià, situat a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 95 habitants. Està situat a la Val Grana, dins de les Valls Occitanes. Limita amb els municipis de Cèlas, Demonte, Draonier, la Màrmol, Monterosso Grana, Pradleves i Sant Damian.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Luigi Giraudi | Llista cívica |
# Cojedes

Cojedes és un dels 23 estats en què és dividida Veneçuela. La capital de l'estat és San Carlos.

## Municipis

* Anzoátegui (Cojedes)
* El Pao de San Juan Bautista (El Pao)
* Falcón (Tinaquillo)
* Girardot (El Baúl)
* Lima Blanco (Macapo)
* Ricaurte (Libertad)
* Rómulo Gallegos (Las Vegas)
* San Carlos de Austria (San Carlos)
* Tinaco (Tinaco)
# Cinturó de plecs i falles d'encavalcament

Un cinturó de plecs i encavalcaments (FTB, acrònim en l'anglès) és una sèrie de contraforts muntanyosos adjacents a un cinturó orogènic, que es forma a causa de la tectònica de contracció. Els cinturons de plegament i empenta es formen habitualment als avantpaïsos adjacents als orògens principals a mesura que la deformació es propaga cap a l'exterior. Els cinturons de plegament i d'empenta solen incloure tant plecs com falles d'encavalcament, comunament interrelacionades.
Un exemple d'aquest tipus de formació és el Cinturó de Plecs i Falles de Maria (Nord-amèrica).
# Cinturó de l'Empordà

El Cinturó de l'Empordà és una competició ciclista per etapes que es va disputar a l'Empordà des del 2000 al 2011. Fins al 2007 fou una cursa reservada a ciclistes amateurs. El 2008 s'obrí als professionals, passant a formar part del circuit UCI Europa Tour amb una categoria 2.2.
Era l'hereu de l'antiga Volta a l'Empordà, una cursa que es va córrer de 1961 a 1997 amb gran nomenada entre el ciclisme amateur.

## Palmarès parcial de la Volta a l'Empordà

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1975 | José Enrique Cima | Paul Wellens | |
| 1978 | Guy Nulens | | |
| 1979 | Jan Bogaert | | Benny Van Brabant |
| 1981 | Ronny Penxten | Jos Haex | |
| 1982 | Teun van Vliet | Pello Ruiz Cabestany | |
| 1985 | José Luis Villanueva | Henri Abadie | |
| 1986 | John van den Akker | Luc Leblanc | Johannes Draaijer |
| 1987 | Francisco Javier Mauleón | Manuel Gonzalo | |
| 1989 | Bruno Huger | Jörg Paffrath | Jens Zemke |
| 1990 | Marc Wauters | Dimitri Tcherkachine | Sylvain Bolay |
| 1993 | Jaime Hernández | | |
| 1994 | Michael Andersson | Nicklas Axelsson | Guennadi Mikhailov |

## Palmarès del Cinturó de l'Empordà

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2000 | Sergi Escobar | | |
| 2001 | Didac Cuadros | | |
| 2002 | Santiago Segú | | |
| 2003 | Lars Teutenberg | Jean-Luc Delpech | Fabien Fraissignes |
| 2004 | Rémi Pauriol | Karl Zoetemelk | Huub Duyn |
| 2005 | Giovanni Báez | Isaac Escola | Dani Vancells |
| 2006 | Rafael Rodríguez | Loïc Herbreteau | Ibon Zugasti |
| 2007 | Gatis Smukulis | Fabien Fraissignes | Sébastien Fournet-Fayard |
| 2008 | Luca Zanasca | Antonio Olmo | Mikel Nieve |
| 2009 | Francisco José Ventoso | Ibon Zugasti | Emanuele Sella |
| 2010 | José Herrada | Moisés Dueñas | Vicente García de Mateos |
| 2011 | Paul Voss | Julien Antomarchi | Adrián Sáez de Arregui |

## Referències

* ↑ «Volta a l'Empordà». Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 27 maig 2016].
* ↑ Casademont i Comas, Emili. «La Volta a l'Empordà en el record». [Consulta: 27 maig 2016].

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa Arxivat 2009-03-10 a Wayback Machine.
* Palmarès a memoire-du-cyclisme.eu
* Palmarès a cyclingarchives.com
# Clitos el Negre

Clitos (en grec antic: Κλεῖτος, llatí: Cleitus) fou un general macedoni del segle iv aC. És anomenat habitualment el Negre (Μέλας, Melas) per distingir-lo de Clitos el Blanc, contemporani seu. Era fill de Dròpides, i germà de Lanice o Hel·lànice, la dida d'Alexandre el Gran.
Va salvar la vida d'Alexandre a la batalla del Granic, l'any 334 aC, després de tallar amb un cop d'espasa el braç d'Espitridrates, que es disposava a matar el rei. A la batalla d'Arbela, el 331 aC, va dirigir la cavalleria de l'ala dreta. L'any 330 aC, quan la guàrdia personal es van separar en dues divisions, es va creure convenient no donar el comandament a una sola persona i es van nomenar dos generals: Hefestió i Clitos.
El 328 aC Artabazos II va renunciar a la seva satrapia de Bactriana, i Alexandre la va donar a Clitos. El vespre del dia que havia de marxar per la presa de possessió, Alexandre celebrava un festival a Maracanda (Sogdiana) en honor dels Dioscurs, encara que el dia havia estat designat per honorar a Dionís, i al banquet va esclatar una disputa entre Clitos i Alexandre, on Clitos va dir que Alexandre era inferior al seu pare Filip, i que es menyspreaven les gestes de gent com ell en favor de persones més joves. Induït pel vi, va utilitzar un llenguatge insolent i va citar Eurípides, en un passatge on diu que els soldats guanyaven les batalles amb el seu esforç i els generals n'obtenien el mèrit de la victòria. Alexandre, amb ràbia, es va abalançar cap a ell, però els seus amics el van retenir i van obligar a Clitos a sortir de l'habitació. Quan els amics van amollar Alexandre, ell va agafar una llança i va anar corrent fins a la porta, on es va trobar Clitos, que també tornava amb la mateixa ira, i Clitos va caure mort. travessat per l'arma. Alexandre se'n va penedir, i els endevins, per consolar-lo, van declarar que la seva ira havia estat causada per la ira de Dionís, perquè havia negligit la seva festa. D'aquest fet en parlen molts autors, entre els quals Diodor de Sicília, Plutarc, Flavi Arrià, i Quint Curci Rufus.

## Referències

* ↑ 2.Cleitus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 785
# Claudi Víctor

Claudi Víctor (en llatí Claudius Victor) va ser un cap batau, nebot de Juli Civilis, que va viure al segle i.
Va servir a les ordes del seu oncle, durant la gran revolta dels bataus de l'any 69 i any 70. Va ser enviat al front d'un contingent, juntament amb un altre cap de nom Juli Màxim, en contra de Vòcula.

## Referències

* ↑ Tàcit. Història IV,33
# Claudi de Condat

* Per a altres significats, vegeu «Sant Claudi».
Claudi de Besançon o de Condat, també anomenat Claudi el Taumaturg (Bracon, Franc Comtat, ca. 607 - Saint-Claude, 6 de juny de 696 o 699) fou un abat i bisbe francès. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes.

## Biografia

Natural del Franc Comtat, Claudi fou ordenat sacerdot a Besançon, i es va fer monjo. En la seva vida s'hi barregen nombroses llegendes posteriors, degudes a la seva popularitat durant l'Edat mitjana.
Procedia d'una família noble, i segons una antiga tradició, havia nascut al castell de Bracon, prop de Salins-les-Bains, en una família gal·loromana, de la nissaga Claudia. Va fer la carrera acadèmica usual i va estudiar a més matèries sacres, com vides de sants i teologia.
Fins als vint anys prestà servei militar com a guàrdia a les fronteres. En 627 fou ordenat canonge de Sant Donat de Besançon. Hi guanyà fama pel seu rigor en la disciplina de la regla, la seva actitud ascètica i la seva austeritat. Després d'exercir com a sacerdot, entrà com a monjo a l'abadia de Condat (actual Saint-Claude, anomenada així en honor seu), a la regió del Jura. En fou escollit dotzè abat, als 34 anys, en 641 o 642, i introduí a l'abadia la Regla de Sant Benet. Va obtenir el favor i l'ajut del rei Clodoveu II i la reina Batilda, la qual cosa va fer que l'abadia cresqués pròspera.
En morir el bisbe Gervasi de Besançon, el clergat de la ciutat l'escollí com a nou bisbe, en 685. Claudi ho acceptà, encara que no volia, i governà la diòcesi amb encert. Més endavant, assabentat que els monjos de Condat havien relaxat la seva disciplina, preferí tornar a dirigir la seva comunitat, deixant el càrrec de bisbe. Morí a Condat en 696 o 699.

## Veneració

Amb el temps, es convertí en un dels sant més venerats a tot França. Al segle ix, Raban Maur el recorda al Martyrologium com a intercessor.
La seva despulla es perdé durant les invasions àrabs, però fou retrobada en 1160, i fou venerada en 1172 pel futur papa Innocenci V. Després d'una gira per la Borgonya les restes foren sebollides a Condat. El nombre de pelegrins que hi acudia va fer que al segle xiii el lloc prengués el nom de Saint-Claude. Les relíquies foren cremades durant la Revolució francesa, el març de 1794.
La festivitat litúrgica de Sant Claudi és el dia 6 de juny.

## Notes

* ↑ Henry Wace, A Dictionary of Christian Biography, Literature, Sects and Doctrines (J. Murray, 1877), 552.
* ↑ VII idus junii, depositio beati Claudii, episcopi.
# Storoji Vtórie

Storoji Vtórie - Сторожи Вторые (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora del riu Sossika, afluent del Ieia, a 16 km al sud-est de Staromínskaia i a 156 km al nord de Krasnodar.
Pertany al khútor de Vostotxni Sossik.
# Futur (desambiguació)

«Futur» té aquests significats:
Viccionari
# Gat britànic de pèl llarg

El gat britànic de pèl llarg o British longhair és una raça de gats domèstics de pèl llarg, de mida mitjana-gran, originària de la Gran Bretanya.

## Història

Els orígens són els mateixos que els dels gats britànics de pèl curt, que van ser importats d'Egipte quan els Romans van envair la Gran Bretanya. Des d'aquest origen, la raça ha anat evolucionant sense canviar molt en els darrers segles. No va ser fins a la primera guerra mundial, i a causa de l'empitjorament dels pelatges dels gats britànics de pèl curt degut a la desnutrició que es van creuar amb gats perses, donant lloc als primers gats britànics de pèl llarg. Els gats que neixen amb el pèl curt passaven a la família dels gats britànics de pel curt i els que tenien el pèl llarg passaven als programes de millorament dels gats perses.
Després de la primera guerra mundial, el Governing Council of the Cat Fancy (GCCF) va declarar que només creuaments descendents de tercera generació de gat persa o gat britànic de pèl curt es podien mostrar en competicions de gats. Això va fer reduir molt la raça de gats britànics de pèl curt, fet que se li va sumar la segona guerra mundial, que va acabar deixant la raça molt disminuïda.
Acabada la segona guerra mundial, la raça estava pràcticament perduda, cosa que va fer que es tornessin a encreuar els gats britànics de pèl curt amb gat perses i gats blaus russos. Des d'aquest moment, els gats britànics de pèl curt van créixer en popularitat fins a arribar a guanyar l'estatus per participar en campionats TICA el Juny de 1979.
Mentre, els gats britànics de pèl llarg apareixen de tant en tant en camades, producte dels antics creuaments, augmentant progressivament en nombre amb el pas dels anys, fins que el 2009 obté la condició de campionat per la TICA.

## Aparença

El pelatge és brillant i el cos és robust en general. El cap és rodó, amb ulls circulars brillants i orelles curtes. Les potes són curtes també, però fortes. La cua és felpada i gruixuda. El pit és profund, donant la impressió general d'un gat compacte, de mida mitjana. Els gats britànics de pèl llarg poden venir en una àmplia varietat de colors i patrons, igual que els gats britànics de pèl curt.

## Referències

* ↑ Preiss, E. «WCF-Online.de». [Consulta: 10 juliol 2015]. «British Longhair: An Experimental or an Old, Long Ingnored Breed?» Eembedded Flash presentation. Plantilla:Tertiary
* ↑ «Persian Breed Group». TICA.org. The International Cat Association, 01-05-2004. Arxivat de l'original el 10 de juny 2015. [Consulta: 10 juliol 2015].
* ↑ «British Longhair Cats» (en anglès). The International Cat Association. Arxivat de l'original el 2013-03-03. [Consulta: 29 juliol 2013].

## Enllaços externs

* The International Cat Association: British Longhair Arxivat 2013-03-03 a Wayback Machine.
# Antonio Acuña Carballar

Antonio Acuña Carballar (Castilblanco de los Arroyos, 28 de juny de 1901 - Còrdova, 28 de juliol de 1936) fou un polític socialista andalús.
Fou escollit diputat al Congrés pel PSOE en la circumscripció de Melilla a les eleccions de 1931, les primeres de la Segona República, va ser reelegit per la província de Màlaga a les de 1933 i 1936.
Va ser detingut en la matinada del 18 de juliol de 1936 després del cop d'estat que va donar lloc a la Guerra Civil, mentre viatjava de Madrid a Màlaga amb tren en companyia d'un altre diputat, Luis Dorado Luque. Van ser conduïts a la Caserna de San Rafael de Còrdova, on també es trobaven detinguts uns altres dos diputats: Bautista Garcet Granell i Antonio Bujalance López, a més del periodista i exdiputat Joaquín García-Hidalgo. Garcet i Acuña van ser afusellats en la nit del dia 28 de juliol; Bujalance i Dorado ho forenn la matinada següent. El mateix dia 28 havia mort per coma diabètic, segons la versió oficial, García-Hidalgo.

## Referències

* ↑ Luis Dorado Luque, el asesinato de un diputado socialista Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine., ressenya basada en les obras de Francisco Espinosa Maestre: La Justicia de Queipo. Barcelona, Crítica, 2006; i l'article d'Antonio Gutiérrez Dorado: Exilio interior. Cuadernos para el Diálogo, nº 11, juny de 2006, pags. 24-27.
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Antonio Acciauoli

Antonio Acciaiuoli, fou fill de Donato Acciaiuoli de Cassano. Fou pievà de Santa Maria del Popolano (Faenza), canonge de la catedral de Florència des del 1410, i bisbe de Cefalònia. Va morir el 1448.

## Referències

* ↑ «Antonio Acciaiuoli, vescovo». [Consulta: 1r maig 2021].
# Antonio Abadía

Antonio Abadía fou un prevere, mestre espanyol que dirigia la capella de la catedral de Burgos des de 1780 a 1791, any en què morí. Succeí en aquest càrrec a Francisco Hernandez Llanas, havent obtingut la plaça per oposició el 27 de novembre de 1780. Compongué moltes peces de bona música religiosa pel servei d'aquesta capella.

## Referències

* Enciclopèdia Espasa Calpe
# Gastrophryne usta

Gastrophryne usta és una espècie de granota que viu al Salvador, Guatemala i Mèxic.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Santos-Barrera, G., Köhler, G. & Acevedo, M. 2004. Gastrophryne usta. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 28 d'abril del 2008.
# George Lazenby

George Lazenby (Goulburn, 5 de setembre de 1939) és un actor australià conegut per haver interpretat a James Bond.

## Biografia

Primer venedor de cotxes i, després model, va anar cap al cinema. Va ser el successor de Sean Connery com a James Bond a la pel·lícula 007 al servei secret de Sa Majestat, el 1969, al costat de Diana Rigg, abans que Sean Connery reprengués el paper a Diamants per a l'eternitat, els productors no li havien renovat el seu contracte després de la pel·lícula, que va tenir poc èxit. Segons algunes fonts, ell mateix hauria renunciat a rodar altres pel·lícules de la sèrie amb l'assessorament del seu l'agent, per qui l'èxit de James Bond no duraria gaire.
Va fer nombroses aparicions en la sèrie de pel·lícules Emmanuelle.
A la sèrie The Pretender, ell encarna el paper principal de Charles.
Des de 2002, està casat amb l'exjugadora de tennis Pam Shriver. El 2008, la seva esposa va iniciar els tràmits de divorci. La parella va tenir 3 fills, inclosos dos bessons.

## Filmografia

* Espionage in Tangiers (1966)
* 007 al servei secret de Sa Majestat (1969)
* Universal Soldier (1971)
* Who Saw Her Die? (1972)
* Life and Legend of Bruce Lee (1973)
* The Last Days of Bruce Lee (1973)
* The Shrine of Ultimate Bliss (1974)
* The Man from Hong Kong (1975)
* A Queen's Ransom (1976)
* The Kentucky Fried Movie (1977)
* Bruce Lee, The Legend (1977)
* Game of Death (1978)
* Death Dimension 1978)
* Saint Jack (1979)
* The Nude Bomb (1980) - cameo
* General Hospital (1982) (Sèrie TV)
* The Return of the Man from U.N.C.L.E. (1983) (telefilm)
* The Master (1984) (Sèrie TV)
* Never Too Young to Die (1986)
* Superboy (1988) (Sèrie TV)
* The Evil Inside (1992)
* Emmanuelle's Secret (1998)
* Emmanuelle's Revenge (1992)
* Emmanuelle's Perfume (1992)
* Emmanuelle's Magic (1992)
* Gettysburg (1993) -
* YuYu Hakusho: Eizo Hakusho (1993) (veu)
* Emmanuelle's Love (1993)
* Emmanuelle in Venice (1993)
* Emmanuelle Forever (1993)
* Batman Beyond (1999) (Sèrie TV) (veu)
* Batman Beyond: The Movie (1999) (Sèrie TV) (veu)
* The Pretender (1999–2000) (Sèrie TV)-
* Mort a la carta (Four Dogs Playing Poker) (2000)
* Spider's Web (2001)
* YuYu Hakusho: Ghost Files (2002) (Sèrie TV) (veu)
* Winter Break (2003)