OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Julius Wellhausen

Julius Wellhausen (17 de maig de 1844, Hamelín - 7 de gener de 1918, Göttingen) va ser un teòleg protestant alemany, expert en cultures orientals.

## Biografia

Va pertànyer a l'Escola de la història de les religions i va contribuir al moviment de l'Antiga recerca del Jesús històric. Se'l sol conèixer per donar forma a la hipòtesi documental que identifica i data quatre fonts al Pentateuc.
Va reprendre antigues interpretacions del racionalisme alemany. Va interpretar que el títol de «Fill de l'home» que Jesús empra als Evangelis volia dir simplement «home». La significació messiànica, segons Wellhausen, apareix després de la mort de Jesús, unida a concepcions escatològiques d'alguns grups messiànics de l'època.
Tanmateix, l'expressió «Fill de l'home» prové del llibre de Daniel, a l'Antic Testament:
| « | Jo estava mirant, atret per les paraules insolents que la banya proferia, i vaig veure que mataven la bèstia, trossejaven la seva carronya i la tiraven al foc. 12 Les altres bèsties van ser privades del seu poder, però els fou concedit d'allargar la vida fins al temps i el moment fixats. Després, tot mirant aquella visió nocturna, vaig veure venir amb els núvols del cel algú semblant a un fill d'home; arribà fins a l'ancià carregat d'anys, el van presentar davant d'ell i li van donar el poder, la glòria i la reialesa. La gent de tots els pobles, nacions i llengües li faran homenatge; el seu poder és etern, no passarà mai; el seu regne no es desfarà. | » |
| — (Dan 7, 11-14) |||
Va ser escrit per un autor del segle ii aC cap a l'any 165 aC, probablement durant el Captiveri Babiloni. És un llibre d'estil apocalíptic. Així com Déu és representant per un ancià, el Fill de l'home és un personatge que sembla condensar tot allò humà, tot allò bo que hi ha en la humanitat, que procedeix dels núvols del cel —la llar de Déu, a la simbologia semítica— i que vencerà definitivament sobre la maldat i la brutalitat.
Aquest llibre, pertanyent al cànon hebreu, va donar lloc a l'ús de l'expressió «Fill de l'Home» aplicada al Messies esperat pel poble jueu.

## Obra

* Israelitische und Jüdische Geschichte (Berlín, 1894)
* Einleitung in die drei ersten Evangelien (Berlín, 1905)

## Referències

* ↑ «Julius Wellhausen». Encyclopaedia Britannica [Consulta: 17 desembre 2018].
# Indian Springs

«Indian Springs» té aquests significats:
* Indian Springs (Geòrgia), lloc designat pel cens a l'estat de Geòrgia
* Indian Springs (Nevada), lloc designat pel cens a l'estat de Nevada
* Indian Springs Village, població dels Estats Units a l'estat d'Alabama
* Tractat d'Indian Springs, acord entre els creek i el govern dels EUA a principis del segle XIX
# Schwielochsee

Schwielochsee és un municipi alemany que pertany a l'estat de Brandenburg. Forma part de l'Amt Lieberose/Oberspreewald. Es troba als marges del riu Spreewald, a 50 kilòmetres de Frankfurt de l'Oder. Fou creat el 2003 de la unió dels municipis de Goyatz, Jessern, Lamsfeld-Groß Liebitz, Mochow, Ressen-Zaue i Speichrow, així com parts dels de Siegadel, Guhlen, Lamsfeld, Klein Liebitz, Groß Liebitz, Ressen i Zaue.

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 1875 | 2 517 |
| 1890 | 2 327 |
| 1910 | 1 985 |
| 1925 | 1 950 |
| 1933 | 1 928 |
| 1939 | 1 929 |
| 1946 | 2 790 |
| 1950 | 2 538 |
| 1964 | 1 785 |
| 1971 | 1 698 |
| Any | Població |
| 1981 | 1 509 |
| 1985 | 1 491 |
| 1989 | 1 501 |
| 1990 | 1 500 |
| 1991 | 1 506 |
| 1992 | 1 548 |
| 1993 | 1 523 |
| 1994 | 1 522 |
| 1995 | 1 549 |
| 1996 | 1 572 |
| Any | Població |
| 1997 | 1 588 |
| 1998 | 1 643 |
| 1999 | 1 700 |
| 2000 | 1 706 |
| 2001 | 1 741 |
| 2002 | 1 734 |
| 2003 | 1 699 |
| 2004 | 1 693 |
| 2005 | 1 702 |
| 2006 | 1 668 |
| Any | Població |
| 2007 | 1 666 |
| 2008 | 1 633 |
| 2009 | 1 628 |
| 2010 | 1 613 |
| 2011 | 1 600 |
| 2012 | 1 561 |
| 2013 | 1 556 |

## Referències

* ↑ Les fonts de dades es poden trobar en els Wikimedia Commons Population Projection Brandenburg at Wikimedia Commons
# Gai Livi Salinàtor (cònsol)

Gai Livi Salinàtor (llatí: Gaius Livius Salinator) va ser un magistrat romà del segle ii aC. Formava part de la gens Lívia.
Va ser pretor l'any 191 aC i tenia el comandament de la flota en la guerra contra Antíoc III el Gran. Va derrotar a Polixènides, almirall selèucida, a Coricos i a l'any següent va continuar la guerra activament fins que el va substituir Luci Emili Règil. Llavors el senat el va enviar a Lícia i després a la cort de Prúsies I rei de Bitínia. Va ser elegit cònsol el 188 aC junt amb Marc Valeri Messal·la i va rebre la Gàl·lia com a província.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 695.
# Etmopterus pycnolepis

Etmopterus pycnolepis és una espècie de peix marí de la família dels dalàtids i de l'ordre dels esqualiforms. És ovovivípar.
És un peix marí d'aigües profundes que viu fins als 350 m de fondària. Es troba al sud-est del Pacífic.

## Referències

* 1 2 Kotlyar, A. N. «Dogfish sharks of the genus Etmopterus Rafinesque from the Nazca and Sala y Gómez submarine ridges» (en rus). Trudy Instituta Okeanologii Imeni P.P. Shirshova, v. 125, 1990, pàg. 127-147.
* ↑ Compagno, Leonard J.V.; Capuli, Estelita Emily. «Etmopterus pycnolepis Kotlyar, 1990 Dense-scale lantern shark» (en anglès). FishBase.
* 1 2 «Etmopterus pycnolepis». Eschmeyer's Catalog of Fishes. California Academy of Sciences. [Consulta: 20 novembre 2020].

## Bibliografia

* Compagno, Leonard J.V.. Sharks of the world (en anglès). Princeton: Princeton University Press, 2005. ISBN 0-691-12072-2.
* Ebert, David A.; Fowler, Sarah; Dando, Marc (il·l.). Sharks of the world: a fully illustrated guide (en anglès). 2a edició, 2020, p. 624 (Wild Nature Press). ISBN 0-691-20599-X.
# Marcello Piacentini

Marcello Piacentini (Roma, 1891-1960) va ser un arquitecte i urbanista italià actiu, sobretot, durant la primera meitat del segle xx. És considerat un dels arquitectes més representatius del feixisme, amb obres d'un classicisme sobri (va anomenar-lo "Neoclassicisme simplificat") però d'acusada monumentalitat. Va intervenir en projectes tan emblemàtics del Feixisme com la Via de la Conciliació de Roma i l'EUR (Esposizione Universale Roma). El 1937 construí el pavelló italià de l'Exposició Internacional de París. Així mateix és l'autor de l'anomenada Torre Piacentini, a Gènova (1935-40), un dels primers gratacels europeus. Va estar casat amb l'artista Matilde Festa

## Referències

* ↑ «Marcello Piacentini | enciclopèdia.cat». [Consulta: 25 juny 2018].
# Julius Wilhelm Theodor Curtius

Julius Wilhelm Theodor Curtius (27 de maig de 1857, Duisburg, Alemanya - 8 de febrer de 1928, Heidelberg, Alemanya) fou un químic alemany conegut per la reacció de reordenament de Curtius i també per ser el descobridor de l'àcid diazoacètic, de la hidrazina i de l'àcid hidrazoic.

## Biografia

Curtius estudià química amb Robert Bunsen a la Universitat de Heidelberg i amb Hermann Kolbe a la Universitat de Leipzig, en la qual rebé el seu doctorat el 1882. Després de treballar des de 1884 fins a 1886 amb Adolf von Baeyer a la Universitat de Múnic, Curtius fou nomenat director del departament de Química Analítica de la Universitat d'Erlangen, lloc que ocupà fins al 1889. Llavors acceptà la càtedra de Química de la Universitat de Kiel, on hi treballà intensament i realitzà nombroses publicacions. D'acord amb aquest èxit fou nomenat Geheim Regierungsrat (Conseller Privat del Govern) el 1895. Després d'un any de ser nomenat successor de Friedrich Kekulé a la Universitat de Bonn el 1897, Curtius succeí Viktor Meyer com a professor de química a la seva antiga universitat de Heidelberg, el 1898, on hi restà fins a la seva jubilació el 1926. Fou succeït per Karl Freudenberg, qui escrigué la biografia de Curtius el 1962.[1]
El seu temps lliure Curtius es dedicava a la música, component i cantant a concerts, i al muntanyisme. El 1894 fundà la secció de Kiel de l'Associació d'alpinistes alemanys i austríacs, que ell, personalment, subvencionà.

## Obra

Curtius escriví més de 300 articles i publicacions. Diversos han tingut un impacte significatiu en la química, destacant:
* Diazo- und Azoverbindungen der Fettreihe, Barth, Leipzig (1888)
* Studien mit Hydrazin, Barth, Leipzig, Bd 1,2 (1896), Bd 3,4 (1918)
* Einwirkung von Basen auf Diazoessigester, Berlin (1911)
* Die reduktion der aromatische Aldazine und Ketazine, Barth, Leipzig (1912)
* Hydrazide und Azide der Azidofettsäuren, Berlin (1912)
* Die Einwirkungen von Hydrazin auf Nitroverbindungen, Barth, Leipzig (1913)
* Berichte, 1885, 18, 2373
* Berichte, 1890, 23, 3023
* J. Prakt. Chem.[2], 1894, 50, 275
# Vòrtex

* Per a altres significats, vegeu «Agitador de vòrtex».
Un vòrtex és un flux giratori, a voltes turbulent, de fluid en forma d'espiral. És a dir és un flux turbulent en rotació espiral amb trajectòries de corrent tancades. Com a vòrtex es pot considerar qualsevol tipus de flux circular o rotatori que posseeix vorticitat.
La vorticitat és un concepte matemàtic usat en dinàmica de fluids que es pot relacionar amb la quantitat de circulació o rotació d'un fluid. La vorticitat es defineix com la circulació per unitat d'àrea en un punt del flux. La velocitat i taxa de rotació del fluid és més alta en el centre, decreixent progressivament cap a l'exterior.
Així, en dinàmica de fluids, el moviment d'un fluid es pot dir que és solenoidal si el fluid es mou al voltant d'un cercle o en hèlix,
El moviment del fluid s'anomena simplement "vòrtex" si tendeix a girar al voltant d'algun eix.

## Dinàmica

Un vòrtex pot tenir fluxos circulars o rotatoris que posseeixen vorticitat : concepte matemàtic usat en dinàmica de fluids. Es pot vincular amb la "circulació" o "rotació" d'un fluid. En dinàmica de fluids, la vorticitat és la circulació per unitat d'àrea a un punt en el camp de flux. És una magnitud vectorial, en la direcció al llarg de l'eix del remolí.
La vorticitat, o tendència a la rotació, d'un camp s'indica matemàticament amb l'operador rotacional. En ciències de l'atmosfera, la vorticitat és una propietat que caracteritza la rotació de grans escales de masses d'aire. Des que la circulació atmosfèrica és properament horitzontal, la vorticitat (3 dimensional) és gairebé vertical, i és comú d'usar la component vertical com una vorticitat escalar.
Matemàticament, es defineix com,
       ${\vec {\omega }}=\nabla \times {\vec {\mathit {u}}}$
${\vec {\mathit {}}o)$ és la "velocitat del fluid" i $\nabla$ és l'operador nabla.

## Vegeu també

* Vòrtex de Taylor-Green
* Tornado
* Remolí
* Tromba marina
# Indian Trade Service

L'Indian Trade Service (ITS), grup 'A' de la funció pública, es va crear com un grup especialitzat per manejar el comerç internacional de l'Índia i el comerç sobre la base de les recomanacions del Comitè Mathur (Grup d'Estudi sobre la importació i l'Organització Export Control Comercial dirigit per Sri HC Mathur, Membre del Parlament) el 1965. La Direcció General de Comerç Exterior (DGFT) del Ministeri de Comerç és l'autoritat de control de quadre de les ITS, té moltes oficines regionals en tota l'Índia, i té un paper important en el comerç exterior de l'Índia amb la seva formulació i aplicació de polítiques.
El Departament és dirigit per un secretari, que és assistit per un assessor especial del secretari i financers, tres secretaris addicionals, un conjunt de tretze secretàries a nivell d'oficina i un nombre d'altres oficials d'alt rang. Tenint en compte el gran augment de la càrrega de treball en assumptes relacionats amb l'Organització Mundial del Comerç (OMC), els acords comercials regionals (ACR), els acords de lliure comerç (TLC), les zones econòmiques especials (ZEE), els grups d'estudis conjunts (JSGs), etc., dos llocs de cada un dels secretaris i directors comuns van ser creats al Departament durant el període 2008-09.

## Organització

El Departament està organitzat funcionalment en les vuit divisions:
* Divisió d'Administració i Generals
* Divisió de Finances
* Direcció Econòmica
* Divisió de Polítiques Comercials
* Divisió de Comerç Exterior Territorial
* Comerç Estatal i Divisió d'Infraestructures
* Divisió de Subministraments
* Divisió de Plantacions

## Referències

* ↑ «Service Profile of Indian Trade Service». Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2016. [Consulta: 3 agost 2016].
* ↑ About its Arxivat 2016-11-30 a Wayback Machine. al web de l'ITS
* ↑ How to become an ITS Officer (Indian Trade Service) Arxivat 2016-11-30 a Wayback Machine. a iaspaper.net

## Enllaços externs

* Web de l'Indian Trade Service Arxivat 2016-11-30 a Wayback Machine.
# Luis Fernández

Luis Fernández és el nom dels següents personatges:
* Luis Fernández Gutiérrez (1972, Argomilla, Cantàbria), futbolista
* Luis Fernández Navarro, polític valencià
* Luis Fernández Pombo (La Corunya, 1927), activista cultural gallec establert a Mallorca
* Luis Fernández Estébanez (Madrid, 1984), actor i MC espanyol
* Luis Fernández Fernández (Santo Domingo de la Calzada, La Rioja, 1957), periodista espanyol i President de RTVE
* Luis Fernández Teijeiro
* Luis Ángel Fernández-Hermana (Màlaga, 1946), periodista científic, professor i consultor en tecnologies de la informació i la comunicació,
* Luis Antonio Fernández de Córdoba Portocarrero (Montilla, 1696 - Toledo, 1771), noble i religiós espanyol
* Luis Jesús Fernández de Córdoba y Salabert (Madrid 1880 - 1956), Duc de Medinaceli i Gran d'Espanya
* Luis Manuel Fernández Portocarrero (Palma del Río, 1635 - Toledo, 1709), eclesiàstic i polític
* Luis María Fernández de Córdoba i Pérez de Barradas (Madrid 1851 - Las Navas del Marqués 1879), XVI duc de Medinaceli, Gran d'Espanya
* Luis Miguel Fernández Toledo (Tarifa, 1959), futbolista i entrenador francès d'origen espanyol
* Luis Miguel Fernández Domínguez (Valdelacalzada, 1962), futbolista extremeny que ocupava la posició de porter
* Luis Tomás Fernández de Córdoba i Ponce de León (Gaucín, 1813 - París, 1873), XV duc de Medinaceli, Gran d'Espanya i cap de la Casa Ducal de Medinaceli
* Luis Valentín Fernández de Velasco (Castro, Narón, La Corunya, 1929), advocat i polític català d'origen gallec
# Scorpaena cookii

Scorpaena cookii és una espècie de peix pertanyent a la família dels escorpènids.

## Descripció

* Fa 26 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat que viu fins als 50 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-occidental.

## Costums

És bentònic.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Linnaeus, C., 1758. Tomus I. Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Editio decima, reformata. Holmiae. (Laurentii Salvii): (1-4), 1-824.
* ↑ Günther, A., 1874. Andrew Garrett's Fische der Südsee. Band I, Heft. III. Journal des Museum Godeffroy, Band II, Heft VII. F. Friederichsen & Co., Hamburg. Fische Südsee: 58-96, Pls. 40-60.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 «Scorpaena cookii» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Burgess, W.E., H.R. Axelrod i R.E. Hunziker III, 1990. Dr. Burgess's Atlas der Meerwasser Aquarium Fische. Bede Verlag, Kollnburg, Alemanya.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Francis, M.P., 1993. Checklist of the coastal fishes of Lord Howe, Norfolk, and Kermadec Islands, Southwest Pacific Ocean. Pac. Sci. 47(2):136-170.
* ↑ Francis, M.P., 1996. Geographic distribution of marine reef fishes in the New Zealand region. N.Z. J. Mar. Freshwat. Res. 30:35-55.
* ↑ Paulin, C., A. Stewart, C. Roberts i P. McMillan, 1989. New Zealand fish: a complete guide. National Museum of New Zealand Miscellaneous Series Núm. 19. xiv+279 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Etmopterus litvinovi

Etmopterus litvinovi és una espècie de peix de la família dels dalàtids i de l'ordre dels esqualiforms.

## Reproducció

És ovovivípar.

## Hàbitat

És un peix marí d'aigües profundes que viu fins als 1.050 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud-est del Pacífic.

## Referències

* ↑ Rafinesque, C.S. (1810). Caratteri di alcuni nuovi generi e nuove specie di animali e piante della sicilia, con varie osservazioni sopra i medisimi. Per le stampe di Sanfilippo: Palerm, Itàlia. 105, 20 fold. Pl pp.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* ↑ Parin, N.V., A.N. Mironov i K.N. Nesis, 1997. Biology of the Nazca and Sala-y-Gómez submarine ridges, an outpost of the Indo-West Pacific fauna in the Eastern Pacific ocean: composition and distribution of the fauna, its community and history. Adv. Mar. Biol. 32:145-242.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V., 1984. FAO species catalogue. Vol. 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 1 - Hexanchiformes to Lamniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/1):1-249.
* Compagno, L.J.V. i V.H. Niem, 1998. Squalidae. Dogfish sharks. p. 1213-1232. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO Identification Guide for Fishery Purposes. The Living Marine Resources of the Western Central Pacific. FAO, Roma, Itàlia.
* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Murillo de Río Leza

Murillo del Río Leza és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Mitjana. Situat en la confluència dels rius Jubera i Leza, aquest últim, afluent de l'Ebre pel seu marge dret. Està situat a 407 metres d'altitud i la seva superfície és de 46 quilòmetres quadrats. Dista uns 14 km de la capital riojana (Logronyo).
La dinàmica de la població fa que aquesta funcioni pràcticament com un centre comarcal i de referència per a altres poblacions menors que es troben riu amunt, tant en la vall del riu Leza com del riu Jubera. És destacable la seva església parroquial de grans dimensions i dedicada a Sant Esteve protomártir. Va ser construïda entre els segles xvi i xvii amb carreus. Té un important retaule barroc en el seu altar major. La festa major se celebra el dia 3 d'agost i el seu patró és Sant Esteve.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].
# Església Ortodoxa Ucraïnesa

«Església Ortodoxa Ucraïnesa» té aquests significats:
* Església Ortodoxa Autocèfala Ucraïnesa (EOAU) (1924–15 de desembre de 2018; 20 de juny de 2019–), amb origen canònic de l'Església Ortodoxa Polonesa. Va restablir la seva independència declarant-se independent de l'Església Ortodoxa d'Ucraïna el 20 de juny de 2019 després d'un conflicte dins de l'EOU, com a Església Ortodoxa Autocèfala Ucraïnesa Canònica (EOAU-C).
* Església Ortodoxa d'Ucraïna (EOU), establerta per una unió de l'Església Ortodoxa Ucraïnesa (Patriarcat de Kíev) (EOU-PK), l'Església Ortodoxa Autocèfala Ucraïnesa (EOAU) i alguns membres de l'Església Ortodoxa Ucraïnesa (Patriarcat de Moscou) (EOU-PM), el 15 de desembre de 2018.
* Església Ortodoxa Ucraïnesa (Patriarcat de Kíev) (EOU-PK) (1992–15 de desembre de 2018; 20 de juny de 2019–), que va restablir la seva independència declarant-se independent de l'Església Ortodoxa d'Ucraïna el 20 de juny de 2019 després d'un conflicte dins de l'EOU.
* Església Ortodoxa Ucraïnesa (Patriarcat de Moscou) (EOU-PM) (1990–), una església que va establir la independència de l'Església Ortodoxa Russa; l'església era anteriorment com una església autònoma sota la jurisdicció de l'Església Ortodoxa Russa.
# Julius von Haast

Sir Johann Franz Julius von Haast (1 de maig de 1822, Bonn, Regne de Prússia – 16 d'agost de 1887) va ser un geòleg prussià. Es feia dir Sir Julius von Haast. Els seus primers estudis els va realitzar entre la seua ciutat natal i Colònia. Després va ingressar en la universitat de Bonn, en la qual va estudiar geologia i mineralogia. En 1858 va viatjar a Nova Zelanda, per a esbrinar si les condicions de la colònia eren adequades per a rebre immigrants alemanys. Llavors va conèixer Ferdinand von Hochstetter, i el va ajudar amb la investigació geològica preliminar que havia iniciat.

## Enllaços externs

* Biografia en Dictionary of New Zealand Arxivat 2010-11-24 a Wayback Machine. (anglès)
* Biografia en Encyclopaedia of New Zealand (1966) Arxivat 2009-08-19 a Wayback Machine. (anglès)
# Luis Fernando Herrera

Luis Fernando Herrera (Medellín, 12 de juny de 1962) és un exfutbolista colombià de la dècada de 1990.
Fou 61 cops internacional amb la selecció de Colòmbia amb la qual participà en els Mundials de 1990 i 1994.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Independiente Medellín, América de Cali i Atlético Nacional.

## Referències

* ↑ rsssf: Colombia record international footballers Arxivat 2008-12-30 a Wayback Machine.
* ↑ rsssf: Copa América 1987
* ↑ rsssf: Copa América 1991
* ↑ rsssf: Copa América 1993 Arxivat 2009-03-21 a Wayback Machine.
* ↑ Luis Fernando Herrera a National-Football-Teams.com (anglès)
# Indian Rocks Beach

Indian Rocks Beach és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 5.072 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Indian Rocks Beach tenia 5.072 habitants, 2.700 habitatges, i 1.393 famílies. La densitat de població era de 2.105,7 habitants/km².
Dels 2.700 habitatges en un 11,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,2% hi vivien parelles casades, en un 5% dones solteres, i en un 48,4% no eren unitats familiars. En el 36,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,88 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,39.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 10,1% tenia menys de 18 anys, un 4,3% entre 18 i 24, un 30% entre 25 i 44, un 36,9% de 45 a 60 i un 18,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 53.770 $ i la renda mediana per família de 65.724 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.250 $ mentre que les dones 31.833 $. La renda per capita de la població era de 40.195 $. Entorn de l'1,3% de les famílies i el 4,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Indian Rocks Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Indian Rocks Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.