OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pletiu de Travessani

El Pletiu de Travessani és un pletiu situat dins del terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins el Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
Es troba, entre 2.215 i 2.245 metres d'altitud, en el centre de la Capçalera de Caldes, per damunt del Pletiu d'Estany Negre (S) i de les Llastres de la Morta (SO), i per sota de l'Estany de Travessani. Petits estanyets esquitxen el pletiu, tots ells desaigüen cap a les Llastres de la Morta i el seu barranc; excepte el més oriental que ho fa cap al sud: recull les aigües que li aporta l'Estany de Travessani i desguassa pel Pletiu d'Estany Negre fins a l'Estany Negre.

## Rutes

Per la seva situació, pròxima al Refugi Joan Ventosa i Calvell, nombroses rutes que surten del refugi travessen el pletiu:
* Les que passen pels Estanys de Tumeneia.
* Les que voregen l'Estany de Travessani.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Pletiu de Travessani. [Consulta: 22/09/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Pletiu del Duc

El Pletiu del Duc és un pletiu del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat de l'antiga caseria de Senyús.
Està situat al nord dels Masos de la Coma, en el límit nord-est del municipi, al sud de l'extrem oriental de la Serra de Cuberes. És al nord del Clot del Baster, a l'esquerra del Barranquet Negre.
# Primera dinastia d'Ur

La primera dinastia d'Ur (Ur I) estava formada per un grup de reis que es mencionen a la llista reial sumèria, que van exercir l'hegemonia a Sumer amb centre a Ur, després de l'hegemonia d'Uruk. Haurien governat a la meitat del tercer mil·lenni. Al final l'hegemonia va passar a Awan. Els sobirans van ser:
* Mesh-Ane-Pada d'Urim: que va regnar 80 anys
* Mesh-Ki-Ang-Nanna d'Urim: 36 anys
* Elulu d'Urim: 25 anys
* Balulu d'Urim: 36 anys

## Referències

* ↑ «Llista de reis sumeris». The ETCSL project, Faculty of Oriental Studies. University of Oxford. [Consulta: 19 setembre 2021].
# Professor Bacteri

El Professor Saturnino Bacterio (anomenat Professor Bacteri als àlbums traduïts a català) és un personatge de ficció creat per Francisco Ibáñez en 1969 per a la seua sèrie de còmic Mortadel·lo i Filemó. La seua primera aparició va tenir lloc a la historieta El Sulfat Atòmic.
És el reconegut científic biòleg de la T.I.A.. Bacteri sol provar cadascun dels seus nous invents entre algun dels membres de l'empresa, com treballadors, secretàries (Ofèlia en major mesura) i altres agents, amb funestos resultats. Aquests es produeixen de tres maneres diferents:
* De vegades és el mateix geni el que s'equivoca, obtenint com a resultat coses inesperades (a vegades just el contrari per al qual va ser creat l'invent).
* De vegades funcionen bé, però els dos agents no l'usen correctament.
* De vegades, l'invent funciona exactament com s'esperava però ho fa en situacions delicades per a Mortadel·lo i Filemó, que acaben patint tot tipus d'infortunis.
A causa d'això, Mortadel·lo i Filemó sempre fugen quan El Súper els vol fer provar un invent del professor Bacteri.
Posseeix una gran barba negra, que els agents, el Súper o Ofèlia agafen amb acarnissament quan els seus invents surten malament. Sol vestir amb un vestit de color verd.
Entre els seus invents destaquen:
* La màquina de la canviada
* La màquina cercafresc
* La màquina de copiar gent
* L'elasticina
* la tergiversicina
* El vivimetalillus
* El Transformador Metabòlic
* El mimetitzador, etc.
Gràcies a un crecepelo "infal·lible" de la seua invenció, Mortadel·lo va perdre la seva cabellera i encara li guarda rancúnia, pel que sempre està a la gresca amb Bacteri.

## Referències

* ↑ Casas, Narciso. Historia y Análisis de los Personajes en el Cómic (en castellà). Bubok, 2015, p. 200. ISBN 8468661562.

## Enllaços externs

* El diccionari de Mortadel·lo i Filemó per Raúl Tárraga, Carlos Capacete i Víctor Martínez.
# Protees

Protees és el nom dels següents personatges:
* Protees d'Atenes, general atenenc
* Protees de Macedònia, militar macedoni
# Proteina de supervivència de motoneurones

La proteïna de supervivència de la motoneurona o SMN (de l'anglès survival of motor neuron) és una proteïna de 294 aminoàcids implicada en l'assemblatge de les ribonucleoproteïnes nuclears petites (snRNP, de l'anglès small nuclear ribonucleoproteins), que són els components essencials de la maquinària del complex de tall i unió (spliceosome en anglès). Està codificat en els gens SMN1 i SMN2 molt similars, situats respectivament a la meitat telomèrica i centromèrica d'una regió de duplicació invertida del cromosoma 5. (Cal tenir en compte que no es troben al centròmer i al telòmer, sinó a la meitat orientada al telòmer). La manca de SMN a causa de la supressió del gen SMN1 causa defectes d'empalmament extensos, que afecten especialment les motoneurones espinals, i és una causa d'atròfia muscular espinal. La presència de la proteïna funcional permet la supervivència de les motoneurones, d'aquí el seu nom. Les mutacions de la proteïna codificada pel gen SMN2, tot i que és el mateix que SMN1, no estan associades a la malaltia.
SMN també funciona en la regulació transcripcional, en la regeneració de la telomerasa i en tràfic de cèl·lules.
Un estudi de 2004 que utilitzava un cribratge d'alt rendiment va trobar que l'indoprofè augmenta la producció de la proteïna de supervivència de la motoneurona, cosa que suggereix que pot ser útil en el tractament de l'atròfia muscular espinal. Investigacions posteriors van trobar que la SMN possiblement intervé en la migració neuronal i la diferenciació de cèl·lules neuronals.

## Conservació evolutiva

SMN s'ha conservat al llarg de l'evolució, inclòs el regne dels fongs, si bé només els fongs amb un gran nombre d'introns tenen el gen Smn (o llur paralog spf30). El fet que es tracti de fongs filamentosos amb miceli suggereix una analogia amb els axons neuronals.

## Referències

* ↑ «A short antisense oligonucleotide masking a unique intronic motif prevents skipping of a critical exon in spinal muscular atrophy». RNA Biology, 6, 3, 2009, p. 341–50. DOI: 10.4161/rna.6.3.8723.
* ↑ «Neuronal-specific roles of the survival motor neuron protein: evidence from survival motor neuron expression patterns in the developing human central nervous system». Journal of Neuropathology and Experimental Neurology, 65, 3, 01-03-2006, p. 267–77. DOI: 10.1097/01.jnen.0000205144.54457.a3.
* ↑ Lunn MR, Root DE, Martino AM, et al. «Indoprofen upregulates the survival motor neuron protein through a cyclooxygenase-independent mechanism». Chem Biol, 11, 11, 2004, p. 1489–93. DOI: 10.1016/j.chembiol.2004.08.024.
* ↑ «Neuronal-specific roles of the survival motor neuron protein : Evidence from survival motor neuron expression patterns in the developing human central nervous system». Arxivat de l'original el 15 abril 2015. [Consulta: 15 abril 2015].
* ↑ «Fungal Smn and Spf30 homologues are mainly present in filamentous fungi and genomes with many introns: implications for spinal muscular atrophy». Gene, 491, 2, 01-01-2012, p. 135–41. DOI: 10.1016/j.gene.2011.10.006.
# Protectorats de l'Àfrica Oriental Britànica i Uganda

Els Protectorats de l'Àfrica Oriental Britànica i Uganda fou un conjunt administratiu colonial britànica creat el 1901 format per:
* El protectorat de l'Àfrica Oriental Britànica, establert a partir del 3 de setembre de 1888 i administrat:
** del 3 de setembre de 1888 a l'1 de juliol de 1895 per la Companyia Imperial Britànica de l'Àfrica Oriental
** De l'1 de juliol de 1895 al 1905 pel Foreign Office britànic
** Del 1905 al 1920 per l'Oficina Colonial
** El 1920 va esdevenir la Colònia i Protectorat de Kenya.
* El Protectorat d'Uganda, creat el 1901 amb els regnes protegits de Bunyoro, Toro, Ankole, Busoga i Buganda (protectorat establert entre 1889 i 1900) i altres territoris tribals i administrat:
** De 1889 al 1893 per la Companyia Imperial Britànica de l'Àfrica Oriental
** Del 1893 al 1903 pel Foreign Office britànic
** Després del 1902 per l'Oficina Colonial

## Referències

* Enciclopèdia Espasa.
# Projecció de Mollweide

La projecció de Mollweide o projecció el·líptica homologràfica és una projecció cartogràfica pseudo-cilíndrica que és equivalent (preserva les proporcions de les àrees) però no és conforme (distorsiona les formes).
Fou publicada per primera vegada pel matemàtic i astrònom Karl Brandan Mollweide (1774 – 1825) a Leipzig el 1805, com una millora de la projecció de Mercator. Fou popularitzada per Jacques Babinet el 1857.
Aquesta projecció és un artefacte matemàtic, no una representació d'una construcció geomètrica.
Els paral·lels apareixen representats com rectes paral·leles a distàncies desiguals. Els meridians apareixen representats com arcs el·liptics a distància constant.

## Referències

* ↑ Mollweide Projection MathWorld
* ↑ «Mollweide projection | Encyclopedia.com». [Consulta: 30 desembre 2023].
* ↑ «Selecting a Map Projection» (en anglès). [Consulta: 30 desembre 2023].
* ↑ «Karl Mollweide - Biography» (en anglès). [Consulta: 30 desembre 2023].
* ↑ «World Map - Mollweide Projection» (en anglès americà), 20-05-2021. [Consulta: 30 desembre 2023].

## Vegeu també

* Projecció cartogràfica
* Projecció de Mercator
* Projecció de Goode
# Polus

Polus és el nom dels següents personatges:
* Polus d'Agrigent, sofista i retòric grec
* Polus (actor), actor tràgic grec
# Poltàvske (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Poltàvskoie».
Poltàvske (en (ucraïnès): Полтавське, en rus: Полтавское, Poltàvskoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 413 habitants. Pertany al districte rural de Krasnoperekopsk. Fins al 1945 la vila es deia Manguit Nº 2.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Pou de gel (Tàrrega)

Pou de gel és una obra de Tàrrega (Urgell) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

El pou de gel es troba excavat al subsòl, a la roca natural i posteriorment es construeix el parament de pedra de gairebé un metre d'amplada.
El pou té una forma cilíndrica a la part inferior i una coberta en cúpula. El diàmetre intern és de 7.8 m i té una alçada de 9.5 m fins a la part superior del coll del pou, just sota la tapa inferior del coll del pou fins a vora 10 metres respecte la revora de l'obertura superior fins al nivell de sòl. L'accés superior es troba delimitat per un empedrat de planta circular, que fa un suau pendent cap al centre on hi ha l'obertura per on s'abocava el gel i la neu cap al fons del pou. Per accedir al pou de cara la preparació de les capes de gel que es disposaven entre brancatges i palla, i també per a extraure el gel per a la venda, hi havia un accés interior que es troba a uns 5.5 m respecte el fons. A aquest interior s'hi arribava a partir d'un corredor que naixia al carrer del Pou de gel. Originalment, aquest accés presentava un passadís dividit en tres trams amb dos colzes. Malauradament, el primer tram de corredor, part del segon tram i la porta d'accés des del carrer van ser enderrocats per unes obres l'any 1983, les quals també afectaren un tram conservat de la muralla baix-medieval. Actualment, l'accés es realitza des del darrer tram del corredor que es localitza a la finca intervinguda, on s'ha construït un petit immoble que esdevindrà espai d'acollida al monument.
En els anys 2013 i 2015 s'hi ha dut a terme dues intervencions arqueològiques i de condicionament per a la visita.

## Història

Hi ha notícies històriques que posen de manifest que el pou ja es trobava en ús l'any 1631. El document fa referència a l'arrendament per part de l'Ajuntament a un particular. DE l'any 1656 data la tabba del pou de gel, document on es detalla com havia de funcionar l'arrendament. Amb tot hi ha pous que ja es construeixen en el segle XVI i cap la possibilitat que el pou de gel de Tàrrega pogués datar d'aquest moment, tal com sembla que es podia llegir a la llinda de la seva porta original (actualment perduda). El pou va estat en funcionament fins a finals del segle xix quan les fàbriques de gel van deixar obsolets aquests equipaments.
Durant la Guerra Civil de 1936-39 el pou es va fer servir com a refugi antiaeri. D'aquesta època data el passadís que es troba a la base i que comunica el pou amb el carrer Buenos Aires. Una ramificació d'aquest túnel excavat a la roca baixava fins al carrer d'Urgell. Els darrers usos del pou de gel van ser per a cultiu de xampinyons, a mitjan segle XX i com a fresquera d'una casa del carrer Buenos Aires on es trobava l'accés al passadís que conduïa al pou de gel quan aquest es converteix en refugi antiaeri.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Pou de gel». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 setembre 2021].
# Qiryat

«Qiryat» té aquests significats:
Qiryat (també Kirjath o Kiriath o Kiryath) és una paraula hebrea que vol dir «ciutat». Moltes ciutats dels hebreus i jueus porten aquesta paraula dins el seu nom. Les antigues escriuen el seu nom amb la primera lletra K, i les modernes es transcriuen amb la primera lletra Q.
* Qiryat Atta
* Qiryat Byaliq
* Qiryat Gat
* Qiryat Motsqin
* Qiryat Xemona
* Qiryat Yam
* Quiriataim
* Quiriat-Arbà
* Quiriat-Hussot
* Quiriat-Jearim
* Quiriat-Sannà
* Quiriat-Séfer
# Qiryat Motsqin

Qiryat Motsqin és una ciutat del districte de Haifa d'Israel. Es troba entre Haifa i Acó i forma part, juntament amb quatre ciutats més, d'un grup de ciutats satèl·lit de Haifa anomenades ha-Qerayot. Fou fundada el 1934 i obtingué l'estatus de ciutat el 1976.
La ciutat rep el nom de Leo Motzkin (1867-1933), un matemàtic ucraïnès que cofundà l'Organització Sionista Mundial.

## Dades estadístiques
### Demografia

Segons l'Oficina Central d'Estadística d'Israel (CBS), l'any 2001 la població de la ciutat era un 100% jueva o no-àrab, i no hi ha un nombre significatiu d'àrabs.
L'any 2001 hi havia 18.500 homes i 20.200 dones. La població de la ciutat es compon en un 27,8% de persones de menys de 20 anys, un 15,5% de persones d'entre 20 i 29 anys, un 18,0% d'entre 30 i 44, un 19,6% d'entre 45 i 59, un 4,2% d'entre 60 i 64, i un 14,8% de majors de 65. La taxa de creixement de la població aquell mateix any era d'1,8%.

### Ingressos

Segons la CBS, l'any 2000 hi havia 15.326 empleats i 878 autònoms a la ciutat. El salari mensual mitjà de la ciutat per als empleats era de 6.175 nous xéquels. El salari mitjà dels homes era de 8.061 nous xéquels i el de les dones era de 4.238 nous xéquels. Els ingressos mitjans dels autònoms eren de 7.077 nous xéquels. 808 persones rebien prestació d'atur i 2.377 ajuda social.

### Ensenyament

Segons la CBS, hi ha 13 centres educatius i 6.682 estudiants a la ciutat. Hi ha 8 escoles primàries amb 3.039 estudiants i 6 escoles secundàries amb 3.643 estudiants. L'any 2001, un 66,8% dels estudiants d'últim curs de secundària es van graduar.

## Ciutats agermanades

* Tacoma (Washington, Estats Units)

## Notes

* ↑ Al canvi del 2 de gener de 2000, 1.481 euros.
* ↑ Al canvi del 2 de gener de 2000, 1.933 euros.
* ↑ Al canvi del 2 de gener de 2000, 1.016 euros.
* ↑ Al canvi del 2 de gener de 2000, 1.697 euros.
# Počarová

Počarová és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1466.
# Početni udarac

Početni udarac (en serbocroat cossa inicial) és un pel·lícula de Iugoslàvia rodada el 1990 dirigida per Darko Bajić i escrita per Gordan Mihić. És una seqüela de la pel·lícula Zaboravljeni, i el seu tema és la vida d'adolescents que se senten cada cop més alienats de la societat socialista iugoslava d'aleshores. Al 37è Festival de Cinema de Pula l'any 1990, l'actriu Anja Popović va ser premiada per un paper protagonista femení a la pel·lícula. Zaboravljeni i Početni udarac es van ampliar uns anys més tard a la sèrie de televisió Zaboravljeni, estrenada el 1992. També va rebre una Menció Especial en la XI edició de la Mostra de València.

## Argument

Dos alumnes d'un institut reformat de diferents procedències socials no tenen suport en el món dels seus pares i professors. Troben l'únic suport en els seus companys, un dels quals és el millor esportista i l'altre és un noi de bon caràcter però amb recursos. El que els distingeix dels altres és que, tot i que són absoluts aliens, accepten la seva posició com a estat natural.

## Repartiment

| Actor | Paper |
| Nikola Kojo | Marko |
| Anita Mančić | Bilja |
| Dragan Jovanović | Danko |
| Dragan Bjelogrlić | Miško |
| Danilo Lazović | Adam |
| Gorica Popović | Ruska |
| Tatjana Venčelovski | Vera |
| Milica Velimirović | Ljilja |
| Mihailo Janketić | Markov otac |
| Renata Ulmanski | Razredni starešina |
| Petar Kralj | Dankov otac |
| Mira Banjac | Dankova majka |
| Đurđija Cvetić | Markova majka |
| Vlastimir Đuza Stojiljković | Psiholog |
| Vuka Dunđerović | Profesor matematike |
| Nebojša Bakočević | Aske |
| Goran Radaković | Asketov drug |
| Žarko Radić | Singer |
| Siniša Ćopić | Krastavi |
| Vesna Stanojević | Mlađa lekarka |
| Anja Popović | Debela u bolnici |

## Referències

* ↑ «Početni udarac». filmovi.com. [Consulta: 22. 8. 2013.].
* ↑ «37. pulski filmski festival». pulafilmfestival.hr. [Consulta: 22. 8. 2013.].
* ↑ Valencia premia al cine árabe, La Vanguardia, 21 d'octubre de 1990

## Enllaços externs

* Fragment de Početni udarac a Facebook
# Promotor

En el camp de la biologia molecular, els promotors són seqüències de DNA que dirigeixen la transcripció d'un gen adjacent a aquest. Els promotors procariotes corresponen a seqüències reconegudes per la RNA polimerasa la qual s'uneix a una regió entre -70 i +30 respecte a l'inici de la transcripció.

## Promotors procariotes

Els promotors procariotes contenen sempre dues seqüències conservades indicades per la seva posició respecte al punt d'inici de la transcripció: la regió -10 o caixa Pribnow, que té la seqüència consens (5’)TATAAT(3’), i la regió -35 que té la seqüència consens (5’)TTGACA(3’). Així mateix molts promotors procariotes contenen una tercera regió denominada UP (per upstream promoter)(la seva seqüència consens és (5')AAAWWTWTTTTNNNAAANNN(3'); on W = A o T; N = qualsevol base). L'eficiència amb la qual la RNA polimerasa s'uneix al promotor i inicia la transcripció depèn en gran manera d'aquestes seqüències, de la separació entre elles i de la seva distància respecte al punt d'inici de la transcripció.

## Promotors eucariotes

Hi ha tres tipus de promotors diferents eucariotes, un per cada un dels tres RNA polimerases (I, II i III). A diferència dels organismes procariotes, els promotors eucariotes no venen definits per les seqüències d'unió a la RNA polimerasa sinó per les seqüències d'unió als factors de transcripció basal. En el cas dels promotors de la RNA polimerasa II, que transcriu els RNA missatgers, els elements de DNA més importants són:
* Caixa TATA: Lloc d'unió de la subunitat TBP del factor de transcripció TFIID.
* BRE: Lloc d'unió del factor de transcripció TFIIB.
* Inr: Seqüència molt propera al lloc +1 d'inici de la transcripció. Lloc unió del factor de transcripció TFIID. És el lloc on es comença a desplegar la doble hèlix per iniciar el procés de transcripció.
* DPE: Lloc unió del factor de transcripció TFIID.
Cada una d'aquestes seqüències o elements poden estar presents o no en els diferents promotors eucariotes.

## Referències

* ↑ Smale ST, Kadonaga JT (2003). The RNA polymerase II core promoter. Annu Rev Biochem. 72, 449-479. PMID: 12651739 PDF Arxivat 2006-10-31 a Wayback Machine.
# Quercus chingsiensis

Quercus chingsiensis és una espècie de roure que pertany a la família de les fagàcies i està dins del subgènere Cyclobalanopsis, del gènere Quercus.

## Descripció

Quercus chingsiensis és un arbre de fins a 15 m d'alçada amb branques de color marró vermellós, densament verrucoses; les seves lenticel·les són brunenques, elevades. El pecíol és esvelt, 1,5-2 cm. Les fulles generalment oblongoel·líptiques, de 8-10 × 3-5 cm, subtilment, abaxialment amb una inducció de fins pèls marrons estelats de color marró groguenc quan joves però glabrescents, adaxialment glabres i brillants quan estan secs, base obtusament arrodonida i obliqua, marge subespinulosa i serrat. més o menys apicalment des del mig, l'àpex poc acuminat; nervadura basal canaliculada a la superfície adaxial; els nervis secundaris entre 11 a 13 a cada costat del nervi central. Les cúpules són llenyoses en forma de plat d'uns 1 × 3-3,5 cm, marge intrors, a l'exterior és tomentulosa de color groguenc grisós, a densament serosa i tomentosa, paret d'uns 3 mm de gruix; bràctees al voltant de 8 anells, marge subsencer. Les glans són semigloboses fortament deprimides, d'uns 7 mm × 2,5 cm, densament puberulent i l'àpex és lleugerament còncau; cicatriu subconvexa, d'uns 2,2 cm de diàmetre; estil cònicament rostrat.

## Distribució

Quercus chingsiensis només s'ha trobat al sud de la Xina, concretament a les províncies de Guangxi (Jingxi Xian) i al sud-oest de Guizhou.

## Taxonomia

Quercus chingsiensis va ser descrita per Chang i publicat a Acta Phytotaxonomica Sinica 11(3): 258, pl. 33, f. 2. 1966.

### Etimologia

Quercus: nom genèric del llatí que designava igualment al roure i a l'alzina.
chingsiensis: epítet.

## Referències

* ↑ Tropicos, Quercus chingsiensis Y.T. Chang
* 1 2 Cheng Yi, Wu; De-yuan, Hong. «Cyclobalanopsis chingsiensis» (en anglès). Flora of China Editorial Committee. 1999. Flora of China (Cycadaceae through Fagaceae). 4: 1–453 p. 394. Pequín & St. Louis: Science Press i Missouri Botanical Garden. [Consulta: 6 juny 2020].
* ↑ «Quercus chingsiensis ». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 18 setembre 2019].
# Puigpinós

Puigpinós és una masia situada al poble de Timoneda, al municipi de Lladurs, comarca del Solsonès, documentada des de l'any 1168.

## Enllaços externs

   * Pla d'ordenació urbanística municipal (POUM) de Lladurs: Catalogació d'aquesta masia

## Referències

* ↑ Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95.