OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cacicus

Cacicus és un dels gèneres d'ocells, de la família dels ictèrids (Icteridae).

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.1, 2021), aquest gènere conté 12 espècies:
* Cacicus solitarius - cacic solitari.
* Cacicus chrysopterus - cacic alagroc.
* Cacicus sclateri - cacic de l'Equador.
* Cacicus koepckeae - cacic de Koepcke.
* Cacicus microrhynchus - cacic de carpó escarlata.
* Cacicus uropygialis - cacic subtropical.
* Cacicus cela - cacic de carpó groc.
* Cacicus leucoramphus - cacic muntanyenc septentrional.
* Cacicus chrysonotus - cacic muntanyenc meridional.
* Cacicus haemorrhous - cacic de carpó roig.
* Cacicus oseryi - cacic d'elm.
* Cacicus latirostris - cacic cuabarrat.

## Referències

* ↑ Cépède, Bernard Germain Etienne de La Ville sur Illon de La. Discours d'ouverture du Cours d'histoire naturelle (en francès), 1797.
* ↑ «Oropendolas, orioles, blackbirds – IOC World Bird List». [Consulta: 11 maig 2024].
# VIII Premis de la Unión de Actores

La VIII edició dels Premis de la Unión de Actores, corresponents a l'any 1998, concedits pel sindicat d'actors Unión de Actores y Actrices, va tenir lloc el 19 de gener de 1999 al Teatro Albéniz de Madrid. El director de l'acte fou José Carlos Piñeiro.

## Guardons
### Premi a Tota una vida

* Rafael Alonso

### Premi Especial

* La Barraca

### Cinema
#### Millor interpretació protagonista

| Actor/Actriu | Pel·lícula | Resultat |
| Penélope Cruz | La niña de tus ojos | Guanyadora |
| Fernando Fernán Gómez | El abuelo | Candidat |
| Najwa Nimri | Los amantes del círculo polar | Candidata |

#### Millor interpretació secundària

| Actor/Actriu | Pel·lícula | Resultat |
| Francisco Algora | Barrio | Guanyador |
| Javier Cámara | Torrente, el brazo tonto de la ley | Candidat |
| Rosa Maria Sardà | La niña de tus ojos | Candidata |

#### Millor interpretació de repartiment

| Actor/Actriu | Pel·lícula | Resultat |
| Mónica Cano | Los años bárbaros | Candidata |
| Francisco Maestre | Barrio | Guanyador |
| Pilar Ordóñez | Cha-cha-chá | Candidata |

#### Millor interpretació revelació

| Actor/Actriu | Pel·lícula | Resultat |
| Críspulo Cabezas | Barrio | Candidat |
| Lola Dueñas | Mensaka | Guanyadora |
| Tristán Ulloa | Mensaka | Candidat |

### Televisió
#### Millor interpretació protagonista

| Actor/Actriu | Sèrie de televisió | Resultat |
| Beatriz Carvajal | Compañeros | Guanyadora |
| Carmen Maura | A las once en casa | Candidata |
| Antonio Resines | A las once en casa | Candidat |

#### Millor interpretació secundària

| Actor/Actriu | Sèrie de televisió | Resultat |
| Azucena de la Fuente | Al salir de clase | Candidata |
| Javier Manrique | A las once en casa | Candidat |
| Pepón Nieto | Periodistas | 'Guanyador |

#### Millor interpretación de repartiment

| Actor/Actriu | Sèrie de televisió | Resultat |
| Paco Marín | Periodistas | Guanyador |
| Lourdes Bartolomé | Fernández y familia | Candidata |
| Inmaculada Machado | Médico de familia | Candidata |

### Teatre
#### Millor interpretació protagonista

| Actor/Actriu | Obra de teatre | Resultat |
| Josep Maria Flotats | Arte | Candidat |
| Carlos Hipólito | Arte | Guanyador |
| Josep Maria Pou | Arte | Candidat |

#### Millor interpretació secundària

| Actor/Actriu | Obra de teatre | Resultat |
| María Álvarez | El hombre elefante | Candidata |
| Ana Duato | El hombre elefante | Candidata |
| Pedro Casablanc | El señor Puntila y su criado Matti | Guanyador |

#### Millor interpretació de repartiment

| Actor/Actriu | Obra de teatre | 'Resultat |
| Mercedes Castro | Mucho ruido y pocas nueces | Candidata |
| Miguel Foronda | El hombre elefante | Candidat |
| Nuria Mencía | San Juan | Guanyadora |

## Referències

* ↑ Premios Unión de Actores 1998 a la web de la Unión de Actores
* ↑ Los supervivientes de La Barraca, premiados por la Unión de Actores, El País, 20 de gener de 1999

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 1998
* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1998
* XIII Premis Goya
* 43a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia
* VIII Premis Turia
# Treva de Niça

La Treva de Niça va ser un tractat signat a Niça entre l'emperador Carles V i Francesc I de França el 18 de juny de 1538 per aturar durant 10 anys els enfrontaments pels territoris italians del Sacre Imperi Romanogermànic.

## Història

La mort del Duc Sforza de Milà l'any 1535 va tornar a plantejar la qüestió d'Itàlia, en donar lloc a les pretensions franceses sobre la successió al ducat de Milà per a un dels seus candidats. Així el 1537 un exèrcit francès va envair Savoia i el Piemont, ocupant Torí i aguditzant el perill de Milà.
El 1536 Carles V retornava triomfant de Tunis i ple de plans per a la unificació del cristianisme, entrevistant-se amb el Papa en presència d'ambaixadors francesos va declarar que si Francesc I no acceptava les seves condicions de pau li declararia la guerra. L'única alternativa que oferia era un duel personal entre ell i Francesc I, si guanyava ell el premi seria Borgonya i si sortia victoriós Francesc guanyaria Milà.
Carles V va permetre als seus ministres de negociar per a guanyar temps. Empès pels seus capitans Andrea Doria i Antonio de Leiva va decidir iniciar les hostilitats. Pensava en un atac per mar i terra contra França, el que significava un trasllat total de tropes. Del múltiple atac sobre les províncies meridionals de les Disset Províncies, la invasió septentrional des dels Països Baixos es va haver d'abandonar per falta de liquiditat econòmica però l'emperador Carles durant l'estiu de 1536 es va internar per la Provença. La campanya va ser un desastre i a l'octubre Carles estava novament a Gènova arruïnat amb la seva potència militar i endeutat. L'esgotament mutuu va fer aturar les operacions majors i fracassades les negociacions pels emissaris de l'emperador sobre Milà, per l'ajuda francesa als turcs i pel suport de França al cinquè Concili General es va signar la Treva de Niça el juny de 1538 amb un acord que havia de durar 10 anys i amb el programa d'una lliga contra els musulmans i protestants i la col·laboració en un concili general.
Posteriorment Francesc I, irritat per les accions de l'emperador a Milà, i aprofitant l'esgotament de l'emperador i dels recursos trets d'Alger l'any anterior, trenca la treva el juliol de 1542 i envia un exèrcit invasor als Països Baixos.

## Referències

* ↑ Davenport, Frances Gardiner. European Treaties Bearing on the History of the United States and Its Dependencies (en anglès). The Lawbook Exchange, 2012, p. 205. ISBN 1584774223.
# Ulzar

Ulzar (en rus: Улзар) és un poble de la República de Buriàtia, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 110 habitants.

## Referències

* ↑ Карта Джидинского района Бурятии
* ↑ Численность населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2017 года Arxivat 2017-07-31 a Wayback Machine. Plantilla:Retrieved
* ↑ Расстояние от Алцака до Петропавловки 73 км
# VIZ Media

Viz Media, és una empresa de distribució d'anime i manga dels Estats Units, ubicats en l'estat de Califòrnia i Fortaleza. Es va fundar a partir de la unió entre viz, LLC i ShoPro Entertainment. La companyia també és coneguda com a "Viz", el mateix nom usat per una de les empreses de la fusió.
A més de distribuir, també produeix la revista Animerica amb revisions de manga i anime, i també la versió anglesa de la revista de Shueisha Shonen Jump i Shojo Beat.
Al Japó són part de les editorials Shogakukan i Shueisha.

## Llibres publicats per Viz
### Manga

En aquesta llista es consideren les publicacions de totes les revistes de distribució i realització de l'empresa.'
* Case Closed
* Ceres, Celestial Legend
* Dragon Ball
* Excel Saga
* Fullmetal Alchemist
* Hikaru no Go
* InuYasha
* Mobile Suit Gundam
* Naruto
* One Piece
* Ranma ½
* Rurouni Kenshin
* Saint Seiya
* X/1999
* Yu-Gi-Oh!
* Zatch Bell!

### Ani-Manga

* InuYasha
* My Neighbor Totoro
* Spirited Away
* Pokémon: The First Movie
* Pokémon: The Movie 2000
* Yu-Gi-Oh! The Movie
* Steamboy
* Howl's Moving Castle

### Novel·les

* Battle Royale
* Fullmetal Alchemist
* Ghost in the Shell 2: Innocence After the Last Goodbye
* Kamikaze Girls
* Socrates in Love
* Shakugan no Shana

## Revistes publicades per VIZ

* Animerica
* PULP (fuera del mercado)
* Animerica Extra (fuera del mercado)
* Shonen Jump
* Shojo Beat

## Anime publicat per Viz

* A Chinese Ghost Story
* Big O
* Boys Over Flowers (Hana Yori Dango)
* Ceres, Celestial Legend
* Corrector Yui
* Croket
* Deko Boko Friends
* Excel Saga
* Fatal Fury
* Flame of Recca
* Fushigi Yūgi
* Great Dangaioh
* Hamtaro
* Hikaru no Go
* Hunter x Hunter
* InuYasha
* Key the Metal Idol
* Maison Ikkoku
* MegaMan NT Warrior (RockMan EXE)
* Mirmo! (Mirumo de Pon)
* Monkey Turn
* Naruto
* Night Warriors
* Ogre Slayer
* Please Save My Earth
* Project ARMS
* Ranma ½
* Saikano
* Sonic X (junto con 4Kids Entertainment)
* Taro the Space Alien
* Trouble Chocolate
* Video Girl Ai
* Zatch Bell! (Konjiki no Gash Bell)
* Zoids (chaotic century, guardian force, fuzors, new century zero)

## Enllaços externs

* Web Oficial de VIZ (anglès)
* Noticia de la fusió (anglès)
# Can Boada

«Can Boada» té aquests significats:
* Can Boada (Terrassa), sector nord-oest de la ciutat de Terrassa (Vallès Occidental)
* Can Boada (Nucli Antic), barri de Terrassa que ocupa la part occidental del districte 5 o del Nord-oest, al marge esquerre del transvasament de la riera del Palau
* Can Boada del Pi, barri de Terrassa a la part occidental del districte 5 o del Nord-oest, al marge dret del transvasament de la riera del Palau
* Can Boada (Amer), masia d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Can Boada es tracta d'una masia de planta rectangular
* Can Boada (Girona) edifici de Girona
* Can Boada (Llagostera), masia al municipi de Llagostera (Gironès)
* Can Boada (Mataró)
* Can Boada (Sant Martí Vell), masia al municipi de Sant Martí Vell (Gironès)
* Can Boada (Sant Celoni)Edifici al municipi de Sant Celoni (el Vallès Oriental)
* Can Boada (Vidreres), casa al municipi de Vidreres (la Selva)
* Can Boada o Casa Boada, bar típic de Tarragona especialitzat en entrepans "slow food"
* Can Boada o Estació de Terrassa Can Boada, estació de ferrocarril projectada al Pla de Rodalies Barcelona del Ministeri de Foment
* Can Boada de les Parentes, masia al municipi de Viladecavalls (Vallès Occidental)
* Can Boada Vell, masia al municipi de Palau-solità i Plegamans (Vallès Occidental)
* Garatge de Can Boada, edifici a la vila de Llagostera (Gironès)
* Masia de Can Boada del Pi, masia al municipi de Terrassa (Vallès Occidental), al límit del nucli urbà, al barri homònim
# Capitulació de Toledo

La Capitulació de Toledo és un document legal emès el 26 de juliol de 1529 per l'Carles V del Sacre Imperi Romanogermànic pel qual es concedia a Francisco Pizarro el permís per colonitzar i poblar la provincia del Perú o Governació de Nova Castella, des de Tempulla o Santiago, a la costa de l'actual Ecuador fins a Chincha, que Pizarro i Diego de Almagro havien explorat.
El 1528 Francisco Pizarro va viatjar a la Corona de Castella portant llames, roba, objectes d'or i plata, i altres coses per a mostrar al sobirà espanyol. A Sevilla el seu parent, el conqueridor Hernán Cortés, el va posar en contacte amb Carles V a qui va informar dels seus plans obtenint acceptació immediata. Francisco Pizarro finalment va acabar negociant amb el Consell d'Índies, del qual n'era president el Comte de Osorno. Aquestes negociacions es van travar perquè segons sembla, Pizarro va sol·licitar la governació del Perú per a ell i per a Diego de Almagro, fet al qual el Comte d'Osorno es va oposar per l'experiència de Santa Marta, on dos conquistadors que havien ocupat el mateix càrrec s'havien enemistat i un d'ells havia acabat assassinat a l'altre. Per això Pizarro va acabar acceptant la governació per a ell desplaçant a Diego de Almagro. Acabada la negociació amb el Consell d'Índies Francisco Pizarro i l'emperador Carles V acordaren la Capitulació de Toledo, que s'acabà signant el 26 de juliol de 1529.
Amb aquesta capitulació Pizarro aconseguí la plena autorització per prosseguir la conquesta així com a Governador, Capità General, Adelantado i Agutzil Major de la Nova Castella. Extensió de la seva governació 200 llegües (1.110 km) al sud del poble de Santiago, Equador (aproximadament fins a l'actual Chincha), amb un sou de 725 mil maravedís a l'any. Diego de Almagro fou nomenat governador de la Fortalesa de Tombis com a hidalgo, amb un sou de cent mil ducats, Bartomeu Ruiz obtingué el càrrec de Pilot Major del Sud, Pere de Candia obtingué el càrrec Cap d'Artilleria, i els tretze cavallers de l'illa del Gall obtingueren el títol de Gentilhomes

## Referències

* ↑ Porras Barrenechea, Raul «El nombre del Perú» (en castellà). Mar del Sur, 1951, pàg. 35 [Consulta: 10 gener 2024].
# Capitulació de Perevolotxna

La Capitulació de Perevolotxna va comportar la rendició de l'exèrcit de Carles XII de Suècia l'1 de juliol de 1709 després de la batalla de Poltava. Després de la derrota a Poltava Carles XII de Suècia es dirigí al riu Vorskla prop del poble de Bjeliki, al sud de Poltava, endinsant-se en territori tàtar. El matí després de la batalla no es donaren ordres després de l'inici de la marxa des de Novo Sensjary, i la marxa continuà al llarg del marge dret del Vorskla. Existia un gual a través del riu prop de Kisjenka, però a causa dels errors comesos per diversos oficials, es passà de llarg del gual i les tropes marxaren fins Perevolotxna, cinc quilòmetres lluny del gual.
A Perevolotxna, al rei Carles se li va oferir l'oportunitat d'avançar-se amb una escorta de 1.500 homes fins a l'Imperi Otomà per part del general Adam Ludwig Lewenhaupt i altres oficials d'alt grau. Una de raons per les quals el rei volia creuar per allí era per arribar ràpidament a Polònia. D'acord amb el pla del Carles, Lewenhaupt havia de seguir al llarg del riu Dnièper amb ell, però el general va demanar quedar-se i comandar el gruix de l'exèrcit. Carles va ordenar Lewenhaupt que segueixi el Vorskla fins al territori controlat pels tàtars. El matí de l'1 de juliol, el general Aleksandr Ménxikov amb una força russa de menys de 9.000 homes, principalment de cavalleria. Lewenhaupt volia evitar l'enfrontament amb els russos, i convocà un consell de guerra que decidí rendir-se als russos.
La capitulació contribuí significativament a la victòria russa a la Gran Guerra del Nord. El contingent principal de l'exèrcit suec deixà d'existir, deixant les defenses de l'Imperi Suec en una claríssima inferioritat numèrica. Estratègicament, Rússia podia passar a l'ofensiva mentre que per Suècia seria molt difícil alçar un nou exèrcit. El general Lewenhaupt fou empresonat i morí en captivitat a Rússia el 1719. Carles XII no feu res per alliberar-lo, i es retirà a Bender, que en aquell moment era part de l'Imperi Otomà.

## Referències

* ↑ Englund, Peter. Poltava, 1988, p.340-341. ISBN 91-7486-050-X.
# Cal Gorgo

Cal Gorgo és una obra historicista de Santa Cristina d'Aro (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Construcció que consta de planta baixa i dos pisos i coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana principal. Al seu voltant hi ha altres construccions menors afegides posteriorment. El pis superior té una galeria d'arcs de mig punt, sostinguts per pilars, dels quals els dels extrems es troben tapiats. Les obertures es distribueixen de manera simètrica, sent totes elles allindades excepte la porta principal, coronada per un arc rebaixat. Els murs són arrebossats.

## Història

A l'arc escarser de la porta d'accés hi ha la data 1867 i el nom "Vicente Aimerich".

## Referències

* 1 2 «Cal Gorgo». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2018].
# Vi de Madeira

El Madeira es considera un vi generós procedent de les illes Madeira de Portugal, aquest vi és famós tant pel seu ús com a beguda com pel seu ús a la cuina per elaborar diversos plats de la cuina portuguesa.

## Varietats cultivades

Les principals varietats cultivades de vi a Madeira són:
* La Tinta Negra Mole és la bàsica de la regió, es troba perfectament adaptada des del s. XVIII, i produeix tota la gamma de secs i dolços. És un híbrid de garnatxa i pinot negre.
* La Boal o en anglès Bual. Produeix vins semidolços i semisecs.
* La Malvasia. Fou el primer cep cultivat a l'illa i resistí les plagues del s. XVIII.
* La Verdelho, d'origen desconegut, pot presentar-se en varietat blanca o negra, tot i que la que s'utilitza és la blanca, utilitzada preferentment en vins semisecs.
* La Sercial és un cep que alguns relacionen amb el Riesling, a causa de la seva elevada acidesa.
Altres varietats que persisteixen mínimament a l'illa són: Terrantez, Bastardo (és el Trousseau francès), Caracol, Carao de Moca, Complexa, Deliciosa, Listrao, Malvasia Blanca, Moscatel Graudo, Rio-Grande, Triunfo i Valveirinho. Totes aquestes varietats són prefil·loxèriques i si es troben en alguna composició és a títol anecdòtic, excepte la Terrantez que tot i que està extinta a Madeira, sobreviu a l'illa de Porto Santo, i tot i que el govern portuguès realitza grans esforços per recuperar-la, sembla que per ara no ha tingut gaire èxit.)

## Referències

* ↑ (http://www.verema.com/articulos/724860-breve-introduccion-a-los-vinos-de-madeira

## Bibliografia

* Liddell, Alex (1998). "Madeira". Faber & Faber. ISBN 0-571-19096-0

## Enllaços externs

* Instituto da Vinha e do Vinho Arxivat 2009-04-21 a Wayback Machine. (portuguès)
* Madeira Wine Guide by Dr. Wolf Peter Reutter Arxivat 2018-10-18 a Wayback Machine. (anglès)
# Venereum

Venereum (de la deessa Venus) era un element dels antics apartaments privats romans que es trobaven particularment a Pompeia. Originalment es va interpretar com un apartament o habitació especialitzat dedicat a activitats sexuals. Es va trobar un venereum a la casa de Júlia Fèlix i un altre a la casa de Sal·lusti, tots dos a Pompeia. En aquesta darrera casa, el venereum era un jardí amb diverses estances separades.
Una inscripció llatina a la casa de Júlia Félix informa que «a la finca de Júlia Félix... un venereum», entre altres coses, estava «en lloguer per un termini de cinc anys continuats, del primer al sisè de l'idus d'agost». Es conjectura que l'abreviatura que l'acompanya SQDLENC significa «Si quis domi lenocinium exerceat ne conducito» (Que ningú qui tingui un prostíbul ho soliciti).
El venereum de la casa de Sal·lusti incloïa una cambra de dormitori, un triclini i un larari.

## Referències

* 1 2 3 Moormann, Eric. Pompeii's Ashes: The Reception of the Cities Buried by Vesuvius in Literature, Music, and Drama (en anglès), 2015, p. 50. ISBN 978-1-614-51873-0.
* 1 2 3 Dyer, Thomas Henry. Pompeii: Its history, buildings, and antiquities. An account of the destruction of the city, with a full description of the remains, and of the recent excavations, and also an itinerary for visitors (en anglès). Bell & Daldy, 1871, p. 69.

## Vegeu també

* Lupanar de Pompeia
* Popina
* Prostitució a l'antiga Roma
* Sexualitat a l'antiga Roma
# Veljko Paunović

Veljko Paunović (nascut el 21 d'agost del 1977 a Strumica, Macedònia, Iugoslàvia) és un futbolista serbi que ha desenvolupat part de la seva carrera esportiva a l'estat espanyol.

## Enllaços externs

* Entrevista a Veljko Paunović Arxivat 2009-09-05 a Wayback Machine.
# Cançoner català

El Cançoner català és un cançoner manuscrit fragmentari copiat a finals del segle xv, probablement a la dècada del 1460. Està decorat amb grans caplletres ombrejades i es va estructurar en tres seccions, una dedicada a Joan Berenguer de Masdovelles, una que coincideix amb una secció del Cançoner d'obres enamorades i un recull d'obra d'Ausias March. El recull de March està en una secció separada, cosa que significa que l'autor ja era considerat com a destacadament singular en el moment de l'elaboració del cançoner.

## Referències

* ↑ Anna Alberni. Dels trobadors a Ausiàs March: el patrimoni de la Biblioteca de Catalunya: Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. ohDigital, 9 juny 2017, p. 101–102.
# Túnel de l'Estret de Gibraltar

El Túnel de l'Estret de Gibraltar és un projecte ferroviari per la construcció d'un túnel a l'Estret de Gibraltar entre Espanya i el Marroc sota el mar Mediterrani, similar al túnel del canal de la Mànega entre el Regne Unit i França.
SNED i SECEG (Marroc i Espanya) són les dues empreses que estan elaborant el projecte que es va plantejar l'any 2007 a la comissió europea de Transports. Tot i que el projecte d'una infraestructura de connexió fixa entre els dos països es va iniciar el 1980 i des de 1996 es treballa en el projecte del túnel, descartant un pont. El febrer de 2023, després de la reunió bilateral d'alt nivell entre Espanya i el Marroc, els governs marroquí i espanyol van decidir rellançar el projecte del túnel ferroviari submarí sota l'estret de Gibraltar..

## Referències

* ↑ «El proyecto del túnel del Estrecho llegará en 2009 a manos de la UE en busca de apoyos» (en castellà). 20 minutos, 16-11-2008. [Consulta: 23 octubre 2010].
# Carlos Sousa Álvarez de Toledo

Carlos Sousa Álvarez de Toledo (València, 16 de novembre de 1862 - 1937) fou un militar i polític valencià, marquès de Sotelo. Ingressà a l'Exèrcit Espanyol el 1879, dins la branca de Marina, i va lluitar a les Filipines en la Guerra Hispano-estatunidenca (1898). Quan tornà fou traspassat a l'exèrcit de terra i nomenat Comandant Militar de Castelló, fins que el 1918 fou nomenat Comandant en cap de València. El 1924 passà a la reserva amb el grau de contralmirall.
Fou un dels militars que va donar suport la dictadura de Primo de Rivera, qui el va nomenar cap de la Unión Patriótica a València. El 1927 fou nomenat alcalde de València, i durant el seu mandat es va pavimentar l'avinguda del Regne de València, es va reformar l'edifici de l'Ajuntament i s'inauguraren els ponts de Natzaret i d'Aragó. Quan va caure la dictadura de Primo de Rivera va dimitir. Quan fou proclamada la Segona República Espanyola Manuel Azaña el va fer empresonar un temps.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.537. ISBN 9788495484802.
* ↑ Índex del Congrés dels Diputats
* Moviment nobiliari el 1936
# Carlos Suárez García-Osorio

Carlos Suárez García-Osorio (Aranjuez, Espanya, 23 de maig de 1986) és un jugador professional de bàsquet espanyol que juga a la posició d'aler..
La temporada 2012-13 es va proclamar campió de la Lliga ACB (Lliga ACB 2012/13) amb el Reial Madrid. Poc després, a l'agost de 2013, va firmar un contracte amb l'Unicaja Málaga per una temporada més una opcional.

## Referències

* ↑ Los campeones, uno a uno Arxivat 2013-06-24 a Wayback Machine.(castellà)
* ↑ Carlos Suárez completa el juego exterior del Unicaja Arxivat 2013-08-09 a Wayback Machine.(castellà)