OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Històries del laberint

Històries del laberint (迷宮物語, Mania-Mania: Meikyū Monogatari?), de vegades coneguda amb el nom anglès de Neo Tòquio, és un recull de tres curts animats de ciència-ficció, produït per l'estudi Madhouse al Japó el 1987. Aquests tres animes s'inspiren de novel·les de l'autor Taku Mayumura, i respectivament han estar realitzades per tres grans noms de l'animació: Rintarō, Yoshiaki Kawajiri i Katsuhiro Ōtomo. Ha estat doblada al català

## Argument

El recull està compost de tres històries, anomenades Labyrinthe (Labyrinth Labyrinth), El corredor (Hashiro Otoko) i Atureu el treball! (Koji chushi Meirei). A continuació el resum de cadascun d'ells.

### Labyrinthe

Aquest primer curt de Rintarō obre i tanca el recull. Sachi i el seu gat Cicéron es troben atrapats en un món fantàstic (inspirat en l'univers del circ) passant a través d'un estrany mirall. Un pallasso els convida llavors a seguir-lo en aquest univers poblat de criatures estranyes, abans d'enllaçar amb els dos curts següents.

### El corredor

Dirigit per Yoshiaki Kawajiri, aquest segon curt adopta un estil més fosc. En aquest univers, l'un dels esports més populars és una mena de carrera d'automòbils, on tots els cops són permesos. Zach és el campió indiscutible de la disciplina; està en efecte dotat de poders psiquics que li permeten guanyar les carreres amb facilitat. Però al final d'un últim gran premi, es torna com boig i intenta perseguir el seu doble.
Aquesta història s'enfoca en el costat psicològic, i recorda molt en aquest sentit la pel·lícula Rollerball.

### Atureu el treball!

Aquesta tercera part és la obra de Katsuhiro Ōtomo que explora el tema dels robots i de la tecnologia. En una societat tecnologicament avançada, Tsutomu Sugioka té com a missió aturar un antic projecte: l'edificació d'una immensa ciutat la construcció de la qual és totalment realitzada per robots. No obstant això, aquests últims refusen aturar el treball i segueixen la seva absurda tasca. Sugioka és llavors temptat d'arribar al cor del sistema per aturar la construcció.
Més pròxim de la ciència-ficció, Ōtomo lliura aquí una reflexió sobre la relació entre l'home i la màquina.

### Difusió

La pel·lícula ha estat difosa per primera vegada al Tōkyō International Fantastic Film Festival de 1987, abans de sortir al cinema al Japó el 1989.

## Referències

* ↑ Meikyû monogatari a IMDb
* ↑ esadir.cat. Històries del laberint. esadir.cat.
* ↑ manie Manie a Animint
* ↑ «Neo Tokyo». IMDb.
* 1 2 «Manie Manie / Harmageddon, Julien Bastide, chronicart.com, Les Editions Réticulaires». Arxivat de l'original el 2010-09-21. [Consulta: 28 juliol 2016].
* ↑ Manie Manie a manga-news.com
* ↑ Neo-Tokyo a Anime News Network
# Václav Smetáček

Václav Smetáček (Brno, 30 de setembre de 1906 - Praga, 18 de febrer de 1986) fou un director, compositor i oboista txec.
Va estudiar a Praga entre d'altres amb Jaroslav Křička, direcció amb Metod Doležil i Pavel Dědeček, musicologia, estètica i filosofia a la Universitat de Charles. Va ser el fundador i membre del Quintet de vent de Praga (1928), amb qui va interpretar, compondre i organitzar composicions per a aquesta. De 1930 a 1933, va ser membre de l'Orquestra Filharmònica de Txèquia, i de 1934 a 1943, va treballar a la ràdio txeca com a director d'orquestra i editor. Des de 1945, va treballar com a pedagog al Conservatori de Praga iAcadèmia d'Arts Escèniques de Praga.
Com a director de l' Orquestra Simfònica de Praga, va fer diverses novetats. Va ampliar el seu repertori amb música del segle XX i obres simfòniques vocals més grans (incloent-hi les de Reicha, Mozart, Cherubini, Dvořák, Foerster, Martinů, Orff, Kabeláč i Fišer). Des de 1938, actuà a l'estranger. Més tard, va ser convidat als molts centres importants de la música a Europa i a l'estranger. Es va dedicar principalment a la música de concert, però també va estudiar òperes. Va rebre molts premis per les seves creacions.

## Referències

* 1 2 3 Černušák, Gracián (ed.); Štědroň, Bohumír; Nováček, Zdenko (ed.) (1963). Československý hudební slovník II. M-Ž (in Czech). Prague: Státní hudební vydavatelství. p. 538.
# Molars

Molars és un antic poble, avui dia convertit en urbanització, del terme comunal del Voló, a la comarca del Rosselló, de la Catalunya Nord.
Està situat en el sector sud-est del terme comunal al qual pertany, a uns 3 quilòmetres al sud-est de la vila del Voló.
S'hi troba l'antiga església parroquial de Santa Margarida de Molars, i a partir de Molars es va edificar la urbanització de les Chartreuses du Boulou.

## Referències

* ↑ «Molars en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-08-09. [Consulta: 23 juny 2016].
Viccionari
# Rockwall

Rockwall és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 25.976 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rockwall tenia 17.976 habitants, 6.605 habitatges, i 5.158 famílies. La densitat de població era de 311,5 habitants per km².
Dels 6.605 habitatges en un 39,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,8% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 21,9% no eren unitats familiars. En el 18,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,68 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 30,9% entre 25 i 44, un 25,1% de 45 a 60 i un 9,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 65.411$ i la renda mediana per família de 75.121$. Els homes tenien una renda mediana de 55.370$ mentre que les dones 35.139$. La renda per capita de la població era de 29.843$. Aproximadament el 3,2% de les famílies i el 3,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rockwall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rockwall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Gilles Lemay

Gilles Lemay (24 de febrer de 1948, Leclercville, Quebec) és un bisbe catòlic, missioner i teòleg quebequès.
Va estudiar primer al seminari menor de Quebec i després el 1968 al seminari major. També obtingué una mestria en teologia a la Universitat Laval.
El 18 de juny del 1972 fou ordenat sacerdot per l'aleshores bisbe auxiliar del Quebec Mn. Laurent Noël.
Va estar els primers deu anys del seu ministeri pastoral com a vicari de la parròquia de Sant Eugeni a Vanier. Després fou secretari d'acollida a la regió pastoral Lotbinière-Bois-Francs. Del 1984 al 1999 fou successivament membre de l'equip diocesà, va pertànyer al grup de sacerdots enviats a les missions al Paraguai i fou pastor a Saint-Étienne-de-Beauharnois, Saint-Nicolas i Saint-Redentor.
L'11 de febrer del 2005 fou nomenat per Sa Santedat el Papa Joan Pau II com a bisbe auxiliar de l'arxidiòcesi del Quebec i com a bisbe titular de la Seu d'Eguga.
Va rebre la consagració episcopal el 10 d'abril del mateix any a mans del cardenal i aleshores arquebisbe metropolità Mn. Marc Ouellet, com a consagrador principal i com a co-consagrants l'auxiliar Mn. Jean-Pierre Blais i l'emèrit d'Amos Mn. Eugène Tremblay.
El 22 de febrer del 2011 fou nomenat pel Papa Benet XVI com a nou bisbe de la diòcesi d'Amos, substituint Eugène Tremblay, que hi renuncià per motius d'edat.
# Mari Jaia

Mari Jaia o Marijaia (del basc, Senyora de les Festes) és un personatge fictici, icona o símbol de la Setmana Gran de Bilbao (Aste Nagusia). Va ser dissenyada per la pintora i gravadora Mari Puri Herrero per encàrrec de la Comissió de Festes, presentada el 19 d'agost de 1978 després de cinc dies de treball.
Herrero va concebre aquest personatge com una dona d'aspecte tradicional basc, amb vestidures rurals i mocador al cap. El seu rostre és còmic, de trets prominents i rosat. En senyal d'optimisme i ball, porta els braços enlaire.
Seguint el disseny d'Herrero, cada any s'elabora un exemplar de Marijaia a gran escala, a la manera dels antics gegants i capgrossos. L'inici de les festes, el dissabte següent al 15 d'agost, el marca la lectura del pregó per part del pregoner/a i el llançament del txupin (coet) per part de la txupinera des d'un balcó de l'Arriaga Antzokia. Instants després apareix al balcó la gran Mari Jaia, que presidirà l'Aste Nagusia o Setmana Gran de Bilbao. L'últim dia és cremada a la plaça de l'Arriaga Antzokia, marcant el final de nou dies de festa, tot i que des de l'any 2009, la «crema de la Marijaia» no es fa a la plaça de l'Arriaga, sinó que és cremada mentre fa un passeig per la ria a manera de comiat.
Des de 1997, Mari Jaia té una cançó pròpia, anomenada «Badator Marijaia» (Ja arriba la Mari Jaia), composta per Kepa Junkera (música) i Edorta Jimenez (lletra).
El 2018, es va afegir a Mari Jaia adhesiu amb el missatge «EZ BETI DA EZ / NO ES NO» contra els atacs sexistes.

## Referències

* ↑ Ferrandez, Paco. «Marijaia 2018». YouTube, 18-08-2018.
* ↑ «2018ko Aste Nagusia, Eraso sexisten aurkako kanpaina» (en basc). www.bilbao.eus.

## Enllaços externs

* Gómez «Marijaia sube la cremallera a la Aste Nagusia» (en castellà). El Correo, 29-08-2011.
* Zubeldia, Sonsoles «Solo falta Marijaia» (en castellà). El País, 19-08-2011.
* «Marijaia badator!» (en basc). berria.info, 20-08-2011.
* «¡Marijaia!» (en anglès). thoughtsfrombarcelona.blogspot.pt, 22-08-2010.
* «Marijaia» (en castellà). www.bilbogayandless.org. Arxivat de l'original el 2013-04-17. [Consulta: 2 novembre 2019].
# Coll de Jou

«Coll de Jou (o Colldejou)» té aquests significats:
# Il contino

Il contino és un dibuix (aquarel·la sobre paper) de 56,3 × 39 cm realitzat per Marià Fortuny i Marsal a Roma el 1861, el qual es troba al Museu Nacional d'Art de Catalunya.

## Context històric i artístic

Tot i tractar-se d'un treball de pensionat, l'aquarel·la Il contino (feta després del seu primer viatge per terres marroquines) constitueix una de les produccions més virtuoses i emblemàtiques de la primera època d'activitat romana de Fortuny, ciutat a la qual s'havia traslladat l'any 1858, després d'haver estat becat per la Diputació Provincial de Barcelona, amb la finalitat que hi completés la seua formació artística. L'obra reflecteix una de les primeres aproximacions de Fortuny a la temàtica del gènere i inclou (amb motiu de la font situada al segon terme de la composició i localitzada en els jardins de la Villa Borghese) una referència a la cultura clàssica de la qual es nodreix el pintor en aquesta etapa formativa.
Fou una aportació de la Diputació de Barcelona l'any 1906.

## Descripció

El model posa amb un aire d'elegància afectada i distant, emfasitzant amb el seu gest altiu un cert orgull de nissaga que reforça una indumentària del segle xviii formada pel tern tradicional -casaca, armilla i camisa-, acompanyada del preceptiu espasí i la perruca empolvorada.
Les inequívoques facultats tècniques de Fortuny s'aprecien en la subtilesa amb la qual és capaç de recrear l'efecte de transparència cristal·lina de l'aigua que brolla de la boca d'un dels mascarons de la font, el contingut del qual es precipita fins al fons d'un petit estany.
Després de la mort del pintor, alguns autors van identificar l'aquarel·la amb el nou títol de Passeig pel jardí.

## Referències

* 1 2 Museu Nacional d'Art de Catalunya (català)
* 1 2 3 4 5 Francesc M. Quílez i Corella a Guia del Museu Nacional d'Art de Catalunya. Barcelona: MNAC, 2004. ISBN 8480431369. Pàgs. 316-317.

## Enllaços externs

* Historia del Arte (castellà)
* Pinterest
* Flickr
# Václav Pilař

Václav Pilař (pronunciació txeca: ​; nascut el 13 d'octubre de 1988) és un futbolista professional txec que juga d'extrem al Viktoria Plzeň. També ha estat seleccionat internacionalment per la República Txeca.

## Carrera de club

Pilař es va incorporar al Plzeň cedit pel Hradec Králové a l'inici de la temporada 2011-12 de la Primera Lliga Txeca.
Després de negar-se a signar un contracte amb el Plzeň el novembre de 2011, es va informar que Pilař havia signat un contracte amb el VfL Wolfsburg alemany. El gener de 2012, es va anunciar que Pilař s'uniria al VfL Wolfsburg a l'estiu, però que es quedaria a la República Txeca abans del torneig de la UEFA Euro 2012.
Es va lesionar l'estiu del 2012 i no va jugar cap partit amb el Wolfsburg durant la temporada 2012-13. L'estiu de 2013, Pilař es va incorporar al SC Freiburg cedit. Després d'haver estat baixa durant 14 mesos, Pilař va tornar a l'acció en un partit amistós d'octubre de 2013 amb el Friburg contra el Sandhausen de la 2. Bundesliga.

## Carrera internacional

Pilař va debutar a la República Txeca el 4 de juny de 2011. Va marcar el seu primer gol internacional sènior contra Montenegro als play-offs de classificació per a la UEFA Euro 2012 el novembre de 2011.
Va marcar el primer gol de la República Txeca en el seu primer partit de l'Eurocopa de la UEFA 2012 contra Rússia quan anava per 2-0. En el segon partit del torneig, Pilař va marcar el gol de la victòria en la victòria per 2-1 contra Grècia, i va ser nomenat millor jugador del partit.

## Referències

* ↑ «Jablonec odtajnil nové posily. Na Střelnici míří Pilař s Hrubým» (en txec). CNC, 09-07-2020 [Consulta: 9 juliol 2020].
* ↑ «Do SK Sigma míří Václav Pilař» (en txec). sigmafotbal.cz, 04-07-2018 [Consulta: 15 juliol 2018]. Arxivat 15 de juliol 2018 a Wayback Machine.
* 1 2 «Plzeň vyřadila z kádru Pilaře, záložník už se upsal Wolfsburgu» (en txec). idnes.cz, 27-11-2011 [Consulta: 27 novembre 2011].
* ↑ «Pilař přestoupí do Wolfsburgu v létě, přesto mu Plzeň nabídla smlouvu» (en txec). idnes.cz, 13-01-2012 [Consulta: 13 gener 2012].
* ↑ «Pilař teď už může v Hradci Kralové fandit fotbalistům Plzně» (en txec). idnes.cz, 01-06-2013 [Consulta: 31 agost 2014].
* ↑ «Freiburg loan Pilař from Wolfsburg». UEFA.com, 12-06-2013. [Consulta: 1r setembre 2014].
* ↑ «Návrat po zranění. Pilař si po čtrnáctiměsíční pauze zahrál zápas» (en txec). idnes.cz, 11-10-2013 [Consulta: 31 agost 2014].
* ↑ «Krásný gól, říkal Pilař. Jeho ránu loni odnesla Sparta, teď Černá Hora» (en txec). idnes.cz, 11-11-2011 [Consulta: 1r setembre 2014].
* ↑ «Russia 4 Czech Republic 1». BBC Sport, 08-05-2012. [Consulta: 11 juny 2012].
* ↑ «Perfect Pilař picks up Man of the Match prize». UEFA.com, 12-06-2012. [Consulta: 1r setembre 2014].

## Enllaços externs

* Václav Pilař - estadístiques internacionals al lloc web de l'Associació de Futbol de la República Txeca (txec)
* Václav Pilař - Estadístiques de la Lliga txeca de futbol a Fotbal DNES (txec)
* Václav Pilař at Guardian Football a Wayback Machine (archived 10 October 2012$^{[Datemismatch]}$)
# Montabon

Montabon és un municipi francès situat al departament del Sarthe i a la regió de País del Loira. L'any 2017 tenia 727 habitants.

## Demografia

El 2007 la població de fet era de 777 persones. Hi havia 320 famílies i 415 habitatges

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 443 persones, 312 eren actives i 131 eren inactives. Hi havia quinze establiments el 2007, 3 empreses de construcció, dues empreses de comerç i reparació d'automòbils, tres empreses d'hostatgeria i restauració, una empresa financera, cinc empreses immobiliàries i una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 hi havia 21 explotacions agrícoles que conreaven un total de 474 hectàrees. El 2009 hi havia una escola elemental integrada dins d'un grup escolar.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
# Rubén Pozo Prats

Rubén Pozo Prats (Barcelona, 21 de juliol de 1975) és un cantautor espanyol d'origen català.
És conegut per formar part durant una dècada del duet Pereza, que formava amb Leiva, del qual era el guitarrista i a vegades vocal, a més de lletrista i compositor. En el passat era un dels integrants de Buenas Noches Rose, amb qui gravà 3 CDs.
Encara que nasqué a Barcelona, va créixer al madrileny barri de l'Alameda de Osuna. Als 15 anys començà a tocar la guitarra, amb especial interès per les cançons de Roberto Iniesta (Extremoduro). Reconeix que els quatre primers discs li salvaren la vida quan era jove. Pel que fa a ser músic, al principi els seus pares no ho portaven amb tanta alegria.
El seu pare, auxiliar de vol comparteix la seva passió per la música i el seu germà produeix alguns dels videoclips, s'encarrega del disseny de discs i altres productes del grup.
Té un fill, Leo, nascut el 2006 de la relació amb Clara Téllez, cantant de Los Peces.
Lo que más és el títol del primer àlbum en solitari de Ruben. El primer senzill del disc s'anomena "Pegatina".

## Discografia
### Amb Pereza

* Pereza (2001)
* Algo para cantar (2002)
* Animales (2005)
* Aproximaciones (2007)
* Aviones (2009)

### En solitari

* Lo que más (2012)
* En marcha (2015)
* Habrá que vivir (2017)
* Mesa para dos (2019, juntament amb Lichis)

## Referències

* ↑ «Lo que más». [Consulta: 30 setembre 2012].
# Gilles Maignan

Gilles Maignan (Argenteuil, 30 de juliol de 1968) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 1995 i 2002. Els seus principals èxits esportius foren dues edicions del Campionat de França de ciclisme de contrarellotge i el Tour Down Under de 2000.
Des del 2007 treballa a l'Amaury Sport Organisation, empresa organitzadora, entre d'altres del Tour de França.

## Palmarès

* 1998
** Campió de França de ciclisme de contrarellotge
** Vencedor d'una etapa del Tour del Llemosí
* 1999
** Campió de França de ciclisme de contrarellotge
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi del Midi Libre
** Vencedor d'una etapa del Circuit des Mines
* 2000
** 1r al Tour Down Under
** Vencedor d'una etapa del Tour du Poitou-Charentes
* 2001
** 1r a l'À travers le Morbihan

### Resultats al Tour de França

* 1997. Abandona (14a etapa)
* 1999. 82è de la classificació general
* 2000. 81è de la classificació general
* 2001. 121è de la classificació general

## Referències

* ↑ Entrevista a Gilles Maignan Arxivat 2010-02-21 a Wayback Machine. a velo101.com
# Mari Jose Mendieta Iturraran

Mari Jose Mendieta Iturraran (Sant Sebastià, 1957). Llicenciada en Magisteri i història. Ha publicat l'obra Aitorrek bi ama ditu (Erein, 2004). L'obra explica les situacions que viu un nen que viu en un poble petit tenint dues mares.

## Referències

* ↑ «NorDaNor | EIZIE» (en anglès). [Consulta: 28 juny 2017].
* ↑ interaktiboa, 2011 iametza. «Euskal Idazleen Elkartea. Idazleak». Arxivat de l'original el 2017-03-25. [Consulta: 28 juny 2017].
# Coll de Jovell (Llo)

El Coll de Jovell, o de la Joberta, és una collada de muntanya situada a 1.744,4 m alt en el terme comunal de Llo, de la comarca de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord.
És a prop de l'extrem nord-est del terme, al sud-oest de la Coma de la Pica del Quer i al sud-est de la Carrerada, a l'est-nord-est del poble de Llo.

## Referències

* ↑ El Coll de Jovell en els ortofotomapes de l'IGN
# Hylodes glaber

Hylodes glaber és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* da Rocha, C.F., Van Sluys, M. & Gonçalves da Cruz, C.A. 2004. Hylodes glaber. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Hipogèusia

La hipogeusia és una capacitat reduïda de tastar coses (per tastar substàncies dolces, amarges, amarges o salades). La manca completa de gust es denomina ageusia. Entre les causes de la hipogèusia hi ha la quimioteràpia amb bleomicina, un antibiòtic antitumoral, així com la deficiència de zinc.
# Victor Kilasu Masamba

Victor Kilasu Masamba (Kinshasa, 22 de desembre de 1950 - 25 de juny de 2020) fou un futbolista de la República Democràtica del Congo de la dècada de 1970.
Fou internacional amb la selecció de futbol de la República Democràtica del Congo amb la qual participà a la Copa del Món de futbol de 1974.
Pel que fa a clubs, destacà a AS Dragons.

## Referències

* ↑ «RDC : Champion d'Afrique 1974 et mondialiste la même année, Victor Kilasu Massamba est décédé ce jeudi à Kinshasa» (en francès), 25-06-2020. [Consulta: 30 juny 2020].
* ↑ 1974 FIFA World Cup Germany Arxivat 2011-09-23 a Wayback Machine.
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-01-01. [Consulta: 18 octubre 2019].
* ↑ Victor Kilasu Masamba a National-Football-Teams.com (anglès)
# Mona aranya de cap bru

La mona aranya de cap bru (Ateles fusciceps) és un mico sud-americà que viu a Colòmbia, l'Equador i Panamà. És essencialment arborícola i s'alimenta principalment de fruita i fulles, però a vegades també menja ous i insectes. Mesura 40-60 cm de llargada i pesa 5-8 kg. Pot viure fins a 25 anys en llibertat (40 en captivitat). Està amenaçat per la fragmentació del seu hàbitat.
# Masia fortificada de Cucalón

La masia fortificada de Cucalón està ubicada al terme municipal d'Altura (Alt Palància), al País Valencià. Es tracta d'un conjunt d'habitatges protegits per una murada exterior i que donen a un únic pati interior. És un Bé d'Interés Cultural, amb codi d'identificació: 12.07.012-009, tal com consta en la Dirección General de Patrimoni Artístic de la Generalitat Valenciana.

## Història

La Masia de Cucalón és un exemple de construcció de cases rurals d'origen islàmic que es fortificaven per obtindre protecció, atès la llunyania dels centres urbans o de castells. El primer propietari del qual hi ha constància d'aquesta masia és de l'aragonés Fernando Gonzalo de Azagra. L'any 1539 va passar als dominis de la Cartoixa de Valldecrist, fins a la Desamortització de Mendizábal al segle xix. En aquest moment, cap 1835, la masia comptava amb "celler, corral de ramat, ventador, paller, era de trillar i uns 274 jornals de terres, panal i vinya". Aleshores, el recinte va ser comprat per un militar de l'exèrcit espanyol, i d'ací va ser adquirida pels actuals propietaris, la família Cerveró.

## Descripció

Es troba al 15 km de distància de la vila d'Altura, en el camí de la Murta. La masia conserva l'estructura original, anterior a la Cartoixa, destinada a combinar els finalitats agrícoles amb les defensives.
A l'interior hi ha una capella, la casa del masover, uns cellers i uns cups per a premsar el raïm i obtindre'n el vi. Precisament, el cultiu vinícola es va introduir arran de la influència dels cartoixans, junt el conreu de cereals i oliveres i l'explotació ramadera.
L'exterior està protegit per un mur sobre el qual es tanca la masia. Pel perímetre hi ha espitlleres per a la defensa del recinte.

## Referències

* ↑ URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=2564.
* ↑ http://www.cult.gva.es/dgpa/bics/Detalles_bics.asp?IdInmueble=1384
* 1 2 Castillos, Torres y Fortaleza de la Comunidad Valenciana. Levante, El Mercantil Valenciano.1995. Editorial Prensa Valenciana S.A. pag.201.
* ↑ Vidal Prades, Emma Dunia. "La Cartuja de Vall de Crist en el Fin Del Antiguo Régimen, Siglos XVIII-XIX". Universitat Jaume I. p.63
* 1 2 3 4 http://www.anuariosculturales.com/
* ↑ http://www.xn--castillosdeespaa-lub.es/es/content/masia-fortificada-de-cucalon

## Enllaços externs

* Fitxa de BIC