OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francis William Aston

Francis William Aston (Birmingham, Anglaterra 1877 - Londres 1945) fou un físic, químic i professor universitari anglès guardonat amb el Premi Nobel de Química l'any 1922.

## Biografia

Va néixer l'1 de setembre de 1877 a la ciutat de Birmingham. L'any 1903 va obtenir una beca per estudiar física i química a la Universitat de Birmingham, on es llicencià el 1908. El 1909 es va traslladar al Laboratori Cavendish de la Universitat de Cambridge, convidat per Joseph John Thomson.
Posteriorment va ser professor al Trinity College de Cambridge, i el 1921 fou nomenat membre de la Royal Society i el 1935 fou nomenat president del Comitè Atòmic Internacional.
Va morir el 20 de novembre de 1945 a la ciutat de Londres.

## Recerca científica

Inicià les seves investigacions al costat de Joseph John Thomson al Laboratori Cavendish, on treballà en la identificació dels isòtops del neó i va investigar les descàrregues elèctriques en tubs de baixa pressió. Després de la Primera Guerra Mundial va inventar un espectrògraf de masses que li va permetre descobrir i identificar, a causa de les diferències de massa, no menys de 212 dels 287 isòtops naturals en elements no radioactius.
El 1922 va ser guardonat amb el Premi Nobel de Química pel descobriment d'un gran nombre d'isòtops no radioactius mitjançant un espectògraf de masses.

## Reconeixements

En honor seu s'anomenà el cràter Aston de la Lluna.

## Enllaços externs

* «Francis William Aston» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Orestias robustus

Orestias robustus és una espècie de peix de la família dels ciprinodòntids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Perú.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Rasa de la Mosella

La rasa de la Mosella és un afluent per l'esquerra de la Ribera Salada.
Neix a 782 m d'altitud, a les obagues de Villaró, en un punt situat a 600 m a volt d'ocell al nord-est de la masia de Villaró. Durant tot el seu recorregut segueix la direcció est-oest. Cap a la meitat del seu recorregut passa pel sud de la masia de la Mosella, que s'alça dalt d'un turó que es troba un centenar de metres per damunt de la rasa i que li dona el nom i desguassa a la Ribera Salada a 550 m d'altitud, just després que aquesta hagi deixat enrere la urbanització del Pla dels Roures.
# Matriu de Vandermonde

Una Matriu de Vandermonde és, en àlgebra lineal, una matriu que presenta una progressió geomètrica a cada fila. Aquesta matriu rep el seu nom en honor del matemàtic francès del segle xviii Alexandre-Théophile Vandermonde.
Els índexs de la matriu de dimensió n×n estan descrits com $V_{i,j}=\alpha _{i}^{j-1}$ per tots els índexs i i j d'1 a n, per tant pot descriure's explícitament com:
    $V={\begin{pmatrix}1&\alpha _{1}&\alpha _{1}^{2}&\dots &\alpha _{1}^{n-1}\\1&\alpha _{2}&\alpha _{2}^{2}&\dots &\alpha _{2}^{n-1}\\1&\alpha _{3}&\alpha _{3}^{2}&\dots &\alpha _{3}^{n-1}\\\vdots &\vdots &\vdots &\ddots &\vdots \\1&\alpha _{n}&\alpha _{n}^{2}&\dots &\alpha _{n}^{n-1}\\\end{pmatrix}}$
o
    $V_{i,j}=\alpha _{i}^{j-1}\,$
per tot índex i i j. Com pot veure's, la primera columna està formada per uns (és a dir els nombres elevats a zero) i la segona columna està formada per una sèrie d'elements arbitraris (elevats a u). A la tercera columna hi ha els mateixos nombre elevats al quadrat, a la quarta elevats amb cub i a les següents columnes elevats a la potència de la columna anterior més u. D'aquesta manera, la columna n de la matriu té els nombres elevats a la potència n-1.

## Referències

* ↑ Roger A. Horn and Charles R. Johnson (1991), Topics in matrix analysis, Cambridge University Press. See Section 6.1.

## Vegeu també

* Determinant de Vandermonde
# Lunijianlaïta

La lunijianlaïta és un mineral de la classe dels silicats. El nom segueix els sistemes de nomenclatura xinesos i de l'IMA per als minerals estratificats regularment. Luni per al grup de la clorita, lian per la pirofil·lita i jian per a l'alternança de capes.

## Característiques

La lunijianlaïta és un silicat de fórmula química Li$_{0.7}$Al$_{6.2}$(AlSi₇O$_{20}$)(OH,O)$_{10}$. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1990. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2. És una interstratificació regular 1:1 de cookeïta i pirofil·lita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «09.EC - Fil·losilicats amb plans de mica, compostos per xarxes tetraèdriques i octaèdriques» juntament amb els següents minerals: minnesotaïta, talc, wil·lemseïta, ferripirofil·lita, pirofil·lita, boromoscovita, celadonita, txernikhita, montdorita, moscovita, nanpingita, paragonita, roscoelita, tobelita, aluminoceladonita, cromofil·lita, ferroaluminoceladonita, ferroceladonita, cromoceladonita, tainiolita, ganterita, annita, efesita, hendricksita, masutomilita, norrishita, flogopita, polilitionita, preiswerkita, siderofil·lita, tetraferriflogopita, fluorotetraferriflogopita, wonesita, eastonita, tetraferriannita, trilitionita, fluorannita, xirokxinita, shirozulita, sokolovaïta, aspidolita, fluoroflogopita, suhailita, yangzhumingita, orlovita, oxiflogopita, brammal·lita, margarita, anandita, bityita, clintonita, kinoshitalita, ferrokinoshitalita, oxikinoshitalita, fluorokinoshitalita, beidel·lita, kurumsakita, montmoril·lonita, nontronita, volkonskoïta, yakhontovita, hectorita, saponita, sauconita, spadaïta, stevensita, swinefordita, zincsilita, ferrosaponita, vermiculita, baileyclor, chamosita, clinoclor, cookeïta, franklinfurnaceïta, gonyerita, nimita, ortochamosita, pennantita, sudoïta, donbassita, glagolevita, borocookeïta, aliettita, corrensita, dozyïta, hidrobiotita, karpinskita, kulkeïta, rectorita, saliotita, tosudita, brinrobertsita, macaulayita, burckhardtita, ferrisurita, surita, niksergievita i kegelita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al sipòsit de pirofil·lita de Haikou, al comtat de Qingtian, a la província de Zhejiang (República Popular de la Xina). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Lunijianlaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r febrer 2020].
# Chiaravalle

Chiaravalle és un comune (municipi) de la província d'Ancona, a la regió italiana de les Marques, situat a uns 15 quilòmetres a l'oest d'Ancona. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 14.733 habitants.
Chiaravalle limita amb els següents municipis: Camerata Picena, Falconara Marittima, Jesi, Monte San Vito i Montemarciano.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 26 març 2020].
# Tupambaé

Tupambaé (guaraní: propietat de Déu) és una localitat de l'Uruguai, ubicada al sud-oest del departament de Cerro Largo. Aquesta població es troba a la vuitena secció departamental i té 1.000 habitants, segons les dades del cens del 2004.
El poble rep el seu nom del turó del mateix nom, d'origen guaraní, i que s'ubica a pocs quilòmetres del nucli urbà.
Evolució demogràfica (Font: Instituto Nacional de Estadística pàgina web) :
| 1963 | 1975 | 1985 | 1996 | 2004 |
| 1.067 | 1.125 | 1.037 | 974 | {{{5}}} |

## Referències

* ↑ (castellà) Lèxic del guaraní Arxivat 2010-07-01 a Wayback Machine.
* ↑ (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Graile

El graile és un instrument musical tradicional de vent occità fet de fusta (boix o banús) tot i que també se'l troba al litoral llenguadocià. És originari del sud del massís central, especialment de la Muntanya Negra i els Monts de Lacaune.
El graile té una forma cònica amb orificis laterals què el músic tapa o obre amb els seus dits per tocar les notes. Té una llargària d'uns 45 centímetres i compta amb sis forats. El seu registre és d'una octava i una sèptima. Al voltant de Besièrs, el seu registre és Re-Sol mentre que cap a l'est al país de Seta és més aviat Do-Fa, i en canvi a la Muntanya Negra és Si bemoll.

## Referències

* ↑ de Flagy, Jean. Li romans de Garin le Loherain (en francès). vol.1. Techener, 1833, p. 36.
* ↑ Folklore (en francès). Groupe audois d'études folkloriques, 1977, p. 5.
* ↑ «Le hautbois» (en francès). Danses et musiques de tradition populaire – Occitanie. La farandole biterroise. [Consulta: 3 febrer 2016].

## Vegeu també

* Gralla
* Dolçaina
# Francis William Pierce

Francis William Pierce (Belfast, Irlanda del Nord 21 de setembre 1915 - 19 de juliol de 1999) fou un hispanista irlandès.
Estudià amb Ignasi González i Llubera a Belfast i amb Federico de Onís Sánchez a Nova York. Fou professor de castellà a Liverpool (1939-40), al Trinity College de Dublín (1940-45) i a Sheffield (1953-80). És especialista en la literatura dels segles XV-XVII a la península Ibèrica. Participà en la fundació de l'Anglo-Catalan Society, de la qual fou el primer president (1955-1957). Fou també president de l'Association of Hispanists of Great Britain and Ireland (1971-1973) i de l'Asociación Internacional de Hispanistas. A més de breus estudis sobre Tirant lo Blanc, és autor de The Heroic Poem of the Spanish Golden Age (1947), d'una edició crítica de Luis de Camões: Os Lusíadas (1973), uns estudis crítics sobre Amadís de Gaula (1976) i altres sobre Diego de Hojeda, Bernardo de Balbuena, Alonso de Ercilla i Miguel de Cervantes.

## Referències

* ↑ «Francis William Pierce». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Francis William Pierce (1915-1999), Geoffrey W. Ribbans & E. C. Riley, A: Bulletin of Spanish Studies, Pages 239-244
* ↑ Memoir Francis William Pierce (1915-1999), Brian Tate
# Orestias tchernavini

Orestias tchernavini és una espècie de peix de la família dels ciprinodòntids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Perú.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 «Orestias tchernavini» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Quemper-Guézennec

Quemper-Guézennec (en bretó Kemper-Gwezhenneg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 1.018 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.356 | 1.235 | 1.180 | 1.103 | 1.029 | 1.018 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-2001 | Aimé Stéphan | Divers gauche |
| 2001- | Gilbert Le Vaillant | |

## Personatges il·lustres

* Pierre-Marie Lec'hvien, (1885-1944), escriptor en bretó, rector del municipi
* Armans Ar C'halvez
# Lluís Felip d'Orleans (IV duc d'Orleans)

Lluís Felip (Versalles, 12 de maig de 1725 - Castell de Sainte-Assise, 1785) fou el quart duc d'Orleans i el primer de Valois. Príncep de sang del Regne de França de la Casa d'Orleans amb el tractament d'altesa reial. Fou el quart duc d'Orleans.
Nascut al Palau de Versalles essent fill del duc Lluís d'Orleans i de la princesa Augusta de Baden-Baden. Lluís Felip que rebé el nom del seu pare i el seu avi, era net del duc Felip d'Orleans i de la princesa Francesca Maria de Blois per via paterna mentre que per via materna ho era del marcgravi Lluís Guillem de Baden-Baden i de la princesa Sibil·la Augusta de Saxònia-Lauenburg.
El 17 de desembre de l'any 1743 contragué matrimoni al Palau de Versalles amb la princesa Lluïsa Enriqueta de Borbó (1726-1759), filla de Lluís Armand de Borbó, Princep de Conti (1695-1727) i de Lluïsa Elisabet de Borbó (1693-1775). La parella tingué dos fills que arribaren a edat adulta:
* El duc Lluís Felip d'Orleans, nat a Saint-Cloud el 1747 i mort guillotinat el 1793 a París. Es casà amb la princesa Lluïsa Maria Adelaida de Borbó.
* La princesa Bathilde d'Orleans, nada a Saint-Cloud el 1750 i morta el 1822 a París. Es casà l'any 1770 a París amb el príncep Lluís Enric de Borbó, Príncep de Condé.
Titular del ducat de Chartres des del seu naixement, l'any 1725, i fins a la mort del seu pare, el duc Lluís d'Orleans, el 1751. Des de l'any 1751 fou conegut com a «Monsieur le Duc d'Orleans».
Membre de l'exèrcit francès, participà activament en l'exèrcit en el marc de la Guerra de Successió d'Àustria i especialment durant les campanyes de 1742, 1743, 1744 i a la batalla de Fontenoy (1745). L'any 1757 es retirà a la finca de Bagnolet on afavorir les representacions teatre i les societats de lletres.
L'any 1773 es casà en secret amb Charlotte Jeanne Beraud de La Haye de Riou, marquesa de Montesson "Madame de Montesson", dona amb una reputació intel·lectual molt elevada. El duc d'Orleans li regalà com a present de noces el Castell de Sainte-Assise on hi crearen un ambient intel·lectual i on rebien homes de cultura com la duquessa de Lauzun, la comtessa d'Egmont, el marquès de Lusignan, el marquès d'Osmond i de D'Alembert, Melchior Grimm, Pierre-Simon Laplace, el químic Claude Louis Berthollet, el compositor Pierre-Alexandre Monsigny, Carmontelle, entre d'altres.
Si bé Lluís Felip havia fet en el 1776 donació anticipada del Palau Reial al seu fill, Lluís Felip Josep II d'Orleans, conscient de la seva afició al joc, la donació excloïa expressament les obres d'art contingudes en el palau, la col·lecció Orleans.

## Referències

* ↑ Champierre i Sandoz, 1900, p. 444-445.

## Bibliografia

* Champierre, Victor; Sandoz, Gustave-Roger. Le Palais-Royal d'après des documents inédits (1629-1900) (pdf) (en francès). volum 1. París: Société de propagation des livres d'art, 1900.
# Chiasmocleis anatipes

Chiasmocleis anatipes és una espècie de granota que viu a l'Equador, el Perú i possiblement també a Colòmbia.

## Referències

* ↑ Coloma, L.A., Ron, S., Cisneros-Heredia, D., Icochea, J., Angulo, A.,Jungfer, K.-H. 2006. Chiasmocleis anatipes. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Trombó rovellat

El trombó rovellat (originàriament de l'anglès, rusty trombone) és un acte en el qual un home es posa dret amb els genolls lleugerament flexionats, l'esquena lleugerament inclinada endavant i els peus separats almenys amb la mateixa amplada que l'esquena, exposant el seu anus, mentre que una altra persona s'agenolla darrere seu i li fa un anilingus mentre passa la mà per sota els testicles o al voltant del cos per a agafar el penis i moure’l rítmicament, imitant els moviments d'un músic que toca el trombó.
L'acte es defineix per l'orientació física dels qui ho practiquen, la combinació de l'anilingus amb l'estimulació manual i la semblança de l'esfínter amb l'embocadura d'un trombó, tot i que hi ha altres posicions i variacions possibles.

## Referències

* ↑ «Trombó rovellat» (Consulta terminològica sobre l'adaptació al català de rusty trombone). TERMCAT, 16-05-2023. [Consulta: 16 maig 2023]. «'Trombó rovellat' és la traducció literal de l'anglès que documentem en català. És la forma en ús paral·lelament també en espanyol, 'trombón oxidado', o en francès, 'trombone rouillé'.»
* 1 2 Tate, Jordan. (January 9, 2007) The Contemporary Dictionary of Sexual Euphemisms. Publisher St. Martin's Press ISBN 0-312-36298-6
* ↑ Sex Dictionary. (2007) Sex Words Defined and Explained: R. Arxivat 2007-07-17 a Wayback Machine.
Viccionari
# Montoliu (Erau)

Montoliu (en francès Montoulieu) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Opsariichthys hieni

Opsariichthys hieni és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1863. Systema Cyprinoideorum revisum. Neder. Tijdschr. Dierk. v. 1. 187-218.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Quemado

Quemado és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 243 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Quemado tenia 243 habitants, 81 habitatges, i 64 famílies. La densitat de població era de 781,9 habitants/km². 87% dels ciutadans són d'origen hispà.
Dels 81 habitatges en un 40,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,7% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 19,8% no eren unitats familiars. En el 16% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,42.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 23,9% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 18,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,4 homes.
La renda mediana per habitatge era d'11.576 $ i la renda mediana per família d'11.957 $. Els homes tenien una renda mediana d'11.818 $ mentre que les dones 25.000 $. La renda per capita de la població era de 7.099 $. Aproximadament el 48,6% de les famílies i el 51,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Quemado». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Quemado». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Microgobius carri

Microgobius carri és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Carolina del Nord i l'est del Golf de Mèxic fins a les Petites Antilles.

## Referències

* ↑ Poey F. 1876. Enumeratio piscium cubensium (Parte Segunda). An. Soc. Esp. Hist. Nat. Madrid v. 5. 131-176 (3 maig) 177-218 (4 Oct.).
* ↑ «Microgobius carri». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Robins, C.R. i G.C. Ray 1986. A field guide to Atlantic coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston.

## Bibliografia

* Birdsong, R.S., 1981. A review of the gobiid fish genus Microgobius Poey., Bull. Mar. Sci., 31(2):267-306.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lluís Fernàndez

Lluís Fernàndez és el nom dels següents personatges:
* Lluís Fernández Cabello (Barcelona, 1883 - Sabadell, 1940), músic i compositor de sardanes
* Lluís Fernàndez i López (Sabadell, 1943), estudiós de la història de Sabadell i el rodal
* Lluís Fernàndez i Alà (Barcelona, 1967), empresari
* Lluís Fernàndez González (València, 1945), director de cinema, escriptor, periodista, crític literari i promotor cultural
# Chiasmocleis atlantica

Chiasmocleis atlantica és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Peixoto, O.L. & Carnaval, A.C. 2004. Chiasmocleis atlantica. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Tsyrma (cràter)

Tsyrma és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 7,8 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim buriat, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Tsyrma». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Montoliu (Aude)

* Per a altres significats, vegeu «Abadia de Montoliu».
Montoliu (francès: Montolieu) és un municipi del departament de l'Aude a la regió francesa d'Occitània. Des de l'any 2012, forma part de la "Fédération des villes, des cités du livre en France". És doncs una de les nou viles del llibre de França.

## Referències

* ↑ «Fédération des villes, cités et villages du livre en France» (en francès). Arxivat de l'original el 2020-01-03. [Consulta: 4 gener 2020].

## Vegeu també

* Abadia de Montoliu.
* Vila del llibre.
# Histona H2B

La histona H2B és una de les 5 principals histones implicades en l'estructura de les cromatines de les cèl·lules eucariotes. Amb un domini globular principal, disposa d'una llarga cua N terminal que l'involucra en l'estructura dels nucleosomes.
# Raúl Alonso Jiménez Rodríguez

Raúl Alonso Jiménez Rodríguez (5 de maig de 1991) és un futbolista professional mexicà, internacional amb la selecció mexicana.
Ha jugat a l'Atlético de Madrid i al SL Benfica portuguès i a la selecció de Mèxic.

## Referències

* ↑ «Raúl Jiménez».
* ↑ mediotiempo.com
* ↑ «Raúl Jiménez stats». ESPN FC.
* ↑ Raúl Alonso Jiménez Rodríguez, fitxa a ForaDeJogo
Raúl Jiménez amb Mèxic - plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Mèxic – Copa del Món de futbol 2014
1 Corona •
2 Rodríguez •
3 Salcido •
4 Márquez •
5 Reyes •
6 H. Herrera •
7 Layún •
8 Fabián •
9 Jiménez •
10 dos Santos •
11 Pulido •
12 Talavera •
13 Ochoa •
14 Hernández •
15 Moreno •
16 Ponce •
17 Brizuela •
18 Guardado •
19 Peralta •
20 Aquino •
21 Peña •
22 Aguilar •
23 Vázquez •
Seleccionador: M. Herrera
Selecció de futbol de Mèxic – Copa del Món de futbol 2018
1 Corona •
2 Ayala •
3 Salcedo •
4 Márquez •
5 Gutiérrez •
6 J. dos Santos •
7 Layún •
8 Fabián •
9 Jiménez •
10 G. dos Santos •
11 Vela •
12 Talavera •
13 Ochoa •
14 Hernández •
15 Moreno •
16 Herrera •
17 Je. Corona •
18 Guardado  •
19 Peralta •
20 Aquino •
21 Álvarez •
22 Lozano •
23 Gallardo •
Seleccionador: Osorio
Selecció de futbol de Mèxic – Copa del Món de futbol 2022
1 Talavera •
2 Araujo •
3 Montes •
4 E. Álvarez •
5 Vásquez •
6 Arteaga •
7 Romo •
8 Rodríguez •
9 Jiménez •
10 Vega •
11 Funes Mori •
12 Cota •
13 Ochoa •
14 Gutiérrez •
15 Moreno •
16 Herrera •
17 Pineda •
18 Guardado (c) •
19 Sánchez •
20 Martín •
21 Antuna •
22 Lozano •
23 Gallardo •
24 Chávez •
25 Alvarado •
26 K. Álvarez •
Seleccionador: Martino :