OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Yakovkin (cràter)

Yakovkin és un cràter d'impacte que es troba molt a prop de l'extrem sud-oest de la Lluna. Està situat a nord-oest del cràter Pingré, i va ser designat Pingré H abans que la UAI adoptés el seu nom actual. La proximitat d'aquest cràter a llimbs li dona una aparença en escorç, obstaculitzant la seva observació des de la Terra.
* Localització de Yakovkin (part esquerra de la imatge)
* Fotografia de la missió Lunar Reconnaissance Orbiter
La vora irregular d'aquest cràter té una forma poligonal en lloc de formar un cercle simple. El sòl interior ha estat inundat per la lava, deixant una paret interna relativament petita. Gairebé no té trets distintius, amb només uns pocs cràters petits que marquen la superfície. El terreny circumdant sembla haver estat regenerat per la lava, i està marcat tan sols per cràters petits o poc profunds. El terreny més a nord-est és considerablement més accidentat i desigual.
El cràter es troba dins de la Conca Mendel-Rydberg, una depressió de 630 km d'ample creada per un impacte en el període Nectarià.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Yakult

Yakult és un iogurt probiòtic produït mitjançant la fermentació d'una mescla de llet desnatada i sucre amb un bacteri especial, Lactobacillus casei. Tenint en compte que la L. casei Shirota es troba naturalment en el sistema digestiu, Yakult es considera beneficiós per a la salut intestinal. Té un sabor cítric natural.
El seu nom deriva de jahurto, una forma arcaica de l'Esperanto per a iogurt (la paraula moderna és jogurto).
Yakult fou inventat el 1935 al Japó pel pediatre de la Universitat de Kyoto, Minoru Shirota, qui havia estat desenvolupant-ne el ferment des de 1930. El 1955 fundà Yakult Honsha Co., Ltd. (株式会社ヤクルト本社, Kabushiki-gaisha Yakuruto Honsha) (TYO 2267) per a comercialitzar la seva beguda. Des de llavors, Yakult ha presentat a més una línia de begudes pel mercat japonès que conté el bacteri Bifidobacterium i ha utilitzat la seva investigació en lactobacilli en el desenvolupament de cosmètics. Recentment, Yakult Honsha ha jugat un rol més important en el desenvolupament d'una droga utilitzada a quimioteràpia, irinotecan (Camptosar, CPT-11).
Actualment Yakult es comercialitza a 29 països i en diferents formats: a Austràlia i Europa, Yakult es ven en ampolles de 65 ml; als Estats Units i Mèxic, de 80 ml, mentre que a Taiwan i Xina, de 100 ml.

## Ingredients

Standard Yakult (excloent varietats com el Yakult Light) conté:
* Sucre (sacarosa)
* Llet descremada en pols
* Glucosa
* Sabors naturals
* Lactobacillus casei
* Aigua

## Referències

* ↑ «Quin és l'origen del nom Yakult?». Arxivat de l'original el 2008-09-20. [Consulta: 12 setembre 2008].
* ↑ «Reta Vortaro - jogurto». Arxivat de l'original el 2005-11-25. [Consulta: 12 setembre 2008].
* ↑ «Perfil de la Companyia Yakult: Divisió Farmacèutica». Arxivat de l'original el 2008-10-25. [Consulta: 12 setembre 2008].
* ↑ «Yakult Europa». Arxivat de l'original el 2007-01-05. [Consulta: 12 setembre 2008].
* ↑ Yakult Estats Units
* ↑ «Yakult Austràlia - Què és Yakult?». Arxivat de l'original el 2007-01-01. [Consulta: 12 setembre 2008].
* ↑ Yakult Taiwan
* ↑ «Yakult Austràlia - Informació Nutricional». Arxivat de l'original el 2008-09-15. [Consulta: 12 setembre 2008].

## Vegeu també

* Quefir de llet

## Enllaços externs

* Lloc web europeu de Yakult
# Xarxet de Madagascar

El xarxet de Madagascar (Anas bernieri) és un petit ànec endèmic de Madagascar que actualment habita únicament en llacs i aiguamolls de la costa oest.

## Referències

* ↑ IUCN «Anas bernieri» (en anglès). The IUCN Red List of Threatened Species. BirdLife International, 31-08-2022. DOI: 10.2305/iucn.uk.2022-2.rlts.t22680252a196544442.en.
# Francis Robbins Upton

Francis Robbins Upton (Peabody, 26 de juliol de 1852 - Orange, 10 de març de 1921) va ser un matemàtic i enginyer estatunidenc que va ser un dels principals enginyers de Thomas Alva Edison.

## Vida i Obra

Upton va estudiar a la Phillips Academy d'Andover (Massachusetts) i al Bowdoin College de Brunswick (Maine) en el qual es va graduar el 1875. Els dos anys següents va estar a la universitat de Princeton on va obtenir el 1877 el primer master en ciències atorgat per aquesta universitat. Finalment, va continuar estudis a la universitat de Berlín sota la direcció de Hermann von Helmholtz el curs 1877-78.
Quan Edison, qui tenia fàbriques a Europa, va demanar Helmholtz que li recomanés algú per treballar amb ell com assistent científic, Helmholtz no ho va dubtar i li va recomanar Upton. Edison, malgrat la molta desconfiança que tenia en els titulats universitaris, va contractar Upton per dirigir el laboratori de Menlo Park (Nova Jersey). Quan es va establir la Edison Lamp Work (fàbrica de bombetes) el 1880, Upton va passar a ser el seu director general, càrrec que va mantenir fins al 1894 en que va deixar la companyia.
Però quatre anys més tard, es tornava a associar amb Edison en la New Jersey & Pennsylvania Concentrating Works, una fàbrica que aprofitava les sorres sobreres de la mineria per a la fabricació de ciment. Es va retirar el 1911, però va mantenir la seva participació en l'empresa.
El febrer del 1918, quan es van reunir per primer cop els Edison Pioneers, Upton en va ser nomenat el president.
Upton va ser el creador de les taules de constricció per a posar en pràctica un invent. Recents investigacions, també l'acrediten com l'autèntic inventor dels sistemes d'enllumenament.

## Referències

* ↑ O'Connor & Robertson, MacTutor History of Mathematics.
* ↑ Jehl, 1938, p. 156.
* ↑ Cabane i Pollack, 2017, p. 96-97.
* ↑ Hargadon i Yellowlees, 2001, p. 481.

## Bibliografia

* Cabane, Olivia Fox; Pollack, Judah. The Net and the Butterfly: The Art and Practice of Breakthrough Thinking (en anglès). Penguin Random House, 2017. ISBN 9781591847199.
* Hargadon, Andrew B.; Yellowlees, Douglas «When Innovations Meet Institutions: Edison and the Design of the Electric Light» (en anglès). Administrative Science Quarterly, Vol. 46, Num. 3, 2001, pàg. 476-501. DOI: 10.2307/3094872. ISSN: 0001-8392.
* Jehl, Francis. Menlo Park Reminiscences (en anglès). Edison Institute, 1938. ISBN 9781494109172.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Francis Robbins Upton» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* «Francis Robbins Upton». Encyclopædia Britannica, 2018. [Consulta: 8 abril 2018]. (anglès)
# Mato-Topé

Mato-tope (també conegut com a Ma-to-toh-pe o Four Bears, de mato "ós" i tope "quatre") (c.1795 - 30 de juliol de 1837) fou el segon cap de la tribus dels mandans conegut pels europeus com a "Four Bears" (Quatre Ossos), un nom que es va guanyar després de carregar contra els assiniboines durant la batalla amb la força de quatre ossos.

## Biografia

Quatre Ossos va viure en la primera meitat del segle xix a la part superior del riu Missouri en el que avui és Dakota del Nord. Quatre Ossos era un tema favorit dels artistes, ja que fou pintat per George Catlin i Karl Bodmer.
Entre el seu poble que era un guerrer valent, famós per haver matat un cap xeiene en combat cos a cos. Es va fer amic de l'artista Karl Bodmer en 1833 i es va convertir en cap a l'any 1836. Per aquell temps una epidèmia de verola epidèmia va aniquilar la majoria de la tribu; van quedar 125 supervivents, d'una població anterior de 1.600. Va morir el 30 juliol de 1837 després de patir de verola, portada a la seva tribu pels blancs.
Després de la seva mort, la seva esposa i els seus fills també van morir de la malaltia, i com va registrar en el seu últim discurs als arikares i hidatses (dues tribus veïnes) va denunciar que l'home blanc, a qui prèviament havia tractat com un germ, havia portat deliberadament la malaltia al seu poble. Quatre Ossos va lamentar que en la seva mort el seu rostre estaria ple de cicatrius tan lletges que fins i tot els llops s'apartarien d'ell. La verola va acabar amb més del 80 per cent de la població mandan en només uns mesos, i que no eren l'única tribu que va patir de la malaltia. Molts creien que va morir de la verola, però George Catlin va afirmar que es va deixar morir de fam a causa de la pena per la mort de tota la seva famílial.
Un descendent seu és Edward Lone Fight.

## Referències

* ↑ Robert Blaisdell ed., Great Speeches by Native Americans, p. 116.

## Bibliografia

David M. Jones, Brian L. Molyneaux. Mythology of the American Nations. London. Anness Publishing Ltd 2001, 2009. ISBN 978-1-84477-316-9, 53. lpp.

## Enllaços externs

* "Famous Indians, page 3" at axel-jacob.de, URL accessed 03/11/06 Arxivat 2006-02-15 a Wayback Machine.
* Mandans Arxivat 2008-05-11 a Wayback Machine.
# El Buixaus

El Buixaus és una masia habilitada pel turisme rural d'Arbúcies (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La casa del Buixaus és un edifici de dues plantes amb vessants a laterals i cornisa catalana. Està formada per un conjunt de dependències que la fan complexa. Ha estat restaurada modernament preservant alguns dels elements originals. Les obertures són rectangulars i a la façana principal, la porta té llinda recta de pedra monolítica, com la finestra del damunt. Pel que fa a les altres obertures de la façana són amb llinda de fusta i envoltades de rajol. Cal destacar l'escala que dona accés a l'entrada principal, formada amb la mateixa pedra del terra. Els interiors de l'edifici estan totalment reformats per a les necessitats actuals, ja que s'ha convertit en una casa de turisme rural.
L'edifici principal, està envoltat d'altres cossos de diferents nivells però seguint la mateixa tipologia, amb obertures rectangulars, algunes envoltades en pedra d'altres amb rajol i llinda de fusta.
Prop de la casa hi trobem el porxo, el galliner, una piscina i la bassa. També hi ha un arbre declarat Càdec monumental per la Generalitat de Catalunya l'any 1991.

## Història

Apareix documentada en el Cadastre de 1800 i seguidament en el llistat de les cases de pagès del rector elaborat al 1826.
Documentada en el mapa de Juli Serra de 1890.
En el padró de 1883 hi consta una família de cinc membres, en el de 1940 hi consten tres habitants.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «El Buixaus». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2017].
# Subitza

Subitza és un consell de Navarra pertanyent al municipi de Galar. La seva població el 2014 va ser de 191 habitants (INE).
La localitat compta amb un club de futbol, el Club Esportiu Subitza, que disputa els seus partits al camp de futbol d'herba artificial situat als afores del poble denominat Sotoburu.

## Comunicacions

Eskualdeko Hiri Garraioa/Transport Urbà Comarcal :
| Taxi Iruñerria |||
| Zona | B |
| Estaciones | |

## Enllaços externs

* Subitza - Govern de Navarresa - Dades de municipis i consells.
# Abbans-Dessous

Abbans-Dessous és un municipi francès que es troba al departament del Doubs i de la regió de Borgonya - Franc Comtat. El 2019 tenia 252 habitants.

## Referències

* ↑ «Doubs (France): Arrondissements & Communes - Population Statistics» (en anglès), 29 desembre 2021. [Consulta: 10 juliol 2022].
# Farlowella gracilis

Farlowella gracilis és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca superior del riu Amazones.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eigenmann, C. H. i L. Vance 1917: Some species of Farlowella. Annals of the Carnegie Museum v. 11 (núms. 1-2): 297-303, Pls. 29-31.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Retzer, M. E. i L. M. Page 1997: Systematics of the stick catfishes, Farlowella Eigenmann & Eigenmann (Pisces, Loricariidae). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 147: 33-88.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Luciano Vassalo

Luciano Vassalo (Asmara, 15 d'agost de 1935 - Ostia, 16 de setembre de 2022) fou un futbolista eritreu de la dècada de 1960.
Fou internacional amb la selecció de futbol d'Etiòpia. Pel que fa a clubs, destacà a Saint-George SA juntament amb el seu germà Italo.

## Referències

* ↑ Owsianski, Jaroslaw. «World Cup 1962 - Goal Scorers». RSSSF. [Consulta: 22 juny 2009].
* ↑ «African Nations Cup: How It All Began». This Day Online. Arxivat de l'original el 2003-05-23. [Consulta: 22 juny 2009].
* ↑ Interview of Luciano Vassalo about his life (in Italian)
# El Español

«El Español» té aquests significats:
# Línia evolutiva de Psyduck

Aquesta línia evolutiva de Pokémon inclou Psyduck i Golduck.

## Psyduck

Psyduck és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus aigua i evoluciona a Golduck.

## Golduck

Golduck (ゴルダック, Gorudakku) és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak.
És un gran ànec bípede, amb pell blava i poderosa cua. També té cames i braços forts per nedar, i té una joia vermella al seu front que està connectada als seus poders telequinètics.

### Característiques

Golduck viu en llacs i en rius, ocasionalment es pot veure també en aigües costaneres. Els Golduck són excel·lents nedadors, sobresortint dels millors atletes humans a causa de les seves mans i cames amb membranes semblants a les de les granotes. La gemma al seu front brilla quan utilitza els seus poders psíquics i quan neda a màxima velocitat, el que suggereix que algunes vegades utilitza els seus poders per nedar.
A causa del seu color blau i les membranes entre els dits de les seves mans i dels seus peus, els Golduck són de vegades confosos pels monstres mitològics japonesos, els Kappa (la font d'inspiració real de Golduck).
Els maldecaps que sofreix la seva forma preevolucionada Psyduck, no molesten al Golduck, el qual té control total dels seus formidables poders mentals.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Psyduck a Bulbapedia (anglès)
* 1 2 «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial de Pokémon
* Psyduck a Bulbapedia (anglès)
* Golduck a Bulbapedia (anglès)
Espècies de Pokémon :
# Wellsburg (Nova York)

Wellsburg és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 631 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wellsburg tenia 631 habitants, 243 habitatges, i 164 famílies. La densitat de població era de 427,4 habitants per km².
Dels 243 habitatges en un 32,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,4% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 32,1% no eren unitats familiars. En el 27,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 26,1% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 17% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.135 $ i la renda mediana per família de 40.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.000 $ mentre que les dones 18.594 $. La renda per capita de la població era de 17.426 $. Entorn del 10,9% de les famílies i el 13,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wellsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wellsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Félix Le Couppey

Félix Le Couppey (París, 14 d'abril de 1811 - 4 de juliol de 1887) fou un pianista francès.
Fou deixeble de Pradher i de Dourlen, i ja als disset anys se'l nomenà professor auxiliar del Conservatori de París, on tingué alumnes com Cecile Chaminade o Henri Hippolyte Potier. Després ho fou de l'Escola Politècnica. El 1837 aconseguí en propietat la càtedra d'harmonia del Conservatori. El 1848 substituí a Henri Herz, que llavors viatjava per Amèrica.
Es retirà de l'ensenyança per xacres en la seva salut el 1885, malgrat que sempre treballà. Havent aconseguit durant els seus estudis dos primers premis: un de piano i un altre d'harmonia. Publicà: De l'enseignement du piano (1865), Ecole du mécanisme du piano, etc.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia Espasa. 46. Espasa, p. 1038. ISBN 84-239-4546-4.
# Sorin Cîmpeanu

Sorin Mihai Cîmpeanu (Bucarest, 18 d'abril de 1968) és un polític romanès, actual Ministre d'Educació. Té el títol d'Enginyer Agrònom i va ser rector de la Universitat de Ciències Agronòmiques i Medicina Veterinària de Bucarest.

## Govern Porta

Sense estar afiliat a cap partit polític, el desembre de 2014 va entrar a formar part del gabinet de Victor Ponta com a Ministre d'Educació. Després d'un escàndol, Ponta va haver de dimitir el novembre de 2015 i el President Klaus Iohannis va nomenar Sorin Cîmpeanu com a Ministre de l'Interior i Primer Ministre de manera interina.
Després del seu nomenament, Cîmpeanu va assegurar als inversors i creditors que «Romania és i ha de seguir sent un factor d'estabilitat». També va dir al poble romanès que la confiança en el país depenia de que es mantingués una economia equilibrada. Així mateix, va indicar que el govern interí continuaria treballant en preparar els nous pressupostos del país per 2016, a pesar de no estar facultat per a aprovar noves lleis.
Va ocupar els càrrecs durant dues setmanes, fins a la tria de Dacian Cioloș com a nou Primer Ministre el 17 de novembre.

## Legislatura 2016-2020

Cîmpeanu es va afiliar a l'Aliança de Liberals i Demòcrates (ALDE) i va obtenir un mandat com a diputat a la circumscripció de Bucarest en les eleccions parlamentàries de 2016.
El 2017 va deixar ALDE i va co-fundar el partit Pro Romania, juntament amb l'exprimer ministre Victor Ponta. Després d'alguns desacords amb ell, el desembre de 2019 deixa Pro Romania i el gener de 2020 s'uneix al Partit Nacional Liberal.

## Eleccions de 2020

Formant part de les llistes del PNL, va obtenir el mandat de senador al districte electoral de Bucarest a les eleccions parlamentàries de 2020 i va ser nomenat ministre d'Educació en el govern de Florin Cîțu.

## Referències

* 1 2 «The Cabinet of Ministers». Govern de Romania.
* 1 2 «Sorin Cîmpeanu, numit premier interimar - fişă biografică» (en romanès). AgerPres, 05-11-2015. Arxivat de l'original el 2021-08-30. [Consulta: 18 setembre 2021].
* ↑ «Romania appoints new interim PM after deadly nightclub fire». Gulf News, 05-11-2015. [Consulta: 18 setembre 2021].
* ↑ «Romania’s President Picks Dacian Ciolos as New Prime Minister». The New York Times, 10-11-2015. [Consulta: 18 setembre 2021].
* ↑ «Un partid se declara dezamagit de liberali dupa ce i au primit in randurile lor pe sorin cimpeanu si daniel constantin» (en romanès). Mediafax, 06-01-2020. [Consulta: 18 setembre 2021].

## Enllaços externs

* Sorin Mihai Cîmpeanu Arxivat 2015-10-26 a Wayback Machine. a gov.ro (romanès)
Càrrecs públics :
| Precedit per: Victor Ponta | Primer Ministre de Romania 2015 | Succeït per: Dacian Cioloș |
# Villereau (Nord)

Villereau és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 747 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 552 | 593 | 605 | 634 | 663 | 701 | 747 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | André Frehaut | PS |