OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Juan José Díaz Galiana

Juan José Díaz Galiana, més conegut com a Juanjo Díaz, (Ciudad Real, 8 de gener de 1949 - Terrassa, 6 de desembre de 2017) fou un entrenador de futbol castellanomanxec format esportivament a Catalunya.

## Trajectòria

Juanjo Díaz destacà a les categories inferiors del RCD Espanyol i al CE L'Hospitalet, quan el club del Llobregat era filial espanyolista durant la temporada 1988-1989. La següent temporada es feu càrrec de l'Espanyol en substitució de Benet Joanet quan el club jugava a segona divisió. Díaz assolí l'ascens després d'eliminar el CD Málaga de Juanito en l'eliminatòria de promoció decidida per penals. Retornà a la banqueta de l'Espanyol el 1993, substituint José Manuel Díaz Novoa amb la intenció de salvar l'equip del descens, fita que no assolí.
A més va entrenar entre d'altres el CFJ Mollerussa, Palamós CF, Reial Valladolid, SD Huesca, UE Cornellà, Andorra CF o CD Badajoz.

## Referències

* ↑ «Mor als 68 anys l'exentrenador de l'Espanyol Juanjo Díaz». 324.cat, 06-12-2017 [Consulta: 6 desembre 2017].
* ↑ «Mor als 68 anys Juanjo Díaz, extècnic de l'Espanyol». Diari Ara, 06-12-2017 [Consulta: 6 desembre 2017].
* ↑ «Juanjo Díaz Galiana». estadium.ya.com. [Consulta: 20 gener 2012].

## Enllaços externs

* Entrenadors del RCD Espanyol Arxivat 2009-02-25 a Wayback Machine.
* Perfil a BDFutbol
# Juan José Expósito Ruiz

Juan José Expósito Ruiz, conegut futbolísticament com a Juanjo (nascut el 28 d'octubre de 1985 a Santander), és un futbolista que juga actualment al Córdoba CF.
# Cicle CNO

El cicle CNO (carboni-nitrogen-oxigen) és una de les dues reaccions de fusió per les quals les estrelles converteixen hidrogen en heli, i n'és l'altra la cadena protó-protó.
Encara que la cadena protó-protó és més important en les estrelles de la massa del Sol o menor, els models teòrics mostren que el cicle CNO és la font d'energia dominant en les estrelles més massives. El procés CNO va ser proposat el 1938 per Hans Bethe.
Les reaccions del cicle CNO són:
    $^{12}$C + ¹H→$^{13}$N + γ+1,95 MeV $^{13}$N→$^{13}$C + e$^+$ + ν$_e$+1,37 MeV $^{13}$C + ¹H→¹⁴N + γ+7,54 MeV ¹⁴N + ¹H→$^{15}$O + γ+7,35 MeV $^{15}$O→$^{15}$N + e$^+$ + ν$_e$+1,86 MeV $^{15}$N + ¹H→$^{12}$C + $^4$He+4,96 MeV
El resultat net del cicle és la fusió de quatre protons en una partícula alfa i dos positrons i dos neutrins, alliberant energia en forma de raigs gamma. Els nuclis de carboni, oxigen i nitrogen serveixen com a catalitzadors i es regeneren en el procés.
Hi ha una versió poc important de la reacció, que ocorre solament un 0,04% de les vegades, en la qual la reacció final de dalt no produeix $^{12}$C y $^4$He, sinó ¹⁶O i un fotó, i continua així:
    $^{15}$N + ¹H→¹⁶O + γ ¹⁶O + ¹H→$^{17}$F + γ $^{17}$F→$^{17}$O + e$^+$ + ν$_e$ $^{17}$O + ¹H→¹⁴N + $^4$He
Com amb el carboni, nitrogen i oxigen implicats en la reacció principal, el fluor produït en la branca secundària és merament catalític i en estat estacionari, no s'acumula en l'estrella.
Encara que el nombre total de nuclis "catalítics" del CNO es conserva durant el cicle, durant l'evolució estel·lar s'alteren les proporcions relatives dels nuclis. Quan el cicle arriba a l'equilibri, la proporció de nuclis de $^{12}$C/$^{13}$C arriba a 3,5, i el ¹⁴N es converteix en el nucli més nombrós, sense importar la composició inicial. Durant l'evolució d'una estrella, episodis de barreja convectiva duen material sobre el qual ha operat el cicle CNO des de l'interior de l'estrella fins a la superfície, alterant la composició observada de l'estrella. S'observa que les gegants vermelles tenen proporcions menors de$^{12}$C/$^{13}$C i $^{12}$C/¹⁴N que les estrelles de la seqüència principal, cosa que es considera una prova que realment el cicle CNO funciona.

## Referències

* ↑ "Introductory Nuclear Physics", Kenneth S. Krane, John Wiley & Sons, New York, 1988, p.537

## Vegeu també

* Nucleosíntesi estel·lar.
* Procés triple-alfa.
* Cadena protó-protó.

## Enllaços externs

* H. A. Bethe: Energy Production in Stars, 1938 Arxivat 2011-09-27 a Wayback Machine..
* I. Iben: Stellar Evolution Within and off the Main Sequence, 1967.
# Club Atlético Colegiales (Munro)

* No s'ha de confondre amb Club Atlético Colegiales.
El Club Atlético Colegiales és un club de futbol argentí de la ciutat de Munro.

## Història

El club va néixer l'1 d'abril de 1908 amb el nom Club Atlético Libertarios Unidos, que canvià a Sportivo del Norte el 1919. Debutà a primera divisió el 1920.
Evolució de l'uniforme:
| 1908-24 | 1924-avui | 2003 | 2010-11 |

## Palmarès

* Primera B (1): 1928
* Primera C (6): 1913 (Libertarios Unidos), 1947, 1955, 1992-93, 2002-03, 2007-08

## Referències

* ↑ «Perfil a BDFA». BDFA. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Colegiales cumple 100 años». Arxivat de l'original el 2012-10-08. [Consulta: 26 febrer 2018].
* ↑ Argentina 1920 at RSSSF

## Enllaços externs

* Facebook page
* Twitter page
* El Tricolor Online
* Colegiales Pasión
# Club Atlético Excursionistas

El Club Atlético Excursionistas és un club de futbol argentí de la ciutat de Buenos Aires, al barri de Belgrano.

## Història

El club va ser fundat el 1910 amb el nom Club Unión Excursionistas. El 1920 adoptà el nom Club Atlético Excursionistas.

## Palmarès

* División Intermedia (1): 1924 (Asociación Amateurs de Football AAm)
* Primera C (2): 1926, 2016

## Referències

* ↑ Historia Arxivat 2017-06-21 a Wayback Machine. a excursionistas.org.ar
* ↑ Name changes a rsssf

## Enllaços externs

* Club Atlético Excursionistas - Lloc web oficial (castellà)
# Cochranella megistra

Cochranella megistra és una espècie de granota que viu a Colòmbia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Bibliografia

* Wild, E. & Lynch, J. 2004. Cochranella megistra. 2006 IUCN Red List of Threatened Species. Accedit a 25 d'abril del 2008
# Clinosafflorita

La clinosafflorita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de la löllingita. Rep el nom en referència a la simetria monoclínica i la seva relació amb la safflorita.

## Característiques

La clinosafflorita és un sulfur de fórmula química CoAs₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4,5 i 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la clinosafflorita pertany a «02.EA: Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:2, amb Fe, Co, Ni, PGE, etc.» juntament amb els següents minerals: aurostibita, bambollaïta, cattierita, erlichmanita, fukuchilita, geversita, hauerita, insizwaïta, krutaïta, laurita, penroseïta, pirita, sperrylita, trogtalita, vaesita, villamaninita, dzharkenita, gaotaiïta, al·loclasita, costibita, ferroselita, frohbergita, glaucodot, kullerudita, marcassita, mattagamita, paracostibita, pararammelsbergita, oenita, anduoïta, löllingita, nisbita, omeiïta, paxita, rammelsbergita, safflorita, seinäjokita, arsenopirita, gudmundita, osarsita, ruarsita, cobaltita, gersdorffita, hol·lingworthita, irarsita, jol·liffeïta, krutovita, maslovita, michenerita, padmaïta, platarsita, testibiopal·ladita, tolovkita, ullmannita, wil·lyamita, changchengita, mayingita, hollingsworthita, kalungaïta, milotaïta, urvantsevita i reniïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a l'àrea de Cobalt, a la regió de Cobalt-Gowganda del districte de Timiskaming (Ontario, Canadà). També ha estat descrita en altres lloc propers dins la mateixa regió, així com als Estats Units, França, Alemanya, el Regne Unit, la República Txeca, Finlàndia, Suècia, el Marroc i Mauritània.

## Referències

* ↑ «Clinosafflorite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 4 desembre 2020].
# Clint

Clint és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2009 tenia 975 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clint tenia 980 habitants, 308 habitatges, i 255 famílies. La densitat de població era de 194 habitants/km².
Dels 308 habitatges en un 35,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,6% hi vivien parelles casades, en un 14,3% dones solteres, i en un 16,9% no eren unitats familiars. En el 15,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,18 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,58.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 23,3% entre 25 i 44, un 26,5% de 45 a 60 i un 13,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.000$ i la renda mediana per família de 36.635$. Els homes tenien una renda mediana de 29.205$ mentre que les dones 20.313$. La renda per capita de la població era de 14.784$. Aproximadament el 16,6% de les famílies i el 20% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clint». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clint». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Cnidòcit

Els cnidoblasts o cnidòcits són cèl·lules especialitzades i exclusives de cnidaris (meduses, coralls, anemones) que segreguen una substància urticant i que tenen per missió la defensa contra els depredadors, així com l'atac per capturar preses. Els cnidòcits són especialment abundants en els tentacles i al voltant de la boca.
Els cnidòcits són cèl·lules arrodonides amb el nucli en posició basal i un gran orgànul característic, el cnidocist o nematocist, de més de 100 μm, en posició apical; al seu costat hi ha un flagel molt modificat, el cnidocil, que capta els estímuls que desencadenen la descàrrega. El nematocist consta d'una càpsula invaginada de doble paret, un opercle que la tanca i un filament enrotllat en el seu interior que sovint està eriçat d'espines.
Quan el nematocist és estimulat es produeix l'evaginació del filament que es clava a la pell de la víctima o depredador i injecta el líquid verinós contingut en la càpsula. El verí és una mescla de substàncies d'acció hemolítica i miolítica; en alguns casos és perillós per a l'home, com la medusa australiana, Chironex fleckeri, que causa més víctimes entre els banyistes que els atacs de taurons.
Els cnidòcits dels cnidaris han donat peu a relacions de simbiosi amb tota mena d'animals marins.

## Tipus de cnidoblasts

* Astomocnidi: filament d'extrem tancat
** Ropalonema: filament acabat en maça
** Espironema: filament uniforme enrotllat en espiral
* Estomocnidi: filament obert a l'extrem
** Haplonema: filament sense dard definit
** Heteronema: filament proveït d'un dard
* Espirocist: càpsula de paret molt fina i dard enrotllat en espiral compacta.
Els cnidòcits que contenen els nematocists s'estenen per tota l'epidermis. L'hidra té tres tipus funcionals de nematocists: els que penetren en la presa i injecten el verí (penetrants); els que emboliquen la presa (envoltants); i els que secreten una substància adhesiva utilitzada en la locomoció i fixació (glutinants).

## Referències

* ↑ Díaz i Santos, 1998, p. 95.

## Bibliografia

* Díaz, J.; Santos, T. Zoología: Aproximación evolutiva a la diversidad y organización de los animales (en castellà). Editorial Síntesis, 1998. ISBN 84-7738-591-2.
# Coc ràpid

El coc ràpid és un tipus de postres en forma de coca, típica dels Ports de Morella, el Baix Maestrat, les Terres de l'Ebre i parts del Camp de Tarragona. És habitual la seva preparació per la festivitat del Corpus.

## Elaboració

Cal afegir la vainilla i la mantega a la mescla inicial de la massa i fer-ne un batut que arribe a la vora de la caldera. S'ha de mantindre la batedora en marxa lenta i incorporar la mantega, suaument, fins que quede ben mesclada.
Es cou al forn en una llanda de 30 x 20 cm a una temperatura de 210 °C durant 4 minuts. Les coquetes han de tindre 12 cm de diàmetre.

## Ingredients

Per a elaborar-ne un, calen els següents ingredients:
* Mantega de vaca
* Sucre
* Farina
* Llevat
* Sal
* Ous
* Vainilla

## Referències

* ↑ Fàbrega i Colom, Jaume. Universidad de Alicante. Cuina i cultura del gust al País Valencià: El patrimoni culinari. 4, 2019, p. 338. ISBN 9788497176569 [Consulta: 18 abril 2021].
* ↑ Jardí i Pagès, Domènec. A Tivissa canten missa--: records de fets i costums religiosos. 32. Cossetània Edicions, 2002, p. 25. ISBN 9788495684882 [Consulta: 18 abril 2021].

## Enllaços externs

* Coc ràpid de Receptes.cat
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :
# Cingles de l'Estoviada

Els Cingles de l'Estoviada, és una cinglera del terme municipal de Talamanca, del Bages.
Forma una continuïtat amb la Cinglera de Rocablanca, els Cingles de Mussarra i els Cingles de la Lleixa, que formen tot el límit meridional del Pla de Mussarra.
Estan situats a ponent de la masia de Mussarra, a la capçalera del torrent del Molí del Menut. La bauma i roca anomenada Roca Giberta forma part d'aquesta cinglera. Reben aquest nom pel fet que a la seva part superior hi ha l'Estoviada de Mussarra.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# Codificació Manchester diferencial

Codificació Manchester diferencial (també BMC, acrònim de biphase mark code), en telecomunicacions i emmagatzemament de dades, és una conversión de cada bit original en un canvi d'estat de "0" a "1" o de "1" a "0", i a més a més, hi ha una altra línia negada a l'anterior.

## Propietats

Avantatges:
* Es pot recuperar el senyal de rellotge molt fàcilment, ja que hi ha una transició cada bit.
* Major immunitat al soroll, ja que només detectem transicions i no nivells de tensió. A diferència de la codificació diferencial, només detectem la diferència de dos senyals. Si hi ha soroll a les dues línies, llavors en fer la diferència s'anul·la el soroll.
Desavantatges:
* Amplada de banda doble.

## Aplicacions

Hi ha aplicacions en emmagatzematge de dades de tipus magnètic i òptic, busos de comunicacions d'ùdio AES/EBU i S/PDIF. targetes magnètiques segons la norma ISO/IEC 7811.

## Vegeu també

* Codificació Manchester
* Codificació NRZ
* Modulació per desplaçament de fase BPSK

## Referències

* ↑ «Manchester and Differential Manchester Code» (en anglès). www.pcbheaven.com. [Consulta: 4 abril 2017].
* ↑ «Differential Manchester Encoding» (en anglès). electronics.stackexchange.com. [Consulta: 4 abril 2017].
* ↑ «Definition: differential manchester encoding» (en anglès). www.its.bldrdoc.gov. Arxivat de l'original el 2016-12-12. [Consulta: 4 abril 2017].
# Ciulama de ciuperci

La ciulama de ciuperci (en català estofat de bolets) és un plat de la cuina romanesa, però existeix, preparat de manera similar, per exemple a França (champignons à la crème, Croûte aux champignons) o Alemanya (champignons à la crème, Pilzgemüse).

## Ingredients

A més de bolets (xampinyó silvestre, ceps, múrgola o altres bolets silvestres) es necessita oli o mantega, nata, una mica de farina per a lligar-ho tot, verdures i sal, pebre, ceba i all al gust.

## Preparació

Els bolets es netegen i es fregeixen amb una ceba i, si es vol, una mica d'all. Posteriorment s'hi afegeix la sal. Després se sofregeix la farina per separat amb mantega i, a continuació, se sacia amb suc de verdures. Quan s'aigualeixi, també es pot lligar amb una culleradeta de farina. Cal afegir-hi els bolets i deixar-ho bullir, afegint-hi almenys julivert verd i anet i pebre negre (també és possible làrix i farigola). En aquest punt, es refina amb el toc final amb nata o nata muntada. Sovint se serveix amb mamaliga o bagel.

## Referències

* ↑ Paul Bocuse: „Bocuse – Die neue Küche”, Editura Manfred Pawlak Verlagsgesellschaft mbH, Herrsching 1977, p. 347
* ↑ Arnold Zabert: „Kochen – Die neue große Schule”, Editura Zabert Sandmann GmbH, Steinhagen 1985, p. 88, ISBN 3-924678-00-6
* ↑ Silvia Jurcovan: „Carte de bucate”, Editura Humanitas, București 2012, p. 118, ISBN 978-973-50-3475-7

## Bibliografia

* Sanda Marin: „Carte de bucate”, Editura Orizonturi, București 1995, p. 184-185, ISBN 973-95583-2-1
# Kim Seon-wu

Kim Seon-wu es una poetessa feminista coreana.
Va néixer el 1970 a Gangneung, província de Gangwon, i és considerada part de la nova onada feminista a la poesia coreana. Kim també és coneguda internacionalment. Ha estat poeta resident al Centre de Nova Zelanda de Traducció Literària de la Universitat Victòria a Wellington el setembre i octubre de 2013.

## Obra

Segons la poeta Na Hui-Deok, la poesia de Kim Seon-wu és plena d'"una tímida però intensa sensualitat reminiscent de la rosada dels pètals de les flors" i "la seva feminitat emana en abundància com el fluid embrionari"."Les dones en la seva poesia són embrions, mares i esposes, tot alhora". La imatge de les dones com a persones generoses, que donen la vida i l'abracen, domina el seu primer volum de poesia "Si la meva llengua rebutja estar atrapada a la boca". La celebració del cos femení és sovint acompanyada de la repugnància per l'opressió masculina. En aquest poema, la poeta visualitza el desig femení de llibertat de l'opressió masculina en una sèrie d'inquietants simbolismes, com una calavera d'un nadó penjada del coll de la seva mare i un ram de camèlies sense cap. La protagonista es veu obligada a cosir trossos d'una nova pell en un monstre que cada vegada es torna més i més gran. El seu intent de matar fracassa perquè la seva "llengua està tancada en la seva boca".
El seu segon volum de poesia "Dormir sota les flors del presseguer" mostra la força de la natura en el seu estat primitiu a través del cos de la dona i les seves característiques reproductives úniques. En Una muntanya erma és la sensualitat i el desig sexual de la dona el que troba la seva expressió en la naturalesa.

## Referències

* 1 2 3 4 «Author Database - Korea Literature Translation Institute», 21-09-2013. Arxivat de l'original el 2013-09-21. [Consulta: 23 gener 2022].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2013-11-11. [Consulta: 23 gener 2022].
* ↑ «Anyone in New Zealand: KIM SEON WU COMES TO WELLINGTON AS WRITER IN RESIDENCE |» (en anglès americà). [Consulta: 23 gener 2022].
# Karrantza

Karrantza és un municipi de la província de Biscaia, País Basc, pertanyent a la comarca d'Encartaciones. Limita al nord amb la vall de Guriezo (Cantàbria), al sud amb la Valle de Mena (província de Burgos), a l'est amb Turtzioz i Valle de Villaverde (Cantàbria), i a l'oest amb Valle de Soba, Ramales de la Victoria i Rasines (Cantàbria) i Lanestosa. Està format pels pobles de:
| Ahedo Aldeacueva Ambasaguas Bernales Biáñez El Callejo La Calera del Prado La Cerca Concha Herboso Lanzas Agudas Manzaneda de Biáñez Matienzo Molinar | Pando Paúles Presa Ranero Rioseco San Cipriano San Esteban Sangrices Santecilla Sierra Soscaño El Suceso Treto |

## Corporació municipal

Eleccions Municipals 2007
| José Luis Portillo | PNV |
| Txema Martín | PNV |
| Natxo Muro | PNV |
| Paco Ortiz | PNV |
| Garbiñe Aja | PNV |
| Virginia Elguea | PNV |
| Rubén Edesa | PNV |
| Raúl Palacio | Karrantza Zabala |
| Sergio González | Karrantza Zabala |
| Jonathan Martínez | Karrantza Zabala |
| Javier Ahedo | Iniciativa Carranzana |

## Població

Carranza ha experimentat un acusat descens de població a partir de la darrera meitat del segle xx. L'evolució del cens ha estat:
* 1900 - 4.237 habitants
* 1910 - 4.463 habitants
* 1920 - 4.506 habitants
* 1930 - 4.458 habitants
* 1940 - 4.479 habitants
* 1950 - 4.687 habitants
* 1960 - 4.490 habitants
* 1970 - 3.953 habitants
* 1981 - 3.392 habitants
* 1991 - 3.149 habitants
* 2001 - 2.887 habitants
* 2004 - 2.884 habitants

## Personatges il·lustres

* El cineasta Víctor Erice.
* La pintora Teresa Ahedo.
* L'escriptor Karlos Santisteban.
* El dibuixant Gustavo Sainz.
* El dansaire Gerardo Viana.

## Enllaços externs

* Servei de turisme de Karrantza
* Karrantza a l'Enciclopedia General Ilustrada del País Vasco Auñamendi
# Karramiyya

La karramiyya fou un corrent islàmic que va florir als països musulmans centrals i orientals, especialment a l'Iran, entre el segle ix i el XIII.
El va fundar el sufí Abu-Abd-Al·lah Muhàmmad ibn Karram nascut vers el 806 a Zarang al Sistan. Va estudiar al Khurasan, va anar a la Meca, va tornar al Khurasan i va predicar a Ghur i Ghardjistan; a la seva tornada a Nishapur fou arrestat pel governador Muhàmmad ibn Tahir ibn Abd-Al·lah (862-873); fou alliberat el 865 i va anar a Jerusalem on va morir el gener o febrer del 869.
Van seguir les seves idees grups importants a Nishapur (els Banu Mahmashadh) i a Jerusalem; foren protegits pels primers emirs gaznèvides Sebuktengin i Mahmud de Gazni. Els sultans gúrides Ghiyath al-Din Muhammad (Shams al-Din Muhammad 1163-1203) i Muizz al-Din Muhammad (Shihab al-Din Muhammad 1203-1206) foren adeptes de la secta però després van optar per l'escola xafiïta.
La secta era literalista i antropomorfa. Interpretava de manera diferent algunes parts de l'Alcorà; prohibia matar als infidels i declarava que Alí i Muàwiya podien ser imams al mateix temps. En general foren considerats sunnites i anti mutazilites.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Karrāmiyya".
# Complex at

En química, un complex at és una sal formada per la reacció d'un àcid de Lewis amb una base per la qual l'àtom central augmenta la seva valència. Sovint, en la nomenclatura química, la paraula «at» està sufixida a l'element en qüestió; per exemple, el complex at d'un compost de bor s'anomena borat. Així, el trimetilborà (TMB / B(CH₃)₃ / Me₃B) i el metil-liti (CH₃Li / MeLi) reaccionen per formar el tetrametilborat de liti (1$^-$) (Me₄B$^-$Li$^+$).
Aquest concepte va ser introduït per Georg Wittig el 1958. El terme sol estar reservat per als complexos de metalls dels grups 2, 11 i 12.
Els complexos at són inversament anàlegs als compostos oni. Els àcids de Lewis formen iònics quan l'àtom central obté un enllaç més i es converteix en un anió negatiu. Les bases de Lewis formen ions oni quan l'àtom central obté un enllaç més i es converteix en un catió positiu.

## Notes

* ↑ Tingueu en compte que en aquesta definició el significat de valència és equivalent al nombre de coordinació.

## Referències

* ↑ G. Wittig «Komplexbildung und Reaktivität in der metallorganischen Chemie». Angewandte Chemie, 70, 3, 1958, pàg. 65. DOI: 10.1002/ange.19580700302.
* ↑ Wittig, Georg «The role of ate complexes as reaction-determining intermediates». Quarterly Reviews, Chemical Society, 20, 2, 1966, pàg. 191. DOI: 10.1039/QR9662000191.
* ↑ Encyclopedia of Inorganic Chemistry, 1994, John Wiley and Sons, ISBN 0-471-93620-0
* ↑ Advanced Organic Chemistry: Reactions and mechanisms, Maya Shankar Singh, 2007, Dorling Kindersley, ISBN 978-81-317-1107-1