OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Queremos saber

Queremos saber va ser un programa espanyol de televisió emès per la cadena Antena 3 i presentat per la periodista Mercedes Milá.

## Format

Espai per a la nit dels dimarts en el qual la carismàtica presentadora combinava entrevistes amb personatges populars del món de la política, l'art, la literatura, la interpretació i la cançó, amb debats sobre temes d'actualitat. Tot això, amb una important participació del públic present al plató, al qual es brindava la possibilitat de formular preguntes al personatge convidat de la nit. Es tractava de 39 persones, que representava cadascuna d'elles a un milió d'espanyols fins a aconseguir la població de 39 milions en aquell moment al país.

## Audiències

En la seva estrena, amb una entrevista a Miguel Bosé, sobre el rumor d'una possible malaltia del cantant, el programa aplegà 5.400.000 espectadors.

## Convidats

Entre altres, van passar pel plató del programa les següents personalitats:
* Adolfo Marsillach
* Aitana Sánchez-Gijón
* Alberto Ruiz-Gallardón
* Andrés Aberasturi
* Antonio Gala
* Chavela Vargas
* Emilio Romero
* Fernando Ónega
* Francisco Umbral
* Hilario Pino
* Imanol Arias
* Jaime Peñafiel
* Javier Arenas
* Jesús Gil y Gil
* Joaquín Sabina
* Judit Mascó
* Lola Herrera
* Manolo Tena
* María Ostiz
* Marisa Paredes
* Martirio
* Miguel Bosé
* Pedro Almodóvar
* Pedro J. Ramírez
* Rocío Jurado
* Rosa Maria Sardà
* Teresa Gimpera
Especialment polèmica i recordada durant anys va ser l'entrevista d'abril de 1993, a l'escriptor Francisco Umbral, qui va acusar la presentadora d'haver-lo enganyat per la forma en què discorria l'entrevista sense que l'entrevistat aconseguís parlar del seu últim llibre, que era el que pretenia,
També va comptar amb gran repercussió l'entrevista al cantant Miguel Bosé, en la que fent front a certs rumors, va desmentir patir SIDA.

## Premis

* TP d'Or 1992 a la Millor Presentadora, per Mercedes Milá.

## Referències

* ↑ Mercedes Milá estrena Queremos saber en A3 TV Diari ABC. 17 de novembre de 1992.
* ↑ Mercedes Milá debuta hoy en Antena 3 con Queremos saber El País. 17 de novembre de 1992.
* ↑ Mercedes Milá estrena hoy Queremos saber, con Miguel Bosé La Vanguardia. 17 de novembre de 1992.
* ↑ Diari ABC. 19 de novembre de 1992.
* ↑ Mercedes Milá revela que Francisco Umbral le pidió perdón por su actitud en Queremos saber La Vanguardia. 30 d'abril de 1993.
* ↑ VALENZUELA, Javier. Usted puede ser tertuliano (en castellà). primera. Península, 2011, p. 136. ISBN 978-84-9942-102-5 [Consulta: 2 juny 2011].
* ↑ «Milá inaugura su espacio en Antena 3 con un coloquio en torno a Miguel Bosé». El País, 18-11-1992.

## Enllaços externs

* Entrevista a Francisco Umbral a Queremos saber a Youtube
# Rabditòfors

Els rabditòfors (Rhabditophora) constitueixen una classe que inclou tots platihelmints coneguts exceptuant els catenúlides.

## Filogènesi

Posició filogenètica dels rabditòfors dins el grup dels platihelmints segons el treball de Laumer i col·laboradors publicat l'any 2015:
| Platyhelminthes | Catenulida Rhabditophora Macrostomorpha Trepaxonemata Polycladida Prorhynchida Gnosonesimida Euneoophora Rhabdocoela Proseriata Adiaphanida Fecampiida Prolecithophora Tricladida Bothrioplanida Neodermata Cestoda Monogenea Trematoda |

## Taxonomia

La classificació taxonòmica actual dels rabditòfors és la següent:
* Subclasse Macrostomorpha
** Ordre Haplopharyngida
** Ordre Macrostomida
* Subclasse Trepaxonemata
** Clade Amplimatricata
*** Ordre Lecithoepitheliata
*** Ordre Polycladida
** Clade Euneoophora
*** Ordre Proseriata
*** Ordre Rhabdocoela
*** Clade Acentrosomata
**** Clade Adiaphanida
***** Ordre Fecampiida
***** Ordre Prolecithophora
***** Ordre Tricladida
**** Clade Bothrioneodermata
***** Ordre Bothrioplanida
***** Clade Neodermata
****** Ordre Cestoda
****** Ordre Trematoda
****** Ordre Monogenea

## Bibliografia

* Caspers, H. «Ulrich Ehlers: Das Phylogenetische System der Plathelminthes. — Mit 18 Abb., 95 Tafeln, 317 S. — Stuttgart, New York: Gustav Fischer Verlag 1985, ISBN 3-437-30499-2. DM 98,—» (en alemany). Internationale Revue der gesamten Hydrobiologie und Hydrographie, 71, 6, 1986, pàg. 865–866. DOI: 10.1002/iroh.19860710629. ISSN: 00209309.

## Referències

* ↑ «Turbellarian Taxonomic Database» (en anglès). [Consulta: 6 abril 2015].
* ↑ Laumer, Christopher E; Hejnol, Andreas; Giribet, Gonzalo «Nuclear genomic signals of the ‘microturbellarian' roots of platyhelminth evolutionary innovation» (en anglès). eLife, 4, 2015. DOI: 10.7554/eLife.05503. ISSN: 2050-084X.
* ↑ Egger, B; Lapraz, F.; Tomiczek, B.; Müller, S.; Dessimoz, C. «A transcriptomic-phylogenomic analysis of the evolutionary relationships of flatworms» (en anglès). Current Biology, 25, 10, 2015, pàg. 1347–1353. DOI: 10.1016/j.cub.2015.03.034. PMC: 4446793. PMID: 25866392.
* ↑ Norén, M; Jondelius, U «Phylogeny of the Prolecithophora (Platyhelminthes) inferred from 18S rDNA sequences» (en anglès). Cladistics, 15, 2, 1999, pàg. 103–112. DOI: 10.1111/j.1096-0031.1999.tb00252.x.
# Reserva índia de Duck Valley

La reserva índia Duck Valley fou establerta com a llar dels membres de les nacions d'amerindis dels Estats Units xoixoni i paiute. Es troba just a la línia estatal entre Idaho i Nevada a l'oest dels Estats Units. La reserva, que té la forma d'un quadrat, es divideix gairebé en parts iguals en la superfície terrestre entre els dos estats, amb el 50,2 per cent del nord situada al sud de comtat d'Owyhee (Idaho) i el 49,8 per cent del sud situada al nord-oest del comtat d'Elko (Nevada). La superfície total és de 450.391 milles quadrades (1.166,508 km²) i la població resident és de 1.265 persones segons el cens de 2000, més del 80 per cent dels quals vivien al costat de Nevada. La seva única comunitat significativa és Owyhee (Nevada).

## Indrets històrics

* Fort McDermit, Nevada
* Fort Hall, Idaho

## Membres notables

* Tina Manning, m. 1979, activista dels drets de l'aigua i casada amb el dirigent de l'American Indian Movement John Trudell, 1972-1979 (va morir en un incendi casolà).

## Referències

* Duck Valley Indian Reservation, Idaho/Nevada Arxivat 2020-02-11 at Archive.is United States Census Bureau

## Enllaços externs

* Duck Valley Shoshone-Paiute Tribes (web oficial)
# Regions de Noruega

Noruega està dividida en 5 regions (landsdeler en noruec), que compten amb els següents comtats:
* Nord-Norge (Nord-Noreg)
** Finnmark
** Troms
** Nordland
* Trøndelag
** Nord-Trøndelag
** Sør-Trøndelag
* Vestlandet
** Møre og Romsdal
** Sogn og Fjordane
** Hordaland
** Rogaland
* Sørlandet (Agder)
** Vest-Agder
** Aust-Agder
* Østlandet
** Telemark
** Buskerud
** Hedmark
** Oppland
** Akershus
** Oslo
** Vestfold
** Østfold

## Referències

* ↑ «Norges landsdeler» (en noruec). Arxivat de l'original el 2019-07-20. [Consulta: 20 juliol 2019].

## Enllaços externs

* (presentació en porwerpoint) Arxivat 2006-02-13 a Wayback Machine.
* Dette er Norges nye regioner
# Raquel Córcoles

Raquel Córcoles (Reus, 31 de desembre de 1986), de nom de ploma Moderna de Pueblo, és una il·lustradora i autora de còmic catalana.
El nom de Moderna de Pueblo li ve d'un personatge creat durant la dècada dels 2010, que es va convertir en un fenomen viral amb més de 200.000 seguidors a Facebook. El personatge conta històries que li han ocorregut a ella o a amics seus, si bé la intenció és que siga un prototip recognoscible per al lector. En 2010 va guanyar la Beca Carnet Jove Connecta't al Còmic i va publicar el primer llibre protagonitzat pel personatge de la moderna, un còmic titulat Sóc de poble i editat per Glénat. Les primeres col·laboracions a la premsa les feu a la revista El Jueves. Les seues historietes tracten sobre personatges de la cultura urbana, com hipters («modernets»). Amb Carlos Carrero, publicà el 2014, Cooltureta: la novela gráfica.
L'any 2018 va obtenir el Premi Bones Pràctiques de Comunicació no Sexista que atorga l'Associació de Dones Periodistes de Catalunya, per la cració d'un personatge de còmic des del qual es denuncia el masclisme i s’ofereixen idees per a l'empoderament femení.

## Trajectòria

* Soy de pueblo (13 de gener de 2011)
* Los capullos no regalan flores (13 de juliol de 2011)
* Cooltureta: la novela gráfica. (10 de març de 2014)
* Idiotizadas, un cuento de empoderhadas (29 d'octubre de 2017)

## Referències

* ↑ Moderna de Pueblo: ¡Los capullos no regalan flores! Arxivat 2018-03-28 a Wayback Machine. article a En femenino del 13 d'abril de 2013
* 1 2 3 Raquel Córcoles: "Moderna de Pueblo y Cooltureta no podrían ser novios, sólo amigos" reportatge a RTVE del 20 de maig de 2015
* ↑ Sóc de poble a Comicat, 25 de març de 2011
* ↑ «Paula Bonet y Raquel Córcoles: «Siempre hemos sido explicadas desde una voz masculina en la que nosotras pintábamos poco»». Jot Down, 08-06-2015.
* ↑ «¿Quiénes somos? / FAQ» (en espanyol europeu). [Consulta: 22 desembre 2018].
* ↑ «Guanyadores i guanyadors dels Premis de Comunicació no Sexista 2018». Dones. Revista digital, 23-11-2018. Arxivat de l'original el 2021-02-27. [Consulta: 2 gener 2021].
* ↑ «Libros» (en espanyol europeu). [Consulta: 22 desembre 2018].
# Ravat

Ravat (en francès Rabat-les-Trois-Seigneurs) és un municipi francès, situat a la regió d'Occitània, departament de l'Arieja.
Vegeu: Senyoria de Rabat (Ravat)

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Raymond Blanc

Raymond Blanc (Prats de Molló i la Presta, Vallespir 11 de març de 1914 -) és un escriptor nord-català en llengua francesa, especialitzat en novel·les policíaques.

## Biografia

Es va fer càrrec del negoci d'espardenyes del seu pare com a propietari. Des dels 16 anys publicava informes de partits de rugbi a La Dépêche du Midi. Durant la guerra civil espanyola va ajudar a passar la frontera a fugitius de les autoritats de la Segona República Espanyola. Durant la Segona Guerra Mundial fou corresponsal de premsa i delegat comarcal de propaganda de la França de Vichy. El 27 d'agost de 1944 passà a l'Espanya franquista i fou internat a un camp de concentració a Nanclares de la Oca. Després va tornar a França i va treballar fent reportatges sobre la Catalunya Nord a La Dépêche du Midi.
Des de la dècada del 1950 es va dedicar principalment a la literatura, publicant dues novel·les en fulletons i uns cinquanta contes, llegendes i textos curts, de vegades signat amb pseudònims. Va publicar novel·les policíaques a Mystère magazine, va escriure contes policíacs d'humor, en l'estil de Charles Exbrayat i publica quatre a la col·lecció Le Masque emmarcades a Catalunya, una de les quals, Un pauvre type, va guanyar el prix du roman d'aventures de 1968. El 2001 també va escriure un conte de ciència-ficció, La Vie en 2997.

## Obra
### Narracions
#### Policíaques

* Golondrina, Paris, Librairie des Champs-Élysées, Le Masque n° 841, 1964
* Cabeza de fuego, Paris, Librairie des Champs-Élysées, Le Masque n° 863, 1965
* La Folle Nuit de Frisco, Paris, Librairie des Champs-Élysées, Le Masque n° 950, 1967
* Un pauvre type, Paris, Librairie des Champs-Élysées, Le Masque n° 1017, 1968
* Je suis une fille sensible, Paris, Bellevue-Capitol, coll. Le Roman de choc n° 3, 1973
* Ce cochon de Bautista, Paris, Transworld Publications, coll. La Cible noire n° 14, 1973 (signé Raimundo)

#### Ciència-ficció

* La Vie en 2997, Paris, Éditions des Écrivains, 2001

### Novel·les

* Ma première affaire, Paris, Opta, Mystère magazine n° 127, août 1958
* Olé Torero !, Paris, Opta, Mystère magazine n° 152, septembre 1960
* L'Officier de la garde du roi, Paris, Opta, Mystère magazine n° 166, novembre 1961
* Le Fil de l'énigme, Paris, Opta, Mystère magazine n° 241, février 1968

### Guies

* Guide de Prats-de-Mollo-la-Preste, Paris, Sesame, 1956

## Premis i recompenses

* Prix du roman d'aventures 1968 per Un pauvre type.

## Bibliografia

* Jacques Baudou; Jean-Jacques Schleret Le Vrai Visage du Masque. 1. París: Futuropolis, 1984, p. 476. OCLC 311506692. .

## Notes i referències

* ↑ Ferran Sánchez Agustí Crónicas fugitivas a Espías, contrabando, maquis y evasión
# Resolució 1454 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1454 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada el 30 de desembre de 2002. Després de recordar totes les resolucions anteriors sobre Iraq, incloses les resolucions 661 (1991), 986 (1995), 1284 (1999), 1330 (2000), 1352 (2001), 1360 (2001), 1382 (2001) i 1409 (2002) i 1447 (2002) relatives al Programa Petroli per Aliments, el Consell es va ajustar la llista de mercaderies restringides (Llista de revisió de mercaderies) i els procediments per a la seva implementació en el marc del programa Petroli per Aliments.
El Consell de Seguretat estava convençut de la necessitat d'una mesura temporal per proporcionar assistència humanitària al poble iraquià fins que el govern de l'Iraq compleixi les disposicions de la resolució 687 (1991) i 1284, i havia distribuït l'ajuda a tot el país per igual. També va reafirmar el compromís de tots els estats amb la sobirania i la integritat territorial de l'Iraq, i la seva voluntat de millorar la situació humanitària i es compromet a ajustar la llista de revisió de mercaderies.
Actuant sota el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell va ajustar la llista de revisions de mercaderies i els procediments per a la seva implementació. S'afegiren més de 50 articles a la llista de revisió de mercaderies. Es realitzaria una revisió de les mesures dins dels 90 dies i abans del final de l'extensió actual del Programa Petroli per Aliments, mentre que el Comitè establert en la Resolució 661 també va ser convidat a realitzar revisions. El secretari general Kofi Annan va rebre instruccions per desenvolupar taxes de consum i nivells d'ús de productes químics i medicaments especificats als annexos de la resolució en un termini de 60 dies. Finalment, la resolució va recórrer a tots els estats que cooperessin en la presentació puntual d'aplicacions tècnicament completes i l'emissió de llicències d'exportació.
La resolució 1454 va ser aprovada per 13 vots contra cap i dues abstencions de Rússia i Síria. Rússia es va oposar a la naturalesa "restrictiva" del text, mentre que Síria va assenyalar que l'Iraq havia començat a complir amb les inspeccions d'armes i va lamentar que la rapidesa de les negociacions amb l'aprovació de la resolució actual no permetés prou temps per examinar la llista.

## Referències

* 1 2 «Security Council adjusts list of restricted goods, procedures of Iraq 'Oil-for-Food Programme'». United Nations, 30-12-2002.
* ↑ Kerr, Paul «Oil-for-Food Extended, Goods Review List Revised». Arms Control Association, 2003. Arxivat de l'original el 2017-12-31 [Consulta: 30 desembre 2017].
* ↑ «UN tightens screws on Iraq». BBC News, 30-12-2002.
* ↑ «Security Council adjusts reviewable list of goods under Iraq oil-for-food programme». United Nations News Centre, 30-12-2002.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1401 a la 1500 (2002 - 2003)
* Guerra del Golf
* Invasió de Kuwait

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1458 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1458 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 28 de gener de 2003. Després de reafirmar la Resolució 1408 (2002) sobre la situació a Libèria i reconeixent la importància d'implementar la Resolució 1343 (2001), el Consell va restablir un grup d'experts per supervisar l'aplicació de les sancions contra el govern de Libèria inclòs l'embargament d'armes, prohibició de viatge per als funcionaris i prohibicions sobre la importació dels seus diamants en brut.
El Consell de Seguretat va assenyalar que s'havia de fer una revisió de les mesures contra el govern de Libèria abans del 6 de maig de 2003. A més, també es preocupava per la situació a Libèria i als països veïns, particularment a Costa d'Ivori. Va assenyalar que un informe previ d'un grup d'experts tracta de restriccions contra Libèria i pretenia donar plena consideració a l'informe.
La resolució va restablir el grup d'experts per un període de tres mesos per dur a terme una avaluació de seguiment sobre Libèria i els estats veïns, per tal d'assegurar el compliment pel govern liberià de les mesures contingudes en la Resolució 1343 i qualsevol violació de la Resolució 1408, inclosa el moviment de rebels a Sierra Leone. Tota la informació recollida pel panell s'hauria d'assenyalar a l'atenció dels estats interessats. Es va demanar al secretari general Kofi Annan que nomenés un panell de fins a cinc experts amb experiència per complir el mandat del panell.
Finalment, es va instar a tots els països i organitzacions a cooperar amb el grup d'experts i el Comitè del Consell de Seguretat establert en la Resolució 1343.

## Referències

* ↑ «Security Council re-establishes panel investigating compliance with Liberia sanctions for further three months». United Nations, 28-01-2003.
* ↑ McCormack, T.; McDonald, Avril Yearbook of International Humanitarian Law – 2003, Volume 6; Volume 2003. Cambridge University Press, 2006, p. 278. ISBN 978-90-6704-203-1.
* ↑ «Security Council Re-Establishes Panel to Monitor Compliance With Sanctions». AllAfrica.com, 28-01-2003.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1401 a la 1500 (2002 - 2003)
* Primera Guerra Civil de Costa d'Ivori
* Segona Guerra Civil liberiana
* Guerra Civil de Sierra Leone

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 64 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 64 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 28 de desembre de 1948, va assenyalar que els Països Baixos no havien complert amb les exigències d'alliberar el President de la República d'Indonèsia i altres presos polítics tal com es va publicar a la Resolució 63 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides. La Resolució va exigir que els Països Baixos alliberessin immediatament aquests presos i que ho informessin al Consell de l'ONU en 24 hores.
La resolució es va aprovar amb vuit vots a favor. Bèlgica, França i el Regne Unit es van abstenir.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1 a la 100 (1948 - 1953)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 648 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 648 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 31 de gener de 1990 després de recordar la resolució anterior del Consell de Seguretat de les Nacions Unides sobre el tema, així com l'estudi de l'informe del Secretari General de les Nacions Unides sobre la Força Provisional de les Nacions Unides a Líban (FPNUL) aprovada a la Resolució 426 (1978), el Consell va decidir prorrogar el mandat de la FPNUL durant sis mesos dies fins al 31 de juliol de 1990.
El Consell va tornar a refermar el mandat de la Força i va demanar al Secretari General que informés sobre els progressos realitzats en relació amb l'aplicació de les resolucions 425 (1978) i 426 (1978).

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 601 a la 700 (1987 - 1991)
* Conflicte Israel-Líban
* Guerra Civil Libanesa
* Conflicte del sud del Líban (1985-2000)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 644 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 644 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 7 de novembre de 1989. El Consell va aprovar l'informe del Secretari General del Secretari General de les Nacions Unides i va decidir establir el Grup d'Observadors de les Nacions Unides a Centreamèrica (ONUCA) d'acord amb l'informe.
El Consell va prendre nota de la necessitat de controlar acuradament la despesa monetària i establir el Grup d'Observadors a Amèrica Central durant un període inicial de sis mesos, demanant al Secretari General que mantingués actualitzat el Consell sobre l'evolució.
L'ONUCA hauria de poder realitzar una verificació in situ de la cessació de l'ajuda a les forces irregulars i els moviments insurgents i la no utilització del territori d'un estat per atacar a un altre. Els costos del desemborsament inicial van ser de 41 milions de dòlars nord-americans, i el Consell va nomenar, en línia amb les recomanacions del secretari general, el general Agustín Quesada Gómez d'Espanya com a observador en cap de l'ONUCA. El Grup d'Observadors no estarà desarmat i estarà format per 260 observadors militars, 115 tripulants i personal de suport, 50 efectius navals, 14 metges, 104 empleats internacionals per exercir funcions administratives i polítiques i 84 civils.

## Referències

* 1 2 United Nations: Department of Political Affairs. Repertoire of the Practice of the Security Council: Supplement 1989–1992. United Nations Publications, 1989, p. 129–130. ISBN 978-92-1-137030-0.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 601 a la 700 (1987 - 1991)
* Contras
* Història de Nicaragua

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 646 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 646 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 14 de desembre de 1989, va assenyalar un informe del Secretari General de les Nacions Unides que, a causa de les circumstàncies actuals, la presència de la Força de les Nacions Unides pel Manteniment de la Pau a Xipre (UNFICYP) continuaria sent essencial per a un acord pacífic. El Consell va expressar el seu desig de totes les parts de donar suport a l'acord de deu punts per a la represa de les converses intercomunitàries i va demanar al Secretari General que tornés a informar abans del 31 de maig de 1990 per seguir l'aplicació de la resolució.
El Consell va reafirmar les seves resolucions anteriors, inclosa la Resolució 365 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides (1974), va expressar la seva preocupació per la situació, va instar les parts implicades a treballar junts per la pau i una vegada més va estendre l'estacionament de la Força a Xipre, establerta a la Resolució 186 (1964), fins al 15 de juny de 1990.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 601 a la 700 (1987 - 1991)
* Línia Verda (Xipre)
* Invasió turca de Xipre

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Rivulus lazzarotoi

Rivulus lazzarotoi és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ «Rivulus lazzarotoi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)