OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan Alsina i Hurtós

Joan Alsina i Hurtós (Castelló d'Empúries, 28 d'abril de 1942 - Santiago de Xile, 19 de setembre de 1973). Va anar a missions a Xile. Va treballar a L'Hospital Claudio Vicuña de San Antonio i a l'Hospital San Juan de Dios de Santiago de Xile. Va exercir el sacerdoci a Xile. Va ser víctima del cop d'estat de l'11 de setembre de 1973 d'Augusto Pinochet, a Xile.

## Biografia

Nascut a una masia de Castelló d'Empúries, als onze anys va ingressar al Seminari de Girona i als divuit, al Seminario Hispano Americano de Madrid per a les missions. Un cop ordenat sacerdot, el 1965, va ser destinat a Malgrat de Mar, on va ser fins al gener de 1968, quan va marxar cap a Xile per a treballar en l'evangelització del món obrer, amb els més desfavorits socialment. A Santiago va ser capellà de la parròquia de San Ignacio i va treballar a l'Hospital de San Juan de Dios. Alsina creia en la teologia de l'alliberament i en el socialisme democràtic de Salvador Allende, per això va ser fitxat com a perillós pel nou règim pinochetista. El 19 de setembre, vuit dies després del cop d'estat que va enderrocar el president Allende, Alsina va ser detingut quan anava a l'hospital a treballar i va ser brutalment apallissat. Al vespre se'l van endur a Puente Bulnes, sobre el riu Mapocho, li van descarregar una ràfega de metralleta i van llançar-lo al riu.

## Referències

* ↑ «Joan Alsina i Hurtós». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 Nomenclàtor. «Plaça de Joan Alsina». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 18 setembre 2014].
* 1 2 «Carrer de Joan Alsina i Hurtós». Ajuntament de Palafrugell. [Consulta: 10 novembre 2012].
# Àngels Fitó Bertran

Àngels Fitó Bertran (Barcelona, 5 de novembre de 1970) és una professora universitària catalana i, des de l'abril de 2023, rectora de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC).

## Trajectòria

Es va doctorar en Ciències Econòmiques a la Universitat de Barcelona i va completar els seus estudis amb un Màster en Direcció Fiscal i Financera de l'Empresa a la mateixa Universitat. Posteriorment fou Directora dels Estudis d'Economia i Empresa de la UOC, (2010-2019), fins que fou nomenada vicerectora de competitivitat i ocupabilitat de la mateixa universitat.
El febrer de 2023 fou proposada com a nova rectora de la UOC, en substitució de Josep A. Planell (2013 – 2023).
És vicedegana del Col·legi d'Economistes de Catalunya i vicepresidenta de l'Associació Catalana de Comptabilitat i Direcció. Forma part del Consell Assessor en Política Econòmica de Catalunya, i ha compaginat la l'activitat acadèmica amb el sector privat, fent assessorament en termes de finances i de gestió. Fa anys que viu a La Garriga.

### Recerca

Com a investigadora, s'ha especialitzat en els processos d'harmonització financera, els sistemes de control de gestió, així com l'impacte de l'aprenentatge a distància.

## Publicacions

Ha publicat diversos llibres, alguns sobre economia, però també diverses novel·les, algunes d'elles premiades:
* Com es valora una empresa? (Editorial UOC, 2014)
* A recer dels taurons en un sofà d’escai (Gregal, 2017)
* Divines Mutacions (ED llibres, 2018)
* Si no ho fas tu, ho faré jo (Pagès, 2021)
També ha col·laborat amb d'altres llibres, com Emprendre en temps de crisi: cap a les noves xarxes de generació de valor (Joan Torrent-Sellens (dir. UOC, 2012), Temas actuales de dirección financiera (Patrícia Crespo), entre d'altres.

## Premis i reconeixements

* 2018 - Premi Manacor de novel·la per Divines Mutacions
* 2021 - Premi de Novel·la Breu Ciutat de Mollerussa per Si no ho fas tu, ho faré jo.

## Referències

* 1 2 «Àngels Fitó, proposada com a nova rectora de la UOC», 02-02-2023. [Consulta: 15 febrer 2023].
* ↑ «Àngels Fitó, proposada com a nova rectora de la UOC» (en castellà), 02-02-2023. Arxivat de l'original el 2023-02-15. [Consulta: 15 febrer 2023].
* ↑ «Organismes. Generalitat de Catalunya». [Consulta: 15 febrer 2023].
* ↑ «Àngels Fitó guanya el 33è Premi de Novel·la Breu amb una obra sobre el cost físic i emocional de les renúncies vitals». Ajuntament de Mollerussa, 09-04-2021. [Consulta: 15 febrer 2023].
* ↑ «Angels Fitó Bertran - Fitxa PDI». [Consulta: 15 febrer 2023].
* ↑ «Si no ho fas tu, ho faré jo | Pagès Editors». [Consulta: 15 febrer 2023].
* ↑ Barceló, Miquel. «Els Ciutat de Manacor, uns premis en femení». Ara Balears, 26-05-2018. Arxivat de l'original el 2023-01-27. [Consulta: 15 febrer 2023].
* ↑ «Àngels Fitó guanya el 33è Premi de Novel·la Breu de Mollerussa amb 'Si no ho fas tu, ho faré jo'». 7accents, 11-04-2021 [Consulta: 30 juny 2021].
# Biaix

«Biaix» té aquests significats:
* Astronomia: Biaix de Malmquist
* Estadística: Biaix estadístic
* Electrònica: Biaix de rellotge
* Periodisme: Biaix mediàtic
* Psicologia:
** Biaix cognitiu, procés pel que la cognició s'altera en funció de prejudicis, falses atribucions, induccions excessives o la perspectiva de l'observador
** Biaix d'autoservei
** Biaix de confirmació
** Biaix de correspondència
** Biaix de memòria
** Biaix d'informació científica
** Biaix de l'statu quo
** Biaix de publicació
** Biaix del punt cec
* Sociologia: Biaix de gènere
# Creu de mossèn Baltasar Pinya

La creu de mossèn Baltasar Pinya o creu del camí de Conies és una creu de terme de la ciutat de Manacor. S'ubica a la carretera de Son Serra Ma-3322 (antic camí de Conies), devora del creuer amb la carretera d'Artà Ma-15 i al costat del quarter de la Guàrdia Civil.

## Història

Al contrari que les altres creus de terme de Manacor, la creu de mossèn Baltasar Pinya té un origen contemporani. Fou aixecada l'any 1956 per iniciativa del mossèn per a commemorar que feia 25 anys que deia missa als oratoris de Son Sureda i ses Cabanasses, com indica la inscripció que hi ha al pedestal, i finançada pels veïns d'aquella contrada.
El desembre de 2021 va caure un tros de la creu per mor d'una ventada. Just abans de la festa de Nadal, agents de la Policia Local trobaren les restes enterrades i de tot d'una avisaren a la responsable del Museu d'Història de Manacor, Magdalena Salas, per informar del que havia passat i perquè es fessin càrrec de les restes, que ja son custodiades a la Torre dels Enagistes a l'espera de restauració per poder recol·locar-la novament quan sigui possible.

## Tipologia i elements

La creu de mossèn Baltasar Pinya té una base de secció quadrada amb un pedestal de quatre costats. Al de davant s'hi troba l'escut de Manacor i al del costat oposat l'escut d'armes del llinatge de mossèn Pinya (un pi i dos lleons rampants, un a cada costat del tronc) i les dates 1931-1956. Als altres dos costats apareix la següent inscripció:
   ''El prev. Baltasar Pinya en memoria dels 25 anys de celebrar la Missa a Son Sureda y a ses Cabanasses..." ''Aixeca aquesta hermosa creu amb llimosnes de tots els confrontants en aquest camí.''
Té un capitell o tambor pseudojònic i una creu llatina de braços rectes amb terminacions trevolades i decoració de llamps sortint d'entre els braços. Al seu envers, Crist crucificat.

## Galeria

* Primera part de la inscripció de la creu de mossèn Baltasar Pinya
* Segona part de la inscripció de la creu de mossèn Baltasar Pinya
* Creu de terme de Mossèn Baltasar Pinya

## Referències

* 1 2 3 «CATÀLEG D’ELEMENTS I ESPAIS PROTEGITS DEL TERME MUNICIPAL DE MANACOR» (en català).
* 1 2 «Cau un tros de la creu del camí de Conies» (en català).
* ↑ «Les creus que marcaven els límits del poble (segona part)» (en català).
* ↑ «Creu del camí de Mn. Baltasar Pinya» (en català).
# Lothar Schünemann

Lothar Schünemann (Pillgram, 2 d'abril de 1938) és un antic pilot d'enduro alemany que va destacar en competició durant la dècada del 1960, tant a escala internacional com a l'antiga RDA. Al llarg de la seva carrera va guanyar un Vas d'argent als Sis Dies Internacionals (ISDT) amb la selecció de la RDA i va aconseguir una victòria absoluta en aquesta prova. També va guanyar cinc campionats de la RDA i la Copa d'Europa d'enduro de 75cc de 1967 (la precursora del Campionat d'Europa, instaurat el 1968).

## Carrera esportiva

De professió electricista d'automoció a la fàbrica MZ, Lothar Schünemann va debutar en competicions d'enduro el 1958 amb una Jawa de 350 cc. Enquadrat inicialment dins el MC Potsdam de Ludwigsfelde, va passar després al Dynamo Potsdam i el 1961 va entrar al MC Dynamo Erfurt. El 1964 va passar a pilotar una Simson de 75 cc i va formar part de l'equip de la RDA que va guanyar el vas als ISDT d'Erfurt. Un any després, a l'illa de Man, va ser el millor dels 299 pilots participants, en una edició dels ISDT que ha estat considerada una de les més difícils de tots els temps. El 1966, Schünemann va entrar al departament de competició de Simson com a pilot de fàbrica, on va romandre fins al 1972. Després de guanyar la Copa d'Europa de 1967, entre el 1968 i el 1971 va obtenir tres tercers llocs finals a les primeres edicions del nou Campionat d'Europa. A banda, els anys 1968 i 1971 va guanyar el Campionat de la RDA amb la Simson de 75 cc. El 1973, va canviar al MC Dynamo Suhl i va passar als 50 cc. En aquesta cilindrada va aconseguir tres campionats estatals més.
Al llarg de 20 anys de carrera, Schünemann va participar en 13 edicions dels ISDT i va obtenir-hi nou medalles d'or i dues d'argent. La darrera cursa en què va participar va ser la Rund um Zschopau de 1978.

## Referències

* ↑ Ottinger, Steffen. «Die Geschichte seit 1913». A: Internationale Sechstagefahrt 2012 (en alemany). Chemnitz: HB-Werbung und Verlag GmbH & Co. KG, 2012, p. 46 i s. ISBN 978-3000395666.
* ↑ Ottinger, Steffen. «Die Geschichte einer Motorradgeländefahrt». A: Rund um Zschopau (en alemany). Marienberg: Druck- und Verlagsgesellschaft Marienberg, 2004, p. 46-88. ISBN 3-931770-49-4.
* ↑ Ottinger, Steffen. «Die Geschichte einer Motorradgeländefahrt». A: Rund um Zschopau (en alemany). Chemnitz: HB-Werbung und Verlag GmbH & Co. KG, 2011, p. 20. ISBN 978-3-00-036705-2.
# Łukasz Burliga

Łukasz Burliga (nascut el 15 de maig de 1988 en Sucha Beskidzka) és un futbolista polonès que actualment juga pel Wisła Kraków.

## Enllaços externs

* Estadístiques de jugador (polonès)
# Jardí de Can Rogent

El Jardí de Can Rogent és una obra amb elements neoclàssics i romàntics de Collbató (Baix Llobregat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

El jardí està situat al centre del poble entre els carrers Amadeu Vives, Sant Antoni i Bonavista. Es tracta, doncs, d'una gran taca verda (2,5 ha) al centre de la població formada a partir de finals del segle xix. Fou dissenyat responent a l'estil de jardí romàntic o italià, amb escales d'obra per guanyar els desnivells, arbres i arbustos ben retallats, pèrgoles, etc. Abunden les agrupacions de boixos i xiprers amb zones de bosc incorporades.

## Referències

* ↑ «Jardí de Can Rogent». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 23 gener 2019].
# Ratpenat orellut de Davies

El ratpenat orellut de Davies (Glyphonycteris daviesi) és una espècie de ratpenat que es troba a Colòmbia, el Brasil, Costa Rica, l'Equador, la Guaiana Francesa, Guyana, Hondures, Panamà, el Perú, Surinam, Trinitat i Tobago i Veneçuela.

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Bestiari d'Aberdeen

El Bestiari d'Aberdeen (Biblioteca de la Universitat d'Aberdeen, Univ. Lib. MS 24) és un manuscrit anglès en llatí del segle xii il·lustrat amb imatges d'animals. El bestiari descriu una gran quantitat d'animals (reals i ficticis) i els seus costums. L'obra figurà per primera vegada l'any 1542 en l'inventari de l'Old Royal Library (Antiga Biblioteca Reial) del palau de Westminster.
Els precursors i l'origen de l'escrit són en part incerts. Probablement ve del segle xii i era propietat d'un patró de l'Església. El Bestiari d'Aberdeen té relació amb altres bestiaris de l'edat mitjana i, sobretot, amb l'Ashmole Bestiary. Fins i tot hi ha qui diu que el Bestiari d'Aberdeen és el més antic dels dos.
* Foli 2 recto: Creació dels ocells i dels peixos
* Foli 11r: Castor i cabra
* Foli 5 per davant: Adam dona nom als animals
* Foli 11 recto: Castor rosegant un tronc
* Foli 66r: Basilisc

## Referències

* 1 2 «History of the Manuscript» (en anglès). [Consulta: 16 juny 2024].
* ↑ Alexander, Jonathan J. G.. Medieval illuminators and their methods of work. New Haven: Yale Univ. Press, 1992, p. 105. ISBN 978-0-300-05689-1.
* ↑ «Medieval Bestiary : Bestiary Families - Latin». [Consulta: 16 juny 2024].

## Enllaços externs

* The Aberdeen Bestiary, facsímil, University of Aberdeen Arxivat 2012-09-20 a Wayback Machine.: Història, codicologia, bibliografia, transcripció i traducció, índex amb animals representats... (anglès).
# Quint Pompeu Rufus (tribú 52 aC)

Quint Pompeu Rufus (llatí: Quintus Pompeius Rufus) va ser un magistrat romà. Era fill de Quint Pompeu Rufus i, per part de mare, net de Luci Corneli Sul·la. Formava part de la gens Pompeia.
Apareix mencionat per primer cop l'any 54 aC com acusador de Marc Valeri Messal·la, de qui deia que havia guanyat les eleccions a consol per mitjà de suborns. L'any 52 aC va ser tribú de la plebs i es va destacar com a partidari de Gneu Pompeu Magne. Per augmentar la confusió i anarquia (com volia Pompeu per poder ser cridat com a salvador) va impedir tota mena d'eleccions però el senat el va fer detenir i el va tancar a la presó tot i que com a tribú era inviolable. Aquest acte il·legal del senat li va fer augmentar la seva influència entre el poble.
Alliberat, va fer empresonar a l'edil Marc Favoni, partidari del senat. La mort de Publi Clodi va afavorir les esperances de Gneu Pompeu, i Pompeu Rufus i el seu col·lega Munaci Planc van continuar afegint llenya al foc fins a aconseguir que Pompeu fos nomenat cònsol únic. Rufus va donar suport a les lleis proposades per Gneu Pompeu i a la condemna de Tit Anni Papià Miló, l'assassí de Clodi. Al final del seu període va ser acusat pel seu col·lega Marc Celi d'haver violat una llei (lex de vi) que ell mateix havia fet aprovar. Va ser condemnat i va viure exiliat a Bauli a la Campània. Al passar dificultats econòmiques el seu mateix acusador, Celi, va influir en la seva mare Cornèlia per cedir-li la seva propietat paterna. Apareix per darrera vegada el 51 aC quan va circular el fals rumor que havia fet matar Ciceró.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Edwards (Nova York)

Edwards és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 465 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Edwards tenia 465 habitants, 177 habitatges, i 118 famílies. La densitat de població era de 185,1 habitants/km².
Dels 177 habitatges en un 35,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,3% hi vivien parelles casades, en un 13% dones solteres, i en un 32,8% no eren unitats familiars. En el 27,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,5% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 19,1% de 45 a 60 i un 16,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.682 $ i la renda mediana per família de 35.417 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.938 $ mentre que les dones 18.889 $. La renda per capita de la població era d'11.613 $. Entorn del 15,8% de les famílies i el 16,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Edwards». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Edwards». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Łukasz Kohut

Łukasz Kohut (Katowice, 10 de setembre de 1982) és un polític polonès del partit Nova Esquerra que exerceix com a diputat al Parlament Europeu des de les eleccions de 2019.
Al parlament, Kohut ha estat membre del Comitè d'Indústria, Recerca i Energia, del Comitè de Llibertats Civils, Justícia i Afers Interiors (2020) i del Comitè d'Investigació per l'ús de Pegasus i programari espia (2022).
A més de les seves tasques de comissió, Kohut forma part de les delegacions del Parlament al Comitè Parlamentari d'Estabilització i Associació UE-Sèrbia, per a les relacions amb Suïssa i Noruega, a la Comissió Parlamentaria Conjunta UE-Islàndia i al Comitè Conjunt de l'Espai Econòmic Europeu. També és membre de l'Intergrup del Parlament Europeu sobre el Sàhara Occidental i de l'Intergrup del Parlament Europeu sobre les minories tradicionals, les comunitats nacionals i les llengües.

## Referències

* 1 2 «Home | Łukasz KOHUT | MEPs | European Parliament» (en anglès), 10-09-1982. [Consulta: 30 gener 2024].
* ↑ «Dia Europeu de les Llengües 2020 - Lukasz Kohut denuncia que català i silès són privades de drets». [Consulta: 30 gener 2024].
* ↑ «Movers and Shakers | 9 October 2020» (en anglès), 09-10-2020. [Consulta: 30 gener 2024].
* ↑ Members of the Committee of Inquiry to investigate the use of Pegasus and equivalent surveillance spyware European Parliament.
* ↑ «Parliament names MEPs to sit on three new committees | News | European Parliament» (en anglès), 24-03-2022. [Consulta: 30 gener 2024].
* ↑ Intergroup on Western Sahara European Parliament.
* ↑ Intergroup on Traditional Minorities, National Communities and Languages European Parliament.
* ↑ «Members | URBAN Intergroup» (en anglès americà). [Consulta: 30 gener 2024].
# Jaume el Just (sant)

Jaume conegut com a Jaume el Just o Jaume, germà del Senyor (Natzaret?, ? - Jerusalem, 62 dC) fou, segons el Nou Testament, un dels germans de Jesús de Natzaret i el líder de la comunitat cristiana de Jerusalem després de la partida dels apòstols de Jesús. Cal no confondre Jaume el Just amb els apòstols Jaume el Menor i Jaume el Major. Hegesip, cap al 180, l'anomena Jaume el Just a més de referir-s'hi com «Jaume, el germà del Senyor». És venerat com a sant per diferents confessions cristianes.

## Ascendència

En l'Evangeli segons Mateu s'anomena la seva família, ja que tot parlant sobre Jesús se cita que la gent de Galilea deia:
| « | $^{55}$ ¿No és el fill del fuster? La seva mare, ¿no és aquella que es diu Maria? Els seus germans, ¿no es diuen Jaume, Josep, Simó i Judes? $^{56}$ I les seves germanes, ¿no viuen totes entre nosaltres? D'on li ve, tot això? | » |
| — Mt 13:55-56 |||

## Biografia

Se'n desconeix qualsevol dada de la seva biografia fins després de la mort del seu germà Jesús, quan sant Pau afirma que «$^7$ Després [que Jesús de Natzaret hagués ressuscitat] es va aparèixer a Jaume i, més tard, a tots els apòstols» (1Co 15:7).
Quan els apòstols van escampar-se pel món a predicar l'Evangeli, Jaume actuà com a líder de la comunitat judeocristiana de Jerusalem que practicaven escrupolosament la Llei de Moisès. Va rebre la visita de sant Pau en una ocasió, tal com es relata al llibre dels Fets dels Apòstols: «$^{18}$ L'endemà, Pau va anar amb nosaltres a casa de Jaume, on s'havien reunit tots els qui presidien la comunitat» (Ac 21:18).
Jaume serà el dirigent únic de la comunitat de Jerusalem des que sant Pere abandona la ciutat, l'any 43 o 44, fins que mor lapidat l'any 62 segons l'historiador jueu Flavi Josep en la seva obra Antiguitats judaiques on cita:
| « | Ananies era un saduceu sense ànima. Va convocar astutament al Sanedrí en el moment propici. El procurador Fest havia mort. El successor, Albí, encara no havia pres possessió. Va fer que el sanedrí jutgés Jaume, germà de Jesús, qui era anomenat Crist, i a alguns altres. Els va acusar d'haver transgredit la llei i els va entregar perquè fossin apedregats | » |
| — Flavi Josep. Antiguitats judaiques, XX, ix, 1 |||

## Festivitat

La seva festa és celebrada en diferents dies segons les diferents esglésies cristianes:
* 1 de maig, Església Anglicana
* 3 de maig, Església Catòlica
* 23 d'octubre, esglésies luteranes
* 25 d'octubre, Església Ortodoxa

## Referències

* ↑ Història Eclesiàstica 4,22,4
* ↑ Gàlates 2,12

## Bibliografia

* Puig i Tàrrech, Armand. Jesús un perfil biogràfic. Barcelona: Proa, 2004, pàg.174 ISBN 8484374882
# Reacció de Mitsunobu

La reacció de Mitsunobu és una reacció orgànica molt versàtil que permet l'alquilació de tota mena de compostos acídics (àcids carboxílics, fenols, imides, oximes i metilens actius entre d'altres) utilitzant alcohols com a agents alquilants.
La reacció es porta a terme a temperatura ambient en un dissolvent apròtic anhidre. El sistema trifenilfosfina (TPP)/azodicarboxilat de dietil (DEAD) és el més utilitzat, però també es poden fer servir altres fosfines, com ara la tributilfosfina (TBP), o bé altres compostos azodicarboxilats com l'azodicarboxilat de diisopropil (DIAD). La reacció va ser descoberta per Oyo Mitsunobu (1934–2003).
S'han publicat nombrosos exemples d'aquesta reacció.

## Mecanisme de la reacció

El mecanisme d'aquesta reacció consta de les etapes següents: en primer lloc, l'addició de la fosfina (2) sobre l'azodicarboxilat de dietil condueix a la formació de la sal d'amoni quaternària (3). Seguidament, la protonació d'aquesta sal amb un compost acídic (4) dona l'intermedi (5), el qual reacciona amb una molècula d'alcohol (6) per obtenir la sal d'alcoxifosfoni (11), formant com a subproducte la hidrazina (7). Finalment la reacció de substitució nucleòfila condueix a la formació del producte alquilat (12) i a l'eliminació de l'òxid de fosfina (13).
El sistema DEAD/TPP es pot considerar com un sistema redox en què l'azodicarboxilat de dietil es redueix a hidracinodicarboxilat de dietil, i la trifenilfosfina s'oxida a òxid de trifenilfosfina.

## Referències

* ↑ Mitsunobu, O.; Yamada, Y. Bull. Chem. Soc. Japan 1967, 40, 2380-2382.
* ↑ The Use of Diethyl Azodicarboxylate and Triphenylphosphine in Synthesis and Transformation of Natural Products Mitsunobu, O. Synthesis 1981, 1-28.
* ↑ Castro, B. R. Org. React. 1983, 29, 1.
* ↑ Hughes, D. L. Org. React. 1992, 42, 335-656.
* ↑ Hughes, D. L. Org. Prep. 1996, 28, 127-164.

## Enllaços externs

* The Mitsunobu Reaction Arxivat 2013-11-03 a Wayback Machine. per Kevin Jantzi (PDF)
# Đặng Thị Ngọc Hân

Đặng Thị Ngọc Hân (Hanoi, 16 de juliol de 1989) és la guanyadora de Miss Vietnam 2010, celebrat a Tuần Châu, Quảng Ninh el 14 d'agost de 2010.
Va néixer i va créixer a Hanoi, Vietnam. El seu avi és un mestre notable Đặng Đình Huân, molt conegut a Hai Phong. Va participar al concurs Miss Vietnam del 2010 i va guanyar mentre estudiava a la Universitat de Belles Arts del Vietnam.
Va començar a fer de model als setze anys i era una cara familiar a la passarel·la de Hanoi. Ha estat guardonada amb Model vietnamita més fotogènica del 2006, Miss Icon Student 2005, Primer premi del programa de productes Yomost, i La més maca estudiant de l'Escola de Secundària de Tran nhan Tong.

## Referències

* ↑ «Đặng Thị Ngọc Hân đăng quang» (en vietnamita). Tienphong.
* ↑ «Tỏa sáng đêm chung kết, Đặng Ngọc Hân đăng quang» (en vietnamita). Vietbao. Arxivat de l'original el 2014-04-07. [Consulta: 8 gener 2020].
* ↑ «Fashion Design» (en anglès). Miss Vietnam. Arxivat de l'original el 2020-11-20. [Consulta: 8 gener 2020].
* ↑ Tuyết Nhung. «Người mẫu với bộ sưu tập giải thưởng» (en vietnamita). Tienphong, 28-06-2010.
# Copadichromis melas

Copadichromis melas és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Moçambic)

## Referències

* 1 2 «Copadichromis melas» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).