OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Peter Koning

Peter Koning (Venhuizen, Drechterland, 3 de desembre de 1990) és un ciclista neerlandès, professional des del 2012. Actualment corre a l'equip Aqua Blue Sport.

## Palmarès

* 2007
** Campió dels Països Baixos júnior en contrarellotge
* 2012
** Campió dels Països Baixos sub-23 en contrarellotge
* 2013
** 1r a la Ronde van Zuid-Oost Friesland
* 2016
** Vencedor d'una etapa al Tour de San Luis
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Iran
* 2019
** 1r al Tour de Mersin i vencedor d'una etapa

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2017. 141è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Refugi d'Artiga de Lin

El refugi d'Artiga de Lin és un refugi de muntanya dins el municipi de Vielha e Mijaran (Vall d'Aran) a 1.465 m d'altitud a la capçalera de la vall deth Joeu. S'hi arriba en vehicle des d'Es Bòrdes, seguint la carretera de muntanya direcció a Artiga de Lin d'uns 10 km. És el lloc on fan la primera parada els que volen fer l'ascensió a l'Aneto.

## Enllaços externs

* Refugi d'Artiga de Lin - Lloc web oficial
# Borasseae

Borasseae és una tribu de plantes amb flor de la família Arecaceae.

## Taxonomia

* Subtribu: Hyphaeninae
** Bismarckia
** Hyphaene
** Medemia
** Satranala
* Subtribu: Lataniinae
** Borassodendron
** Borassus
** Latania
** Lodoicea

## Referències

* ↑ «Satranala (Coryphoideae: Borasseae: Hyphaeninae), a new palm genus». Arxivat de l'original el 2012-04-25. [Consulta: 29 juny 2010].

## Enllaços externs

* The Pollen Morphology of the Tribe Borasseae (Palmae: Coryphoideae)
# La Fàbrica Nova (Monistrol de Calders)

La Fàbrica Nova fou una fàbrica tèxtil del terme municipal de Monistrol de Calders, de la comarca del Moianès.
Està situada a tocar del poble, al seu sud-est, a prop de la Fassina del Solà. Construïda en una primera fase als anys vint del segle XX en terres de la parròquia, damunt del primer camp de futbol del poble, fou ampliada durant la primera meitat dels anys quaranta, i mantingué l'activitat fabril, sempre del tèxtil, fins al 2008, any en què tancà definitivament les portes. Actualment la nau de la fàbrica es lloga com a aparcament.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.

## Enllaços externs

* La Fàbrica Nova en el seu entorn a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Relleu de ferrer a Cal Dalmau

El Relleu de ferrer a Cal Dalmau és una obra renaixentista de Moià inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Alt relleu, fet en pedra d'uns 40cm. x 30cm. Es tracta d'una pedra, treballada en alt relleu, que servia com a indicador d'un establiment de ferrer. A l'interior s'hi veu l'enclusa, una ferradura, unes tenalles, martell, botavant, a part d'altres guariments d'animal de bast. Aquests elements es troben disposats sobre un fons en forma de pell d'animal. El conjunt queda emmarcat pe dues fines columnes que aguanten un fris amb decoracions florals.

## Història

A la part inferior té una inscripció: "IOHAN ALOY MVCXVI", que sembla que s'hauria d'interpretar com a 1616.
El carrer Sant Sebastià, lloc on està ubicat aquest indicador, era el lloc de pas habitual per enllaçar, a Moià, amb el camí de Manresa a Vic; no és estranya, doncs, la presència de ferrers en aquest carrer.

## Referències

* 1 2 3 «Relleu de ferrer a Cal Dalmau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 juny 2020].
# Loreto (municipi de Zacatecas)

Loreto és un municipi a l'estat de Zacatecas a la part sud de l'estat de Zacatecas. Limita al nord amb els municipis de Valparaíso, al sud amb Trancoso, a l'oest amb Riva Palacio i a l'est amb Cuencamé. La localitat de Loreto és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Loreto Arxivat 2016-10-11 a Wayback Machine.INAFED, 2015. (castellà)
# Portada/article octubre 29
## Catedral de Tarragona

La catedral basílica de Tarragona és la seu catedralícia de l'Arquebisbat de Tarragona. Està situada a la part més alta de Tarragona, al centre de la ciutat medieval, que havia ocupat el fòrum de la Tarraco romana, a la part superior, on es trobava el recinte dedicat al culte amb el Temple. Així, es pot comprovar que el claustre de la catedral aprofita algun dels murs del tèmenos romà que envoltava el temple.
# Ramón Rodríguez Bosmediano

Ramón Rodríguez Bosmediano (Ceuta, c. 1895-Barcelona, 1939) va ser un militar espanyol.

## Biografia

Nascut en Ceuta, era militar professional i pertanyia a l'arma d'infanteria. El juliol del 1936, al començament de la Guerra civil, ostentava el rang de capità i es trobava destinat en la Caixa de Recluta n.° 28 de Lleida. Es va mantenir fidel a la República, integrant-se posteriorment en l'estructura de l'Exèrcit Popular de la República. Durant la contesa va exercir com a cap d'Estat Major de la 25a Brigada Mixta i de les divisions 26a i 28a, així com comandant de la 133a Brigada Mixta.
Capturat pels franquistes, va ser executat a Barcelona el 1939, als 44 anys.

## Notes

* ↑ Si bé, unes fonts assenyalen el 13 de març i unes altres el 15 de maig.

## Referències

* 1 2 Solé i Sabaté, 1985, p. 268.
* 1 2 Engel, 1999, p. 116.
* ↑ Engel, 1999, p. 40.
* ↑ Engel, 1999, p. 211.
* ↑ Corbalán Gil, 2008, p. 305.

## Bibliografia

* Corbalán Gil, Joan. Justícia, no venjança: els executats pel franquisme a Barcelona (1939-1952). Cossetània Edicions, 2008.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena, 1999. ISBN 84-922644-7-0.
* Solé i Sabaté, Josep Maria. La repressió franquista a Catalunya, 1938-1953. Edicions 62, 1985.
# Aaron Abraham Kabak

Aaron Abraham Kabak (Smorgon (Comtat de Vílnius), 2 /28 de desembre de 1880/1883 - Jerusalem 20 de novembre de 1944) va ser un escriptor hebreu d'origen lituà. Va ser guardonat amb el Premi Bialik de Literatura el 1943.

## Obra

El seu Ba-Mishcol Ha-Tsar was era una novel·la sobre la vida de Yeshu, (Jesús de Natzaret). La seva obra literària es va centrar principalment en temes històrics, així va editar entre 1913-1927 una trilogia sobre el portuguès convers Diego Pirez més tard conegut com a Salomón Molcho. Va realitzar treballs de traducció a l'hebreu, entre els quals es troben les obres de Stendhal o Eliza Orzeszkowa.

## Referències

* 1 2 «Кабак Ахарон Аврахам» (en hebreu). Enciclopèdia. [Consulta: 15 desembre 2013].
* ↑ Lexikon des Judentums, Bertelsmann-Lexikon-Verlag, Gütersloh 1971, ISBN 3-570-05964-2, Sp. 357. Das Bio-Bibliographische Lexikon der neuen hebräischen Literatur nennt den 28. Dezember 1883 als Geburtstag (alemany)
* ↑ Jewish book annual Solomon Grayzel, Jewish Book Council of America - 1992 «A continuació, l'autor ens diu que va conèixer el seu Déu al camí estret (d'aquí el títol del llibre) A la vora de l'abisme» AA Kabak, Ba-Mishcol Ha-Tsar (Tel-Aviv, 1937)
* ↑ Literature east & west: 14 Modern Language Association of America. Oriental-Western Literary Relations Group, Modern Language Association of America. Conference on Oriental-Western Literary Relations - 1970 «Kabak intenta convèncer el lector que Jesús desitjava la seva mort, perquè es va adonar que no tenia res més per donar als seus germans, l'autor retrata a Jesús l'home...»
# Boraras urophthalmoides

Boraras urophthalmoides és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Axelrod, H.R., W.E. Burgess, N. Pronek i J.G. Walls, 1991. Dr. Axelrod's Atlas of freshwater aquarium fishes. Sisena edició. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Rainboth, W.J., 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, Roma, Itàlia. 265 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Crida

«Crida o la crida» té aquests significats:
* Crida (Falles de València), acte en el qual la fallera major de València anuncia l'inici de les Falles
* Crida Demòcrata Cristiana, partit polític cristià democràtic neerlandès fundat el 1980
* Crida a la Solidaritat en Defensa de la Llengua, la Cultura i la Nació Catalanes, moviment catalanista que va sorgir com a reacció al Manifiesto de los 2.300 que qüestionava el procés de normalització del català
* Crida Nacional a Esquerra Republicana de Catalunya
* Crida Nacional per la República, moviment polític independentista català
* Crida a consultes, ordre que s'envia pel Ministre de Relacions Exteriors perquè es personi urgentment l'ambaixador o del cap de missió diplomàtica
* Crida de sistema, mecanisme utilitzat per una aplicació per sol·licitar un servei al sistema operatiu
* Candidatura d'Unitat Popular - Crida Constituent, candidatura de caràcter independentista i socialista
* Plataforma Crida, organització de les Balears i Pitiüses que defensa l'educació pública de qualitat, laica i en català
* Roques de la Crida, muntanya al municipi de la Llacuna, a la comarca de l'Anoia
* Crida per Sabadell, moviment assembleari sabadellenc.
Viccionari
# Resistència de Guinea Bissau-Moviment Bafatá

Lae Resistència de Guinea Bissau-Moviment Bafatá (portuguès: Resistência da Guiné-Bissau-Movimento Bafatá, RGB-MB) és una partit polític de Guinea Bissau. Havia estat una organització de l'oposició al país, però avui és un partit minoritari i sense representació parlamentària.

## Història

El partit es va establir com a Moviment Bafatá a Portugal el 27 de juliol 1986 per Domingos Fernandes Gomes després que el seu amic de la infància Viriato Rodrigues Pa va ser executat juntament amb altres cinc acusats d'intentar enderrocar el règim de João Bernardo Vieira Com que l'organització va rebre el suport de la gran majoria de la població de Guinea expatriada a Portugal, el PAIGC govern va intentar assassinar als líders del RGB. En 1991 va adoptar el seu nom actual.
Quan es va introduir la política multipartidista a principis de 1990, a les eleccions generals del 1994 el RGB va convertir-se en el major partit de l'oposició al PAIGC a l'Assemblea Nacional Popular, obtenint 19 dels 100 escons. Fernandes va acabar en tercer lloc a les eleccions presidencials amb el 17% dels vots. A les eleccions generals de 1999 el RGB va obtenir uns altres 10 escons, convertint-se en l'oposició al nou partit governant, el Partit de Renovació Social. Salvador Tchongó va ser nominat com a candidat del partit a la presidència, però va acabar novè amb només el 2% dels vots. El partit es va unir a un govern de coalició, però es va retirar el gener de 2001 després d'afirmar que no va ser consultat sobre una remodelació de gabinet.
Els problemes interns es van posar de manifest quan Zinha Vaz van sortir del RGB per ajudar a establir l'aliança Plataforma Unida en 2003. El partit va perdre tots els seus escons a les eleccions parlamentàries de 2004, i no participar en les eleccions de 2005, 2008, 2009 o 2012.
El partit va tornar a la política activa quan es va presentar a les eleccions parlamentàries de 2014, però va rebre només el 1,6% dels vots i no va poder obtenir cap escó.

## Referències

* ↑ Hélder Vaz anuncia retirada da liderança da Resistência da Guiné-Bissau, O Democrata, 27 de juliol de 2015
* 1 2 Peter Karibe Mendy (2013) Historical Dictionary of the Republic of Guinea-Bissau, Scarecrow Press, p359
* ↑ Guinea-Bissau profile BBC News
* 1 2 Mendy, p361
# Embonui

Embonui és un poble del terme municipal de Soriguera, de la comarca del Pallars Sobirà, dins del territori de l'antic municipi de Soriguera.
Està situat a l'extrem nord del terme municipal, a prop i al sud-est de Sort i al nord-oest de Vilamur.
Formen el poble Cal Josep, Ca l'Ametlló, Cal Cameta i Cal Torà.

## Etimologia

Segons Joan Coromines, Embonui és un topònim d'origen cèltic, afí a d'altres existents a la zona d'Aquitània. Es tracta de l'arrel Senipon-, amb l'afegitó del sufix -ui, molt present a topònims pirinencs. Coromines no dona el significat d'aquests ètims.

## Història
### Edat moderna

El 1553 Bonui enregistrava 2 focs civils i cap d'eclesiàstic (uns 10 habitants).

### Edat contemporània

Pascual Madoz dedica un article breu del seu Diccionario geográfico... a Embonui (Embonuy). Diu Madoz que és un llogaret que depèn de Vilamur, situat en el vessant d'una muntanya molt alta. La combaten tots els vents, especialment els del nord i de l'oest, i el seu clima és fred; produeix comunament inflamacions i pulmonies. Tenia en aquell moment 6 cases i l'església de Santa Eugènia, annexa de la parròquia de Vilamur. Les terres són fluixes, muntanyoses i pedregoses. S'hi collia blat, sègol, patates i fenc. S'hi criaven ovelles, vaques i mules, i hi havia caça de perdius, conills i llebres. Els seus habitants es comptabilitzaven amb Vilamur.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2000 | 2002 | 2004 | 2006 | 2008 | 2010 | 2011 |
| 21 | 23 | 28 | 18 | 16 | 18 | 14 | 13 | 13 | 13 | 13 | 9 | 12 | 12 | 12 |

## Referències

* ↑ Montaña 2004.
* ↑ Coromines 1995.
* ↑ Pere Ametlla i Bernat Ergullós. Iglésies 1981, p. 74.
* ↑ Madoz 1845.
* ↑ pàgina web Xarxa Telemàtica Educativa de Catalunya (XTEC) del 14.08.2009.

## Bibliografia

* Coromines, Joan. «Embonui». A: Onomasticon cataloniae. IV D - J. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona La Caixa, 1995. ISBN 84-7256-825-3.
* Lluís, Joan. El meu Pallars. Volum II. El Pallars Sobirà, 1a part. Barcelona: Editorial Barcino, 1961 (Tramuntana, 7). ISBN 84-7226-118-2.
* Madoz, Pascual. Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar. Madrid: Establecimiento Literario Topográfico, 1845. Edició facsímil: Articles sobre El Principat de Catalunya, Andorra i zona de parla catalana del Regne d'Aragó al <<Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar>> de Pascual Madoz, V. 1. Barcelona: Curial Edicions Catalanes, 1985. ISBN 84-7256-256-5.
* Montaña, Silvio. Noms de cases antigues de la comarca del Pallars Sobirà. Espot: Silvio Montaña, 2004. ISBN 84-609-3099-8.
* Pagès, Montserrat; Castilló, Arcadi. «Soriguera». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Embonui en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Portada/article octubre 3
## Guerrers de Riace

Els Guerrers de Riace són una parella d'estàtues gregues d'estil sever (segle v aC) que s'exposen al Museu nacional de la Magna Grècia de Reggio de Calàbria. Són dos dels pocs exemples d'escultures en bronze que queden de l'Art de l'antiga Grècia juntament amb, per exemple, el Posidó o Déu d'Artimisio del Museu Arqueològic Nacional d'Atenes o l'Auriga de Delfos. Van ser trobades a la rodalia de la localitat de Riace, a la província de Reggio de Calàbria el 1972. S'han convertit en un dels símbols de la ciutat de Reggio de Calàbria. Són coneguts com a Bronze A (el jove) i Bronze B (el vell).
# Poal (desambiguació)

«Poal» té aquests significats:
* Botànica:
** Les poals són un ordre de plantes. Vegeu poal.
* Eines:
** Un poal és un recipient que conté líquids. Vegeu galleda.
* Geografia:
** El Poal és un municipi del Pla d'Urgell.
Viccionari
# René Cyr

René Cyr, (Mont-real, 20 de juliol de 1920 - Saint-Jérôme, 14 de febrer de 2015) fou un ciclista canadenc, que es va especialitzar en les curses de sis dies de les quals va aconseguir dues victòries.

## Palmarès

* 1941
** 1r als Sis dies de Mont-real (amb Angelo De Bacco)
* 1948
** 1r als Sis dies de Buffalo (amb Cesare Moretti Jr)

## Referències

* ↑ Nadeau, Jean-François «René Cyr, grand champion international de course». ledevoir.com, 18-02-2015 [Consulta: 4 gener 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# AHG

AHG té els següents significats:
* Arxiu Històric de Girona, arxiu de documentació històrica de l'àmbit territorial de Girona
* ahg també és el codi ISO 639-3 del qimant, llengua cuixítica parlada a la regió Amhara d'Etiòpia
# Brana

En física, una brana, o p-brana és un concepte matemàtic espacial estès que apareix en la teoria de cordes i en la teoria M i en cosmologia de branes, que existeix en un nombre estàtic de dimensions. El seu nom deriva de membrana.
La variable p es refereix al nombre de dimensions espacials de la brana. És a dir, una 0-brana és una partícula puntual zero dimensional, una 1-brana és una corda, que pot ser oberta o tancada, una 2-brana és una membrana, etc. Cada p-brana escombra una línia d'univers de dimensió (p+1) mentre es propaga per l'espaitemps.

## Descripció

La teoria de cordes era originàriament una teoria de dues branes anomenades cordes. Cap a mitjans dels anys 90, va semblar que la teoria es podria estendre per incloure-hi objectes de dimensions més altes. Aquests objectes són elements no pertorbatius de la teoria (cosa que significa que no apareixen en la teoria de la pertorbació).
A més de la corda fonamental (o F-string) de la teoria de cordes i el seu dual magnètic, la NS5-brana, el tipus de brana més important que hi ha són les D-branes. Diferents tipus de D branes apareixen en diferents teories. Fins i tot, 'nD branes per a n apareixen en la teoria de corda tipus II A, en què les p D branes senars apareixen en la teoria de cordes tipus II B.
Amb el desenvolupament de la teoria-M, aparegué una dimensió extra i la corda fonamental de la teoria de cordes es convertí en una membrana de dues dimensions anomenada M1-brana p (supermembrana). El seu dual magnètic és una M5-brana. Les diferents branes de la teoria de cordes es creu que estan relacionades amb les branes-M5 de dimensions més altes embolicades en diversos cicles.
La teoria-M diu que les cordes d'energia podrien créixer a membranes més grans o branes fins a la mida de l'univers. Arriba a exposar que aquestes cordes han de vibrar en més de tres dimensions (sis) més una altra dimensió, el temps.

## Enllaços externs

* Teoria de la supercorda (anglès).
# Remenafulles noble

El remenafulles noble (Chamaeza nobilis) és una espècie d'ocell de la família dels formicàrids (Formicariidae) que habita el terra de la selva pluvial, a les terres baixes fins als 500 m, del sud-est de Colòmbia, est de l'Equador, est del Perú, nord de Bolívia i oest amazònic del Brasil.

## Referències

* ↑ «Remenafulles noble». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021
# Plaques de matrícula del Vaticà

Les plaques de matrícula dels vehicles del Vaticà inscrits al Registre de Vehicles del Vaticà (Registro Veicoli Vaticani - RVV) segueixen un sistema únic format per un codi de dues o tres lletres seguides de cinc xifres de color negre sobre un fons blanc (per exemple, SCV 12345) i regulat pel Reglament de circulació dels vehicles de 1930. El codi internacional dels país és V.

## Codis

Només existeixen dos codis, i aquests es lliuren en funció de qui és el propietari del vehicle:
* SCV, codi de Status Civitatis Vaticanae, pels vehicle oficials de l'estat i cossos de la Santa Seu (exemple, SCV 12345).
* CV, codi de Civitatis Vaticanae, vehicles de ciutadans amb residència o domicili legal a l'estat (exemple, CV 12345).
Els vehicles utilitzats pel Papa i els cardenals porten plaques especials, els caràcters són de color vermell sobre blanc. El papamòbil, per exemple, porta la placa SCV 1.

## Curiositat

L'article 9 del Reglament, estableix que la placa posterior s'ha de marcar amb un segell especial fet de plom i que porta l'escut de l'estat.

## Tipografia

La tipografia utilitzada és la mateixa que Itàlia i segueix el model DIN 1451 Mittelschrift, tot i que els caràcters són més lleugers i estrets del que estableix la norma. Les principals modificacions són:
* La part superior del 3 és plana i la connexió amb la part central és fa en diagonal.
* El pal vertical del 4 és més curt.
* El pal superior del 5 és més curt i la seva connexió es fa en diagonal.
* El 6 i el 9 seguiexen la segona variant que estableix la norma per aquestes xifres.
* El 7 no porta serifa a la part superior esquerra.

## Mides

Les mides de les plaques pels automòbils són: 486x109 mm (darrere) o 340x115 mm (davant) per les plaques tipus 6 i les motocicletes i ciclomotors: 177x177 mm per les plaques tipus 3. Les mides dels caràcters de la matrícula estan definits per reglament i són:
* Automòbil, placa del darrere: alçada de 80 mm, amplada de 40 mm i un gruix de traç de 10 mm.
* Automòbil, placa del davant: alçada de 57 mm, amplada de 28 mm i un gruix de traç de 6 mm.
* Motocicletes: alçada de 60 mm, amplada de 26 mm i un gruix de traç de 6 mm.

## Referències

* 1 2 «Regolamento per la circolazioni degli autoveicoli» (en italià). Stato della Città del Vaticano. [Consulta: 9 abril 2020].
* 1 2 «Sigle automobilistiche» (en italià). Stato della Città del Vaticano. [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ «SCV1 ad oggi» (en italià). Targhe Vaticane. Marcello Gallina. [Consulta: 9 abril 2020].
* ↑ «Notes about the specific European countries that use variations of DIN 1451» (en anglès). [Consulta: 9 abril 2020].
* ↑ «Caratteri targhe» (en italià). Targhe Vaticane. Marcello Gallina. [Consulta: 9 abril 2020].

## Enllaços externs

* Targhe vaticane. Gallery (italià)
# Kurt Westergaard

Kurt Westergaard (Døstrup, 13 de juliol de 1935 - Copenhaguen, 14 de juliol de 2021) va ser un caricaturista danès conegut pel ser l'autor d'una polèmica vinyeta on apareix Mahoma portant una bomba al seu turbant. Aquesta caricatura va ser la més controvertida de les dotze publicades pel diari danès Jyllands-Posten, i va ocasionar reaccions en contra en nombrosos països amb població musulmana, inclosos alguns països occidentals.
Des de la publicació de les caricatures, Westergaard va rebre nombroses amenaces de mort, figurava en llistes d'objectius d'Al-Qaida i va ser blanc de diversos intents d'assassinat.
El 22 d'abril de 2009 va deixar de treballar pel seu diari, Jyllands-Posten, per raons de seguretat.
L'1 de gener de 2010 un home somali, armat amb destral i un ganivet, va entrar a casa i va intentar matar-lo, però va ser arrestat per la policia danesa. Kurt Westergaard s'havia protegit de l'atacant refugiant-se al bany amb la seva neta. Com a resultat, Westergaard comptava amb constant protecció policial.

## Referències

* ↑ Kimmelman, Michael «Outrage at Cartoons Still Tests the Danes» (en anglès). The New York Times, 20-03-2008. ISSN: 0362-4331.
* ↑ «Quatre condemnats per haver planejat un atemptat contra un diari danès», 04-06-2012. [Consulta: 5 gener 2019].
* ↑ Bennett, Dashiell. «Look Who's on Al Qaeda's Most-Wanted List» (en anglès), 01-03-2013. [Consulta: 5 gener 2019].
* ↑ Sjølie, Marie Louise «The Danish cartoonist who survived an axe attack» (en anglès). The Guardian, 04-01-2010. ISSN: 0261-3077.
* ↑ Copenhaguen, EFE /. «Condemnen per terrorisme el somali que va intentar assassinar el dibuixant de les caricatures de Mahoma», 03-02-2011. [Consulta: 5 gener 2019].
* ↑ «El caricaturista danés amenazado se autorretrata como Mahoma, con un turbante-bomba». [Consulta: 5 gener 2019].