OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El Judici Final de Vrancke van der Stockt

El Judici Final, és una pintura de Vrancke van der Stockt, actualment en el Museu d'història de València, que ha pertangut a l'Ajuntament d'aquesta localitat des que va ser adquirida pels jurats de la mateixa l'any 1494.
La pintura forma part d'un tríptic, les portes del qual van ser robades cap a 1860, i pesi a reaparèixer en 2003 en poder d'un anticuari de Brussel·les, van ser adquirides per una entitat bancària, passant més tard al ministeri d'Hisenda com a dació en paga d'impostos, passant Museu Nacional de Ceràmica i Arts Suntuarias González Martí, que les va cedir al Museu de Belles arts de València.
L'escena central representa un Judici Final amb Crist en majestat entre sant Juan Bautista i la seva mare, la Mare de Déu, conforme al model tradicional de la Déesis o pregària perfecta. Sota ells l'Arcàngel Miguel amb la balança i una llança, amb la qual fereix a un petit dimoni que intenta vèncer la balança cap al seu costat. L'escena s'inspira en el Políptico del Judici Final de Van der Weyden, a qui també es deu la ubicació de l'escena en una portada gòtica en la qual en petites escenes fingint escultures es troben representades les obres de misericòrdia. Les taules laterals, amb el Paraiso i l'Infern, s'inspiren en les taules d'igual assumpte de Dirk Bouts, actualment conservades en el Museu de Belles arts de Lille.

## Referències

* 1 2 S.L., EDICIONES PLAZA, «Cómo unas tablas del siglo XV ejemplifican el fracaso de la política cultural valenciana» (en castellà). [Consulta: 12 abril 2018].
* ↑ «Base de Datos». Arxivat de l'original el 2018-04-12. [Consulta: 12 abril 2018].
* ↑ (en es). Universitat de València. ISBN 9788437084305.
* ↑ «PUERTAS DEL TRÍPTICO DEL JUICIO FINAL - Renacimiento europeo - Generalitat Valenciana» (en castellà). Arxivat de l'original el 2018-04-12. [Consulta: 12 abril 2018].
# El Jove Sherlock Holmes

El Jove Sherlock Holmes és una col·lecció de narrativa juvenil creada per Shane Peacock que narra les aventures adolescents del famós detectiu londinenc. L'editorial canadenca Tundra Books va publicar el primer volum el 2007. L'ull del corb és la primera novela de la col·lecció on en Sherlock es veu immers en la investigació del brutal assassinat d'una jove al perillós barri de Whitechapel i es troba, de cop i sense voler-ho, molt més implicat en el cas del que s'esperava.

## Títols publicats

* PEACOCK, S. L'ull del corb. Barcelona: Castellnou Edicions, 2010. 978-84-8962-68-6
* PEACOCK, S. Mort en l'aire'. Barcelona: Castellnou Edicions, 2010. 978-84-8962-69-3

## Enllaços externs

* El Jove Sherlock Holmes Arxivat 2016-03-06 a Wayback Machine.
* http://www.theboysherlockholmes.com
# Loreto

«Loreto» té aquests significats:
* Verge de Loreto, advocació de la Mare de Déu
* Toponímia:
** Departament de Loreto, departament del Perú
** Loreto-di-Tallano, municipi de Còrsega
** Loreto-di-Casinca, municipi de Còrsega
** Loreto (Ancona), municipi d'Itàlia
** Loreto (Beni), municipi de Bolívia
** Loreto (municipi de Baixa Califòrnia Sud)
** Loreto (municipi de Zacatecas)
** Forts de Loreto i Guadalupe, edificacions militars que es troben a la ciutat mexicana de Puebla de Zaragoza
** Comtat de Loreto, feu dels aleramici que Bonifaci del Vasto va llegar al seu fill Otó després de 1125
** Santa Casa de Loreto, santuari
** Conservatori de Santa Maria di Loreto, a Nàpols
* Miscel·lània:
** Cavallers de Loreto, orde militar fundat el 1545 pel papa Pau III per a protegir i defensar la Santa Casa de Loreto, suprimit el 1580 i restaurat el 1586, el 1588 es convertí en un orde de cavalleria honorífic i suprimit el 1806
** Geganta Loreto de Vilamajor
** Prelatura territorial de Loreto, seu de l'Església catòlica, sufragània de l'Arquebisbat d'Ancona-Osimo que pertany a la regió eclesiàstica Marques
# Loreto (Itàlia)

* Aquest article tracta sobre el municipi italià. Si cerqueu altres llocs vinculats a Itàlia, vegeu «Loreto».
Loreto és un comune (municipi) a la Província d'Ancona a la regió italiana de les Marques. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 12.786 habitants. Loreto limita amb els municipis de Castelfidardo, Numana, Porto Recanati i Recanati.
Els principals monuments de la ciutat es troben a la Piazza de la Madonna:
* La Santa Casa de Loreto (Basilica della Santa Casa). Basílica i santuari de peregrinació catòlica.
* El Palazzo Apostolico (actualment Palazzo Comunale), dissenyat per Bramante. Acull una pinacoteca amb obres de Lorenzo Lotto, Simon Vouet i Annibale Carracci.
* La Fontana Maggiore. Obra barroca de Carlo Maderno i del seu oncle Giovanni Fontana. Construïda entre 1604 i 1614, la font està adornada amb algunes escultures de bronze, realitzades per Tarquinio i Pier Paolo Jacometti el 1622.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 26 març 2020].
# Elbach

Elbach (en alsacià Albach) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 1999 tenia 276 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 138 | 140 | 160 | 243 | 256 | 276 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Alexandre Messerlin | Alsace d'abord |
| 2008- | Emmanuel Schacherer | |
# Elbasan

Elbasan (en albanès Elbasan o Elbasani) és una ciutat d'Albània. És la capital del districte d'Elbasan, i està situada a la part central del país.
És una de les ciutats albaneses més poblades, ja que té 100.000 habitants (dades de 2004) en una extensió de 1.290 km².
# Els límits de la veritat

Els límits de la veritat (originalment en anglès, The Trials of Cate McCall) és una pel·lícula dramàtica estatunidenca de 2013 dirigida i escrita per Karen Moncrieff i protagonitzada per Kate Beckinsale, Nick Nolte i Clancy Brown en papers fonamentals. El rodatge va començar el 16 de maig de 2012 a Los Angeles. La producció del 2012 no es va estrenar als Estats Units fins al 2014. El juny del 2012 Sierra/Affinity va adquirir els drets de distribució internacional de la pel·lícula. Els límits de la veritat va tenir un mal rendiment, amb uns ingressos totals de taquilla dels mercats estrangers de menys de 250.000 dòlars. El 3 de desembre de 2021, TV3 va estrenar-ne la versió doblada al català.

## Repartiment

* Kate Beckinsale com a Cate McCall
* Nick Nolte com a Bridges
* Clancy Brown com a Randall Brinkerhoff
* David Lyons com a Josh
* Ava Kolker com a Augie
* Mark Pellegrino com al detectiu Robert Welch
* James Cromwell com al jutge Jamison Sumpter
* Isaiah Washington com a Wilson George
* Brad Greenquist com al Dr. Ennis
* Anna Anissimova com a Lacey
* Jim Klock com a Bailiff Powell

## Referències

* ↑ «Kate Beckinsale, Nick Nolte Start Work On 'The Trials Of Cate McCall'». , 16-05-2012 [Consulta: 9 agost 2013].
* ↑ «The Trials of Cate McCall to Begin Filming Today». , 17-05-2012 [Consulta: 9 agost 2013]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-02-22. [Consulta: 5 desembre 2021].
* ↑ «Sierra/Affinity Picks Up Global Sales For 'Cate McCall'». , 26-06-2012 [Consulta: 9 agost 2013].
* ↑ «Els límits de la veritat». TV3, 03-12-2021. [Consulta: 5 desembre 2021].
# Els massai: Els guerrers de la pluja

Els massai: Els guerrers de la pluja (títol original: Massaï, les guerriers de la pluie) és una pel·lícula francesa estrenada el 2004, dirigida per Pascal Plisson. És un film d'aventures propera al conte, que evoca la llegenda d'un grup d'herois massai enviats a enfrontar-se a un lleó sobrenatural que és la causa d'una sequera. Ha estat doblada al català.

## Argument

El film mostra el país masai aixafat per la sequera. Per apaivagar la còlera divina i permetre la tornada de la pluja, cal portar les crins d'un lleó mític. Uns joves massai són encarregats pels ancians del poble d'aquesta tasca heroica. Després d'una llarga marxa per la sabana, després d'haver sofert gana i set, d'haver lluitat contra els guerrers d'altres tribus, acaben per trobar el lleó. El més valent de ells s'hi enfronta i el mata, però ell també morirà en aquest combat Entrarà a la llegenda massai. A la seva tornada al poble, els joves massai són rebuts com a herois. La pluja comença a caure sobre les terres massai.

## Repartiment

* Ngotiek Ole Mako
* Paul Nteri Ole Sekenan
* Parkasio Ole Muntet

## Elaboració del film

Des de 1997, Pascal Plisson passa vuit mesos de cada dotze a Àfrica per rodar documentals animalistes. En un principi, va proposar un projecte de llargmetratge animalista al productor Stéphane Parthenay. Fanàtic d'Àfrica, Pascal Plisson, que treballa des de feis set anys a la sabana, coneix bé els costums dels massai. Ha presenciat diverses cerimònies rituals, com la circumcisió, o la iniciació a la vida.

## Acollida crítica

El film rep crítiques repartides a la seva estrena a França Una part dels crítics és convençut de la dimensió de relat iniciàtic del film i per la cura aportada a la fotografia Una altra part dels crítics, sense negar les qualitats plàstiques del film, li retreu una realització pràcticament publicitària i una visió dels massai ingènua, més pròxima al Rei Lleó de Disney que dels documentals antropològics de Jean Rouch.

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Els massai: Els guerrers de la pluja». [Consulta: 18 novembre 2018].
* ↑ Kern, Laura «Masai: The Rain Warriors - Review - Movies» (en anglès). The New York Times.
* ↑ «Massai, les guerriers de la pluie: Les critiques presse». [Consulta: 18 novembre 2018].
# Els límits del creixement

The Limits to Growth (Els límits del creixement) és un informe publicat pel Massachusetts Institute of Technology (MIT) el 1972 que va ser una de les primeres publicacions que va posar en dubte el mite del creixement econòmic. És la primera simulació que va combinar el creixement de la població quasi infinit amb les primeres matèries finides.
El 1992, 20 anys després de la publicació original, es va actualitzar en una nova versió de l'informe titulat Més enllà dels límits del creixement, en la qual, sobre la base de les dades recollides des de llavors, s'exposava que la humanitat ja havia superat la capacitat de càrrega del planeta per poder sostenir la seva població. Una versió actualitzada, amb el títol Els límits del creixement: 30 anys després, va ser publicada l'1 de juny del 2004 per la «Chelsea Green Publishing Company». En aquesta versió s'actualitzen i integren les dues versions precedents.
El 1973 va rebre el premi Friedenspreis de la Federació dels Llibreters alemanys (Börsenverein des Deutschen Buchhandels).

## Vegeu també

* Col·lapsologia

## Referències

* ↑ «4.2.2. Els límits del creixement». Universitat Rovira i Virgili.
* ↑ Meadows, Donella H.; Dennis L., Meadows; Randers, Jørgen; Behrens. The Limits to Growth. A report for the Club of Rome's project on the predicament of mankind. Potomac Associates.
* ↑ «Els límits del creixement». Wikilingua. Arxivat de l'original el 2022-08-19. [Consulta: 10 març 2016].

## Enllaços externs

* «IV Jornada Ernest Lluch “Els límits del creixement, el valor de la sostenibilitat”». Universitat de Girona, 06-10-2007.
* Colom, Agustí; de la Fuente, Maria «Decreixement econòmic: nous arguments sobre Els límits del Creixement». Nous Horitzons, 202, 2011, pàg. 45-52. Arxivat de l'original el 2016-03-11 [Consulta: 10 març 2016]. Arxivat 2016-03-11 a Wayback Machine.
# Luca Chirico

Luca Chirico (Varese, 16 de juliol de 1992) fou un ciclista italià professional des del 2014 i fins al 2022.

## Palmarès

* 2010
** 1r a la Tre Ciclistica Bresciana
** 1r al Gran Premi dell'Arno
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi General Patton
* 2013
** 1r al Gran Premi San Giuseppe
* 2017
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Sèrbia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2015. 88è de la classificació general
* 2020. 85è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Ciclismo, gli italiani che hanno chiuso la carriera: anche Zardini si aggiunge alla lista» (en italià). blastingnews, 29-11-2022. [Consulta: 11 desembre 2022].

## Vegeu també

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Luca Celli

Luca Celli (Bolonya, 23 de febrer de 1979) va ser un ciclista italià que fou professional del 2004 al 2010.

## Palmarès

* 2005
** 1r al Tour de la Regió Valona i vencedor d'una etapa
* 2007
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Renània-Palatinat

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Locus Magazine

La revista Locus Magazine és una publicació orientada no tant sobre els gèneres de la ciència-ficció i la fantasia, com orientada al món editorial que les envolta. Fou fundada en 1968 per Ed Meskys, Dave Vanderwerf i Charles N. Brown
Així, publica notícies sobre el món editorial (premis, conferències, vendes de drets...), entrevistes a escriptors, ressenyes de llibres, llistes de revistes, best-sellers o llibres de pròxima a publicació.

## Premis

* 1971-1972: Premi Hugo (2) al millor fanzine
* 1976: Premi Hugo al millor fanzine
* 1980-1983: Premi Hugo (4) al millor fanzine
* 1984-1992: Premi Hugo (9) al millor fanzine semiprofessional
* 1996-2004: Premi Hugo (9) al millor fanzine semiprofessional

## Referències

* ↑ Clute, John. «Charles N. Brown: Sci-Fi enthusiast and founder of 'Locus' magazine» (en anglès). Londres: The Independent, 02-09-2009. [Consulta: 21 agost 2012].
* ↑ (anglès) «Charles N. Brown Major Awards». [Consulta: 30 maig 2013].
* ↑ «Hugo Award Categories». Thehugoawards.org. [Consulta: 18 març 2015].

## Enllaços externs

* Locus Magazine (anglès)
# Emboscada a Matt Helm

Emboscada a Matt Helm Matt (títol original en anglès: The Ambushers) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Henry Levin estrenada el 1967. Ha estat doblada al català.

## Argument

Una nau espacial nord-americana experimental (amb forma de plat volador) desapareix a Nou Mèxic durant un vol experimental. Encara que la pilot és alliberada, no recorda res. L'agent Matt Helm es farà càrrec de la investigació.

## Repartiment

* Dean Martin: Matt Helm
* Senta Berger: Francesca Madeiros
* Janice Rule: Sheila Sommers
* James Gregory: MacDonald
* Albert Salmi: Jose Ortega
* Kurt Kasznar: Quintana
* Beverly Adams: Lovey Kravezit
* David Mauro: Nassim
* Roy Jenson: Karl
* John Brascia: Rocco
* Linda Foster: Linda
* Tomiko Ishizuka: Slaygirl
* Karin Feddersen: Slaygirl
* Ulla Lindstrom: Slaygirl
* Marilyn Tindall: Slaygirl
* Lena Cederham: Slaygirl
* Susannah Moore: Slaygirl
* Terri Hughes: Slaygirl
* Penny Brahms: Slaygirl
* Kyra Bester: Slaygirl
* Jan Watson: Slaygirl
* Annabella Incontrera: Slaygirl
* Dee Duffy: Slaygirl

## Referències

* ↑ esadir.cat. Emboscada a Matt Helm. esadir.cat.
* ↑ «The Ambushers». The New York Times.
# Lorenzo Natali

Lorenzo Natali (Florència, Itàlia, 1922 - Roma 1989) fou un periodista i polític italià, figura destacada de la Unió Europea (UE), i que fou diverses vegades ministre al seu país i Vicepresident de la Comissió Europea en dues ocasions.

## Biografia

Va néixer el 2 d'octubre de 1922 a la ciutat de Florència. Membre de les forces partizanes del seu país durant la Segona Guerra Mundial, fou finalment ferit i condecorat per la seva lluita en favor de la llibertat.
Morí el 29 d'agost de 1989 a la seva residència de Roma.

## Activitat política

Membre de la Democràcia Italiana, després de la Guerra fou escollit diputat i membre del Consell Nacional del seu partit. Al llarg de la seva carrera política participà en diversos governs, sent nomenat l'any 1955 sotsecratari de la Presidència del Consell de Ministres italians per part del Primer Ministre Antonio Segni. Posteriorment fou nomenat sotsecretari del Ministeri de Finances (maig 1957-febrer 1959) i del Ministeri del Tresor (març 1960-desembre 1963). L'any 1966 Aldo Moro el nomenà Ministre de Marina Mercant, per esdevenir Ministre d'Infraestructures sota el govern de Giovanni Leone el juny de 1968; de Turisme i Espectacles per part de Mariano Rumor entre desembre de 1968 i agost de 1959 i d'Agricultura entre el març de 1970 i juliol de 1973.
El 6 de gener de 1977 fou nomenat Vicepresident de la Comissió Europea en la Comissió Jenkins, càrrec que va desenvolupar fins al gener de 1985. Així mateix fou nomenat Comissari Europeu responsable de l'Ampliació, Medi Ambient i Seguretat Nuclear. En la formació de la Comissió Thorn fou nomenat Comissari Europeu de política mediterrània i de Comunicació, mantenint així mateix la cartera responsable de l'ampliació de la Unió Europea, sent un dels principals responsables de l'entrada de Grècia, Espanya i Portugal a la UE. Membre de la Comissió Delors I, fou nomenat novament Vicepresident de la mateixa i responsable de Cooperació i Desenvolupament així com de l'Ampliació de la UE.
# Elmira Heights

Elmira Heights és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 4.170 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elmira Heights tenia 4.170 habitants, 1.874 habitatges, i 1.053 famílies. La densitat de població era de 1.412,3 habitants/km².
Dels 1.874 habitatges en un 29% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39% hi vivien parelles casades, en un 12,6% dones solteres, i en un 43,8% no eren unitats familiars. En el 37,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,6% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 28,7% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 18,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.015 $ i la renda mediana per família de 36.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.135 $ mentre que les dones 21.788 $. La renda per capita de la població era de 16.334 $. Entorn del 7,1% de les famílies i el 9,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elmira Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elmira Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Elmo (Missouri)

Elmo és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 166 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elmo tenia 166 habitants, 78 habitatges, i 45 famílies. La densitat de població era de 291,3 habitants per km².
Dels 78 habitatges en un 24,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,4% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 42,3% no eren unitats familiars. En el 41% dels habitatges hi vivien persones soles el 25,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,3% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 22,9% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 24,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.833 $ i la renda mediana per família de 27.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.417 $ mentre que les dones 9.375 $. La renda per capita de la població era de 12.966 $. Entorn del 15,6% de les famílies i el 24,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elmo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elmo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Elmira (Nova York)

Elmira, fundada el 1864, és una ciutat situada al comtat de Chemung, a l'estat nord-americà de Nova York. L'any 2000 tenia 30.940 habitants i una densitat de població de 1.119,2 persones per km².

## Geografia

Elmira està situada en les coordenades 42° 5′ 23″ N, 76° 48′ 34″ O﻿ / ﻿42.08972°N,76.80944°O﻿ / 42.08972; -76.80944. Segons l'Oficina del Cens, la ciutat té una àrea total de 12,2 km², dels quals 11,7 km² són terra i 0,48 km² (3,56%) són aigua. Hi fa molt fred a l'hivern.

## Demografia

Segons l'Oficina del Cens, el 2000 els ingressos mitjans per llar a la localitat eren de 27,292 $, i els ingressos mitjans per família eren 33,592 $. Els homes tenien uns ingressos mitjans de 31,775 $, davant dels 22,350 $ de les dones. La renda per capita per a la localitat era de 14,495 $. Al voltant del 23,1% de la població estava per sota del llindar de pobresa.

## Fills il·lustres

* Charles Griffes (1884 - 1920) compositor

## Referències

* ↑ «Geography». United States Census Bureau. [Consulta: 8 abril 2015].
# Eduard Samsó Queraltó

Eduard Samsó Queraltó (Barcelona, 1956) és un arquitecte català.
Inicia els seus estudis a l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona on es llicencia el 1980. El 1983 crea Samsó + Associats. Entre el 1985 i el 1987 va ser membre del consell del FAD i president de l'ARQ- INFAD. Des del 1986 imparteix classes conferències en diferents escoles i universitats sobre temes d'arquitectura i disseny.
El seu treball com a interiorista ha merescut nombrosos premis i els seus dissenys de mobiliari han estat presents en nombroses exposicions nacionals i internacionals. Entre els dissenys destaquen la cadira Troika (1990) o el carret Columbre (1992).

## Referències

* ↑ «Fitxa al web del Disseny Hub Barcelona». Arxivat de l'original el 2012-11-27. [Consulta: 16 abril 2012].

## Enllaços externs

* Fitxa Arxivat 2012-11-27 a Wayback Machine. a la col·lecció de disseny industrial del Disseny Hub Barcelona