OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Roxbyita

La roxbyita és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al grup calcocita-digenita. Rep el seu nom de la localitat on va ser descoberta, a Austràlia.

## Característiques

La roxbyita és un sulfur de fórmula química Cu$_9$S₅. Va ser aprovat per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1986. Cristal·litza en el sistema triclínic. Es troba en forma de monocristalls d'uns 0,01 mil·límetres, fent intercreixements epitaxials amb djurleïta, amb la qual també se'n troba en barreges pulverulentes. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2,5 i 3. És un producte d'alteració a baixa temperatura de la djurleïta.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la roxbyita pertany a «02.BA: sulfurs metàl·lics amb proporció M:S > 1:1 (principalment 2:1) amb coure, plata i/o or», juntament amb els minerals següents: calcocita, djurleïta, geerita, anilita, digenita, bornita, bellidoïta, berzelianita, athabascaïta, umangita, rickardita, weissita, acantita, mckinstryita, stromeyerita, jalpaïta, selenojalpaïta, eucairita, aguilarita, naumannita, cervel·leïta, hessita, chenguodaïta, henryita, stützita, argirodita, canfieldita, putzita, fischesserita, penzhinita, petrovskaïta, petzita, uytenbogaardtita, bezsmertnovita, bilibinskita i bogdanovita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1986 a la mina Olympic Dam, a Roxby Downs (Stuart Shelf, Austràlia). Es troba com a producte d'alteració a baixa temperatura de la djurleïta, en dipòsits hidrotermals polimetàl·lics complexos, i en jaciments de coure. Sol trobar-se associada a altres minerals com: djurleïta, bornita, pirita, calcopirita o hematites.

## Referències

* ↑ «Roxbyite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 febrer 2016].
* 1 2 «Roxbyite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 6 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Galeria d'imatges
# Sagittaria sagittifolia

Sagittaria sagittifolia és una espècie de planta aquàtica monoica monocotiledònia amb les fulles amb forma de fletxa. És una planta nativa dels aiguamolls de les regions de clima temperat d'Europa i Àsia. Als Països Catalans només es troba als aiguamolls de l'Alt Empordà.

## Descripció

Es tracta d'una planta herbàcia i perenne que creix dins l'aigua amb fondàries d'entre 15 i 50cm. Les seves flors fan de 2 a 2,5 cm de diàmetre i tenen tres sèpals petits i tres pètals blancs amb nombrosos estams de color porpra. Floreix de maig a agost. Fa el fruit en núcules agrupades en glomèruls.

## Usos

El seu tubercle rodó és comestible. Es menja tradicionalment per celebrar l'any nou xinès.

## Referències

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans

## Enllaços externs

* Sorting Sagittaria names
* Photo of Sagittaria sagittifolia tubers Arxivat 2007-06-12 a Wayback Machine.
# Sagopxi

Sagopxi (rus: Сагопши; ingúix: Соагӏапче) és un poble de la República d'Ingúixia, que el 2010 tenia 10.048 habitants i el 2019, de 12.158 habitants.

## Història

El poble fou fundat probablement al segle XIX; No es coneixen detalls. A dos quilòmetres es va fundar un nou assentament amb el nom de "Ach-Borzoi" pels orstchoians (també anomenat Karabulaks), un grup ètnic històric proper als ingush, que anteriorment vivien a la part muntanyosa d'Ingúixia. El 1873 les localitats es van unir amb el nom de "Sagopsxi". En el període de Deportació de la població ingush de 1944 a 1957, el poble es va establir amb osetians i va ser nomenat "Nogzard" ("Nova vida").
Des del conflicte rus-txetxè dels anys noranta, Sagopsxi ha estat esmentat repetidament en relació amb activitats terroristes. Els germans Chanpasxi i Nurpasxi Kulayev hi vivien abans de participar en la presa d'ostatges de Beslan el 2004. El 24 de maig de 2014 es van trobar set sospitosos de terrorisme a Sagopsxi durant una acció de l' FSB i les forces de seguretat ingush, incloentt-hi Artur Gatagashev, que va néixer a Sagopsxi el 1975 i va ser nomenat el 2013 per Doku Umarow a "Emir" de Ingushetia.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010». Arxivat de l'original el 2020-06-29. [Consulta: 16 maig 2021].
* ↑ «Спецоперация в селе Сагопши Республики Ингушетия: боевики убиты, мирные жители оказались под угрозой», 30-05-2014. [Consulta: 16 maig 2021].
# S.W.O.R.D.

SWORD (Sentient World Observation and Response Department) és una agència de ficció de contraterrorisme i intel·ligència que apareix en còmics nord-americans publicats per Marvel Comics. El seu propòsit és tractar les amenaces extraterrestres a la seguretat mundial.
L'organització apareix a WandaVision, sèrie de Disney+ pertanyent a l' Univers cinematogràfic de Marvel. És l'homòloga espacial de S.H.I.E.L.D., que s'ocupa de les amenaces locals per al món.

## Referències

* 1 2 DeFalco, Tom; Sanderson, Peter; Brevoort, Tom [et al.].. The Marvel Encyclopedia. DK Publishing, 2019, p. 366. ISBN 978-1-4654-7890-0.
* ↑ Webb Mitovich, Matt Webb. «S.H.I.E.L.D. Series Finale Mystery: Is [Spoiler Now an Agent of S.W.O.R.D.?]». TV Line, August 12, 2020. [Consulta: August 14, 2020].
# Rubén Herráiz Alcaraz

Rubén Herráiz Alcaraz (Barcelona, 13 de gener de 1993), conegut com a Rufo, és un futbolista professional català que juga com a davanter al Sandefjord.

## Carrera

Després de graduar-se amb el RCD Espanyol, el juliol de 2012 va anar al Màlaga CF, sent assignat al conjunt B que hi era a la Tercera Divisió.
El 31 de juliol de 2015 Rufo va tornar als pericos, signant un contracte de dos anys amb l'equip B de Segona Divisió B, amb el Málaga mantenint una clàusula de recompra durant el primer any. Va fer el seu debut amb l'equip el 3 de desembre de 2015 substituint a Burgui en un empat fora de casa per 1 a 1 contra el Llevant UE, a la Copa del Rei.
El 10 de juliol de 2017 Rufo es va unir al RCD Mallorca com a agent lliure, recentment relegat aleshores a la tercera divisió.
El 14 d'agost de 2018 va signar un contracte d'un any i mig amb el noruec Sandefjord.

## Referències

* ↑ «Rufo torna a casa». RCD Espanyol, 31-07-2015. [Consulta: 4 desembre 2015].
* ↑ «Roger mantiene con vida al Levante» (en castellà). Marca, 03-12-2015. [Consulta: 4 desembre 2015].
* ↑ «El Real Mallorca fitxa a Rufo Herraiz» (en castellà). RCD Mallorca, 10-07-2017. Arxivat de l'original el 2017-09-12. [Consulta: 12 setembre 2017].
* ↑ «Signat un nou jugador espanyol» (en noruec). Sandefjord Fotball, 14-08-2018. [Consulta: 14 agost 2018].

## Enllaços externs

* Rufo a BDFutbol
* Rufo, Fitxa a Soccerway
# Rubén Iván Martínez Andrade

Rubén Iván Martínez Andrade (Coristanco, 22 de juny de 1984) és un futbolista gallec que juga com a porter.

## Biografia

Va fitxar pel FC Barcelona procedent de la SD Orillamar de La Corunya. Rubén va passar per totes les categories del club fins a arribar al primer equip la temporada 2004-2005 després de la cessió de Rüstü i va esdevenir el tercer porter, per darrere de Víctor Valdés i Albert Jorquera. En la seva primera temporada al primer equip va jugar dos partits de lliga. En 2007 fou cedit al Ràcing de Ferrol.
L'estiu del 2008 fitxa pel FC Cartagena, amb qui puja a Segona Divisió a l'any següent.

## Trajectòria

* 1997-1998 FC Barcelona Infantil
* 1998-2000 FC Barcelona Cadet
* 2000-2002 FC Barcelona Juvenil
* 2002-2003 FC Barcelona Juvenil- FC Barcelona C
* 2003-2004 FC Barcelona C - FC Barcelona B
* 2004-2005 FC Barcelona B - FC Barcelona
* 2004-2006 FC Barcelona
* 2006-2008 Racing Club de Ferrol (cedit)
* 2008-2010 FC Cartagena
* 2010-2012 Màlaga CF
* 2012-2014 Rayo Vallecano de Madrid (cedit)
* 2014- Unión Deportiva Almeria

## Palmarès
### Club

Barcelona
* La Liga: 2004–05
* Supercopa d'Espanya (2006)
Anderlecht
* Primera divisió de Bèlgica: 2016–17
Osasuna
* Segona Divisió: 2018–19

### Internacional

Espanya sub-23
* Jocs del Mediterrani: 2005

## Referències

* ↑ Sanzol, Pablo «Los goles del Osasuna campeón» (en castellà). Marca, 18-06-2019 [Consulta: 21 juny 2019].

## Enllaços externs

* Rubén a BDFutbol
Rubén amb el Barça - Plantilles de navegació :
FC Barcelona 2004-051 V. Valdés · 2 Belletti · 3 Motta · 4 Márquez · 5 Puyol · 6 Xavi · 7 Larsson · 8 Giuly · 9 Eto'o · 10 Ronaldinho · 11 Maxi López · 12 Van Bronckhorst · 14 Gerard · 15 Edmílson · 16 Sylvinho · 18 Gabri · 19 Navarro · 20 Deco · 22 Albertini · 23 Oleguer · 24 Iniesta · 25 Jorquera · 28 Rubén · 30 Messi · 32 Damià · 34 Sergio · Entrenador Frank Rijkaard
FC Barcelona 2006-071 V. Valdés · 2 Belletti · 3 Motta · 4 Márquez · 5 Puyol · 6 Xavi · 7 Guðjohnsen · 8 Giuly · 9 Eto'o · 10 Ronaldinho · 11 Zambrotta · 12 Van Bronckhorst · 15 Edmílson · 16 Sylvinho · 18 Ezquerro · 19 Messi · 20 Deco · 21 Thuram · 22 Saviola · 23 Oleguer · 24 Iniesta · 25 Jorquera · 26 Olmo · 28 Rubén · Entrenador Frank Rijkaard :
# Saint-Arey

Saint-Arey és un municipi francès situat al departament de la Isèra i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 78 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Arey era de 78 persones. Hi havia 33 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 13 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 52 habitatges, 33 eren l'habitatge principal de la família, 19 eren segones residències i 1 estava desocupat. 50 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 33 habitatges principals, 28 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 4 tenien tres cambres, 9 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 25 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 18 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saint-Arey el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 1 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 49 persones, 37 eren actives i 12 eren inactives. De les 37 persones actives 35 estaven ocupades (18 homes i 17 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 12 persones inactives 6 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic establiment comercial que hi havia el 2009 era una fleca.
L'any 2000 a Saint-Arey hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements et de services dans le domaine du commerce en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Arey a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Arey a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Participi

El participi és una forma no personal del verb que té un caràcter molt proper a l'adjectiu. De fet molts dels actuals adjectius són antics participis. El participi sol funcionar, en les llengües indoeuropees, per formar els temps compostos i passius, amb un auxiliar (he anat, he ido, I have gone…). Hi ha participis irregulars però la majoria es formen a partir de l'arrel de l'infinitiu afegint una terminació específica segons l'idioma. Existeix la construcció absoluta del participi, en què és el nucli d'una proposició subordinada que modifica tota l'oració principal (acabats els deures, va sortir a jugar). En tant que verb, el participi pot portar en aquests casos qualsevol complement sintàctic.
# BIBSYS

BIBSYS és un proveïdor de sistemes bibliotecaris i d'informació per a totes les biblioteques universitàries i universitaris noruegues, la Biblioteca Nacional de Noruega i una sèrie de biblioteques i institucions de recerca. BIBSYS es va organitzar formalment com una unitat de la Universitat Noruega de Ciència i Tecnologia (NTNU), que es troba a Trondheim, Noruega. El consell d'administració és nomenat pel Ministeri Noruec d'Educació i Investigació.

## Referències

* ↑ Language institute asks hackers to help (archived) in Aftenposten, 7 juny 2002 "The Ivar Aasen Center is a member of Bibsys, which is a library data center offering services to all Norwegian University Libraries, the National Library, all college libraries, and a number of research libraries."
* ↑ Kulturell kampanjejournalistikk in Aftenposten 4 març 2009 "Et enkelt søk i Bibsys (et elektronisk biblioteksystem for hele landet, red.anm.)"
# Athlitiki Enosis Konstantinoupoleos

* Per a altres significats, vegeu «AEK».
L'Athlitiki Enosis Konstantinoupoleos, conegut com a AEK (en català: Unió Atlètica de Constantinoble) és un club poliesportiu de la ciutat d'Atenes (Grècia).

## Història

L'AEK va ser fundat l'abril de 1924 per un grup de refugiats grecs, que van ser expulsats de Turquia el 1922, on jugaven a futbol, a Constantinoble, amb un club anoemenat Pera Club. El seu emblema és l'aliga de dos caps, símbol de l'Imperi Romà d'Orient (un cap mira cap a Constantinoble i l'altre cap a Roma), i també de l'església ortodoxa grega. Els seus colors són el groc i el negre.
Entre 1930 i 2003, any en què va ser demolit, va jugar els seus partits a l'estadi Nikos Goumas.

## Seccions

El club té nombroses seccions com són:
* Futbol
* Basquetbol
* Voleibol
* Handbol
* Atletisme
* Ciclisme
* Boxa
* Escacs
* Esgrima

## Secció de Futbol

Guanyadora de 12 lligues i 15 copes gregues.

## Secció de Basquetbol

Una de les seccions més exitoses amb nombrosos títols tant nacionals com europeus.

## Secció de Voleibol

Creada al 1982.

### Palmarès masculí

* Copa de la Lliga grega
** Campions (1): 2013-14
* Copa grega
** Finalistes (1): 1998–99

### Palmarès femení

* Lliga grega
** Campiones (1): 2011–12
* Supercopa grega
** Campiones (1): 2011–12

## Enllaços externs

* Web oficial del club
* AEK-Web oficial basquetbol
* AEK-Web oficial voleibol Arxivat 2006-02-02 a Wayback Machine.
# Ciniod I

Ciniod I, també conegut amb el nom de Ciniod mac Uuredech o Wredech, va ser rei dels pictes del 763 al 775.

## Orígens

La Crònica picta li atribueix un regnat de 12 anys. W. A. Cumming el considera fill d'una princesa picta i de Feradach mac Selbaich. Segons els Annals d'Ulster Feradac hauria estat capturat amb el seu germà, el rei Dúngal mac Selbaich, pel rei dels pictes Óengus I el 736, i per aquest motiu s'hauria casat amb una parenta (filla o neboda) del seu vencedor. En aquest context, Ciniod hauria succeït al seu altre parent Bridei mac Fergus, germà d'Óengus I.

## Regnat

Siguin quins siguin els seus orígens familiars, Ciniod va ser un rei dels pictes del sud, ja que el 768 va haver de fer front a una ofensiva duta a terme per Áed Find a Fortriu.
La Historia Regum Anglorum de Simeó de Durham precisa per altra banda que el rei Alhred de Northúmbria, deposat el 774 pel seu competidor Æthelred I, es va refugiar al país dels pictes on va ser rebut pel Rex Pictorum Cynoth. Simeó de Durham cita la mort de Ciniod mac Uuredech el 775 i també en els Annals d'Ulster, els quals l'anomenen Cinadu. M.O Anderson estima que el "Garnach fill de Ferath/Feradach", mencionat a les llistes dels reis pictes posteriors és Ciniod mac Uuredech. La llista D augmenta el seu regnat a 24 anys (12 X 2) entre Bredei mac Derelei i Onegussa mac Bruide. Les llistes F1, F2 i I també donen 24 anys al regne d'aquest Garnath, entre els governs de Nechtan mac Derelei i Onuist mac Urguist.

## Referències

* ↑ Calise, 2002, p. 201.
* ↑ Cumming, 1998, p. 101.
* ↑ Annals d'Ulster, AU 736.1
* ↑ Woolf, 2007, p. 41.
* ↑ Annals d'Ulster, AU 768. 7
* ↑ Symeonis Dunelmensis: Historia Regum, «Opera et collectanea», Andrews and Co Duhram 1868, AD 775, p. 24.
* ↑ Annals d'Ulster, AU 775.1
* ↑ Calise, 2002, p. 166 i 221..

## Bibliografia

* Anderson, Marjorie Ogilvie. Kings and Kingship in Early Scotland (llibre) (en anglès). Edinburg: Birlinn ltd Edinburgh, 2011. ISBN 978-1906566302.
* Calise, J. M. P.. Pictish Sourcebook, Documents of Medieval Legend and Dark Age History (llibre). Londres: Greenwood Press, 2002. ISBN 0313322953.
* Cumming, W. A.. The Age of the Picts (llibre). Londres: Sutton Publishing, 1998. ISBN 0750916087.
* Forbes Skene, William. Celtic Scotland (llibre). Forgotten Books, 2010. ISBN 978-144008053-1.
* Skene, W. F.. Chronicles Of The Picts,Chronicles Of The Scots, And Other Early Memorials Of Scottish History (llibre). Edimburg: H.M General Register House, 1867. «Reimprès per Kessinger Publishings's (2007) ISBN 1432551051»
* Smyth, Alfred P. Warlords and Holy men Scotland AD 80~1000 (llibre). Edimburg: Edinburgh University Press, 1984. ISBN 0-7486-0100-7.
* Woolf, Alex. From Pictland to Alba 789~1070 The New Edinburgh History of Scotland (llibre) (en anglès). Edimburg: Edinburgh University Press, 2007. ISBN 9780748612345.
# Ceratobranchia joanae

Ceratobranchia joanae és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,4 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Orinoco.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H., Henn A. W. & i C. Wilson 1914. New fishes from western Colombia, Ecuador, and Peru. (Contrib. Zool. Lab. Ind. Univ. Núm. 133.) Ind. Univ. Studies Núm. 19. 1-15.
* ↑ Chernoff, B. & Machado-Allison, A. 1990. Characid fishes of the genus Ceratobranchia, with descriptions of new species from Venezuela and Peru. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 142: 261-290.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Taphorn, D., R. Royero, A. Machado-Allison i F. Mago Leccia 1997. Lista actualizada de los peces de agua dulce de Venezuela. p.55-100. A E. La Marca (ed.) Catálogo zoológico de Venezuela. vol. 1. Vertebrados actuales y fósiles de Venezuela. Museo de Ciencia y Tecnología de Mérida, Veneçuela.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Josep Sagrera i Corominas

Josep Sagrera i Corominas (Palafrugell, 1882 – Barcelona, 27 de gener de 1934) fou un mestre i polític català, nebot d'Eusebi Corominas i Cornell, membre del Partit Republicà Democràtic Federal i president del diari La Publicidad de Barcelona.

## Biografia

Es llicencià en Magisteri per l'Escola Normal de Girona i en Dret per la Universitat de Barcelona.
Molt actiu en l'àmbit de l'ensenyament, fou director des de 1899 de l'Acadèmia Palafrugellense i el 1923 president de la delegació de Palafrugell de l'Associació Protectora de l'Ensenyança Catalana. En aquests anys l'Acadèmia es va caracteritzar pel bon tracte als alumnes, l'estudi de les matemàtiques, el catalanisme i el laïcisme.
Les seves activitats catalanistes provocaren el seu empresonament durant la dictadura de Primo de Rivera. El 1931 seria president del Centre Fraternal de Palafrugell, adherit aleshores a Esquerra Republicana de Catalunya, partit amb el qual fou escollit alcalde de Palafrugell entre 1931 i 1934 i diputat per la província de Girona a les eleccions generals espanyoles de 1933. Va morir uns mesos després d'ocupar l'acta de diputat.
El seu enterrament es recorda com una de les manifestacions de dol més grans a la vila de Palafrugell. S'ha donat el nom de Mestre Sagrera al premi d'investigació local per a escolars que convoca anualment l'Ajuntament de Palafrugell i a un carrer.

## Referències

* 1 2 3 «Carrer del Mestre Sagrera». Ajuntament de Palafrugell. Arxivat de l'original el 2013-12-20. [Consulta: 7 desembre 2012].

## Enllaços externs

* Biografies de parlamentaris catalans
* Josep Sagrera a memòriaesquerra.cat. Arxivat 2017-02-05 a Wayback Machine.
# PICT (informàtica)

PICT (Macintosh Picture Format) és un format d'arxiu de gràfics introduït per a les computadores d'Apple Macintosh, de manera que es tracta del seu estàndard de metarxiu de format. Aquest format permet l'intercanvi de gràfics, tant de mapa de bits com vectorials, però amb alguns límits en el suport de text. Va ser el format original de gràfics de QuickDraw.
El format d'arxiu PICT consisteix essencialment en la serialització de codis d'operació de QuickDraw. La versió original, anomenada PICT 1, va ser dissenyada per ser el més compacte possible a l'hora de descriure gràfics vectorials. Per tal d'aconseguir-ho, es va comptar amb un únic byte "opcodes", molt eficient per al consum de memòria, però poc ampliable.
Amb la novetat de la Macintosh II i QuickDraw Color, PICT va poder evolucionar a la seva segona versió, PICT 2. Aquesta versió ja va comptar amb codis de 16 bits d'operació i altres modificacions que milloraren la seva utilitat. En canvi, PICT 1 "opcodes" encara s'admet com un subconjunt de compatibilitat amb versions anteriors.
Dins de les aplicacions de Mac, qualsevol seqüència de les operacions de dibuix podria ser simplement registrada per tal de codificar el format PICT mitjançant l'obertura d'una "Imatge".
Amb el canvi d'OS X i la interrupció de QuickDraw, PICT va ser reemplaçat pel Format de Document Portàtil (PDF). Tot i això, encara a dia d'avui moltes aplicacions encara tenen en compte PICT, ja que va ser compatible amb Classic Mac US.

## Bibliografia addicional

* Inside Macintosh: Imaging With QuickDraw. Apple Computer, Inc., 1994.

## Enllaços externs

* Descripció de fileformat.info