OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Anacroneuria wipukupa

Anacroneuria wipukupa és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* L'adult fa entre 12 i 15 mm de llargària total.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba als Estats Units: Arizona.

## Estat de conservació

Els seus principals problemes són la qualitat de l'aigua i la depredació exercida per peixos i crancs de riu.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Baumann & Olson, 1984. Southwest. Nat. 29(4):489.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ www.fws.gov Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ U.S. Fish and Wildlife Service Arxivat 2011-10-16 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Stark & Kondratieff, 2004. Monographs of the Western North American Naturalist 2:57.
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Stoneflies (anglès)
* ↑ Stoneflies of the United States - Stoneflies of Arizona (anglès)
* ↑ NatureServe (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):175.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zhiltzova, 1995. Katalog tipovykh ekzemplyarov kollektsii zoologicheskogo instituta RAN. Vesnyanki (Plecoptera) (Catàleg d'espècimens tipus en la col·lecció de l'Institut Zoològic de l'Acadèmia Russa de Ciències. Plecoptera), 14.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 6 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Perlidae Species Listing (anglès)
* Discover Life (anglès)
# San Procolo (Miquel Àngel)

San Procolo, és una escultura realitzada per Miquel Àngel,en el seu període juvenil entre els anys 1494 i 1495 per l'Arca de sant Domènec, a l'interior de la Basílica San Dominico a Bolonya.
Executada junt amb altres dues, San Petronio i un Àngel per completar el treball que va deixar sense acabar Niccolò dell'Arca, s'aprecia un cert aire de Donatello.
Segons un testimoni de fra Ludovico da Prelormo, ancià custodi de l'Arca de San Domenico, sobre la ruptura de l'estàtua de Sant Procolo el 1572
| « | A la vigília de San Domenico el pobre desgraciat fra Pelegrino trenca l'estàtua de Sant Procol, la va tirar a terra en més de cinquanta peces. Jo mai no he tingut en vuitanta anys, més intens dolor al cor que aquest. Per descomptat, em vaig creure morir, van venir els frares a confortar-me, i molts mestres que dominen l'art, per tant que es van emportar i la van ajustar a allò que en el present es veu. | » |
# Alchi

El poble d'Alchi està situat a la regió de Ladakh (Jammu i Caixmir, Índia), a la riba esquerra de l'Indus i proper de Saspol. Aquest lloc és conegut, sobretot, pel seu antic monestir: el Choskhor (enclavament religiós) d'Alchi. Té, a més el palau de Sonam Dorje

## El Choskhor d'Alchi

El Choskhor d'Alchi és considerat com un les grans llocs del budisme per la bellesa de la seva decoració mural, factor que s'afegeix a la seva antiguitat. Aquest és un centre de budisme tibetà però amb la particularitat de la forta influència artística, per proximitat, del Caixmir islàmic.
Hom considera que aquesta influència fou impulsada per l'enviament, per part del rei Yeshe Oe, d'una vintena de joves a estudiar al Caixmir. Després de set anys només dos seguien vius i van poder retornar al seu país, impregnats d'una cultura nova, un d'ells fou Rinchen Sangpo, conegut per les seves traduccions de textos fins llavors desconeguts, també va destacar com a constructor i es va rodejar de trenta-dos artesans del Caixmir. Fou un deixeble de Rinchen Sangpo qui es va encarregar de la construcció del complex d'Alchi. Des de fa un centenar d'anys, aquest lloc depèn del monestir de Likir.
Aquest complex té cinc dependències principals, entre patis arbrats i multitud de chortens o estupes. Aquestes dependències són: el Dukhang, Sumtseng, Lotsawa Lakhang, Jampal Lakhang i Tsoma Lakhang.
* El Dukhang
És una sala d'assemblees, precedida d'un pati. Està dedicat a Vairocana, que ocupa ell lloc central, als seus costats: Ratnasambhava, Akshobya, Amitabha i Amoghasiddhi. Els murs són decorats amb representacions de mandales.
* El Sumtseng
El Sumtseng (Tres Pisos) Exteriorment de fusta. Es tracta d'un temple bastit en tres nivells, és de reduïdes dimensions i està centrat per un gran chorten. Els murs tenen imatges de bodhisattves: Maitreya, Avalokitesvara i Manjuri. Però l'interès d'aquesta capella rau en la seva esplèndida decoració mural, que omple tots els seus racons.
* El Lotsawa Lakhang i
* El Jampal Lakhang
Dos santuaris molt similars i de reduïdes dimensions, el primer dedicat a Sakiamuni i el segon a Manjuri, acompanyats de moltes altres divinitats.
* El Tsoma Lakhang
El Tsoma Lakhang (Temple Nou) Decorat amb murals de gran qualitat però ja del segle xiv, més moderns que els de les capelles anteriors.
* El Choskhor d'Alchi
* El Choskhor d'Alchi
* Porta del Jampal Lakhang

## Palau de Sonam Dorje

Es tracta d'una residència de la família reial, l'edifici més antic de la població, fora del Choskhor. Es va aixecar a cavall dels segles xviii i xix. Actualment només és utilitzat ocasionalment.
Es tracta d'un edifici de cinc plantes bastit a tocar de la muntanya. Es troba en mal estat de conservació.

## Bibliografia

* Charles Genoud, Philippe Chabloz. Ladakh-Zanskar. Ed. Olizane, Ginebra, 2002
* Janhwij Sharma. Architectural Heritage Ladakh. I.N.T. for Art and Cultural Heritage, Nova Delhi, 2003

## Enllaços externs

* Descripció i imatges d'Alchi Arxivat 2007-01-02 a Wayback Machine.
* Imatges de la decoració mural del Sumtseng Arxivat 2007-12-26 a Wayback Machine.
# Anatomia (pel·lícula)

Anatomia (títol original: Anatomie) és una pel·lícula alemanya dirigida per Stefan Ruzowitzky, estrenada l'any 2001. Una continuació, Anatomie 2, es va rodar l'any 2003. Ha estat doblada al català.

## Argument

Paula Henning, una estudiant de medicina, és admesa en una escola de medicina molt selectiva a Heidelberg. Quan el cos d'un jove que ha conegut al tren es troba sobre una taula d'autòpsia, comença a investigar sobre les misterioses circumstàncies de la seva mort i descobreix una conspiració macabra perpetrada per una societat secreta antihipocràtica que opera a l'interior de l'escola.

## Repartiment

* Franka Potente: Paula Henning
* Benno Fürmann: Hein
* Anna Loos: Gretchen
* Sebastian Blomberg: Caspar
* Holger Speckhahn: Phil
* Traugott Buhre: Prof. Grombek
* Oliver K. Wnuk: Ludwig
* Arndt Schwering-Sohnrey: David
* Andreas Günther: Franz
* Antonia Cäcalia Holfender: Gabi
* Rüdiger Vogler: Doctor Henning
* Barbara-Magdalena Ahren: Madame Henning
* Werner Dissel: Avi de Paula
* Thomas Meinhardt: Professor a Múnic
* Simon Schwarz: Jove
* Alexander Liegl: Ajudant
* Martin Pölcher: Ajudant
* Christoph Hagen Dittmann: Bernie
* Berrin Alganer-Lenz: dona
* Angelika Sedlmeier: Madame Freisinger
* Ulrich Matschoss: Doctor
* Gerald Alexander Held: Policia
* Karl Friedrich: Detectiu

## Referències

* ↑ «Anatomia». esadir.cat.
* ↑ «Anatomie». [Consulta: 11 abril 2018].
# Animal Crossing: Pocket Camp

Animal Crossing: Pocket Camp és un videojoc de simulació social freemium de la saga Animal Crossing, desenvolupat i publicat per Nintendo per als dispositius mòbils iOS i Android durant la tardor del 2017. En el joc el jugador pot interactuar amb un petit poble i els seus habitants, realitzant petites tasques, comerciant o decorant habitacions.
En un primer moment, és a dir, a principis de 2016, Nintendo va decidir que una de les seves sagues que portaria a la indústria del telèfon mòbil seria Animal Crossing, i amb data de llançament anterior a març de 2017, però va ser endarrerit per donar prioritat a Fire Emblem Heroes i a Super Mario Run. Finalment l'aplicació va sortir a Austràlia el 25 d'octubre de 2017 just quan es va realitzar una transmissió Nintendo Direct per presentar l'aplicació, però no va ser fins al 21 de novembre de 2017 quan va sortir a 41 països més. Aquest videojoc és el quart que Nintendo ha distribuït per als sistemes operatius d'iOS i Android.
La versió per a iOS ha rebut una mitjana de 74% a l'agregador de crítiques Metacritic, on s'aclama la simplicitat del joc i una bona manera de presentar la franquícia als novells, però també es critica la seva manca de profunditat com tenen altres entregues o la possibilitat de recórrer a microtransaccions.
El 21 d'agost de 2024 es confirma el tancament dels servidors d'Animal Crossing: Pocket Camp que es farà efectiu el dia 28 de novembre de 2024.

## Referències

* ↑ «Animal Crossing mobile to be revealed in Nintendo Direct this week». Polygon, 23-10-2017. Arxivat de l'original el 23 octubre 2017. [Consulta: 24 octubre 2017].
* ↑ «Animal Crossing on mobile may be MIA, but its not forgotten». Polygon, 12-09-2017. Arxivat de l'original el 15 setembre 2017. [Consulta: 24 octubre 2017].
* ↑ «Animal Crossing and Fire Emblem mobile games won't make it out this fall (update)». Polygon, 07-09-2016. Arxivat de l'original el 26 gener 2017. [Consulta: 25 octubre 2017].
* ↑ «Animal Crossing: Pocket Camp coming to mobile in November». CNET, 24-10-2017. Arxivat de l'original el 25 octubre 2017. [Consulta: 25 octubre 2017].
* ↑ «Animal Crossing: Pocket Camp trades two fan faves for in-game cash». Polygon, 25-10-2017. Arxivat de l'original el 26 octubre 2017. [Consulta: 25 octubre 2017].
* ↑ "Iggy". «Animal Crossing: Pocket Camp Launching In 41 Countries This November». Nintendo Soup, 25-10-2017. [Consulta: 24 novembre 2017].
* ↑ «Animal Crossing: Pocket Camp for iPhone/iPad Reviews». Metacritic. [Consulta: 27 novembre 2017].
* ↑ Millán, Alberto. «Animal Crossing: Pocket Camp confirma su cierre online: fechas y más detalles» (en espanyol europeu), 22-08-2024. [Consulta: 22 agost 2024].
# Sand Castle

Sand Castle és una pel·lícula de drama bèl·lic estatunidenca de 2017 dirigida per Fernando Coimbra i escrita per Chris Roesner. La pel·lícula és protagonitzada per Nicholas Hoult, Henry Cavill, Logan Marshall-Green, Tommy Flanagan, Glen Powell, Beau Knapp i Neil Brown Jr. La pel·lícula se centra en Matt Ocre, un jove soldat de l'Exèrcit dels Estats Units, que té la tasca de restaurar el subministrament d'aigua en un poble de l'Iraq. Es basa en els fets reals i en l'experiència del guionista de la pel·lícula Roessner durant la Guerra de l'Iraq. Es va estrenar el 21 d'abril de 2017 a Netflix.

## Repartiment

* Nicholas Hoult com a soldat ras Matt Ocre, soldat amb rifle jove
* Logan Marshall-Green com a sergent de personal Harper, líder d'una secció militar encarregada de salvar el poble
* Henry Cavill com a capità Syverson, oficial de les forces especial que dirigeix l'operació a la vil·la perillosa de Baqubah
* Tommy Flanagan com a sergent major McGregor
* Glen Powell com a sergent Dylan Chutsky, soldat sever
* Beau Knapp com a sergent Burton
* Neil Brown Jr. com a caporal Enzo
* Sam Spruell com a primer tinent Anthony
* Navid Negahban com a Kadeer, l'administrador de l'escola local
* Nabil Elouahabi com a Arif, germà de Kadeer i enginyer mecànic

## Referències

* 1 2 «Nicholas Hoult, Luke Evans & Henry Cavill Suit Up For War Drama ‘Sand Castle’; Mark Gordon Co, Treehouse Producing». deadline.com, 08-10-2015 [Consulta: 8 novembre 2015].
* ↑ «The 2012 Black List: The Year’s Hottest Unproduced Screenplays». slashfilm.com, 17-12-2012 [Consulta: 8 novembre 2015].
* ↑ Jagernauth, Kevin. «Nicholas Hoult & Henry Cavill Go To War In New Trailer For Netflix’s ‘Sand Castle’», 02-03-2017. [Consulta: 2 març 2017].
* ↑ ; Kit, Borys «Nicholas Hoult to Star in Iraqi War Drama 'Sand Castle' (Exclusive)». hollywoodreporter.com, 13-03-2014 [Consulta: 8 novembre 2015].
* ↑ ; Kit, Borys «Logan Marshall-Green Joins Nicholas Hoult in War Drama 'Sand Castle' (Exclusive)». hollywoodreporter.com, 26-10-2015 [Consulta: 8 novembre 2015].
* ↑ «‘SOA’s Tommy Flanagan Lands A Lead In Iraqi Drama ‘Sand Castle’». deadline.com, 10-11-2015 [Consulta: 11 novembre 2015].
* ↑ «Glen Powell Enlists In ‘Sand Castle’; Diane Guerrero Joins ‘The Godmother’». deadline.com, 14-10-2015 [Consulta: 8 novembre 2015].
* ↑ «Wayne Bastrup Takes Flight In ‘Sully’; Beau Knapp Enlists In ‘Sand Castle’». deadline.com, 09-10-2015 [Consulta: 8 novembre 2015].
* ↑ «‘Compton's Neil Brown Jr. Signs On For ‘Sand Castle’; Pom Klementieff Joins ‘Guardians Of The Galaxy 2’». deadline.com, 29-10-2015 [Consulta: 8 novembre 2015].
# Sand Point

Sand Point és una població dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2007 tenia 893 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sand Point tenia 952 habitants, 229 habitatges, i 155 famílies La densitat de població era de 47,1 habitants/km².
Dels 229 habitatges en un 39,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,4% hi vivien parelles casades, en un 15,7% dones solteres, i en un 31,9% no eren unitats familiars. En el 25,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,4% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 41,5% entre 25 i 44, un 26,3% de 45 a 60 i un 3,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 181,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 55.417 $ i la renda mediana per família de 58.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.000 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 21.954 $. Aproximadament el 10,3% de les famílies i el 16% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sand Point». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sand Point». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Saissac (Aude)

Saissac (en occità Saissac) és un municipi de França de la regió d'Occitània, al departament de l'Aude. El 2021 tenia 918 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 28 gener 2024].
# Sant Genís Desprac

L'església de Sant Genís Desprac o d'Esparc, és un temple al terme municipal d'Espolla, Alt Empordà, al nord del nucli urbà al costat de la riera del mateix nom i que és l'afluent més important i cabalós de l'Orlina.
L'església és romànica, amb volta d'atmella i elements d'opus spicatum en el parament del mur, dels segles XIII-XIV. Hi ha un mas adossat des d'on es pot accedir al cor de l'església. La gent d'Espolla hi realitza un aplec cada dissabte després de Corpus, amb una arrossada i una missa.

## Descripció

Situada al nord del nucli urbà de la població d'Espolla, a uns cinc quilòmetres de distància del municipi i en una zona completament deshabitada. Tot i això una masia veïna s'adossa al mur de ponent del temple.
Església d'una sola nau amb absis de planta semicircular capçat a llevant. Tant la nau com l'absis estan coberts amb voltes apuntades, il·luminades per dues finestres situades al mur de migdia de la nau i al fons de l'absis. Aquestes obertures són d'arc de mig punt i doble esqueixada. La porta d'accés al temple està ubicada al mur de migdia. Està formada per dos arcs de mig punt en gradació, amb la llinda i el timpà llisos i bastida amb carreus desbastats, sense cap motiu ornamental. L'arc extern presenta les impostes bisellades. Damunt del frontis, orientat a ponent, hi ha una petita espadanya de dues pilastres, afectada per la masia que es troba adossada al temple.
La construcció està bastida amb pedra desbastada de diverses mides, lligada amb morter de calç i amb refeccions efectuades amb fragments de maons i de ceràmica. Els paraments de migdia i de llevant presenten un revestiment arrebossat que amaga els murs. El parament de tramuntana, amb la pedra vista, presenta trams bastits en la tècnica de l'opus spicatum, indicant així la possibilitat que es tracti d'una estructura pertanyent al període preromànic.

## Història

L'església de Sant Genís d'Esprac apareix esmentada en les Rationes decimarum dels anys 1279 i 1280 amb els noms de "ecclesia de Asparago" i "ecclesia de Spargo", respectivament.
En els nomenclàtors de la diòcesi del segle xiv apareix amb el nom de "Ecclesia parrochialis sancti Genesii de Asperracho" i en un document datat l'any 1316 és nomenada com "Sancti Genesii Aespracho".

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Sant Genís d'Esprac». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Sant Genís (Alts Alps)

Sant Genís (en francès Saint-Genis) és un antic municipi francès, situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava. Des del 1er de gener de 2016 és fusionada amb Aiguians e Lagrand en el municipi nou de Garda Colomba.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1821 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2013 |
| 256 | 42 | 31 | 30 | 36 | 44 | 49 | 55 | 50 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Luc Barniaudy | |
| 2008- desembre de 2015 | Daniel Nussas | |

## Referències

* ↑ Toponymie Occitane e Senhalizacion bilingüa. Actas del Congrés d'Aush, 2007, publicat pel CROM, mapa aparegut a la pàgina 77
# Sant Genís Sacosta

Sant Genís Sacosta és una església d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat d'una sola planta i coberta de doble vessant a laterals situada en un pujol i a tocar d'un còrrec o rierol. Té una sola nau rectangular, capçalera quadrada, una volta interior de canó i un campanar d'espadanya d'arc triangular amb coberta de rajola.
La façana principal, l'única arrebossada, conté un portal d'accés emmarcat de pedra sorrenca i una finestra d'arc de mig punt estreta i llarga sobre la porta d'accés. A la llinda de la porta hi ha una inscripció gravada (DIA 1 DE MAIG DEL ANY 1768) i una decoració vegetal.
Pel que fa a l'interior, està arrebossat i pintat imitant grans blocs de pedra, a excepció del sòcol, d'un metre i monocrom de color gris. Hi ha quatre arcs faixons concentrats en la part més propera al presbiteri. Aquest està a un nivell un pèl superior que la resta del sòl i l'altar encara es conserva, però la llosa de pedra que el coronava corre per terra, fet de rajola. A la fornícula que existeix a la zona de la capçalera hi ha restes de pintura decorativa.
Quant als exteriors, al voltant hi ha alguns recintes i restes de construccions arruïnades. Al sector sud, a tocar el rierol, hi ha un recinte murat i, a tocar l'ermita, un contrafort a l'alçada de la capçalera. Aquest recinte arriba fins a la capçalera. Al sector nord hi ha restes de diverses parets derruïdes, d'un antic edifici adossat a l'ermita, ja que hi ha restes de teules i forats de l'embigat a la paret de l'ermita. A la façana occidental hi ha una finestra, a la part alta, de forma rectangular i allargada verticalment.

## Història

Ermita romànica documentada des del segle xi que fou seu d'una antiga parròquia de l'extrem nord-oest de la vall del Brugent. Sembla que fou agregada a la parròquia d'Amer a principis del segle xv (1410).
Esmentada el 1187 com a possessió del monestir d'Amer. El 1363 fou comprada per la ciutat de Girona per ordre del rei Pere III, i el 1381 fou recuperada per l'Abat d'Amer.
L'ermita fou reconstruïda al segle xviii, que és la base de l'edifici actual, i reformada al principi del segle xx.
El seu estat actual de conservació és dolent. Hi ha una esquerda a l'interior, al sector sud, que va de dalt a baix. L'arrebossat interior està saltant per moments i hi ha un excés d'humitat. L'ermita està abandonada, les façanes estan cobertes d'heures, el sostre s'està caient i l'entorn està embardissat i brut.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Sant Genís Sacosta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Santiago Rey Pedreira

Santiago Rey Pedreira, nascut a la Corunya el 6 de febrer de 1902 i mort a la mateixa ciutat el 10 de juliol de 1977, va ser un arquitecte gallec. És considerat l'arquitecte racionalista més important de Galícia.

## Trajectòria

Nascut en una família liberal, va estudiar a l'Escola d'Arquitectura de Madrid, on va col·laborar amb Antonio Palacios. De tornada a la Corunya, va començar a treballar a l'estudi de Pedro Mariño entre 1928 i 1931. Des de 1948 va estar vinculat a Juan González Cebrián.
Va ser arquitecte municipal de la Corunya entre 1932 i 1954.
La seva filla, Milagros Rey Hombre (1930-2014), va ser la primera arquitecta gallega.

## Obra

* Mercado de Santo Agosiño da Coruña 1932 en col·laboració amb l'arquitecte Antonio Tenreiro Rodríguez.
* Les cases adossades de la Cooperativa "Domus" a la Ciutat Jardí de la Corunya (1935).
* Estadi de Riazor (1944).
* Ampliació de l'edifici del Col·legi de la Companyia de María da Coruña: Entrada i escala principal (1945), i en col·laboració amb Juan González Cebrián, el pavelló posterior (1951) i els pavellons laterals a l'edifici original (1960).
* Vaga de la torre (1955)
* Torre Coruña (1970) en col·laboració amb Juan González Cebrián.
* Palau d'Esports de Riazor (1970)
* Edifici Torres y Sáez (1974) amb la col·laboració de Juan González Cebrián.
* Torres San Diego (1976) amb la col·laboració de Juan González Cebrián.

## Galeria d'imatges

* Mercat de Sant Agustí
* Conjunt de cases adossades a la Ciutat Jardí
* Edifici Torres y Sáez
* Vaga de la torre
* Palau dels Esports
* Torre de la Corunya

## Notes

* ↑ «Santiago Rey a estudoslocais». Arxivat de l'original el 2019-09-15. [Consulta: 25 setembre 2022].
* ↑ «Xunta.es». Arxivat de l'original el 2008-09-24. [Consulta: 25 setembre 2022].
* ↑ El sueño urbano colectivista de un joven arquitecto coruñés
* ↑ Santiago Rey Pedreira. Constructor de ideas
* ↑ «Santiago Rey a laopinioncoruna.es». Arxivat de l'original el 2010-04-11. [Consulta: 25 setembre 2022].
* ↑ Milagros Rey Hombre: ´¿Por qué no haces arquitectura femenina?´, me dijo el profesor´
* ↑ Fallece Milagros Rey, pionera de la arquitectura y Medalla Castelao
* ↑ Mercado de San Agustín www.coruna.gal.
* ↑ Argiz Vázquez, Emilio (en castellà) Anuario Brigantino, 27, 2004 [Consulta: 25 febrer 2016].
* ↑ «Riazor, el estadio municipal coruñés». .
* ↑ Lema Panisse, C. e Veleiro Pérez, A.. Cen anos educando: Compañía de María A Coruña 1917-2017. Fundación Edelvives, 2017.
* ↑ Los rascacielos coruñeses se construyeron a comienzos de los 70
* 1 2 3 Los espacios colectivos en las torres residenciales de A Coruña
* ↑ «Franco inauguró el Palacio de los Deportes de La Coruña». .

## Bibliografia

* Muñoz Fontenla. Santiago Rey Pedreira. Constructor de ideas (en castellà). Universidade da Coruña, 2012.

## Enllaços externs

* Arquitecte Rey Pedreira: un artista urbà a Peruleiro