OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Monestròl

Monestròl (francès Monestrol) és un municipi francès del department de l'Alta Garona, a la regió Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 29 agost 2010].
# Opsopoeodus emiliae

Opsopoeodus emiliae és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Subespècies

* Opsopoeodus emiliae emiliae (Hay, 1881)
* Opsopoeodus emiliae peninsularis (Gilbert & Bailey, 1972)

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Programa Fènix

El programa Fènix (Phoenix Program en anglès) va ser una operació secreta del govern federal dels Estats Units que abastava un conjunt d'operacions contrarevolucionàries posades en marxa entre 1968 i 1972 al Vietnam del Sud per l'Agència Central d'Intel·ligència i forces especials nord-americanes. El programa Fènix és citat sovint com a exemple de les atrocitats comeses contra els drets humans per la CIA i altres organitzacions relacionades, incloent-hi la intel·ligència militar dels Estats Units d'Amèrica. El Programa Fènix va "neutralitzar" unes 81.000 persones sospitoses de ser membres del Front d'Alliberament de Vietnam de les quals entre 20.000 i 40.000 van ser assassinades. De totes maneres, el Programa Fènix no va ser prou efectiu com per evitar que els Estats Units d'Amèrica s'impliquessin militarment en la guerra del Vietnam ni per a evitar que l'aliat dels Estats Units, el govern del Vietnam del Sud, acabés perdent la guerra contra el Vietnam del Nord (estat recolzat per l'URSS i la Xina).
# Tambralinga

Tambralinga va ser un antic regne situat en la península de Malaca que en un temps va estar sota la influència de Srivijaya. El nom n'estigué oblidat fins que els estudiosos van reconèixer Tambralinga com Nagara Sri Dharmaraja. Els primers registres són escassos, mentre que les estimacions van des del segle VII al segle xiv. Tambralinga va enviar per primera vegada tribut a l'emperador de la dinastia Tang en el 616. En sànscrit, tambra significa "roig" i linga significa "Siva" o "fal·lus".
A finals del segle xii, Tambralinga es va convertir en independent de Srivijaya a mesura que l'imperi en sofria una pèrdua de prestigi.

## Referències

* ↑ O. W. Wolters, (1958), Tāmbraliṅga, Bulletin of the School of Oriental and African Studies, University of London Vol. 21, No. 1/3, 587-607.
# Cementiri de Belianes

El Cementiri de Belianes és el nou cementiri de la població de Belianes, format per un recinte de planta rectangular tancat amb una porta d'accés d'estil barroc.
Al llarg del mur de la façana, a mode decoratiu s'hi ha adossat sis esteles funeràries discoïdals. Aquestes esteles són de la tipologia de cua d'oreneta, formades per un cos unit a un cap circular. El conjunt d'aquestes esteles és heterogeni perquè pertanyen a cronologies diverses i igualment el seu estat de conservació en general és prou bo si tenim en compte que estan constantment exposades a l'erosió de mitjans externs. Entre les esteles n'hi ha tres amb alts relleus de creus mercedàries als caps, que correspondrien a una cronologia pròpia entre els segles XIV-XVI. Una d'aquestes presenta el blasó de la casa Navés, una esquematització d'una nau que ocupa el disc buidat amb burí limitat per una simple orla circular. L'anvers és ornamentat per una creu astada de braços curvilinis amb un motiu central cruciforme molt deteriorat. N'hi ha una de molt malmesa que gairebé ha perdut tot rastre de decoració escultòrica al cap. També n'hi ha dues de cronologia moderna. En una hi ha la data de 1896 i una sexifòlia. Per acabar, hi ha una estela amb decoració geomètrica d'entrellaçats al seu interior.

## Notes

* ↑ «Cementiri nou de Belianes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 gener 2017].
# Transiturus de hoc mundo

Transiturus de hoc mundo és l'incipit de la butlla papal emesa l'11 d'agost de 1264 pel papa Urbà IV en què es declarava la festa del Corpus Christi a tot el ritu llatí. Aquesta va ser la primera festa universal sancionada papalment en la història del ritu llatí. L'impuls definitiu a la festivitat el donà Joan XXII el 1316 amb la introducció de l'octava del Corpus Christi, amb l'exposició del Santíssim.
Tomàs d'Aquino va contribuir substancialment a la butlla, principalment en les parts del text litúrgic de la nova festa. D'Aquino va compondre la seqüència Tantum ergo sacramentum amb aquest propòsit. Les persones properes a Urbà IV no van defensar el decret i la festa es va suspendre fins al 1311, quan va ser reintroduïda per Climent V al Consell de Viena.
La butlla tenia quatre parts, la primera tractava sobre el sagrament de l'eucaristia, la segona justifica la nova festa, la tercera institueix la festa i la quarta dicta les indulgències atorgades als qui la celebrin. El document fixa la data de celebració de la festivitat, que serà el primer dijous després de l'octava de Pentacosta, o sigui onze dies després. La Pentecosta és 50 dies després del Diumenge de Pasqua, el diumenge posterior a la primera lluna plena de la primavera. El text es mostrava combatiu en la defensa de l'eucaristia, per exemple deia que era la manera perquè una vegada a l'any es fessin veure "les extravagants i deslleials heretgies".

## Referències

* ↑ Transiturus de hoc mundo ad patrem saluator dominus noster Iesus Christus "Quan estava a punt de passar d'aquest món al pare, el nostre senyor salvador Jesucrist", en referència al Sant Sopar.
* ↑ The Feast of Corpus Christi de Barbara R. Walters, publicat per Penn State Press, 2007 ISBN 0-271-02924-2 pàg. 12
* ↑ Oxford history of Christian worship By Geoffrey Wainwright, Oxford University Press 2006 ISBN 0-19-513886-4, page 248
* ↑ Carbó i Martorell, 2020, p. 15.
* ↑ Johann Karl Ludwig Gieseler, Francis Cunningham (trans.), Text-book of Ecclesiastical History, volume 2 (1836), p. 338.
* 1 2 3 Carbó i Martorell, 2020, p. 14.

## Bibliografia

* Carbó i Martorell, Amadeu. Corpus, la festa de les festes. Barcelona: Morera, 2020. ISBN 9788494447396.
# Guillem Beltran

Guillem Beltran va ser un eclesiàstic i bisbe de Sarno, nascut a Llucmajor, Mallorca a mitjans del segle xv, germà del també bisbe Pere Beltran.
Va ser canonge a la Seu de Tarragona i va ocupar el càrrec de cambrer el 1478, substituint l'anterior cambrer Joan Pere. Aquest títol comportava el domini senyorial de la vila de Reus, ja que la mitra tarragonina tenia els drets de la castlania, li permetia la residència al Castell del Cambrer i la jurisdicció sobre la totalitat de la senyoria i els delmes pel que fa al terme parroquial de la vila. Va estar-se poc temps a Tarragona i a Reus, ja que era protonotari apostòlic i disposava d'altres beneficis a més del de Tarragona.
El 13 d'abril de 1483 va prendre possessió del Deganat a la Catedral de Santiago de Compostel·la i va residir un temps en aquella ciutat. A finals de 1491 o principis de 1492 Guillem Beltran va deixar la Seu de Santiago i va passar a la Seu de Tui, on era bisbe el seu germà Pere Beltran, que li havia ofert el càrrec de vicari general d'aquella diòcesi. Sembla que va deixar Tui a la mort del seu germà el 1505. De totes maneres consta que el 1496 actuava com a Cambrer i senyor de la vila de Reus en donar sentència a un plet entre Reus i Castellvell, i el 1498 va arbitrar una discussió referida al terme de La Pineda.
Més endavant va anar a Roma, on se sap que actuava a la cúria pontifícia el 1510. Finalment, el 20 de juny de 1519 va ser nomenat bisbe de Sarno, moment en què va deixar la cambreria de la Catedral de Tarragona. Va ser substituït en el càrrec per Joan Bertran. Guillem Beltran va morir a Sarno el 1525.

## Referències

* ↑ Gort, Ezequiel. Els senyors feudals de Reus. Reus: Carrutxa, 1989, p. 65-67.
# Fruitville

Fruitville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 12.741 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fruitville tenia 12.741 habitants, 5.176 habitatges, i 3.483 famílies. La densitat de població era de 698,8 habitants/km².
Dels 5.176 habitatges en un 31% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,4% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 32,7% no eren unitats familiars. En el 25,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 31,3% entre 25 i 44, un 24,1% de 45 a 60 i un 14,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.449 $ i la renda mediana per família de 58.300 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.620 $ mentre que les dones 30.317 $. La renda per capita de la població era de 25.010 $. Entorn del 4,8% de les famílies i el 4,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fruitville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fruitville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Optat

Optat (llatí: Optatus) o Optat Milevità (Mila, segle iv - ?, abans de 397) fou bisbe de Milevum, a Numídia. Va viure sota el regnat dels emperadors Valentinià II i Valent com a mínim fins a l'any 384. Es creu que era originari d'Egipte, que inicialment era pagà i que va ser un home molt eloqüent i amb grans coneixements pel temps en què va viure. Va publicar un tractat titulat De Schismate Donatistarum adversus Parmenianum en sis llibres. Un setè volum sembla espuri, probablement un suplement afegit poc després de la seva època. L'obra estava dirigida contra Parmenià, el bisbe donatista de Cartago.

## Referències

* ↑ Edwards, M.W.. Optatus: Against the Donatists. Translated Texts for Historians Vol. 27. Liverpool: Liverpool University Press, 1997. ISBN 9780853237525.
* ↑ Baynes, Norman Hepburn «Optatus». Journal of Theological Studies, vol. 26, 1925, pàg. 37–44.
# Pseudupeneus maculatus

Pseudupeneus maculatus és una espècie de peix de la família dels múl·lids i de l'ordre dels perciformes que es troba des de Bermuda i Nova Jersey (Estats Units) fins a Santa Catarina (Brasil), incloent-hi el Golf de Mèxic i el Carib.
Els mascles poden assolir els 30 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ ITIS
* 1 2 FishBase (anglès)
# Tara Hills

Tara Hills és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 5.332 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tara Hills tenia 5.332 habitants, 1.792 habitatges, i 1.370 famílies. La densitat de població era de 2.639,4 habitants/km².
Dels 1.792 habitatges en un 35,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,4% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 23,5% no eren unitats familiars. En el 17,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,96 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,34.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 31,2% entre 25 i 44, un 23,2% de 45 a 60 i un 11% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 56.380 $ i la renda mediana per família de 60.774 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.090 $ mentre que les dones 32.500 $. La renda per capita de la població era de 22.946 $. Entorn del 2,7% de les famílies i el 5,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tara Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tara Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# John Stuart Foster

John Stuart Foster (Clarence, Nova Escòcia, 30 de maig de 1890 - Berkeley, 9 de setembre de 1964) (FRS, FRSC) era un físic canadenc.

## Biografia

Nascut a Clarence, Nova Escòcia, va completar el seu doctorat a la Universitat Yale amb una tesi sobre les primeres mesures de l'efecte Stark a l'heli. El 1924 va obtenir un nomenament com a professor ajudant a la Universitat McGill de Montreal, on va ensenyar física. Va ser professor associat el 1930.
Durant la Segona Guerra Mundial va servir com a oficial d'enllaç del National Research Council, treballant al MIT Radiation Laboratory en investigació i desenvolupament de radars. Va desenvolupar una antena de radar d'escaneig ràpid que es va conèixer com «escàner Foster».
Va tornar a McGill el 1944, on va dirigir la construcció d'un ciclotró de 100 MeV. Aquest instrument va ser comissionat l'any 1949. En aquell moment era el segon més gran del món. Des de 1952 fins a 1954 va ser president del departament de física de la Universitat McGill.
Va morir a Berkeley (Califòrnia, Estats Units d'Amèrica).

## El seu llegat

El John Stuart Foster Radiation Laboratory and Cyclotron de McGill va rebre el seu nom el 1964, i això està gravat al costat de l'edifici que ara es coneix com l'Edifici M. H. Wong.
El seu fill, John Stuart Foster Jr., es va graduar a la Universitat de Califòrnia el 1948, després es va convertir en director del Lawrence Livermore National Laboratory, director d'Investigació i Enginyeria de Defensa del Departament de Defensa dels Estats Units i vicepresident de T.R.W., Inc.

## Premis i honors

* 1929: Membre de la Royal Society del Canadà (RSC).
* 1930: Premiat amb la medalla Louise Levy, Institut Franklin.
* 1946: Medalla Henry Marshall Tory.
* 1935: Escollit membre de la Royal Society de Londres.
* 1970: El cràter Foster a la Lluna porta el seu nom.

## Referències

* 1 2 Bell, R. E. «John Stuart Foster 1890-1964» (en anglès). Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society, 12, 1966, pàg. 146–161. DOI: 10.1098/rsbm.1966.0006.
* ↑ John Stuart Foster al Mathematics Genealogy Project.
* ↑ «John S. Foster» (en anglès). Physics Today, 18, 1965, pàg. 155. DOI: 10.1063/1.3047133.
* ↑ «Foster(crater)» (en anglès). Planetary names (USGS).
# Lukačovce

Lukačovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1543.
# Guillem Berenguer

Guillem Berenguer (? - 1212), fill bord del comte de Barcelona i príncep d'Aragó Ramon Berenguer IV, abat de Mont Aragón, bisbe de Lleida i arquebisbe de Narbona. El 1170 fou nomenat bisbe de Tarassona però decidí no prendre'n possessió i escollí ésser abat de Mont Aragón. Del 1177 al 1191 fou bisbe de Lleida, des d'on hagué de combatre els càtars. El 1179 participà en el Concili del Laterà III celebrat a Roma i el 1180 al concili provincial de Lleida per donar-ne a conèixer les decisions, per tal d'aplicar-les a la província Tarraconense. El 1186 va jurar davant del capítol de la catedral mantenir i conservar els privilegis i concessions que el bisbe Guillem Pere de Ravidats havia concedit. Del 1191 al 1212 fou arquebisbe de Narbona. El Papa Innocenci III el privà de l'Abadia de Mont Aragón.

## Bibliografia

* Bisbat de Lleida: Guillem Berenguer
* El obituario de los abades de Montearagón (castellà)
# Orkoien

Orkoien (en basc i oficialment, en castellà Orcoyen) és un municipi de Navarra, a la comarca de Cuenca de Pamplona, dins la merindad de Pamplona. Limita amb Pamplona a l'est, amb Oltza a l'est amb Itza i amb Berriobeiti al nord.

## Història

La primera notícia històrica de la localitat va anar al principi del segle xiii amb l'esment d'una donació de la Senyora d'Orkoien al monestir de Leyre Durant l'edat mitjana, es tenien a Orcoyen ordalies o judicis de Déu. També en aquesta època Carles III concedeix Orkoien les mitges primícies perquè es pogués reparar l'església de San Miguel i la basílica de San Esteban. A la fi de la Guerra de la Independència, després de la batalla de Vitòria, el General Wellington va tenir la seva caserna general en el que avui és "la casa del cura" mentre dirigiria les operacions militars per a la presa de Pamplona. En les guerres carlines, Orkoien havia de donar racions tant a carlins com a liberals. A partir dels anys 70 Orkoien incrementa notablement la seva població a causa de la ràpida industrialització de la Cuenca de Pamplona. La localitat tenia 238 habitants el 1973, i el 1981 va arribar als 1091. Aquesta transformació es reflecteix també en l'estructura econòmica, que va passar de ser de poble agrícola, a ser de poble industrial.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 1 250 | 1 260 | 1 280 | 1 267 | 1 327 | 1 492 | 1 683 | 1 885 | 2 109 | 2 251 | 2 508 |
| 85% |||||||||||

## Política

Des de 1991, Casimiro Larrea Ruiz, escollit alcalde per Esquerra Unida de Navarra (IUN-NEB), fins al 2007, que per enfrontaments mantinguts entre l'alcalde i el grup municipal d'IUN a les eleccions de maig de 2007, Casimiro Larrea abandona IUN-NEB, per formar una agrupació independent anomenada Unió Independent d'Orkoien (UIO), amb la qual va tornar a ser elegit alcalde amb majoria absoluta.
Llista d'alcaldes :
| 2023-2027 | Álex López | PSN |
| 2019-2023 | Carlos Arróniz | UIO |
| 2015-2019 | Carlos Arróniz | UIO |
| 2011-2015 | Carlos Arróniz | UIO |
| 2007-2011 | Casimiro Larrea Ruiz | UIO |
| 2003-2007 | Casimiro Larrea Ruiz | IUN-NEB |
| 1999-2003 | Casimiro Larrea Ruiz | IUN-NEB |
| 1995-1999 | Casimiro Larrea Ruiz | IUN-NEB |
| 1991-1995 | Casimiro Larrea Ruiz | IUN-NEB |
La corporació municipal sorgida de les eleccions municipals del 28 de maig de 2023 és:
Corporació actual :
| Partit | Vots (%) | Regidors |
| EH Bildu | 615 (32,78%) | 4 |
| PSN | 558 (29,74%) | 4 |
| UPN | 315 (16,79%) | 2 |
| Junt@s por Orkoien | 208 (11,08%) | 1 |
| PP | 122 (6,50%) | 0 |

## Referències

* ↑ «Resultats de les Eleccions Municipals 2023 a Orkoien». Nació Digital. [Consulta: 19 gener 2024].
# Purnia

Purnia o Purnea és una ciutat i municipi de Bihar, capital del districte de Purnia. Agafa el nom del regne de Pundra (Paundra, Paundraya, Purnia, etc.) alterat des de purania o purain, flor de lotus, o de pur aranya, adob dels boscos. Els cinc antics regnes orientals (Anga, Banga o Vanga, Kalinga, Pundra i Suhma) tenien un ancestre comú. És a la riba oriental del Saura. Consta als cens del 2001 amb 171.235 habitants (14.007 habitants el 1901). Es va constituir en capital de districte el 1770 i la municipalitat es va formar el 1864.

## Llocs interessants

* Temple Puran Devi
* Temple de Kali Bari

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# José Poveda Escribano

José Poveda Escribano (1818 - 1885) fou un advocat i polític valencià. Des de petit va residir a Alacant, es llicencià en dret i des de 1857 fins a la seva mort fou Catedràtic d'Economia Polític i Legislació Mercantil de l'Institut d'Ensenyament Secundari d'Alacant.
Membre destacat del Partit Progressista, va col·laborar als diaris El Porvenir (1858-1861), La Tertulia (1871-1873) i La Libertad (1883) i participà activament en la revolució de 1868 formant part de la Junta Revolucionària d'Alacant i com a president de la Junta d'Instrucció Pública el 1869. Fou elegit diputat pel districte d'Elx a les eleccions generals espanyoles de 1871 i agost de 1872. Durant el govern de Manuel Ruiz Zorrilla fou subsecretari de la presidència i va votar a favor de la il·legalització de l'Associació Internacional de Treballadors (AIT). El 1880 va signar el Manifest a favor del nou Partit Democràtic Progressista.

## Referències

* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.451. ISBN 9788495484802.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Tomáš Skuhravý

Tomáš Skuhravý (nascut a České Budějovice el 7 de setembre de 1965) és un exfutbolista txec. Jugava de davanter i se'l recorda sobretot com a jugador de l'Sparta Praga i del Genoa CFC. També va ser jugador titular de les seleccions nacionals txecoslovaca i txeca de futbol, respectivament.

## Trajectòria
### Clubs

Es va iniciar com a jugador professional en Sparta Praga l'any 1982. Va jugar-hi dos anys i després va jugar en el FK Union Cheb txec. Va tornar amb l'Sparta Praga i en aquesta segona etapa va jugar 113 partits de lliga i marcant 55 gols. Amb aquest equip va guanyar cinc lligues (1983-84, 1986-87, 1987-88, 1988-89 i 1989-90) i tres Copes el 1984, 1988 i 1989. Després del Copa del Món de Futbol de 1990 va fitxar pel Genoa, destacant com un dels millors davanters de tot els temps de l'equip rossoblù. Va formar un tàndem letal amb l'uruguaià “Pato” Aguilera i el Genoa va viure una de les millors etapes, malgrat no guanyar cap títol important. La temporada 1991-92 el Genoa va quedar 4t i es va classificar per jugar la Copa de la UEFA la temporada següent, arribant fins a semifinals. En el Genoa va jugar fins a la temporada 1995-96, jugant un total de 163 partits de lliga i marcant 58 gols, convertint-se en el màxim sisè golejador de l'equip italià de tots els temps. La temporada 1995-96, amb el Genoa va guanyar la Copa anglo-italiana.
L'any 1996 va fitxar per l'Sporting Clube de Portugal, on només va jugar 4 partits, per culpa de les lesions. Després d'una breu etapa amb el club portuguès es va traslladar a Praga per jugar amb el FK Viktoria Žižkov però, després de passar l'examen mèdic no va jugar cap partit.

### Internacional

Va debutar amb la selecció de futbol de Txecoslovàquia l'any 1985. Amb la seva selecció, Skuhravý va ser una de les revelacions d'Itàlia 90, Mundial en què va fer cinc gols. Amb Txecoslovàquia va arribar a jugar un total de 43 partits i va marcar 14 gols. L'any 1993, després de la divisió de Txecoslovàquia entre la República Txeca i la República Eslovaca, la selecció es va dissoldre, tot i que la UEFA considera la selecció de futbol de la República Txeca com la seva successora. En la selecció de la República Txeca, Skuhravý va jugar 6 partits i va marcar 3 gols.

## Palmarès
### Lliga txecoslovaca de futbol

* Sparta Praga temporada 1983-84
* Sparta Praga temporada 1986-87
* Sparta Praga temporada 1987-88
* Sparta Praga temporada 1988-89
* Sparta Praga temporada 1989-90

### Copes

* Sparta Praga temporada 1984
* Sparta Praga temporada 1988
* Sparta Praga temporada 1989

### Copa anglo-italiana de futbol

* Genoa Cricket and Football Club temporada 1995-96

## Referències

* 1 2 «Skuhravý» (en castellà). Blog La pelota no dobla.
* 1 2 «Storia del Genoa» (en italià). Genoa CFC.
* ↑ «Tomas Skuhravy - International Appearances». The Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation.