OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dommarie-Eulmont

Dommarie-Eulmont és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 78 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Dommarie-Eulmont era de 78 persones. Hi havia 36 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 8 parelles sense fills, 16 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 39 habitatges, 34 eren l'habitatge principal de la família i 5 eren segones residències. Tots els 39 habitatges eren cases. Dels 34 habitatges principals, 32 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 23 en tenien cinc o més. 28 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 16 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Dommarie-Eulmont el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 50 persones, 41 eren actives i 9 eren inactives. De les 41 persones actives 38 estaven ocupades (23 homes i 15 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 9 persones inactives 3 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de serveis, 2 d'entitats de l'administració pública i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Dommarie-Eulmont hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Dommarie-Eulmont a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Dommarie-Eulmont a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Edwiga de Saxònia

Edwiga de Saxònia, També anomenada Hedwige, Hatua o Avoia (nascuda entre el 910 o el 922 i morta entre 959 o el 10 de maig del 965), filla d'Enric l'Ocellaire, rey de la França oriental i la seva segona esposa Matilde de Ringelheim, filla del comte Teodoric de Ringelheim.
Era la germana d'Otó I el Gran, emperador del Sacre Imperi Romanogermànic, del duc Enric I de Baviera, de l'arquebisbe Brunó de Colònia i de Gerberga de Saxònia, esposa de Lluís IV.
El 938, es va casar amb Hug el Gran (897-956), marquès de Nèustria y duc dels Francs.
D'aquest matrimoni van néixer:
* Beatriu, casada amb Frederic I de Lorena,
* Hug Capet
* Emma, casada el 960 amb Ricard II de Normandia,
* Odó Enric i Enric Odó, ducs de Borgonya.

## Referències

* Helmut Beumann: Die Ottonen; Verlag W. Kohlhammer; Stuttgart Berlín Köln; 4. Auflage 1997; ISBN 3-17-014802-8.
* Joachim Ehlers: Die Kapetinger; Verlag W. Kohlhammer; Stuttgart Berlín Köln; 2000; ISBN 3-17-014233-X.
* Rudolf Schieffer: Die Karolinger; Verlag W. Kohlhammer; Stuttgart Berlín Köln; 2. Auflage 1997; ISBN 3-17-014584-3.
* Carlrichard Brühl: "Lothar 954-986 und Ludwig V. 986-987" in "Die französischen Könige des Mittelalters", herausgegeben von Joachim Ehlers, Heribert Müller, Bernd Schneidmüller; Verlag C.H.Beck München; 1996; ISBN 3-406-40446-4.
# Txumpu-Kitil

Txumpu-Kitil (en rus: Чумпу-Кытыл) és un poble de la república de Sakhà, a Rússia, que el 2018 tenia 200 habitants, pertany al districte de Khonuu.

## Referències

* ↑ «offen: Предки Эльгетских якутов». Arxivat de l'original el 2013-10-07. [Consulta: 19 novembre 2018].
# Nothobranchius robustus

Nothobranchius robustus és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Uganda i Tanzània.

## Referències

* 1 2 «Nothobranchius robustus» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Ahl, E. 1935. Über neue oder seltene afrikanische Zahnkarpfen der Gattungen Aphyosemion und Nothobranchius. Zool. Anz. v. 112 (núms. 5/6): 123-129.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Caecilia subterminalis

Caecilia subterminalis és una espècie de cecília de la família dels cecílids. Es coneix només a partir d'un únic exemplar que només se sap que provenia de l'Equador. No es coneix res més d'aquesta espècie, ni sobre la distribució, abundància o biologia; sol s'especula que tingui una vida subterrània. També es dubta sobre el seu estatus taxonòmic.

## Referències

* ↑ «Caecilia subterminalis» (en anglès). IUCN Red List. Diego Cisneros-Heredia, Ana Almendáriz, Mark Wilkinson. 2004. [Consulta: 29 agost 2014].
# Nyan Cat

Nyan Cat és el nom d'un vídeo de YouTube pujat l'abril de 2011 que es va convertir en un vídeo viral. Es tracta d'un gif animat de 8 bits d'un gat volant amb el cos d'un pop-tarts de cirera, deixant darrere seu un arc de Sant Martí, i amb la música de la cançó "Nyanyanyanyanyanyanya!". El vídeo va ser classificat en el número 5 en la llista dels vídeos de YouTube més vists l'any 2011.

## Cançó

La versió original de la cançó "Nyanyanyanyanyanyanya!" va ser pujada per l'usuari "daniwell" per al lloc de videos japonès Nico Nico Douga el 25 de juliol de 2010. La cançó va ser feta en Vocaloid amb la veu de Hatsune Miku. La paraula japonesa per al so que fan els gats és ""nyā" (にゃ)" (にゃ, "nyā"?), que és l'equivalent de la paraula en anglès "meow" i en català "meu".

## Referències

* ↑ «Nyan Cat / Pop Tart Cat - Know Your Meme» (en anglès). [Consulta: 17 juny 2011].
* ↑ Consultat el 4 de gener de 2012, des de http://knowyourmeme.com/memes/nyan-cat-pop-tart-cat (anglès).
* 1 2 «Talking Twin Babies, Nyan Cat among YouTube's top videos of 2011». Los Angeles Times, 20-12-2011. [Consulta: 20 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Vídeo original del Nyan Cat pujat a YouTube per saraj00n, 5 d'abril de 2011.
* Nyan Cat a Know Your Meme
# Universitat de York (Canadà)

* Aquest article tracta sobre la Universitat de York del Canadà. Per a la universitat britànica homònima vegeu Universitat de York
La Universitat de York (en anglès York University abreujadament YU) és una universitat pública de la ciutat de Toronto, capital de l'estat d'Ontario, al Canadà, i és la universitat més gran d'aquest estat.

## Referències

* ↑ Schulich School of Business. «Schulich School of Business Global Rankings». Schulich.yorku.ca. Arxivat de l'original el 2016-02-29. [Consulta: 6 gener 2014].
# Universitat de Xile

La Universitat de Xile (en castellà: Universidad de Chile) és una institució pública d'educació superior amb seu en la capital Santiago. La universitat és la més antiga de Xile i va ser inaugurada oficialment el 17 de setembre de 1843 per iniciativa de substitució i continuació de l'antiga i colonial Real Universitat de Sant Felip amb la seva data de fundació en l'any 1738. Alguns dels seus titulats il·lustres d'aquesta universitat han estat 20 presidents i 2 guardonats destacades amb el Premi Nobel. Actualment compta amb uns 39.838 alumnes.
L'himne d'aquesta Universitat fou escrit pel compositor René Amengual (1911-1954), fill de la ciutat de Santiago.

## Bibliografia

* «La Privatización de las Universidades», María Olivia Mönckeberg, Ed. Copa Rota, ISBN 956-8523-00-6. (castellà)

## Enllaços externs

* Universitat de Xile - Lloc web oficial (castellà)
# Cahama

Cahama és un municipi de la província de Cunene. Té una extensió de 9.725 km² i 69.094 habitants. Comprèn les comunes de Cahama i Otchindjau. Limita al nord amb els municipis de Chiange i Matala, a l'est amb el municipi d'Ombadja i al Sud i oest amb el municipi de Curoca. Al municipi hi ha exemplars de búbal vermell (Alcelaphus caama).

## Referències

* ↑ Cahama al web del cens d'Angola
# Blai Guiu

* «Blai Guiu» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «Blai Guiu (desambiguació)».
Blai Guiu fou un pintor català del renaixement, actiu al segle xvi a Lleida, Tortosa, Alcanyís i Balaguer. Documentat només a Lleida i Tortosa, l'atribució recent de les obres d'Alcanyís i Balaguer explica que hagi estat conegut també com el Mestre de Balaguer o el Mestre d'Alcanyís abans de la seva identificació.

## Identificació

A la catedral de Tortosa se'n conserven dues taules –reutilitzades per a elaborar un retaule dedicat a Sant Josep- que han ajudat a identificar-lo, per la semblança extraordinària que tenen amb les taules de Balaguer, amb analogies i repeticions exactes, així com en els pigments, la tècnica, les composicions, les figures, els drapejats, i les cares, entre més elements.

## Referències

* ↑ VIDAL, J. «Blai Guiu, pintor de Lérida: un nombre para los maestros de Balaguer y Alcañiz». Artigrama, 28, 2013, pàg. 341-348. ISSN: 0213-1498.
* ↑ GARRIGA, J. «Baltasar Gui, antes denominado Mestre de Balaguer. San Cristóbal, San Roque, ca. 1525-1530». Obras maestras del Museo de Montserrat en BBVA: de Caravaggio a Picasso (catàleg de l'exposició) [Barcelona], 2008, pàg. 84-87.
* ↑ GARRIGA, J. «El retaule de l'església de Sant Salvador de Balaguer». El mestre de Balaguer (segle xvi) [Balaguer], 1995, pàg. 9-19.
# The Gremlins

The Gremlins és la primera novel·la infantil escrita per Roald Dahl. Publicada en 1943 per promocionar una pel·lícula de Walt Disney que mai no es va acabar de rodar, va influir fortament en la cultura popular i va ser una de les bases dels Gremlins de Joe Dante, el llargmetratge que va exportar la figura dels gremlins britànics a tot el món.

## Argument

Després que els pilots destrossin el seu bosc, els gremlins van començar a sabotejar els avions de la Royal Air Force. Un oficial, Gus, descobreix les seves malifetes i els acaba convencent perquè s'aliïn amb els pilots per lluitar contra els nazis. Els gremlins expliquen que allà on ara munten els avions, abans hi havia la seva llar, però accedeixen a ajudar en Gus perquè així la guerra acabarà i podran recuperar casa seva amb l'antiga pau. Per això els gremlins comencen a actuar com a mecànics invisibles per reparar els avions britànics i així derrotar Hitler.

## Referències

* ↑ Donald, Graeme. Sticklers, Sideburns & Bikinis: The Military Origins of Everyday Words and Phrases. Oxford, UK: Osprey Publishing, 2008. ISBN 978-1-84603-300-1
# Un Estrany Poder

Un Estrany Poder és el quart àlbum d'estudi del grup català Els Amics de les Arts. Es va publicar el 24 de Febrer de 2017. Va ser produït, gravat i mesclat per Tony Doogan i masteritzat per Greg Calbi (Sterling Sound NYC).
El primer senzill en presentar-se va ser El Seu Gran Hit, que van penjar a les plataformes digitals el 20 de Gener de 2017.
L'àlbum compta amb 12 cançons i amb la col·laboració amb l'Orquestra Nacional de Catalunya en les cançons "La llum que no se'n va" i "El Vent Tallant". Hi col·labora també el grup Quartet Mèlt en les cançons "Salvador" i "Casa en Venda".

## Referències

* ↑ Arts, Els Amics de les. «Un estrany poder». [Consulta: 8 febrer 2024].
* ↑ «Els Amics de les Arts se ríen del éxito en el primer single de su nuevo disco» (en castellà), 20-01-2017. [Consulta: 8 febrer 2024].
* 1 2 Arts, Els Amics de les; elsamicsdelesarts. «Un estrany poder», 19-01-2017. [Consulta: 8 febrer 2024].
* ↑ «Quartet Mèlt - 23.10.23». [Consulta: 8 febrer 2024].
# Monument a la Sardana

«Monument a la Sardana» té aquests significats:
* Monument a la Sardana (l'Hospitalet de Llobregat), monument situat a l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès).
* Monument a la Sardana (Lloret de Mar), monument situat a Lloret de Mar (Selva).
* Monument a la Sardana (el Masnou), monument situat al Masnou (Maresme).
* Monument a la Sardana (Reus), monument situat a Reus (Baix Camp).
* Monument a la Sardana (Ivars d'Urgell), monument situat a Ivars d'Urgell (Pla d'Urgell)
* Monument a la Sardana (Barcelona), monument situat a Barcelona (Barcelonès)
# Veguillas de la Sierra

Veguillas de la Sierra és un municipi d'Aragó, situat a la província de Terol i enquadrat a la comarca de la Comunitat de Terol.
El nucli urbà està compost per mig centenar de cases situades en sis carrers i una plaça, que estan repartits en dues zones ben diferenciades, una al voltant de la plaça i l'altra en el curs del carrer del Cantón. Veguillas celebra les festes els dies 22, 23 i 24 d'agost en honor de Sant Roc, Santa Waldesca i la Santíssima Trinitat.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 33 | 31 | 27 | 24 |

## Enllaços externs

* veguillasdelasierra.tk Arxivat 2012-04-06 a Wayback Machine. Página dedicada a éste pueblo.
# Parsayenpet d'Armènia

Parsayenpet fou marzban d'Armènia del 613 al 616. Sebeos l'esmenta amb el nom de Perseanpet Parschenazdat i diu: Al lloc de Chahrayenpet va venir [com marzpan] a la vila capital de Dvin Parseanpet Parchenazdat; després Namgarun Chonazp; després Chahraplakan, que va lliurar una batalla a Pèrsia i fou victoriós; després Tchrotch Vehan, que va perseguir a l'emperador Heracli a Armènia fins a l'Asorestan, fins al dia que va morir, ell i tot el seu exèrcit, en una gran batalla lliurada a Nínive»
Fou vers el 613 quan el nou emperador romà d'Orient, Heracli, d'origen armeni, va enviar una expedició sota el comandament del general Philippicos que va entrar a l'Airarat i va acampar davant Valarshapat però es va retirar en arribar un exèrcit persa.
La lluita principal entre perses i bizantins no es lliurava ara a Armènia. El 614 els perses van ocupar Jerusalem i van bloquejar Constantinoble. Armènia va restar tranquil·la.
El 615 va morir el patriarca Abraham I d'Albathank i fou elegit Komitas d'Alshkn o Altsits, bisbe de Taron.
El 616 el va succeir Namdar-Gushnasp.

## Referències

* ↑ Sebeos, Història d'Heracli, capítol 24
* ↑ Histoire d'Héraclius par l'évêque Sebêos ; traduite de l'arménien et annotée par Frédéric Macler
* ↑ Andreas Nikolaou Stratos. Byzantium in the Seventh Century: 602-634. Adolf M. Hakkert, 1968.
* ↑ Sebēos (Bishop of Bagratunikʻ); Tim Greenwood The Armenian History Attributed to Sebeos: Translation and notes. Liverpool University Press, 1999. ISBN 978-0-85323-564-4.
# Sant Andreu de Vilallobent

Sant Andreu de Vilallobent és l'església del nucli de Vilallobent, al municipi de Puigcerdà, a la comarca de la Baixa Cerdanya. És un monument protegit i inventariat dins el Patrimoni Arquitectònic Català.

## Descripció

Església d'una sola nau amb dues capelles afegides a la paret meridional. La volta és de canó lleugerament apuntada. Es tanca amb un absis escapçat, substituït per una construcció gairebé rectangular. Al mur de la paret sud hi ha interessants fileres d'"opus spicatum" d'època romànica. La façana, a ponent, està coronada amb un campanar d'espadanya de dos buits per campanes, la portalada és d'arc apuntat. Ha estat ampliada i modificada posteriorment.

## Notícies històriques

Esmentat en l'acta de Consagració de la Catedral d'Urgell el 839, després va ser possessió del Monestir de Cuixà, al qual pertanyia en el s. XIV. En el s. XVII va ser de domini reial.

## Referències

* 1 2 «Sant Andreu de Vilallobent». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 octubre 2015].
# Sant Andreu de la Móra

La Móra és una església sufragània de la parròquia de la Valldora (Navès) dedicada a Sant Andreu. És la capçalera de la rasa de la Móra, sota els cingles de les Lliberteres, a 950 m. d'altitud. Antigament fou una església parroquial que ja és citada en l'acta de consagració de la catedral de la Seu d'Urgell (any 839).

## Referències

* ↑ Web del Bisbat de Solsona
* ↑ Antoni Llorens i Solé, Solsona i el Solsonès en la història de Catalunya, ISBN 84-86387-34-5
# Sant Sebastià i Sant Romà d'Alpens

Sant Sebastià i Sant Romà d'Alpens és una capella d'Alpens (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una capella d'una sola nau amb els murs feta de pedres regulars i teulat a doble vessant, amb teula àrab. La façana d'entrada presenta sols la porta quasi rectangular i un ull de bou circular. A l'esquerra de la porta hi ha una làpida commemorativa.

## Història

La làpida de l'esquerra de la porta diu: "SI VOLS SER LIBRE DE FAM PESTA Y GUERRA DIGAS UN PARE NOSTRE A EST SANT SEBASTIAN AÑO 1920"

## Referències

* 1 2 «Sant Sebastià i Sant Romà d'Alpens». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 març 2019].
# Edwin Austin Abbey

Edwin Austin Abbey (Filadèlfia, 1852 – 1911) va ser un pintor i il·lustrador nord-americà. Va estudiar a l'Acadèmia de Belles Arts de Pennsilvània. Després va treballar per a Harper & Brothers i va ser enviat a Anglaterra, on va reunir material per a l'estampat de poemes i altres llibres. Va viure molt de temps al casal Morgan Hall prop de la ciutat de Fairford (Gloucestershire), on tenia el taller més gran de l'època.
La seva il·lustració de William Shakespeare és considerada la seva obra mestra. The Quest of the Holy Grail, una sèrie de panells que hi ha a la Biblioteca Pública de Boston, és potser la més famosa pintura. Va realitzar aquests enormes olis sobre llenç al seu taller anglès abans d'enviar-les als seu país natal. Va ser també el pintor oficial de la coronació del rei Eduard VII del Regne Unit.
El 1898 va ser elegit membre de l'American Academy of Arts and Letters. A l'inici de l'any 1911 va tenir problemes de salut quan pintava el mural Reading of the Declaration of Independence (Lectura de la declaració d'Independència) a Harrisburg. Li van diagnosticar un càncer del qual va morir l'1 d'agost a Londres. Va ser sebollit al cementiri de l'església Old St Andrew's Church al barri de Kingsbury. Des del 1996, el sepulcre és llistat com a monument.

## Referències

* 1 2 Mathews, Nancy Mowll; Mathews, Professor Nancy Mowll; Musser, Charles; Braun, Marta. «The Line, the Stitch, and the Wardrobe». A: Moving Pictures: American Art and Early Film, 1880-1910 (en anglès). Hudson Hills, 2005, p. 66-69. ISBN 978-1-55595-228-0.
* ↑ O'Shaughnessey, Margaret «Edwin Austin Abbey's Reinterpretation of the Grail Quest: The Boston Public Library Murals». Arthuriana, 4, 4, 1994, pàg. 298–312. ISSN: 1078-6279.
* ↑ «Academy Members» (en anglès). American Academy of Arts and Letters. Arxivat de l'original el 2020-10-08. [Consulta: 14 febrer 2020].
* ↑ «Tombstone to Edwin Austin Abbey in St Andrews Old Churchyard, Brent - 1267873» (en anglès). Historic England, 02-08-1999. [Consulta: 14 febrer 2020].

## Enllaços externs

* «Abbey Room Murals: The Quest of the Holy Grail» (sèrie de fotos), 23-04-2014. [Consulta: 14 febrer 2020].
# Santa Maria de les Omedes

Santa Maria de les Omedes és una església del municipi de Vilanova de l'Aguda (Noguera) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
És al costat del mas de les Omedes, al peu de la pista que de Vilanova de l'Aguda remunta la vall del torrent de Valldàries, a la parròquia de l'Aguda.

## Història

No hi ha notícies documentals de la capella. En procedeix una antiga imatge de la Mare de Déu, dipositada actualment al Museu Nacional d'Art de Catalunya.

## Arquitectura

És d'una sola nau, coberta amb volta de canó reforçada per un arc toral, amb pilastres, i capçada a llevant per un absis semicircular, obert a la nau mitjançant un arc presbiteral en degradació. La porta actual s'obre a la façana de ponent, que és coronada per un senzill campanar d'espadanya de dos ulls, i respon a una reforma de l'edifici original, probablement la mateixa en què es construí el cor adossat al mur de ponent i s'arrebossà tot l'interior del temple. A la façana nord, paredada, és visible la porta original en arc de mig punt retallat en un sol bloc de pedra com el de Sant Pere del Soler, de Rialb. A l'absis s'obre una finestra de doble esqueixada del mateix tipus que les dues que es troben a la façana sud, o la que hi ha a la façana de ponent. Les façanes són nues de decoració, llevat del ràfec de la nau i l'absis format per una senzilla motllura bisellada. L'aparell del mur és format per carreus allargats disposats regularment i ha estat restaurat amb un excessiu rejuntat de morter de calç, molt visible.
Les característiques de l'església palesen unes formes ja avançades dins el segle xii però que segueixen la tradició constructiva del segle xi.

## Referències

* 1 2 Adell i Gisbert, Joan-Albert; Tugues i Baró, Josep. «Santa Maria de les Omedes». A: La Noguera. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1994, p. 444-445 (Catalunya Romànica, XVII). ISBN 84-7739-811-9.
# Santa Maria del Barri

Santa Maria del Barri és una església romànica que es troba al Barri de Tona a la comarca d'Osona. És una obra inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

Van ser els seus fundadors Miró Gotmar i la seva muller Eicolina, que van reconstruir-la en l'any 1073, sobre una altra documentada en l'any 1011. Per les destrosses sofertes durant els terratrèmols de 1425, es va haver de restaurar, sent els seus patrons els senyors de Barri o Desbarri, que més tard van cedir els seus drets de propietat al mas Planell, els quals els van conservar fins al segle xviii, quan l'església va passar a ser parroquial en substitució de la de Sant Andreu del Castell de Tona.
La seva última restauració va ser el 1992 realitzada per la Generalitat de Catalunya.

## Edifici

Del segle xii, originalment tenia una sola nau, però en les seves reconstruccions es va ampliar a tres naus, sostingudes per pilars i arcs gòtics amb claus de volta esculpides. Té un absis semicircular cobert amb una volta de quart d'esfera. En la part exterior sense ornamentació, es pot observar en un contrafort de l'absis un relleu representant la figura d'un quadrúpede.
El campanar és de planta quadrada de quatre pisos, amb finestres dobles separades per una columneta amb capitell en el primer pis i amb finestres d'arc de mig punt en la resta

## Referències

* ↑ «Santa Maria del Barri». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2017].

## Bibliografia

* Pladevall, Antoni (1999), Guies Catalunya Romànica, Osona, Barcelona, Pòrtic. ISBN 84 7306 528 X