OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alan Lee

Alan Lee (Londres, 20 d'agost de 1947) és un il·lustrador i artista conceptual anglès, conegut principalment per les seves il·lustracions de diferents edicions de la saga El Senyor dels Anells. Juntament amb John Howe, va fer també l'art conceptual per les adaptacions en pel·lícules de la saga, dirigides per Peter Jackson.
Lee ha il·lustrat diversos llibres de fantasia, a més de versions de clàssics per a joves. L'any 1993 va guanyar el premi Kate Greenaway Medal per la seva feina a Black Ships Before Troy.
Lee va estudiar disseny i arts gràfiques a Londres. Té un estil clàssic romàntic on predominen les aquarel·les i esbossos en llapis. A la dècada de 1970 es va casar amb Marja Lee Kruÿt, també il·lustradora.

## Referències

* ↑ Alan Lee a l'Internet Speculative Fiction Database
* 1 2 «Amazing Artworks By Alan Lee». Art. KlingPost. Arxivat de l'original el 2010-12-07. [Consulta: 10 juliol 2017].
* ↑ Alan Lee a Internet Movie Database (anglès)
* ↑ (Greenaway Winner 1993) Arxivat 2013-01-29 a Wayback Machine.. Living Archive: Celebrating the Carnegie and Greenaway Winners. CILIP. Retrieved 15 July 2012.
# Lefkóniko

Lefkóniko (en grec:Λευκόνοικο, en turc:Geçitkale/Lefkonuk) és una vila de Xipre dins el districte de Famagusta. Es troba dins l'autoproclamada República Turca de Xipre del Nord.

## Clima

Aquesta població té el rècord de temperatura més alta enregistrada a Xipre: 46,6 °C el dia 1 d'agost de 2010.

## Història

Durant l'administració britànica de Xipre Lefkoniko tenia uns 4000 habitants amb una majoria de grecs-xipriotes i una minoria de turcs-xipriotes. En una manifestació antibritànica va ser cremada una oficina de correus i els britànics van imposar una multa col·lectiva.
Com a resultat de la invasió turca els grecs-xipriotes marxaren i des d'aleshores les pobladors són d'origen turc. Abans de 1974 tenia uns 2.500 habitants.
Compta amb l'aeroport de Lefkoniko amb una pista de 3400 m de llargada que és la més llarga de Xipre i que es fa servir principalment per finalitats militars. Els Estats Unitsbé tenen el dret de fer servir aquest aeroport.

## Referències

* ↑ http://www.britishpathe.com/record.php?id=39840 Arxivat 2011-06-11 a Wayback Machine.
# Platja del Mal Pas

La platja del Mal Pas és una platja situada a Benidorm. Es troba entre la platja de Ponent i la punta del Canfali. Té 120 metres de longitud i entre 20 i 30 metres d'amplada. Compta amb bandera blava.

## Història

La platja del Mal Pas resulta de l'acumulació d'arena que es produeix arran de la construcció del moll, que es va acabar el 1925. L'espigó del port i la punta del Canfali actuen com a blocs de retenció de l'arena. Fins a aquell moment hi havia l'esgolador del Mal Pas, un perillós pendent en el penya-segat que alguns usaven per accedir al carrer de les Roques.

## Referències

* ↑ http://www.visitbenidorm.es/ver/58/Cala-Mal-Pas.html
* ↑ Bayona, José. Benidormeries. Ajuntament de Benidorm (1999). ISBN 84-923107-2-3
# Can Prat (Vidreres)

Can Prat és un edifici del municipi de Vidreres (Selva) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres d'una planta amb forma quadrada i coberta a dues aigües a façana.
Les obertures de la façana consten d'una porta d'accés, una finestra i dues petites obertures sobre les principals. De la porta principal en destaca l'emmarcament motllurat amb acabaments de motius vegetals i dos elements ceràmics de color verd i motius florals. La finestra té un emmarcament similar, encara que, a més, està dotada d'una reixa de ferro forjat. Sobre les obertures hi ha dues gelosies d'obra d'estructura reticular.
El sostre està lleugerament avançat i sobresurt uns centímetres sostingut per sis mènsules emmotllades intercalades dins un fris de ceràmica valenciana amb motius florals. Sobre del teulat existeix un accés al sostre, a la part esquerra de la casa, fet d'obra, cobert amb un teuladet i amb una petita porta de fusta.

## Història

Sobre la porta d'accés principal hi ha la data de 1896.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Prat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 novembre 2015].
# Rafael Moreno Aranzadi

Rafael Moreno Aranzadi (Bilbao, 23 de maig de 1892 - 1 de març de 1922), més conegut com a Pichichi, va ser un futbolista basc. Jugava de davanter a l'Athletic Club de Bilbao.

## Biografia

El 1911 va començar a jugar a l'Athletic Club de Bilbao. Amb aquest equip va aconseguir quatre Copes del Rei, disputant un total de 17 partits i marcant deu gols, en una època en què encara no es disputava el campionat de lliga. Pichichi va ser el primer jugador a marcar un gol a l'estadi San Mamés. Va ser en la inauguració de l'estadi, el 21 d'agost de 1913 en el partit Athletic 1 - 1 Racing d'Irun.
Va abandonar el futbol el 1921. Un any més tard (2 de març de 1922) va morir a conseqüència del tifus.
Pichichi va ser un dels millors golejadors de l'època i com a reconeixement al que va aconseguir se li va donar el seu nom a un trofeu. És el trofeu que rep el màxim golejador de la lliga espanyola de futbol cada temporada, el Pitxitxi. Aquest trofeu es va crear per a la primera lliga espanyola de futbol de la història (temporada 1928-1929) i en l'actualitat és un dels trofeus més importants a nivell individual dintre del futbol espanyol.
El 1926 l'Athletic Club de Bilbao va rendir un homenatge a Pichichi col·locant un bust seu a l'estadi San Mamés. És costum que quan en equip visita per primera vegada l'estadi San Mamés doni com a ofrena un ram de flors a aquest bust.

### Selecció espanyola

Va ser internacional amb la selecció espanyola en 5 ocasions. El seu debut com a jugador de la selecció va ser en el primer partit disputat per Espanya, el 28 d'agost de 1920, en el partit Dinamarca 0 - 1 Espanya, dels Jocs Olímpics Anvers 1920.
Els cinc partits que va jugar amb la selecció van ser a aquests Jocs Olímpics, on va aconseguir la medalla de plata. En aquestes Olimpíades Pichichi va marcar un gol en un partit contra Holanda.

## Clubs

* Athletic Club de Bilbao - 1911 - 1921

## Palmarès
### Estatals

* 4 Copes d'Espanya (1914, 1915, 1916 i 1921)

### Internacionals

* Medalla de plata als Jocs Olímpics Anvers 1920

## Referències

* ↑ «Athletic 4–1 Bilbao FC». Athletic Club. Arxivat de l'original el 3 de gener 2020. [Consulta: 23 setembre 2017].
* ↑ «La General, la mítica grada de San Mamés (1924)» (en castellà). Memorias del Fútbol Vasco, 08-06-2014. [Consulta: 23 setembre 2017].
* ↑ Gols anotats a la Copa del Rei
# Shenandoah

«Shenandoah» té aquests significats:
* Shenandoah (pel·lícula), pel·lícula de 1965 dirigida per Andrew V. McLaglen
* Toponímia:
** Shenandoah (Iowa)
** Shenandoah (Louisiana)
** Shenandoah (Pennsilvània)
** Shenandoah (Texas)
** Shenandoah (Virgínia)
** Parc Nacional de Shenandoah, parc nacional a l'estat de Virgínia
** Shenandoah Heights, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
# Koshikibu no Naishi

    En aquest nom japonès, el cognom és Koshikibu.
Koshikibu no Naishi (小式部内侍, 999 - 1025) fou una poeta i dama d'honor japonesa que visqué a mitjan període Heian. Son pare era Tachibana no Michisada i sa mare la poeta Izumi Shikibu. Apareix en la llista de Nyôbô Sanjûrokkasen com una de les millors poetes medievals japoneses. També està inclosa en l'antologia poètica Hyakunin Isshû.
Tingué relacions amb diversos cortesans, com Fujiwara no Norimichi, Fujiwara no Sadayori, Fujiwara no Norinaga... El 1025, quan donà a llum a un fill de Fujiwara no Kinnari, mor a l'edat de vint-i-sis anys.

## Referències

* 1 2 McMillan, Peter. One hundred poets, one poem each: a translation of the Ogura Hyakunin Isshu (en anglès). Nova York: Columbia University Press, 2008. ISBN 978-0-231-14398-1.

## Enllaços externs

* Poemes de Koshikibu no Naishi (en japonés).
# Alan Loveday

Alan Loveday (Palmerston North, 29 de febrer de 1928 - 12 d'abril de 2016) va ser un violinista neozelandès.
Fou un nen prodigi, es va convertir en líder de la Royal Philharmonic Orchestra, i solista i líder amb l'Academy of St Martin in the Fields. Va ser professor al Royal College of Music de Londres durant 17 anys des de 1955, on entre els seus alumnes tingué a Agustín León Ara. Loveday es va casar amb la pianista Ruth Stanfield el 1952, i van tenir dos fills, inclòs Ian Loveday.

## Referències

* ↑ Inglis, Anne «Alan Loveday obituary». The Guardian, 02-05-2016 [Consulta: 3 maig 2016].
# Leffe (desambiguació)

«Leffe» té aquests significats:
* Leffe: municipi de la província de Bèrgam (Itàlia)
* Leffe: un barri a la riba dreta del mosa a Dinant (Bèlgica)
* Fonds de Leffe o Leffe, un afluent del Mosa.
* Abadia de la Mare de Déu de Leffe una abadia de Premonstratencs a Leffe (Dinant)
* Leffe un cervesa industrial inspirada en les cerveses d'abadia d'antany
# Can Prat de Vall

Can Prat de Vall és una masia de Santa Pau (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un gran casal situat a l'entrada de la Vall de Santa Maria dels Arcs. Està formada per diferents cossos que envolten un pati. Disposa de planta i un pis, excepte el cos on hi ha ubicada l'entrada, que disposa d'un segon pis. El seu estil és eclèctic, amb finestres imitant l'estil gòtic i romànic. Actualment, i després d'una gran restauració interior, serveix de segona residència. Annexa al casal hi ha una petita masoveria amb pallisses i corts.

## Referències

* ↑ «Can Prat de Vall». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Kosciuszko

«Kosciuszko» té aquests significats:
* Topònims:
** Mont Kosciuszko, cim de les Muntanyes Nevades, al Parc Nacional de Kosciuszko, Austràlia.
** Monticle de Kościuszko, turó artificial a Cracòvia que es va alçar el 1820.
** Parc Nacional de Kosciuszko, parc nacional d'Austràlia.
* Tadeusz Kościuszko (Mereczowszczyzna, Belarús, 1746 - Soleure, Suïssa, 1817), heroi nacional polonès.
# Alhaji Mohammed Ahmed

Alhaji Mohammed Ahmed (Accra, 1956), conegut com a Mohammed Polo, és un exfutbolista ghanès de les dècades de 1970 i 1980.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Ghana. Pel que fa a clubs, destacà a Hearts of Oak SC.
Un cop retirat fou entrenador:
* 1994–1995 Hearts of Oak
* 2003 Stade Malien
* 2004 Great Olympics
* 2013–2014 Hearts of Oak

## Referències

* ↑ Mohammed Ahmed Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Martins, Rafael. «Hearts of Oak: O outono da árvore de Accra» (en portuguès). Trivela.com, 07-12-2006. Arxivat de l'original el 2 gener 2007. [Consulta: 8 abril 2007].
* ↑ Alhaji Mohammed Ahmed a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Mohammed Ahmed Polo Biography». Arxivat de l'original el 2011-04-08. [Consulta: 30 agost 2019].
* ↑ «Olympics supporters up in arms with IMC». Football news. Modern Ghana Homepage, 24-01-2004 [Consulta: 8 abril 2004].
* ↑ Sheikh Tophic Sienu. «Mohammed Polo can only return to Hearts as a technical director». Ghana Soccernet, 17-01-2016. [Consulta: 6 febrer 2018].
# Nitració de Zincke

La nitració de Zincke és una reacció química orgànica descrita per primera vegada per Theodor Zincke l'any 1900.
La reacció ocorre mitjançant un mecanisme de substitució nucleòfila aromàtica (SNA), en el qual, per reacció amb àcid nítric (HNO₃) o nitrit de sodi (NaNO₂) es produeix la substitució d'un bromur o iodur (no es produeix en fluorur o clorur) localitzat en posició orto o per d'un fenol o cresol per un grup nitro. Es formen nitrofenols.

## Reacció general

La nitració de Zincke es realitza amb àcid nitrós.
L'halogen (X = brom o iode) és substituït pel nou grup nitro durant la reacció. Els radicals R i R¹ poden ser grups metil, grups metoxi o simplement hidrogen.

## Aplicació

La nitració de Zincke és útil en la preparació per a la producció de 2-nitrofenols i 4-nitrofenols.

## Exemples

Dos exemples:
i:
No s'ha de confondre la nitració de Zincke amb la reacció de Zincke–Suhl o la reacció de Zincke.

## Referències

* ↑ Zincke, Theodor «Ueber die Einwirkung von salpetriger Säure auf Brom- und Chlorderivate von Phenolen» (en alemany). J. Prakt. Chem., 61(1), 1900, pàg. 561–567. DOI: 10.1002/prac.19000610145.
* ↑ Zincke, Theodor «Ueber die Einwirkung von Salpetersäure auf Halogenderivate des p-Kresols» (en alemany). J. Prakt. Chem., 63, 1900, pàg. 183-187. DOI: 10.1002/prac.19010630111.
* ↑ Raiford, L. Chas.; LeRosen, Arthur L. «The Nitration of Brominated Fluorophenols by the Zincke Method» (en anglès). J. Am. Chem. Soc., 66(11), 1944, pàg. 1872–1873. DOI: 10.1021/ja01239a020.
* ↑ Raiford, L. Chas.; Miller, Glen R. «Behavior of Mixed Halogenated Phenols in the Zincke Method of Nitration» (en anglès). J. Am. Chem. Soc., 55(5), 1933, pàg. 2125–2131. DOI: 10.1021/ja01332a059.

## Vegeu també

* Nitració de Menke
# Policarm de Nàucratis

Policarm (en grec antic: Πολύχαρμος, llatí: Polycharmus) fou un historiador de l'antiga Grècia d'època incerta.
És conegut gràcies a una referència d'Ateneu de Nàucratis, que diu que va escriure una obra sobre Afrodita (Περὶ ̓Αφροδίτης), de la qual cita un passatge. D'altra banda, és possible que es tracti del mateix escriptor que el mateix Ateneu cita com a autor d'una obra sobre la regió de Lícia, a l'Àsia Menor (Λυκιακά), que també és usada per Estèfan de Bizanci.

## Referències

* ↑ Polycharmus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 453
# Can Xaró

Can Xaró és una obra de Sant Vicenç de Montalt (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa amb planta baixa i pis, porta, d'entrada, adovellada. És un bell exemple de tipologia de cases a les quals les dovelles de pedra han estat substituïdes -modificació d'origen ja que segurament devia ser molt difícil obtenir la pedra necessària per manca de diners o per falta de picapedrers- per peces de totxo massís. Tot i això, a diferència de les de la planta baixa, les finestres del primer pis estan fetes amb pedra.

## Història

Aquesta casa la van reformar els germans Buch-Torrents als anys 1940-45.

## Referències

* 1 2 «Can Xaró». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 agost 2021].
# Rabdodòntids

Els rabdodòntids (Rhabdodontidae) constitueixen un grup de dinosaures ornitòpodes que visqueren al Cretaci superior. Els rabdodòntids eren similars als grans i robusts hipsilofodonts, amb cranis i mandíbules profunds. Aquesta família fou proposada per David B. Weishampel et al. l'any 2002. Els rabdodòntids eren definits com "l'ancestre comú més recent de Zalmoxes robustus i Rhabdodon priscus i tots els descendents d'aquest ancestre comú". L'any 2005, Paul Sereno va definir aquesta família com "el clade més inclusiu que conté Rhabdodon priscus però no Parasaurolophus walkeri". Els rabdodòntids inclouen el gènere tipus Rhabdodon, Zalmoxes, i possiblement Mochlodon. Tots els fòssils de rabdodòntids s'han trobat a formacions europees que daten del Cretaci superior, entre fa 84 i fa 65 milions d'anys.

## Referències

* TaxonSearch: Rhabdodontidae Arxivat 2012-12-09 at Archive.is
* Iguanodontia
# Sigrdrífumál

Sigrdrífumál o Brynhildarljóð és un dels poemes heroics de l'Edda poètica que relata la trobada de la valquíria Sigrdrífa amb l'heroi Sigurðr. En la seua major part consisteix dels consells que li dona Sigrdrífa, incloent críptiques referències a la mitologia nòrdica i runes màgiques. La mètrica de l'obra és fornyrðislag.
El començament del poema va ser conservat en el Codex Regius, on ve a continuació del Fáfnismál. El final es troba en vuit fulles que es van perdre del manuscrit però va ser preservat en còpies posteriors. La saga Völsunga descriu l'escena i conté alguns versos.

## Pregària pagana

Henry Adams Bellows declarà en el seu comentari que les estrofes 2-4 són "bones com res en la poesia nòrdica antiga" i aquestes tres estrofes constitueixen la base de gran part del tercer acte en l'opera Sigfried de Richard Wagner (la quarta estrofa esmentada per Bellows no es mostra ací, ja que és una reconstrucció de la prosa que no apareix com a estrofa en les edicions nòrdiques antigues):
| "Heill dagr! Heilir dags synir! Heil nótt ok nift! Óreiðum augum lítið okkr þinig ok gefið sitjöndum sigr! - Heilir æsir! Heilar ásynjur! Heil sjá in fjölnýta fold! Mál ok mannvit gefið okkr mærum tveim ok læknishendr, meðan lifum." | 2. "Hola, dia! Hola, fills del dia! I a la nit i sa filla ara! Mira'ns ací amb ulls d'amor, que esperant ens sortirem victoriosos. - 3. "Hola als Déus! Vosaltres Deesses, hola, i tota la terra generosa! Dona'ns saviesa i bon discurs, mans guaridores, llarga vida. |
L'última estrofa és l'única oració als déus nòrdics que ha sobreviscut al procés de Cristianització.

## Referències

* ↑ Sigrdrífumál al «Norrøne Tekster og Kvad», Noruega.
* ↑ Traducció a l'anglès per Bellows.
* ↑ Steinsland & Meulengracht 1998:72

## Bibliografia

* Jansson, Sven B. F. (Foote, Peter; traducc.)(1987). Runes in Sweden. ISBN 91 7844 067 X
* Steinsland, G. & Meulengracht Sørensen, P. (1998): Människor och makter i vikingarnas värld. ISBN 9173245917

## Enllaços externs

* Sigrdrifumol, a sota traducció i comentaris de Henry Adams (anglès)
* Sigrdrifumal, Arxivat 2007-08-13 a Wayback Machine. traducció de Benjamin Thorpe (anglès)
# Constança de Castella (filla d'Alfons VIII)

Constança de Castella (Burgos, ca. 1199 - 2 de gener de 1242) va ser una infanta de Castella, dedicada a la vida religiosa al monestir de Las Huelgas.
Filla d'Alfons VIII de Castella i d'Elionor d'Anglaterra. Es desconeix la data de naixement, com va ser la filla més petita podria haver nascut vers 1199.
Va ser religiosa del Reial Monestir de Las Huelgas, a Burgos. Probablement va ingressar al monestir després de la mort del seu pare el 1212, sent una de les primeres princeses que va fer monàstica, obrint la possibilitat de retirar-se del món a altres dones nobles. De fet, va coincidir amb la infanta Constança de Lleó. No va exercir mai cap càrrec a la comunitat, tret del d'infermera, malgrat que alguns autors havien afirmat que va ser-ne abadessa.
Va morir al monestir el 1242, segons la regla antiga de la comunitat hauria mort el 2 de gener.

## Referències

* 1 2 3 Enciclopedia universal ilustrada europea-americana (en castellà). vol. 15. Madrid: Espasa-Calpe, 1920, p. 8.
* 1 2 3 4 Yáñez Neira, Damián. «Constanza de Castilla» (en castellà). Diccionario biográfico electrónico. Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 20 agost 2022].
* ↑ Yáñez Neira, Damián. «Constanza de León» (en castellà). Diccionario biográfico electrónico. Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 4 juliol 2022].
# Alex Rodrigo Dias da Costa

Alex Rodrigo Dias da Costa, més conegut com a Alex, (nascut el 17 de juny de 1982 en Niterói) és un jugador brasiler professional de futbol. Alex juga com central actualment per al Paris Saint-Germain FC i la selecció brasilera de futbol.

## Referències

* ↑ «Alex». chelseafc.com. Chelsea FC. [Consulta: 24 juny 2009].
# Les Fonts de Rubiols

Les Fonts de Rubiols (en xurro, Juentes; en castellà i oficialment, Fuentes de Rubielos) és un municipi de l'Aragó, situat a la província de Terol i enquadrat a la comarca de Gúdar-Javalambre.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic Valencià. «Serie CV300: Mapa comarcal de la Comunitat Valenciana. Escala 1:300.000». Generalitat Valenciana, 05-04-2016. [Consulta: 16 febrer 2021].
# Nitrariàcies

Nitrariaceae és una família de plantes amb flors dins l'ordre Sapindals. Conté tres gèneres, Nitraria, Peganum i Tetradiclis, en total té 16 espècies.
Aquesta família té una distribució principalment a Àsia central, Àfrica del Nord i Europa occidental, però també hi ha espècies a Amèrica Central i Austràlia. Viuen en llocs àrids i semiàrids. Són plantes suculentes de 0,5 a 2 m d'alt.

## Referències

* ↑ Angiosperm Phylogeny Group «An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG III» (PDF). Botanical Journal of the Linnean Society, vol. 161, 2, 2009, pàg. 105–121. DOI: 10.1111/j.1095-8339.2009.00996.x [Consulta: 6 juliol 2013].
# Carlo Weis

Carlo Weis (Ciutat de Luxemburg, 4 de desembre de 1958) és un ex-jugador de futbol i entrenador luxemburguès.
El novembre de 1995 es va convertir en el jugador que més partits havia disputat amb la selecció luxemburguesa, fita que fou superada per Jeff Strasser el 2008. Weis havia superat prèviament a François Konter.

## Biografia

Nascut a Ciutat de Luxemburg el 4 de desembre de 1958, Weis va dedicar-se a la pràctica del futbol, desenvolupant-se com a defensa. El seu primer equip va ser el CA Spora Luxemburg, on jugà abans de fitxar pel F.C. Winterslag belga amb vint anys. Va disputar 3 temporades amb el Winterslag, des d'on es traslladà posteriorment al Stade de Reims francès. Tornaria a l'Spora després de només una temporada a Franá, on hi jugaria 5 temporades més. Finalment acabaria consolidant-se al FC Avenir Beggen, on les seves actuacions li permetrien guanyar el premi Futbolista Luxemburguès de l'Any de 1990.
Weis va debutar amb la Selecció de futbol de Luxemburg el març de 1978 en un amistós contra Polònia. Després de vint anys defensant la samarreta luxemburguesa, Weis es va convertir en el jugador amb més partits disputats amb el combinat nacional, amb un total de 87. He played in 30 World Cup qualification matches.
L'últim partit com a internacional de Weis va ser el maig de 1998, en un amistós contra Camerun. Finalment es va retirar la temporada 1999/2000 amb 41 anys.

## Palmarès

* Lliga de Luxemburg: 2
       1993, 1994
* Copa de Luxemburg: 3
       1992, 1993, 1994
* Futbolista Luxemburguès de l'Any: 1
       1990

## Enllaços externs

* Carlo Weis a National-Football-Teams.com (anglès)

## Referències

* ↑ Luxembourg celebrate centenary in style - UEFA
* ↑ Appearances for Luxembourg National Team - RSSSF
* ↑ Record at FIFA Tournaments Arxivat 2013-07-01 a Wayback Machine. - FIFA
# Can Rifà (Arenys de Munt)

Can Rifà és una obra d'Arenys de Munt (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia situada en un terreny de grans dimensions, en un carrer amb edificis entre mitgeres on predomina l'ús residencial. L'immoble és de planta rectangular amb planta baixa, pis i golfes; es tracta d'una masia de tipus basilical, doncs hi ha un pis més a la crugia central. La teulada, a dos aiguavessos amb carener perpendicular a la façana principal i teula àrab, es veu trencada pel tercer nivell, el qual, al seu torn, presenta el mateix tipus de coberta.
La façana principal, amb un sol eix de composició vertical centrat, dona a migdia i està precedida per un gran pati de planta triangular. La portada principal és d'arc escarser i les altres dues obertures són rectangulars, totes tres amb un emmarcament de pedra vista. Al primer pis, l'obertura s'obre a un petit balcó amb poc voladís. La centralitat d'aquest únic eix de composició ve reforçada per la quasi inexistència d'obertures en la resta de l'immoble -al segon pis de la façana lateral hi ha una finestra més.
La façana lateral, que dona al carrer Sant Antoni, està alineada amb la tanca. Aquesta última consisteix en un muret arrebossat i pintat que combina, a la part superior, pilars de secció quadrada amb una barana en gelosia de maó vist. A la cantonada de la masia amb el carrer hi ha una capella de petites dimensions amb la imatge de Sant Antoni.
Tot el parament de la masia és arrebossat i pintat.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Rifà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2020].