OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Partit Constitucional (Uruguai)

El Partit Constitucional fou un moviment polític, relativament breu, de l'Uruguai. Va tenir un lloc destacat a finals del segle xix, quan l'ambient polític i cultural del país encara no havia madurat. És considerat com un dels primers "partits d'idees" de la nova nació. Altres partits similars anteriors, de curta vida, van ser la Unió Liberal (1855) i el Partit Radical (1873).
El Partit Constitucional va ser fundat el 16 de maig de 1880 i al principi se li va conèixer pel nom de "Gran Partit de les Institucions Lliures". La majoria dels seus dirigents eren destacades personalitats, encara que mancava del suport de la ciutadania. El manifest fundacional del Partit Constitucional, hereu de l'acció ideològica i política del civisme de la dècada de 1870, en el qual es va incloure una única clàusula programàtica referida a la descentralització departamental i a la democràcia local, es va centrar en la qüestió de les institucions públiques, concebudes com el principal suport de la confiança civil i ciutadana, com a "barreres per als uns, salvadores per als altres, llaç d'unió per a tots".
Entre els seus principals dirigents destaca l'advocat Domingo Aramburú. El 1904, el PCN va renunciar a tenir presència parlamentària perquè els militants dels partits tradicionals i històrics del país (Partit Nacional i Partit Colorado) es posessin d'acord.
El partit va desaparèixer finalment de l'escena política, heretant-ne molts dels seus valors a partits futurs com el Nacionalisme Independent, entre d'altres.

## Referències

* 1 2 (castellà) Intel·lectuals i política a l'Uruguai
* ↑ (castellà) Les idees republicanes durant els orígens de la democràcia uruguaiana
# Parshall

Parshall (hidatsa: dibiarugareesh) és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 981 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Parshall tenia 981 habitants, 339 habitatges, i 240 famílies. La densitat de població era de 701,4 hab./km².
Dels 339 habitatges en un 39,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,2% hi vivien parelles casades, en un 25,4% dones solteres, i en un 29,2% no eren unitats familiars. En el 26,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,75 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,1% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 23,4% entre 25 i 44, un 16,8% de 45 a 60 i un 18,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.500 $ i la renda mediana per família de 27.222 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.558 $ mentre que les dones 21.750 $. La renda per capita de la població era d'11.459 $. Entorn del 21,6% de les famílies i el 27,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Hidatsa Lessons Vocab2». Hidatsa Language Program. Arxivat de l'original el 2013-06-06. [Consulta: 17 juliol 2012].
* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Parshall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Parshall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Patrik Berger

Patrik Berger (Praga, 10 de novembre de 1973) és un exfutbolista txec de la dècada de 1990.
Fou 42 cops internacional amb la selecció txeca i dos més amb la de Txecoslovàquia.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Slavia Praga, Borussia Dortmund, Liverpool, Portsmouth, Aston Villa, Stoke City i Sparta Praga.

## Palmarès
### Borussia Dortmund

* Lliga alemanya de futbol: 1995-96
* DFB-Supercup: 1995

### Liverpool

* FA Cup: 2000-01
* FA Charity Shield: 2001
* Copa de la UEFA: 2000-01

## Referències

* ↑ «European U-16 Championship 1990». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. [Consulta: 25 novembre 2013].
* ↑ «Patrik Berger - International Appearances». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. [Consulta: 3 febrer 2011].
* ↑ Patrik Berger - estadístiques internacionals al lloc web de l'Associació de Futbol de la República Txeca (txec)
* ↑ «Perfil a hugmansfootballers.com». Arxivat de l'original el 2018-11-09. [Consulta: 9 novembre 2018].
* ↑ «Past Player Profile: Patrik Berger». Liverpool F.C.. [Consulta: 3 febrer 2011].
* ↑ «Patrick Berger». Yahoo!. Arxivat de l'original el 17 gener 2008. [Consulta: 25 juliol 2010].
* ↑ «Berger, Patrik». National Football Teams. [Consulta: 28 novembre 2017].
* ↑ «P. BERGER». Perform Group. [Consulta: 28 novembre 2017].
# Patrik Hrošovský

Patrik Hrošovský (Prievidza, 22 d'abril de 1992) és un futbolista professional eslovac que juga com a migcampista pel Viktoria Plzeň i la selecció de futbol d'Eslovàquia.

## FC Viktoria Plzeň

Va realitzar el seu debut amb l'FC Viktoria Plzeň contra el FK Baník Sokolov el 12 de novembre de 2011 en la Copa Txeca.

## Carrera internacional

El 19 de novembre de 2014, Hrošovský va realitzar el seu debut en la selecció de futbol d'Eslovàquia quan va començar en un amistós contra Finlàndia.

## Referències

* ↑ Sokolov - Plzeň 1:3, postup v domácím poháru zajistil mistrovi Hora 05.06.2012, fotbal.idnes.cz
* ↑ «Futbalisti zdolali Fínov 2:1. Tento rok vyhrali osem z deviatich zápasov» (en eslovac). SME, 18-11-2014. [Consulta: 18 novembre 2014].

## Enllaços externs

* FC Viktoria Plzeň profile Arxivat 2012-06-20 a Wayback Machine.
* Patrik Hrošovský, Fitxa a Soccerway
Patrik Hrošovský amb la selecció eslovaca - plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Eslovàquia – Eurocopa 2016
1 Mucha •
2 Pekarík •
3 Škrtel (c) •
4 Ďurica •
5 Gyömbér •
6 Greguš •
7 Weiss •
8 Duda •
9 Šesták •
10 Stoch •
11 Nemec •
12 Novota •
13 Hrošovský •
14 Škriniar •
15 Hubočan •
16 Saláta •
17 Hamšík •
18 Švento •
19 Kucka •
20 Mak •
21 Ďuriš •
22 Pečovský •
23 Kozáčik •
Entrenador: Kozák
Selecció de futbol d'Eslovàquia – Eurocopa 2020
1 Dúbravka •
2 Pekarík •
3 Vavro •
4 Valjent •
5 Šatka •
6 Greguš •
7 Weiss •
8 Duda •
9 Boženík •
10 Suslov •
11 Bénes •
12 Kuciak •
13 Hrošovský •
14 Škriniar •
15 Hubočan •
16 Hancko •
17 Hamšík (c) •
18 Haraslín •
19 Kucka •
20 Mak •
21 Ďuriš •
22 Lobotka •
23 Rodák •
24 Koscelník •
25 Hromada •
26 Schranz •
Entrenador: Tarkovič
Selecció de futbol d'Eslovàquia – Eurocopa 2024
1 Dúbravka •
2 Pekarík •
3 Vavro •
4 Obert •
5 Rigo •
6 Gyömbér •
7 Suslov •
8 Duda •
9 Boženík •
10 Tupta •
11 Bénes •
12 Rodák •
13 Hrošovský •
14 Škriniar (c) •
15 De Marco •
16 Hancko •
17 Haraslín •
18 Strelec •
19 Kucka •
20 Ďuriš •
21 Bero •
22 Lobotka •
23 Ravas •
24 Sauer •
25 Kóša •
26 Schranz •
Entrenador: Calzona :
# Carrizozo

Carrizozo és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 1.036 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Carrizozo tenia 1.036 habitants, 435 habitatges, i 264 famílies. La densitat de població era de 147,6 habitants per km².
Dels 435 habitatges en un 23% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,3% hi vivien parelles casades, en un 12,4% dones solteres, i en un 39,1% no eren unitats familiars. En el 35,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,18 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,9% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 27,5% de 45 a 60 i un 21,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.647 $ i la renda mediana per família de 29.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.583 $ mentre que les dones 17.708 $. La renda per capita de la població era de 12.243 $. Aproximadament el 21% de les famílies i el 26,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Carrizozo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Carrizozo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Josep Arderius Casanovas

Josep Arderius Casanovas (Castellar del Vallès, 26 d'agost de 1925 − Castellar del Vallès, 6 d'agost de 2010) fou un polític català, alcalde independent de Castellar del Vallès entre 1986 i 1987 per Convergència i Unió. Va formar part de la Comissió Municipal Permanent com a tercer tinent d'alcalde i president de la Comissió Informativa d'Hisenda, i el 27 de maig de 1986 fou nomenat alcalde, arran de la mort de Miquel Pont Alguersuari, exercint-ne fins al final de la legislatura. No es presentà a la reelecció.
Va estar vinculat a diverses entitats castellarenques, com l'Obra Social Benèfica, sobre la qual va escriure un llibre explicant la història dels 75 primers anys de l'entitat.

## Referències

* ↑ «30 anys d'ajuntaments democràtics». L'actual, Del 22 al 28 maig 2009. Arxivat de l'original el 2013-10-24 [Consulta: 15∕8∕11]. Arxivat 2013-10-24 a Wayback Machine.
* ↑ «Mor l'exalcalde Josep Arderius». L'actual, Del 3 al 9 setembre 2010. Arxivat de l'original el 2013-10-24 [Consulta: 15∕8∕11].
* ↑ Arderius Casanovas, Josep; Montes, Ramon. 75 anys de l'Obra Social Benèfica (1928-2003). Obra Social Benèfica, 2006.
# Langnau im Emmental

Langnau im Emmental és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), situat a l'antic districte de Signau i des de 2010 al Districte administratiu d'Emmental.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Castell de Tatzó d'Amunt

El Castell de Tatzó d'Amunt és un castell d'origen medieval, però molt transformat, situat en el poble de Tatzó d'Amunt, en el terme comunal de Sant Andreu de Sureda, a la comarca del Rosselló, (Catalunya Nord).
Està situat al centre del petit poble de Tatzó d'Amunt.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Sant Andreu de Sureda». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Ponsich, Pere. «Castells i fortificacions militars del Rosselló anteriors al 1300: Sant Andreu de Sureda. Mota o castell de Tatzó d'Amunt». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ «El castell de Tatzó d'Amunt en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-04-24. [Consulta: 17 abril 2016].
# Xanca de Watkins

La xanca de Watkins (Grallaria watkinsi) és una espècie d'ocell de la família dels gral·làrids (Grallariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva pluvial i clars dels Andes del sud-oest de l'Equador i adjacent nord-oest del Perú.

## Referències

* ↑ «Xanca de Watkins». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
# Xanca de Natterer

La xanca de Natterer (Cryptopezus nattereri) és una espècie d'ocell de la família dels gral·làrids (Grallariidae).

## Hàbitat i distribució

Bosquets de bambú a l'est de Paraguai, nord-est de l'Argentina i sud-est de Brasil.

## Taxonomia

Tradicionalment inclòs al gènere Hylopezus, estudis recents han propiciat que alguns autors l'ubiquen al monotípic gènere Cryptopezus Carneiro, Bravo et Aleixo, 2019.

## Referències

* ↑ «Xanca de Natterer». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
* ↑ L Carneiro, GA Bravo et A Aleixo. 2019. Phenotypic similarity leads to taxonomic inconsistency: A revision of the lowland antpittas. Zool. Scr.48:46-56.
# Casa Romeu (Sabadell)

La Casa Romeu és una obra amb elements noucentistes i eclèctics de Sabadell (Vallès Occidental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situada a l'avinguda de l'Onze de Setembre, 130.

## Descripció

Torre habitatge, cantonera, formada per planta baixa, pis i golfa. La cantonada té una correcta resolució, servint de ròtula a les dues façanes. Aquestes presenten un acurat ús dels elements de gust noucentista. La coberta és de teules planes i ceràmica vidriada, té una cúpula a la cantonada amb ull de bou alineat amb les finestres de la golfa. La casa es troba envoltada per un ampli jardí que dona als dos carrers.

## Història

Al davant seu hi havia una torre idèntica, ara enderrocada, amb la qual formava una potent entrada del carrer de Vila Cinca.

## Referències

* 1 2 «Casa Romeu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2017].

## Enllaços externs

* Casa Romeu Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Castell de Mir

El Complex del Castell de Mir (belarús: Мірскі замак),és un castell, situat a la ciutat de Mir al Districte de Kareličy a la Voblast de Hrodna,està inscrit a la llista del Patrimoni Mundial de la Humanitat a Belarús per la UNESCO des del 2000. Està a 29 km al nord-oest d'un altre lloc del Patrimoni Mundial de la Humanitat,el Castell de Niasvij.

## Història

La construcció del castell va començar a finals del segle xv, amb arquitectura d'estil gòtic. Edifici del castell va ser completat per Duke Ilinich a principis de segle xvi prop del llogaret Mir (abans de Minsk guberniya). Al voltant de 1568 el castell de Mir va passar a mans de Duke Radvila lituà, qui va finalitzar la construcció del Castell en l'arquitectura d'estil renaixentista. Es va construir un palau de tres plantes al costat dels murs est i nord del castell. Les façanes revocades en guix van ser decorades amb portals de calcària, plaques, balconades i porxos.
Després de ser abandonat per gairebé un segle i patint greus danys durant el període napoleònic, el castell va ser restaurat a finals del segle xix. El 1813, després de la mort de Dominik Radzivil, el castell va passar a mans de la seva filla Stefania, que es va casar amb Ludwig zu Sayn-Wittgenstein-Berleburg. El castell més tard va caure en mans de la seva filla Maria, que es va casar amb el Príncep Chlodwig Hohenloche-Schillingsfürst. El seu fill, Maurice Hohenloche-Schillingsfürst vengué el castell a Nikolaj Sviatopolk-Mirski, del clan Bialynia, el 1895. Nikolaj, fill de Michail va començar a reconstruir el castell d'acord amb els plans de l'arquitecte Teodor Bursze. El Sviatopolk-Mirski de propietat familiar el castell fins a 1939. Durant la Segona Guerra Mundial, que va arribar sota el domini de la força d'ocupació nazi i va servir com un gueto per a la població jueva local abans de la seva liquidació.
Entre 1944 i 1956, el castell va ser utilitzat com una instal·lació d'habitatges, el que va danyar l'interior del castell.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Mir Castle Complex» (en anglès). [Consulta: 28 gener 2021].

## Enllaços externs

* Castell de Mir - Lloc web oficial
* Eeb Oficial de la UNESCO
* Història del castell de Mir
# Castell de Miralpeix

Castell de Miralpeix és una obra del municipi de Sitges (Garraf) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Restes informes de murs emplaçats a l'extrem occidental del terme de Sitges, al límit amb Sant Pere de Ribes. El conjunt té una superfície d'uns 275 m2, de planta rectangular i estructurat en dues estances. També hi ha una torre quadrangular (4,50 x 3,70m) al NE i una cisterna de forma rectangular adossada al mur divisori entre les dues estances.
La porta d'accés a l'edifici presenta un esglaó format per quatre pedres escairades i lligades amb morter. A l'interior hi ha part d'una escala (5 esglaons) que permetia l'accés al segon pis.

## Història

Antic castell i quadra documentat el 1057, quan el bisbe Guislabert donà a Arnau d'Arloví, a mitges, la deshabitada torre de Miralpeix i terme amb la condició de refer-la i poblar-la. Els límits fixats aleshores són difícils d'identificar, però es dedueix que comprenia tots els terrenys de l'actual terme de Sitges a ponent de la riera de Ribes (la quadra de Miralpeix va dependre de la parròquia de Ribes fins al 1917).
La torre o castell de Miralpeix sembla que fou destruïda el 1190, en una lluita entre Ponç de Ribes i Gombau de Miralpeix d'una banda, i Berenguer de Castellet i Eimeric d'Espiells de l'altra. Les ruïnes del que va ser es troben dalt d'un turó situat al damunt mateix de la masia de Can Girona.
El castell de Miralpeix continuà de domini episcopal, infeudat als Ribes, que hi tenien uns castlans cognomenats Miralpeix fins que el 1411 en va prendre possessió la Pia Almoina, que tenia ja el castell de Ribes, i el 1413 Miralpeix fou incorporat a la universitat de Sitges.
Al llarg de diverses campanyes d'excavació (1991-1992) s'han documentat dues fases d'ocupació al castell: la primera abastaria des del segle xi a finals del segle xiii, i la segona del segle xiv fins a la fi del segle xviii. El moment històric més àmpliament documentat és el de l'abandonament del lloc a finals del segle xvii.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Castell de Miralpeix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Castell de Miralpeix». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Vesime

Vesime, (Vesme en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Castino, Cessole, Cossano Belbo, Perletto, Roccaverano, Rocchetta Belbo i San Giorgio Scarampi.
# Central Unitària de Treballadors

La Central Unitària de Treballadors (CUT) de Colòmbia és l'organització sindical més gran de país, aplega prop de 500 mil treballadors i 700 sindicats.

## Història

El 14 de febrer de 1986 la Confederació Sindical de Treballadors de Colòmbia (CSTC), un sector de la Unió de Treballadors de Colòmbia (UTC), alguns sindicats procedents de la Confederació de Treballadors de Colòmbia (CTC) i altres sindicats i federacions nacionals de treballadors no afiliades a cap central, van crear la Coordinadora Nacional d'Unitat Sindical, la qual va organitzar el congrés constitutiu de la Central Unitària de Treballadors de Colòmbia entre els dies 15 i 17 de novembre de 1986.
El 15 de novembre de 1986 al Club d'Empleats Oficials de Bogotà, 1.800 delegats en representació de 45 federacions i prop de 600 sindicats, després de tres dies de treball i d'un ampli debat, van aprovar la declaració de principis, la plataforma de lluita i els estatuts, i van triar el Comitè Executiu, donant així naixement a la CUT, la confederació sindical majoritària dels treballadors colombians. La CUT es va encarregar d'unir prop del 80% dels sindicats que estaven dividits a Colòmbia des de 1946.

## Referències

* ↑ «Progresistas, grandes ganadores de las elecciones en la CUT». La Silla Vacía, 08-07-2013. Arxivat de l'original el 2020-11-05. [Consulta: 9 agost 2014].
* ↑ «CUT» (en castellà). El Universal. [Consulta: 27 octubre 2020].
* ↑ «La Central Unitaria de Trabajadores de Colombiana denuncia la muerte de 27 dirigentes este año» (en castellà). Rebelion.org, 19-08-2008. [Consulta: 27 octubre 2020].
* ↑ «Colombianos volverán a las calles contra la crisis y la brutalidad policial» (en castellà). La Vanguardia, 20-09-2020. [Consulta: 27 octubre 2020].

## Bibliografia

* Daniel Pécaut: Política i sindicalismo en Colombia, Bogotà, La Carreta.
* Miguel Urrutia Montoya: Historia del sindicalismo en Colombia: historia del sindicalismo en una sociedad con abundancia de mano de obra, Medellín, La Carreta Inéditos.
# Central Valley

Central Valley és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.857 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Central Valley tenia 1.857 habitants, 656 habitatges, i 509 famílies. La densitat de població era de 268,5 habitants/km².
Dels 656 habitatges en un 38,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,3% hi vivien parelles casades, en un 9% dones solteres, i en un 22,3% no eren unitats familiars. En el 17,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,83 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 30,4% entre 25 i 44, un 25,1% de 45 a 60 i un 11,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 69.167 $ i la renda mediana per família de 79.690 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.890 $ mentre que les dones 36.829 $. La renda per capita de la població era de 29.205 $. Entorn de l'1,3% de les famílies i el 3,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Central Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Central Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Xaveta

S'anomena xaveta una peça de secció rectangular o quadrada que s'insereix entre dos elements que han de ser solidaris entre si per a evitar que es produeixin esllavissades d'una peça sobre l'altra. El buit que es mecanitza en les peces acoblades per a inserir les xavetes s'anomena xaveter. La xaveta ha d'estar molt ben ajustada i no tenir joc que podria desgastar-la o trencar-la per cisallament.
Exemple de mecanismes que tenen inserida una xaveta, són els eixos dels motors elèctrics i la politja que porten acoblada, els engranatges que no són excèntrics també porten inserida una xaveta que els fixa a l'eix on s'acoblen.
El volant de direcció dels vehicles també porten inserida una xaveta que els uneix a l'arbre de direcció.
Quan es tracta de transmetre esforços molt grans, s'utilitza un sistema que es pot considerar de xavetes múltiples i és que es mecanitza una estriadura en els eixos que s'acoblen a l'estriadura que es mecanitza en els forats.
El xaveter en els forats es realitza amb una màquina brotxadora si es tracta de fabricació de grans sèries, i els xaveters en els eixos es mecanitzen amb fresadora universal amb freses circulars.

## Sentit figurat

L'expressió "perdre la xaveta" és un castellanisme utilitzat figurativament per a indicar "beure’s o haver-se begut el cervell (o: el seny o l'enteniment), perdre el cap (o: el senderi, el seny, el cambuix, l’oremus, el nord, la tramuntana, la búixola els daus)". "perdre la xaveta per qualcú o quelcom" és perdre el cap o el cul per qualcú o quelcom. Com que la xaveta impedeix que la roda surti en un carruatge, perdre-la implica que aquest es desequilibra, aquesta imatge ha donat lloc al significat figurat.

## Referències

* ↑ xaveta a Optimot
* ↑ «Ets i uts... perdre la xaveta». Consorci de Normalització Lingüística d'Osona, 15-07-2011. [Consulta: 2 febrer 2016].

## Vegeu també

* Clàvia
* Acanalat (mecànica)