OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Djebel Selloum

Djebel Selloum (àrab: جبل سَلّوم, Jabal Sallūm) és una serralada muntanyosa que s'estén de sud-oest a nord-est pel sud-est de la governació de Kasserine, a Tunísia. Té una altura de 1.373 metres. La zona fou declarada reserva de la natura pel govern tunisià.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada» (en àrab). Atlas des Paysages de Tunisie, 2009. Arxivat de l'original el 2022-05-24 [Consulta: 12 juny 2022].
* ↑ Séthom, Hafedh; Kassab, Ahmed. Les régions géographiques de la Tunisie (en francès). Université de Tunis, 1981.
* ↑ Kassab, Ahmed; Séthom, Hafedh. Géographie de la Tunisie: le pays et les hommes (en francès). Université de Tunis, 1980.
# Djebel Semama

El Djebel Semama o Djebel Semmama —àrab: جبل سمامة, Jabal Samāma— és un massís muntanyós de la part sud-oriental del Dorsal tunisià, uns 15 km al nord-est de Kasserine. Té continuïtat amb el Djebel Toucha, Djebel El Ouest i Djebel Kharbouga, més al nord i nord-oest. En aquesta zona s'han trobat jaciments de gas. La vegetació pateix una forta degradació. La muntanya està regada per l'oued Ez Zioud i altres menors i té una altura màxima de 1.314 metres (la tercera de Tunísia, després del Djebel Chaambi i el Djebel Serj).

## Referències

* 1 2 Hervé Riaucourt. Aperçu géologique et lithologique du bassin versant de l'oued El Hissiane. Marseille: Office de la recherche scientifique et technique outre-mer, 1979.
# Distribució lambda de Tukey

La distribució lambda de Tukey és una distribució de probabilitat contínua i simètrica definida en termes de la seva funció quantil. Formalitzada inicialment per John Tukey, habitualment s'utilitza per identificar una distribució adequada i no s'utilitza directament en models estadístics.
La distribució lambda de Tukey té un únic paràmetre de forma, λ, i com passa amb altres distribucions de probabilitat, es pot transformar amb un paràmetre d'ubicació, μ, i un paràmetre d'escala, σ. Com que la forma general de la distribució de probabilitat es pot expressar en termes de la distribució estàndard, es donen les fórmules següents per a la forma estàndard de la funció.
Per a la forma estàndard de la distribució lambda de Tukey, la funció quantil, $~Q(p)~,$ (és a dir, la funció inversa a la funció de distribució acumulada) i la funció de densitat quantil ($~q=\operatorname {d} Q/\operatorname {d} p~$ són
$Q\left(p;\lambda \right)~=~{\begin{cases}{\frac {1}{\lambda }}\left[p^{\lambda }-(1-p)^{\lambda }\right]~,&{\mbox{si }}\lambda \neq 0~,\\\log({\frac {p}{1-p}})~,&{\mbox{si }}\lambda =0~.\end{cases}}$
$q\left(p;\lambda \right)~=~\operatorname {d} Q/\operatorname {d} p~=~p^{(\lambda -1)}+\left(1-p\right)^{(\lambda -1)}~.$
Per a la majoria dels valors del paràmetre de forma, λ, la funció de densitat de probabilitat (PDF) i la funció de distribució acumulada (CDF) s'han de calcular numèricament. La distribució lambda de Tukey té una forma simple i tancada per al CDF i/o PDF només per a uns quants valors excepcionals del paràmetre de forma, per exemple: λ ∈ {2, 1,1/2, 0} (vegeu la distribució uniforme [cas λ = 1] i la distribució logística [cas λ = 0]).
Tanmateix, per a qualsevol valor de λ tant el CDF com el PDF es poden tabular per a qualsevol nombre de probabilitats acumulades, p, utilitzant la funció quantil Q per calcular el valor x, per a cada probabilitat acumulada p, amb la densitat de probabilitat donada per1/q, el recíproc de la funció de densitat quantil. Com és el cas habitual de les distribucions estadístiques, la distribució lambda de Tukey es pot utilitzar fàcilment buscant valors en una taula preparada.

## Referències

* ↑ Vasicek, Oldrich «A Test for Normality Based on Sample Entropy» (en anglès). Journal of the Royal Statistical Society, Series B, 38(1), 1976, pàg. 54–59.
* ↑ «1.3.6.6.15. Tukey-Lambda Distribution» (en anglès). https://www.itl.nist.gov.+[Consulta: 19 març 2023].
* ↑ «Python - Tukey-Lambda Distribution in Statistics» (en anglès). https://www.geeksforgeeks.org/,+30-12-2019.+[Consulta: 19 març 2023].
* ↑ «Tukey-Lambda Distribution — SciPy v1.10.1 Manual» (en anglès). https://docs.scipy.org.+[Consulta: 19 març 2023].
* ↑ «Tukey lambda distribution - Alchetron, the free social encyclopedia» (en anglès). https://alchetron.com/,+18-08-2017.+[Consulta: 19 març 2023].
# Distribució log-normal

En teoria de la probabilitat, una distribució log-normal (o lognormal) és una distribució de probabilitat contínua d'una variable aleatòria el logaritme de la qual es distribueix normalment. Així, si la variable aleatòria X es distribueix log-normalment, aleshores Y = ln(X) té una distribució normal. De manera equivalent, si Y té una distribució normal, aleshores la funció exponencial de Y, X = exp(Y), té una distribució log-normal. Una variable aleatòria que es distribueix logarítmicament només pren valors reals positius. És un model convenient i útil per a mesuraments en ciències exactes i d'enginyeria, així com en medicina, economia i altres temes (per exemple, energies, concentracions, longituds, preus d'instruments financers i altres mètriques).
La distribució s'anomena ocasionalment com a distribució de Galton, en honor a Francis Galton. La distribució log-normal també s'ha associat amb altres noms, com McAlister, Gibrat i Cobb–Douglas.
Un procés log-normal és la realització estadística del producte multiplicatiu de moltes variables aleatòries independents, cadascuna de les quals és positiva. Això es justifica considerant el teorema del límit central en el domini logarítmic (de vegades anomenat llei de Gibrat). La distribució log-normal és la màxima distribució de probabilitat d'entropia per a una variable aleatòria X, per a la qual s'especifiquen la mitjana i la variància de ln(X).
Sigui $Z$ una variable normal estàndard, i sigui $\mu$ i $\sigma >0$ dos nombres reals. Llavors, la distribució de la variable aleatòria
$X=e^{\mu +\sigma Z}$
s'anomena distribució log-normal amb paràmetres $\mu$ i $\sigma$. Aquests són el valor esperat (o la mitjana) i la desviació estàndard del logaritme natural de la variable, no l'expectativa i la desviació estàndard de $X$.

## Referències

* ↑ Weisstein, Eric W. «Log Normal Distribution» (en anglès). mathworld.wolfram.com. [Consulta: 13 setembre 2020].
* ↑ «1.3.6.6.9. Lognormal Distribution» (en anglès). www.itl.nist.gov. [Consulta: 13 setembre 2020].
* ↑ Tarmast, Ghasem (2001). "Multivariate Log–Normal Distribution" a ISI Proceedings: 53rd Session. Arxivat 2013-07-19 a Wayback Machine.
* ↑ Park, Sung Y.; Bera, Anil K. «Còpia arxivada». Journal of Econometrics, 150, 2, 2009, pàg. 219–230. Arxivat de l'original el 2016-03-07. DOI: 10.1016/j.jeconom.2008.12.014 [Consulta: 2 juny 2011]. Table 1, p. 221.
* ↑ Halliwell, Leigh (2015). "The Lognormal Random Multivariate" a Casualty Actuarial Society E-Forum, Spring 2015.
# Diòcesi de Tagaria

La diòcesi de Tagaria (en llatí: Dioecesis Tagariensis) és una seu suprimida i actualment seu titular de l'Església catòlica.

## Història

Tagaria, a l'actual Tunísia, és una antiga seu episcopal de la província romana de Bizacena.
Són dos els bisbes atribuïts a aquesta diòcesi. A la confèrencia de Cartago del 411, que va veure reunits els bisbes catòlics i donatistes de l'Àfrica romana, hi va prendre part el donatista Fèlix, sense competidor catòlic. Honorat va intervenir al sínode que va reunir a Cartago el rei vandal Huneric en 484, i després va ser bandejat.
Actualment Tagaria sobreviu com a seu bisbal titular; l'actual arquebisbe, a títol personal, és Novatus Rugambwa, nunci a Hondures.

## Cronologia de bisbes

* Fèlix † (esmenat el 411) (bisbe donatista)
* Honorat † (esmenat el 484)

## Cronologia de bisbes titulars

* Alberto Cosme do Amaral † (8 de juliol de 1964 – 1 de juliol de 1972 nomenat bisbe de Leiria)
* Paul Émile Joseph Bertrand (12 de juny de 1975 - 14 de setembre de 1989 nomenat bisbe de Mende)
* Jan Graubner (17 de març de 1990 - 28 de setembre de 1992 nomenat arquebisbe d'Olomouc)
* Luigi Sposito † (18 de desembre de 1992 - 28 de febrer de 1998 nomenat bisbe titular de Capri)
* Víctor Manuel Pérez Rojas (9 de maig de 1998 - 7 de novembre de 2001 nomenat bisbe de San Fernando de Apure)
* José Benedito Simão † (28 de novembre de 2001 - 24 de juny de 2009 nomenat bisbe de Assis)
* Novatus Rugambwa, des del 6 de febrer de 2010

## Fonts

* (anglès) La seu titular a www.catholic-hierarchy.org
* (anglès) La seu titular a www.gcatholic.org
* (llatí) Pius Bonifacius Gams, Series episcoporum Ecclesiae Catholicae, Leipzig 1931, p. 468
* (llatí) Stefano Antonio Morcelli, Africa christiana, Volume I, Brescia 1816, p. 298
* (francès) J. Mesnage, L'Afrique chrétienne, Paris 1912, pp. 224–225
# Dionísia, Dativa, Emilià i companys màrtirs d'Àfrica

Dionísia, Dativa, Leòncia, Terci, Emilià, Bonifaci, Majoric i Servus (Nord d'Àfrica, morts entre 477-484) foren cristians martiritzats durant les persecucions del rei vàndal Huneric al nord de l'Àfrica. Són venerats com a sants per diverses confessions cristianes.

## Vida

El bisbe Víctor de Vita, que escrigué al final del segle V sobre la recent persecució dels vàndals, explica la història dels màrtirs. El rei Huneric, arrià, va començar una persecució contra els cristians ortodoxos al nord d'Àfrica (les actuals Algèria i Tunísia), als que feia matar si no renunciaven a la fe catòlica. Especialment, eren investigades les dones patrícies i nobles, que eren castigades en públic (fuetejades i desagnades fins a morir) com a exemple. Entre elles, fou detinguda Dionísia de Vita, que malgrat la tortura no volgué abjurar i animà els seus companys de martiri a continuar en la fe: el seu fill, el petit Majoric, a qui, ja mort, ella mateixa sebollí; la seva germana Dativa i Leòncia, filla de Germà, bisbe de Perada o Paradana. A més, foren martiritzats el metge Emili o Emilià, cunyat de Dativa, Terci, religiós de la Biacena, i Bonifaci, probablement el bisbe de Siciliba, a qui se li arrencaren les vísceres.
Altres màrtirs de la regió i de la mateixa època són commemorats amb ells. Així, Servus de Tuburbium Maior i Victòria de Culsitanum, també morts amb martiris diversos.

## Veneració

El culte és esmentat a martirologis antics com els d'Adó, Flor i Usuard. El Martirologi romà els assigna la festivitat el 6 de desembre, separant-ne Servus, celebrat el dia 7 de desembre, i Victòria, que no és recollida en aquest santoral.

### Emilià el Metge

Emilià va tenir un culte particular en l'Edat mitjana, especialment a Nàpols, on foren portades algunes relíquies. A la fi del segle xv, la corporació de farmacèutics el triaren com a patró amb Sant Pelegrí, i li erigiren una capella. En alguns santorals, aquest Emilià figura com a natural i actiu a Mèsia.

## Referències

* Dictionary of Greek and Roman biography and mythology, (William Smith, 1849)
* Dictionary of Greek and Roman Geography (William Smith, 1854)
# Samsø

Samsø(en la forma adaptada a l'anglès és "Samso" o "Samsoe") és una illa de Dinamarca situada al Kattegat a uns 15 km de la Península de Jutlàndia. Té 3.806 habitants (2013) anomenats Samsings i té una superfície de 114 km². Tranebjerg és el lloc amb més població, 829 habitants. El punt més alt és el Ballebjerg a 64 m d'altitud.
Per la seva posició cèntrica, era un lloc de reunió en època dels vikings Es desconeix l'etimologia de Samsø, la primera citació és de l'any 1075 com Samse.
Actualment el 100% de l'energia elèctrica de Samsø és eòlica.
A l'illa són activitats populars, entre francesos, gal·lesos i irlandesos, la recollida de maduixes als mesos de juny i juliol. També s'hi cultiven patates (relativament) primerenques i les primeres són venudes a preus molt alts.
L'illa està dividida en tres parts: la part Nord de l'Illa, la part Sud de l'illa (dividides per un canal) i Stavns Fjord que compta amb una llacuna soma i prop d'ella hi ha un conjunt de petites illes deshabitades i protegides oficialment (Kyholm, Lindholm, Rumpen, Vejrø)

## Mitologia nòrdica

Sobre aquesta illa, Saxo Grammaticus relata que hi va haver una batalla llegendària quan el campió suec Hjalmar i el seu amic Orvar-Odd lluitaren contra els dotze fills del suec Arngrim. Aquesta batalla mítica va ser famosa i apareix a les balades de les Faroe, a la saga d'Orvar-Odd i a la saga d'Hervarar.

## Referències

* 1 2 «Denmark's Wind of Change». Time.com. Arxivat de l'original el 2013-01-05. [Consulta: 14 novembre 2013].
* ↑ Politikens nudansk ordbog (1992), entry: Samsø ((danès))
* ↑ Kolbert, Elizabeth. «The Island in the Wind». Newyorker.com. [Consulta: 14 novembre 2013].

## Bibliografia

* Gudrun Krüger: Tourism in the Kattegat area - Analyzing the travel behavior of Samsø tourists to enhance the tourism potential of the island. Saarbrücken: VDM Verlag, 2009. ISBN 3-639-14849-5.

## Enllaços externs

* Samsø - Lloc web oficial
* The Energy Academy The academy's homepage.
* Labyrinten The labyrinths homepage.
* New Yorker Article by Elizabeth Kolbert
# Santa Cruz del Valle Urbión

Santa Cruz del Valle Urbión és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Montes de Oca.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 143 | 133 | 118 | 114 |
# Santa Cruz do Sul

Santa Cruz do Sul és una ciutat brasilera de l'estat de Rio Grande do Sul.
És coneguda per ser la llar de l'Oktoberfest més gran de Rio Grande do Sul, ser la seu del major festival d'art amateur, segons la UNESCO, així com la Trobada d'Art i Tradició, i l'Autòdrom Internacional de Santa Cruz do Sul.

## Persones il·lustres

* Henrique Mecking, Gran Mestre d'escacs

## Referències

* ↑ «Santa Cruz do Sul - Panorama» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Santa Cruz do Sul - História & Fotos» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ Prandi, Jair. «O que fazer em Santa Cruz do Sul: 16 pontos turísticos» (en portuguès brasiler), 13-12-2021. [Consulta: 3 desembre 2023].
# Santa Càndia

Santa Càndia és un temple al terme municipal d'Orpí (Anoia) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
L'edifici, del 1368, forma part del nucli de les cases de Santa Càndia. Ha estat recentment restaurada per la Diputació de Barcelona i s'hi venera una imatge de la santa, policromada. Edifici d'una nau, planta rectangular acabada en un absis pentagonal. Campanar d'espadanya. Carreus quadrats irregulars. Interessant clau de volta exterior. La portalada, del mateix estil, és l'únic element que conté treballat. La matge de Santa Càndida és una talla policromada en vermell, blau, etc. Llueix una corona i un collaret, amb la mà dreta agafa un llibre i amb l'esquerra una fulla de palma. Sembla ser representada més com una reina que no pas una santa. Consta l'existència d'una imatge més antiga, de pedra, que és custodiada a una casa del poble.

## Vegeu també

* Gorgs de Santa Càndia

## Referències

* ↑ «Santa Càndia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Djedkhonsuefankh

Djedkhonsuefankh ("Khonsu parla i ell viu") va ser un príncep egipci de la XXI Dinastia. Va ocupar el càrrec de Summe Sacerdot d'Amon a Tebes suposadament de l'any 1046 al 1045 aC.

## Vida

Se'l suposa fill del rei Pinedjem I. Sembla que va succeir al seu germà Masaharta com a Summe Sacerdot d'Amon durant una època de grans convulsions a la ciutat de Tebes. L'egiptòleg alemany Von Beckerath va suggerir la possibilitat que Djedkhonsuefankh morís d'una mort violenta, el que explicaria que només hagués ocupat el càrrec un sol any. L'egiptòleg britànic K. A. Kitchen, per la seva banda, també ha considerat aquesta possibilitat, tot i que reconeix que "podria ser una interpretació excessivament dramàtica de la seva breu funció".
Djedkhonsuefankh en jeroglífic :
Tot el que en realitat sabem de la seva existència és la menció del seu nom al taüt del seu fill (avui perdut). S'hi llegia, segons Cecil Torr: "[...]re, fill del primer profeta d'Amon, Djed-Khons-ef-ankh, fill del Senyor de les Dues Terres, Pinedjem, Estimat d'Amon, primer profeta d'Amon"; el nom de Pinedjem hi apareixia tancat en un cartutx.
Se suposa que Djedkhonsuefankh va ser succeït com a summe sacerdot pel seu germà Menkheperre, la qual cosa semblaria implicar que el seu fill "[...]re" o bé va morir abans que ell, o era massa jove per a ocupar el càrrec, o simplement va ser ignorat per altres motius.
No obstant això, Andrzej Niwiński ha suggerit que Djedkhonsuefankh no seria fill de Pinedjem I, sinó de Pinedjem II, i com a tal seria el besnét de Pinedjem I. Niwiński l'identifica amb el principal funcionari esmentat amb els enterraments de Neskhons. Postula a més que Psusennes II (en aquesta proposta el seu germà), que probablement va succeir al seu pare Pinedjem II com a summe sacerdot i va aconseguir unir aquest títol amb el de rei, hauria fet que Djedkhonsuefankh actués com al seu representamt a Tebes. El títol de Summe Sacerdot al seu fèretre li donaria llavors pòstumament el seu fill "[...]re". Niwiński també assenyala que els noms teofòrics com Djedkhonsuefankh van ser més habituals a finals de la Dinastia XXI.
És probable que l'esposa de Djedkhonsuefankh fos Djedmutesankh, una cantant d'Amon, que va ser enterrada a la tomba MMA60 a Deir el-Bahari.

## Referències

* ↑ Kitchen, 1996, p. 260, nota 92.
* ↑ Kitchen, 1996, p. 69.
* ↑ Kitchen, 1996, p. 68.
* ↑ Niwiński, 1984, p. 81-88.
* ↑ Dodson i Hilton, 2004.

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Kitchen, Kenneth A. The Third Intermediate Period in Egypt: 1100-650 BC (en anglès). Liverpool University Press, 1996. ISBN 978-0856682988.
* Niwiński, Andrzej «Three More Remarks in the Discussion of the History of the Twenty-First Dynasty». BES, 6, 1984, pàg. 81-88.
# Sainte-Anne (Martinica)

Sainte-Anne és un municipi francès, situat a la regió de Martinica. El 2009 tenia 5.277 habitants. Es troba a l'extrem més meridional de l'illa, on hi ha les millors platges.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Garcin Malsa | MODEMAS |

## Agermanaments

* Pinar del Río
* Moissida (Mussidan)

## Enllaços externs

* Oficina de Turisme Arxivat 2009-12-11 a Wayback Machine.
# Sainte-Anne (Guadalupe)

Sainte-Anne és un municipi francès, situat a Guadalupe, una regió i departament d'ultramar de França situat a les Petites Antilles. L'any 2006 tenia 23.073 habitants. Limita al nord-est amb Le Moule, a l'oest amb Le Gosier i a l'est amb Saint-François. Forma part de l'aglomeració de Pointe-à-Pitre.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1999 | 2006 |
| 20.385 | 23.073 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Blaise Aldo | UMP |

## Personatges vinculats al municipi

* Corinne Coman
* William Gallas
* Louis Saha
* Marius Trésor
* Jacques Fred Petrus
* Matt Houston
# Dècada del 280 aC

La dècada del 280 aC comprèn el període que va des de l'1 de gener del 289 aC fins al 31 de desembre del 280 aC.

## Esdeveniments

* Construcció del Far d'Alexandria
* Reforma fiscal i administrativa a Egipte, per accentuar els monopolis
# Dècada del 290
## Esdeveniments

* 290 - Imperi Romà: Dioclecià i Maximià es troben a Milà en el cinquè aniversari del seu regnat per sobre escutir dels seusèxits i dels seus fracassos.
* 291-306 - guerra civil a la Xina, anomenada guerra dels vuit prínceps.
* 293 - començament de la Tetrarquia. Constanci I Clor pren Boulogne, derrota els Francs i instal·la com a colons molts bàrbars al Nord de la Gàl·lia.
* 296 - Marcel·lí I succeeix a Gai I com a papa.
* 296-297 - revolta a Egipte de Luci Domici Domicià i Aureli Aquil·leu.
* 296-298 - Guerres romano-sassànides. Narsès de Pèrsia, rei sassànida persa, marxa fins a Haran. Galeri, que vol aturar-lo, serà vençut entre Haran i Ar-Raqqà (297).
* 297 - reforma fiscal de Dioclecià. Repressió de la revolta dels amazics a l'Àfrica romana.
* 298 - guerra de Constanci I Clor contra els alamans.

## Personatges destacats

* Dioclecià (284-305), emperador romà.
* Maximià (286-308), emperador romà.
* Al·lecte
* Carausi
* Constanci I Clor
* Luci Domici Domicià
* Galeri
* Narsès de Pèrsia
* Tiridates III d'Armènia

## Referències

* ↑ Émilienne Demougeot. La formació d'Europa i les invasions bàrbares, Volum 2 : De l'arribada de Dioclecià (284) a l'ocupació germànica de l'imperi ç romà d'Occident (inici del segle VI) (en francès). Aubier, 1979. ISBN 978-2-7007-0146-3.
# Dècada del 280
## Esdeveniments

283 - Gai I succeeix com a papa Eutiquià I.

## Personatges destacats

* Marc Aureli Probe, emperador romà (276-282).
* Dioclecià (284-305), emperador romà.
* Maximià (286-308), emperador romà.
# Dòlar de Tuvalu

El dòlar de Tuvalu (en anglès Tuvaluan dollar o, simplement, dollar) és la unitat monetària de l'estat insular de Tuvalu des del 1976. Malgrat tot, el dòlar de Tuvalu no és, legalment parlant, una unitat monetària independent, sinó que de fet es tracta només d'una emissió especial de monedes de dòlars australians amb l'efígie de la reina Elisabet II a l'anvers i motius de la fauna de l'arxipèlag al revers. Els bitllets usats a Tuvalu són els mateixos que els australians; les monedes australianes també hi circulen amb el mateix valor que les de Tuvalu.
Com que el dòlar de Tuvalu no és una moneda independent, no té un codi ISO 4217 específic. Per tant, comparteix el codi estàndard internacional de les monedes australianes, AUD. Normalment s'abreuja $, o T$ per diferenciar-lo del dòlar dels Estats Units i d'altres tipus de dòlars.
Les monedes en circulació són les de 5, 10, 20 i 50 cents i d'1 dòlar. Les peces de menys valor, les d'1 i 2 cents, foren retirades de la circulació.
El cas del dòlar de Tuvalu amb relació al dòlar australià és similar al de la corona feroesa amb relació a la corona danesa.

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 1,7034 AUD (28 de març del 2006)
* 1 USD = 1,4110 AUD (28 de març del 2006)
La taxa de canvi és la mateixa que la del dòlar australià, la moneda de valor legal a Tuvalu.

## Vegeu també

* Dòlar
* Dòlar australià

## Enllaços externs

* (anglès) Monedes de Tuvalu Arxivat 2011-09-06 a Wayback Machine.
# Dòlar de Guyana

El dòlar de Guyana (en anglès Guyanese dollar o, simplement, dollar) és la moneda oficial de Guyana. Normalment s'abreuja $, o G$ per diferenciar-lo del dòlar dels Estats Units i d'altres tipus de dòlars. El codi ISO 4217 és GYD. Se subdivideix en 100 cents, fracció que des dels anys 90 ja no s'utilitza a causa de la inflació.
El dòlar de Guyana fou establert el 1966 arran de la independència del país, en substitució del dòlar de les Índies Occidentals Britàniques en termes de paritat 1 = 1.
Emès pel Banc de Guyana (Bank of Guyana), actualment en circulen monedes d'1, 5 i 10 dòlars (aquesta darrera de forma heptagonal, a diferència de les altres dues, circulars), i bitllets de 20, 100, 500 i 1.000 dòlars.

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 245,14 GYD (6 d'abril del 2006)
* 1 USD = 199,25 GYD (6 d'abril del 2006)

## Vegeu també

* Dòlar

## Enllaços externs

* (anglès) Banc de Guyana