OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Désolé

«Désolé» és una cançó de la banda virtual de rock alternatiu Gorillaz amb la col·laboració de la cantant maliana Fatoumata Diawara. Es va publicar el 27 de febrer de 2020 com a segon senzill de l'àlbum Song Machine, Season One: Strange Timez, dins del projecte audiovisual Song Machine.
El videoclip fou dirigit per Jamie Hewlett, Tim McCourt i Max Taylor, i filmat al llac de Como (Itàlia). Hi apareixen els membres virtuals la banda, i els músics reals Diawara i Damon Albarn.

## Crèdits

Gorillaz
* Damon Albarn – cantant, instrumentació, director, guitarra, teclats, baix, programació de percussió
* Jamie Hewlett – artwork, disseny de personatges, direcció vídeo
* Remi Kabaka Jr. – percussió
Músics addicionals
* Fatoumata Diawara – cantant
* Voice Messengers – veus addicionals
* James Ford – teclats, percussió, balàfon, bateria, cítara
* Davide Rossi – corda, arranjaments de corda
* Alice Pratley, Ciara Ismail – violí
* Nicola Hicks – viola
* Izzi Dunn – violoncel
* Sébastien Blanchon – trompa
* Adrien Libmann, Andrea Fognini, Davide Lasala, Nora Fedrigo, Samuel Egglenton, Sylvain Mercier – enginyeria
* John Davis – enginyeria masterització
* Stephen Sedgwick – enginyeria, enginyeria mescles

## Referències

* ↑ Blistein, Jon. «Gorillaz Team With Malian Star Fatoumata Diawara for New Song ‘Désolé’» (en anglès). Rolling Stone, 27-02-2020. [Consulta: 21 juliol 2021].
* ↑ Tan, Emily. «Gorillaz Drop Latest Song Machine Episode» (en anglès). Spin, 27-02-2020. [Consulta: 4 gener 2022].
# Linx dels Balcans

El linx dels Balcans (Lynx lynx balcanicus) és una subespècie de linx nòrdic. És el símbol nacional de Macedònia del Nord i el felí més gros del continent europeu. Ha estat molt a prop de l'extinció durant gairebé un segle, amb un nombre estimat d'individus proper al centenar. La disminució del seu nombre es creu que és deguda a la caça furtiva. Encara que aquest animal està catalogat com a subespècie, a la major part de cobertura informativa i algunes referències taxonòmiques, hi ha certa controvèrsia sobre aquest fet.

## Referències

* ↑ «Poachers put Balkan lynx on brink of extinction» (en anglès). AFP. Arxivat de l'original el 2009-02-25. [Consulta: 22 febrer 2009].
* ↑ «Action urged to save Balkan lynx» (en anglès). BBC News, 03-11-2006.
* ↑ Balkan Lynx Recovery Programme 2006-2009 Arxivat 2015-11-27 a Wayback Machine.(anglès)
* ↑ IUCN/SSC - Cat Specialist Group - Balkan Lynx Compendium(anglès)
* ↑ Historical DNA reveals the phylogenetic position of the extinct Alpine lynx D. Gugolz, M. V. Bernasconi, C. Breitenmoser-Würsten & P. Wandeler (anglès)
* ↑ Arx, M., Breitenmoser-Würsten, C., Zimmermann, F. & Breitenmoser, U. (2004). Status and conservation of the Eurasian lynx in Europe in 2001. Bern: KORA (anglès)

## Enllaços externs

* Balkan Lynx - Lynx lynx martinoi (anglès)
* Recent reintroduced lynx is larger than the extinct, autochthonous ones? Gomerčić, T. Gužvica, G. Đuras Gomerčić, Martina; LADIES, Aloysius; Pavlovic, D., Kusak, J. Huber, D., Sindičić, Magda
* STRATEGIC PLANNING FOR THE CONSERVATION OF THE BALKAN LYNX Urs BREITENMOSER, Manuela von ARX, Ferdinand BEGO, Gjorge IVANOV, Erjola KEÇI, Dime MELOVSKI, Gabriel SCHWADERER, Aleksandar STOJANOV, Annette SPANGENBERG, Aleksandër TRAJÇE & John D. C. LINNELL (anglès)
* CONSERVATION OF THE CRITICALLY ENDANGERED BALKAN LYNX – ACHIEVEMENTS AND ASPIRATIONS TRAJÇE, A., SHUMKA, S., MERSINI, K., GJORGI, I., DIME, M., ALEKSANDAR, S. & MANUELA VON ARX (anglès)
# Edmond Simeoni

Edmond Simeoni (Corte, Alta Còrsega, 6 d'agost de 1934, Ajaccio 14 de desembre de 2018) fou un metge i polític nacionalista cors.
És considerat com un dels pares del nacionalisme cors amb el seu germà Max Simeoni. Milita en l'autonomisme cors, més que no pas en l'independentisme, que no considera viable econòmicament a causa de la poca població de l'illa. També ha condemnat l'ús de la violència política. Amb el seu germà va fundar el juliol de 1970 Acció Regionalista Corsa (ARC), rebatejada el 1973 Acció per la Renaixença Corsa
Ambdós van protagonitzar el 21 d'agost de 1975 els fets d'Aleria, primera acció violenta i espectacular del moviment autonomista, quan amb 12 homes armats amb fusells de cacera va ocupar una cava vitícola d'un important empresari local d'origen pied-noir, per protestar contra l'amenaça d'arruïnar centenars de petits viticultors. Això provocà l'assalt policíac (1.200 efectius) amb vehicles blindats, per ordre del ministre d'interior Michel Poniatowski, aprovada pel primer ministre Jacques Chirac, i que provocà dos morts i un ferit. Per aquests fets fou condemnat a 5 anys de presó, però fou alliberat sota paraula el 1977. Després de l'incident Simeoni es consolida com un dels estandards del moviment cors i s'involucra fortament en la defensa de l'autonomia per vies pacífiques, és un dels responsables que el moviment sobiranista cors abandoni tota estratègia que no sigui democràtica i no-violenta fet que el converteix en un símbol de la pau a l'illa.
A les eleccions territorials per a l'Assemblea de Còrsega fou escollit conseller territorial com a cap de la llista Unione Naziunale, que va obtenir el 17,34% dels vots. Actualment és president de l'associació Corsica Diaspora et Amis de la Corse.
És pare de Gilles Simeoni, un dels quatre advocats d'Yvan Colonna arran del procés de l'assassinat del prefecte Claude Érignac i candidat nacionalista moderat a Bastia a les eleccions legislatives de 2007 i a les municipals de 2008.

## Enllaços externs

* En libertad el líder corso Edmond Simeoni a El País, 14-1-1977 (castellà)
# Llista de muntanyes d'Espanya

A continuació s'ofereix una llista de muntanyes d'Espanya ordenades per altitud, segons les dades de l'Institut Nacional d'Estadística.
Taula dels pics mes importants d'Espanya :
| Nom del pic | Sistema | Altura | Província | Notes |
| Teide | Illes Canàries (Tenerife) | 3.718 | Santa Cruz de Tenerife | La més alta d'Espanya, de les Canàries i de Santa Cruz de Tenerife |
| Mulhacén | Serralada Penibètica (Sierra Nevada) | 3.482 | Granada | La més alta de la península, d'Andalucia, de la Serralada Penibética, de Sierra Nevada i de Granada |
| Aneto | Pirineus | 3.404 | Osca | La més alta dels Pirineus, d'Aragó i d'Osca |
| Veleta | Serralada Penibètica (Sierra Nevada) | 3.398 | Granada |
| Posets o Llardana | Pirineus | 3.375 | Osca |
| Alcazaba | Serralada Penibètica (Sierra Nevada) | 3.371 | Granada |
| Mont Perdut | Pirineus | 3.355 | Osca |
| Cilindre | Pirineus | 3.328 | Osca |
| Perdiguero | Pirineus | 3.221 | Osca |
| Maladeta | Pirineus | 3.308 | Osca |
| Vinyamala | Pirineus | 3.299 | Osca |
| Balaitus | Pirineus | 3.146 | Osca |
| Pica d'Estats | Pirineus | 3.143 | Lleida | La més alta de Catalunya i de Lleida |
| Pico Viejo | Illes Canàries (Tenerife) | 3.135 | Santa Cruz de Tenerife |
| Puigmal | Pirineus | 2.910 | Girona | La més alta de Girona |
| Collarada | Pirineus | 2.883 | Osca |
| Montaña Blanca | Illes Canàries (Tenerife) | 2.750 | Santa Cruz de Tenerife |
| Alt de Guajara | Illes Canàries (Tenerife) | 2.718 | Santa Cruz de Tenerife |
| Torre Cerredo | Serralada Cantàbrica (Pics d'Europa) | 2.658 | Principat d'Astúries | La més alta de la Serralada Cantàbrica, dels Pics d'Europa i d'Astúries |
| Torre del Llambrión | Serralada Cantàbrica (Pics d'Europa) | 2.617 | Lleó |
| Torre Blanca (Cantàbria) | Serralada Cantàbrica (Pics d'Europa) | 2.619 | Cantàbria i Lleó |
| Peña Vieja | Serralada Cantàbrica (Pics d'Europa) | 2.617 | Cantàbria |
| Chullo | Serralada Penibètica (Sierra Nevada) | 2.606 | Granada |
| Peña Santa | Serralada Cantàbrica (Pics d'Europa) | 2.598 | Lleó |
| Almansor | Sistema Central (Serra de Gredos) | 2.591 | Àvila | La més alta del Sistema Central, de la Serra de Gredos i d'Àvila |
| Roque de la Grieta | Illes Canàries (Tenerife) | 2.576 | Santa Cruz de Tenerife |
| Vulturó | Pirineus | 2.567 | Lleida |
| La Galana | Sistema Central (Serra de Gredos) | 2.568 | Àvila |
| Peña Prieta | Serralada Cantàbrica | 2.538 | Cantàbria |
| Pasajirón | Illes Canàries (Tenerife) | 2.527 | Santa Cruz de Tenerife |
| Curavacas | Serralada Cantàbrica | 2.520 | Palència | La més alta de Palència |
| Naranjo de Bulnes o Pic Urriellu | Serralada Cantàbrica (Pics d'Europa) | 2.519 | Astúries |
| Peñalara | Sistema Central (Sierra de Guadarrama) | 2430 | 1112 | Madrid i Segovia |

## Referències

* ↑ Quadre sinòptic dels sistemes muntanyosos espanyols (arxiu en format .xls)
* ↑ Boletín de la Real Sociedad Española de Historia Natural (en castellà). vol.90-91. La Sociedad, 1995, p. 108.
# Lluís Sellabona Comas

Lluís Sellabona Comas (p. dècada del 1950) és un antic pilot d'automobilisme català. Guanyà el primer campionat d'Espanya d'autocròs el 1978 al volant d'un Alpine i participà en la Copa d'Europa de l'especialitat. Poc abans creà l'Escuderia Sellabona Comas, la qual, a més de disputar competicions oficials amb un equip en què destacà Albert Saurí, gestionà el Circuit de les Planes i hi organitzà competicions de motocròs i autocròs fins a mitjan dècada de 1980. Pilots de l'escuderia guanyaren Campionats d'Espanya i de Catalunya d'autocròs els anys 1982, 1983 i 1985.

## Referències

* ↑ «Lluís Sellabona Comas». enciclopedia.cat. GEC - Enciclopèdia de l'esport català. [Consulta: 9 juny 2016].
# Ecnomiohyla tuberculosa

Ecnomiohyla tuberculosa és una espècie de granota que viu al Brasil, Colòmbia, Equador i el Perú.

## Referències

* Coloma, L.A., Ron, S., Azevedo-Ramos, C., Bolívar, W., Castro, F., Rueda, J.V. & Cisneros-Heredia, D. 2004. Ecnomiohyla tuberculosa. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 de gener de 2008.
# Duncan Jones

Duncan Zowie Haywood Jones (Bromley, Londres, Anglaterra, 30 de maig del 1971) és un director, productor i guionista de cinema. Les seves pel·lícules més conegudes i guardonades són Moon (2009) i Codi font (2011), ambdues del gènere de la ciència-ficció. Jones és l'únic fill del cantant David Bowie amb la seva primera esposa, Angela, una exmodel estatunidenca.

## Biografia

Duncan és fill únic del matrimoni de David Bowie (nom real David Robert Jones) i la seva primera esposa Mary Angela Barnett. Va néixer a l'hospital de Beckenham a Kent. El naixement del seu fill va inspirar a Bowie a escriure la cançó "Kook" inclosa en el seu àlbum Hunky Dory. Duncan Jones és mig germà de Alexandria "Lexi" Jones (nascuda en el 2000), del segon matrimoni del seu pare amb la model Iman, i Stacia Larranna Celeste Lipka (nascuda en 1980), de la relació de la seva mare amb el músic Drew Blood. Té una germanastra, Zulekha Haywood (nascuda el 1978), que és filla de la seva madrastra Iman i el seu primer marit el jugador de bàsquet de la NBA Spencer Haywood.
De nen Jones va viure a Berlín, Londres i Vevey, Suïssa on va estudiar el primer i segon grau en la Commonwealth American School. Quan David i Angela es van divorciar al febrer del 1980, David Bowie va rebre la custòdia de Jones quan encara tenia 9 anys (era conegut com a Zowie), i visitava la seva mare durant les vacances. Als 14 anys, va ser matriculat en una prestigiosa escola escocesa, Gordonstoun.
El 1995 es va graduar amb nivell de llicenciat en filosofia a la Universitat de Wooster, on va ser registrat amb el nom de "Duncan Jones".
Va començar estudis de doctorat a la Universitat Vanderbilt a Tennessee però ho va deixar abans d'acabar per reencaminar els seus estudis a l'Escola de Cinema de Londres, on es va graduar com a director.

## Filmografia

| Any | Pel·lícula | Guionista | Director | Productor | Notes |
| 2003 | Whistle | 1 | 1 | 1 | |
| 2009 | Moon | 1 | 1 | | |
| 2011 | Codi font (Source Code) | | 1 | | BAFTA al millor director, guionista o productor britànic novell Nominació − BAFTA a la millor pel·lícula britànica |
| 2016 | Warcraft | 1 | 1 | | |
| 2018 | Mute | 1 | 1 | | |

## Referències

* ↑ Buckley, David. Strange Fascination – David Bowie: The Definitive Story. (edició revisada i actualitzada). Londres: Virgin Publishing, 2005, p. 90. ISBN 0-7535-1002-2. «El 30 de maig del 1971, el fill de Bowie, Duncan Zowie Haywood Jones, nasqué a l'Hospital de Bromley.»
# Casa Berta

La Casa Berta és un edifici del municipi de Figueres (Alt Empordà) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. La casa pertanyia anteriorment a uns teixidors, que se suposa que devien ser els primers amos.

## Descripció

És un edifici situat al centre històric de la ciutat. Es tracta d'un edifici entre mitgeres. La planta baixa presenta tres portals: l'accés a l'edifici i els altres dos com a magatzems, amb altells vidriats. La primera planta presenta balconada correguda sostinguda per mènsules, amb tres finestrals. Trobem una guardapols ornamental damunt les obertures de la planta baixa i el primer pis. Al segon pis hi ha tres balcons sobre mènsules, obertures més petites. Culminant en terrassa i cornisa.

## Referències

* 1 2 «Casa Berta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
# Passeig de Misericòrdia

El Passeig de Misericòrdia és una via urbana de la ciutat de Reus, a la comarca catalana del Baix Camp.
S'inicia a la Plaça de la Pastoreta i arriba a l'Ermita de Misericòrdia, travessant per un pont el barranc de l'Escorial. Té un recorregut d'uns 700 metres. A partir de 1970 es van començar a construir cases d'estadants al llarg del seu recorregut. Hi ha i hi havia hagut alguns masos importants a la vora, com ara el Mas del Vilanova o el Mas de Vilella. Andreu de Bofarull diu que l'antic camí de l'ermita es va convertir en passeig l'any 1797. La urbanització del primer bocí, fins al barranc de l'Escorial es va aprovar el 1884, quan era alcalde Serafí Serra.
L'any 1856, el plànol de la ciutat de Reus mostra el passeig amb dues fileres d'arbres que marcaven l'itinerari des del camí de Misericòrdia fins a l'Ermita. A la mateixa època, dos gravats el presenten amb dos murs de tanca que en marcaven els límits, cosa que encara es veu a la imatge de 1910. L'any 1923 l'arquitecte Pere Caselles va proposar de construir una gran plaça quadrada a l'inici del passeig cap a l'Ermita, que no es va arribar a fer. L'any 1932 l'arquitecte Antoni Sardà va resoldre l'enllaç amb la ciutat a través d'una plaça circular, la plaça de la Pastoreta. El passeig conserva intacte el paviment de sauló original i l'arbrat.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 357. ISBN 8486387655.
* ↑ Sardà Ferran, Jordi (et al.) (eds.). Fets urbans: guia d'arquitectura de Reus 06: camí de Cambrils. Reus: l'Ajuntament; COAC, 2024, p. 13. ISBN 9788409559350.
# Konz

Konz (del lat. Contionacum) és una ciutat de Renània-Palatinat, al sud-oest d'Alemanya, on el riu de Saar desemboca al Mosel·la.
Té una superfície de 44,54 km² i al maig de 2004 estaven censades 17.565 persones.

## Ciutats agermanades

* Brienon (França), des de 1966
* Charny (França), des de 1970
* Koksijde (Bèlgica), des de 1973
* Puck (Polònia), des de 2003

## Enllaços externs

* http://www.konz.de/ – (Pàgina web de la ciutat)
# Konungs skuggsjá

La Konungsskuggsjá (en nòrdic antic 'El mirall del rei'; llatí: Speculum regale, noruec: Kongsspegelen (Nynorsk) o Kongespeilet (Bokmål)) és un text anònim noruec escrit al voltant de 1250, un exemple de la literatura didàctica dels miralls o compendis didàctics. El seu autor justifica el títol en el primer capítol de l'obra. Fou escrit originàriament per a l'educació del rei Magnus Lagabøte, fill d'Håkon Håkonsson, i té la forma de diàleg entre pare i fill. El fill pregunta i el pare li dona consells sobre temes diferents com el comerç, l'hird, el comportament cavalleresc, estratègia i tàctiques. Algunes parts de la Konungsskuggsjá se centren en la relació entre l'Església i l'estat i d'altres es basen en impostos marins i comerç.

## Forma i continguts

Els setanta capítols del text estan formats per un pròleg i dues parts principals, de les quals, la segona es pot subdividir en dues seccions, una de centrada en la cort del rei i una altra, més específica, en la justícia del rei. En el pròleg, el narrador explica què són els mercaders, els cortesans, els clergues i els pagesos, tot i que bàsicament només es dedica a les dues primeres classes. Sembla possible que els dos darrers capítols del conjunt fossin originàriament pensats per al tractament del clergat.

## Enllaços externs

* Edició de 1848 (Google Books).
* PDF de la traducció de Larson a l'anglès (Internet Archive).
* Transcripció de la traducció de Larson.

## Remarques

* ↑ És millor escriure el nom aglutinat, d'acord amb l'ús de l' Ordbog over det norrǀne prosasprog Arxivat 2014-07-27 a Wayback Machine., que li dona entrada sota la variant konungsskuggsjón. L'ortografia islandesa moderna també exigeix d'escriure'l aglutinadament: konungsskuggsjá.
# Wymore

Wymore és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2010 tenia 1.457 habitants. Segons el cens del 2000, Wymore tenia 713 habitatges, i 444 famílies. La densitat de població era de 334,8 habitants per km².

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Fact Sheet- Wymore». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wymore». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Duncan McTier

Duncan McTier (Worcestershire, 1954) és solista contrabaix anglès i professor. És membre de la seqüència de Fibonacci.
Nascut a Worcestershire, Anglaterra, Duncan McTier va estudiar una llicenciatura en matemàtiques a la Universitat de Bristol abans d'incorporar-se a la "BBC Symphony Orchestra" i a l'Orquestra de Cambra dels Països Baixos. McTier va guanyar el concurs internacional de contrabaix a l'Illa de Man el 1982 i des de llavors ha actuat sovint amb moltes orquestres, inclosa l'"Academy of St Martin in the Fields, Royal Scottish National Orchestra, Orchestra de Cambra anglesa, Scottish Chamber Orchestra, BBC Scottish Symphony Orquestra, Concertgebouw Chamber Orchestra, RTVE Symphony Orchestra" i "Orchester de Chambre de Lausanne".
Al novembre de 2014, McTier va rebre una condemna sense presó preventiva després de declarar culpable de dos assalts indecents i un intent d'assalt indecent, durant els anys vuitanta i noranta, a antics estudiants d'entre 17 i 23 anys.
Entre 1996 i 2014 McTier va ser professor de contrabaix a la "Royal Academy of Music" de Londres on entre d'altres alumnes tingué el italià-català James Luigi Testi Pibernat i, actualment és professor a la "Zürcher Hochschule der Künste" de Zuric i a l'Escola Superior de Música Reina Sofía de Madrid, Espanya. El 2019, McTier es va retirar de la "Universitat de les Arts de Zuric" a Zuric.

## Referències

* ↑ https://www.heraldscotland.com/news/12681744.bass-mettle-meadows-chamber-orchestra-greyfriars-church-edinburgh/ Glasgow Herald. 7 March 1994. Consultat 22-2-2015.
* ↑ https://www.escuelasuperiordemusicareinasofia.es/ESMRS_Biografia_popup.aspx?idPersona=1260/Consultat%5BEnllaç+no+actiu%5D 17-7-2009
* ↑ Pidd, Helen (11 de novembre de 2014)/https://www.theguardian.com/uk-news/2014/nov/11/double-bassist-admits-sexual-assaults-students/Consultat 20-2-2015
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-10-19. [Consulta: 2 maig 2022].
* ↑ https://web.archive.org/web/20160304053339/https://www.zhdk.ch/index.php?id=88642/Arxivat de l'original el 4 de març de 2016. Consultat el 16 de maig de 2015.

## Enllaços externs

* Duncan McTier - Lloc web oficial
# Casa Batlle i Planas

La Casa Batlle i Planas és un edifici al municipi de Vilafranca del Penedès protegit com a bé cultural d'interès local. El conjunt respon a les característiques formals de l'eclecticisme. Edifici entre mitgeres i de tres crugies. Consta de planta baixa i dos pisos, amb coberta de teula àrab. Al primer pis hi ha un balcó corregut de ferro fos amb tres portals. El segon presenta una modulació d'obertures d'inspiració gòtica. En destaca la barbacana. És obra de l'arquitecte Santiago Güell i fou construïda el 1908.

## Referències

* 1 2 «Casa Batlle i Planas». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2015].

## Enllaços externs

* Casa Batlle i Planas, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Mona aranya llanosa meridional

La mona aranya llanosa meridional (Brachyteles arachnoides) és un primat atèlid endèmic del Brasil, on viu als estats de Paraná, São Paulo, Rio de Janeiro, Espírito Santo i Minas Gerais. En portuguès se'l coneix com a mono carvoeiro, que significa mico carboner.
És l'espècie més grossa de mico del Nou Món. Els mascles mesuren uns 55–78 cm, sense comptar la cua, que mesura uns 74–80 cm, i pesen uns 9,6–15 kg. Les femelles tenen una longitud de 46–63 m, la cua de 65–74 cm i un pes de 8–11 kg. Tenen la cua completament prènsil.

## Referències

* ↑ APA - Serra do Mar Arxivat 2011-07-06 a Wayback Machine. (portuguès)
* ↑ Parque Estadual da Ilha do Cardoso: modelo de Gestão Ambiental Arxivat 2011-01-07 a Wayback Machine. (portuguès)
* ↑ http://www.arkive.org/southern-muriqui/brachyteles-arachnoides/facts-and-status.html Arxivat 2009-12-24 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.britannica.com/EBchecked/topic/1051848/southern-muriqui
# Corredor de Temminck

El corredor de Temminck (Cursorius temminckii) és una espècie d'ocell de la família dels glareòlids (Glareolidae) que s'estén de manera ampla per les zones de camp obert de l'Àfrica Subsahariana.

## Referències

* ↑ Arxivat 2012-01-20 a Wayback Machine. Arxivat 2012-01-20 a Wayback Machine. Arxivat 2012-01-20 a Wayback Machine. Arxivat 2012-01-20 a Wayback Machine. Arxivat 2012-01-20 a Wayback Machine. Arxivat 2012-01-20 a Wayback Machine. Arxivat 2012-01-20 a Wayback Machine. El corredor de Temminck a Birdguides (anglès) Arxivat 2012-01-20 a Wayback Machine. Rev. 23/09/2011