OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Myjava

* Per a altres significats, vegeu «riu Myjava».
Myjava és una ciutat d'Eslovàquia al marge del riu Myjava. Es troba al nord-oest del país, a prop de la frontera amb Txèquia, a la regió de Trenčín. És capital del districte de Myjava. El 2021 tenia 10.842 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1262. Durant les revolucions de 1848, el primer Consell Nacional Eslovac s'hi va reunir a la ciutat després de l'aixecament eslovac. Avui, la casa al carrer Štúrova on es van trobar és el Museu dels Consells Nacionals, integrat en la xarxa del Museu Nacional Eslovac.

## Persones il·lustres

* Jozef Balej: jugador d'hoquei
* Ján Valach: ciclista

## Ciutats agermanades

* Txèquia Dolní Němčí
* Txèquia Kostelec nad Orlicí
* Noruega Flisa
* Sèrbia Janošik
* Hongria Oroszlány
* Estats Units Little Falls

## Referències

* ↑ «Počet obyvateľov podľa pohlavia - obce [Població per sexe - municipis]» (en eslovac). DATAcube. [Consulta: 5 abril 2022].
* ↑ «Múzeá, pamiatky a zaujímavosti [Museus, monuments i atraccions]» (en eslovac). Ajuntament de Myjava. Arxivat de l'original el 2022-06-16. [Consulta: 5 abril 2022].
* ↑ «Hodnotiaca správa programového rozpočtu mesta Myjava k 31. 12. 2018 [Informe d'avaluació del pressupost del programa de la ciutat de Myjava a 31 de desembre de 2018]» (pdf). Ajuntament de Myjava. Arxivat de l'original el 2019-09-05.
* ↑ «História – Založenie Myjavy a jej rozvoj v 16. a 17. storočí» (en eslovac).
# Narimànovo

Narimànovo (en rus: Нариманово) és un poble de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 123 habitants.

## Referències

* ↑ Карта села Бирючек в Астраханской области
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. 1. Численность и размещение населения Астраханской области». Arxivat de l'original el 2018-08-27. [Consulta: 18 març 2019].
* ↑ Расстояние от Бирючека до Камызяка
# Nekràssovo (Leningrad)

* Per a altres significats, vegeu «Nekràssovo».
Nekràssovo (en rus: Некрасово) és un poble de l'óblast de Leningrad, a Rússia, pertany al districte rural de Boksitogorski. El 2017 tenia vuit habitants.
# Nel nome del padre

Nel nome del padre és una pel·lícula italiana estrenada el 1972, dirigida per Marco Bellocchio. Ha estat seleccionada entre els 100 film italiani da salvare.

## Argument

El guió és una evocació de l'autor i director del film sobre la seva infància i el seu temps d'estudi amb els salesians.
La trama es desenvolupa el 1958 en l'àmbit d'una escola religiosa en ruïnes. El protagonista Angelo, entra en coc amb les normes de l'escola i la disciplina força inflexible imposada pel vicerector. Això ho fa destacar-se com un rebel, per contrast, amb la resta dels seus companys. La ubicació de la pel·lícula, en una època i context determinat per l'ambientació del col·legi, serveixen de marc per construir una dura crítica a l'església.
Una de les escenes més dures de la pel·lícula és quan maten una gallina arrencant-li el cap amb la mà.

## Repartiment

* Yves Beneyton: Angelo
* Aldo Sassi: Franc
* Renato Scarpa: el pare Corazza
* Laura Betti: la mare de Franc
* Piero Vida: Bestias
* Lou Castel: Salvatore
* Marco Romizi: Gamma

## Referències

* ↑ Rete degli Spettatori
* ↑ Nel nome del padre a la Filmoteca de Catalunya

## Enllaços externs

* Nel nome del padre a raiplay.it
# Nekràssovo

«Nekràssovo» té aquests significats:

## Crimea

* Nekràssove (Bilohirsk), localitat de la República Autònoma de Crimea
* Nekràssove (Krasnogvardiske), localitat de la República Autònoma de Crimea

## Rússia

* Nekràssovo (Leningrad), localitat de l'óblast de Leningrad, a Rússia
# Moviment Socialista (Uruguai)

El Moviment Socialista és un partit polític esquerrà de l'Uruguai, el qual va sorgir com una escissió del PSU després de les eleccions generals del 1962. Fou fundat per Emilio Frugoni.

## Enllaços externs

* Moviment Socialista Emilio Frugoni Arxivat 2006-12-08 a Wayback Machine.
# National Investment Bank

National Investment Bank Ghana Limited, generalment conegut com a National Investment Bank, abreujadament NIB, és un banc privat paraestatal de Ghana. És un dels bancs comercials autoritzats pel Bank of Ghana, el regulador bancari nacional.

## Informació general

NIB és un proveïdor de serveis financers de mida mitjana a Ghana. Pel desembre de 2011 el valor total dels actius del banc va ser d'aproximadament US$ 468.500.000 (GHS: 878.900.000 de dòlars), amb un patrimoni net d'aproximadament US $ 47 milions (GHS: 88.100.000).

## Història

El banc va ser establert pwl Govern de Ghana en 1963, com a banc de desenvolupament nacional. Més tard, el banc va obtenir una llicència de banca comercial pel Bank of Ghana, el regulador bancari nacional.

## Propietat

El propietari del 100% de les accions del National Investment Bank és el Govern de Ghana.

## Lideratge

Togbe Afede XIV és el president del Consell d'Administració; Ernest Mawuli Agbesi és el director general.

## Xarxa d'oficines

Pel març de 2011 el banc tenia una xarxa de 29 filials.

## Vegeu també

* Llista de bancs de São Tomé i Príncipe
* Economia de Ghana

## Referències

* ↑ List of Licensed Commercial Banks In Ghana
* ↑ December 2011 Financial Data
* ↑ «Branches of National Investment Bank». Arxivat de l'original el 2010-07-25. [Consulta: 20 abril 2016].

## Enllaços externs

* Web del National Investment Bank Arxivat 2011-04-20 a Wayback Machine.
* Web del Bank of Ghana
# Butlletí de la Institució Catalana d'Història Natural

Butlletí de la Institució Catalana d'Història Natural és la publicació oficial de la Institució Catalana d'Història Natural, i en surt un número cada any. Fou publicada per primer cop el gener del 1901 fins al 1936. No es va poder publicar des de l'inici de la Guerra Civil fins al 1949, quan va sortir el volum 37; tot commemorant el cinquantenari de l'entitat. Durant la repressió franquista no es va poder publicar. Molts col·laboradors eminents van partir a l'exili, van ser destituïts o morir en el conflicte. També, el règim va desposseir la Institució del seu fons biliogràfic i editorial.
La publicació va reprendre poc abans la mort del dictador, quan el 1974 se'n va reprendre la publicació, d'aleshores ençà ininterrompuda fins a l'actualitat.
A les seves pàgines han aparegut nombrosos treballs originals, dedicats a les diferents branques de les ciències naturals.

## Referències

* 1 2 Folch i Guillèn, Ramon «A propòsit de la represa del Butlletí de la Institucio Catalana d'Historia Natural» (pdf). Butlleti de la Institucio Catalana d'Historia Natural, 1974, pàg. 3-14.
* ↑ «Butlletí de la Institució Catalana d'Història Natural». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Folch i Guillèn, 1974, p. 9-10.
* ↑ «Butlletí de la Institució Catalana d’Història Natural». Revistes Catalanes amb Accés Obert. [Consulta: 24 juny 2022].

## Enllaços externs

* «Butlletí de la Institució Catalana d'Història Natural». RACO Revistes Catalanes amb Accés Obert.
# Tank

* Aquest article tracta sobre el grup de heavy metal. Per a l'article del vehicle militar, vegeu «Tanc».
Tank és un grup britànic de Heavy metal, creat el 1980 per Algy Ward, un ex-membre de The Damned. Es considera que forma part del moviment de la New Wave of British Heavy Metal. El seu àlbum de debut va ser ben rebut tant pels fans punks com els del metal, i per molts crítics és considerat un dels millors discos del moviment.
El 20 de desembre del 2008, es va anunciar una nova formació pel grup en el seu lloc web. Els guitarristes Mick Tucker ai Chris Evans es van reunir amb el bateria Mark Brabbs i l'antic baixista de Bruce Dickinson, en Chris Dale.
El cantant i baixista de renom, en Algy Ward (The Damned, The Saints) va ser substituït per l'ex-cantant de Rainbow, Doogie White. Però en Ward té els drets legals de TANK, ja que serveix com a escriptor de lletres per cançons.
Ara està treballant pel que serà el proper àlbum de TANK, STURMPANZER, pensat per ser publicat a mitjan 2009. Les versions de prova de les cançons del nou àlbum poden ser escoltades a partir de la pàgina de MySpace de l'Algy i també a: ReverbNation.

## Discografia
### Àlbums

* Filth Hounds of Hades (Kamaflage 1982) - UK Number 33
* Power of the Hunter (Kamaflage 1982)
* This Means War (Music For Nations 1983)
* Honour and Blood (Music For Nations 1984)
* Tank (GWR 1987)
* Still At War (Zoom Club 2002)
* War Machine (Tucker/Evans, 2010)
* War Nation (Tucker/Evans, 2012)
* Breath of the Pit (Algy Ward, 2013)

### Singles

* "Don't Walk Away" (Kamaflage 1981)
* "Stormtrooper" (Kamaflage 1982)
* "Turn Your Head Around" (Kamaflage 1982)
* "Crazy Horses" (Kamaflage 1982)
* "Echos of a Distant Battle" (Music For Nations 1983)

### Compilació / àlbums en directe

* Armour Plated (Rawpower 1985)
* The Return of the Filth Hounds Live (Rising Sun 1998)
* War of Attrition (live '81) (Zoom Club 2001)
* The Filth Hounds of Hades - Dogs of War 1981-2002 (Metal-Mind 2007)

## Referències

* ↑ «Tank - Filth Hounds of Hades - Reviews - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives». [Consulta: 30 desembre 2017].
* ↑ Allmusic critic Eduardo Rivadavia; va descriure "Tank's best album ever, and qualifying it as an essential item in the record collection of any serious '80s metal fan."
* ↑ «Notícies». Arxivat de l'original el 2009-04-13. [Consulta: 24 març 2009].
* ↑ Roberts, David. British Hit Singles & Albums. 19th. London: Guinness World Records Limited, 2006, p. 549. ISBN 1-904994-10-5.

## Vegeu també

* New Wave of British Heavy Metal

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de TANK Arxivat 2012-07-12 a Wayback Machine.
* Lloc web oficial d'ALGY WARD
* Discografia a NWOBHM.info Arxivat 2007-12-18 a Wayback Machine.
Viccionari
# Artaxes II d'Armènia

Artaxes II o Artaxias I (en armeni Արտաշես Երկրորդ) va ser rei d'Armènia del 33 aC fins al 20 aC.
Era fill d'Artavasdes III. L'any 33 aC els nobles armenis es van revoltar contra el rei Alexandre Heli, fill de Marc Antoni i la reina egipcia Cleòpatra, imposat al tron pel seu pare uns mesos abans. El romans van aplanar la rebel·lió amb ajut del rei d'Atropatene Artavasdes I, enemic del seu pare i que ambicionava el territori, i Artaxes II es va haver de refugiar a territori part.
Però al cap de poc Marc Antoni va haver de cridar a les tropes d'Armènia per fer front a Octavi, i el rei part Fraates IV va derrotar el rei d'Atropatene l'any 32 aC. Amb l'ajut del sobirà part, Artaxes II va recuperar el tron armeni el mateix any 32 aC i a més va rebre el regne d'Atropatene del seu aliat i protector l'any 30 aC.
Després de l'any 30 aC, coneguda la mort del seu pare l'anric rei Artavasdes III, va voler venjança i va ordenar massacrar a tots els romans trobats a territori armeni. Va passar un temps en què les guerres civils de l'Imperi Romà van permetre a Artaxes mantenir-se al poder, però el 20 aC, assentat el poder d'Octavi August, va enviar a Armènia al seu gendre Tiberi. Els parts es van retirar. Abans d'arribar ja el partit proromà d'Armènia va assassinar al rei i va posar al tron al seu germà petit Tigranes III, llavors sota custòdia de Roma a Alexandria com a hostatge, El mateix Tiberi, sota les ordres d'Octavi, amb un petit exèrcit va anar a deposar Artaxes II, però quan va arribar ja havia estat assassinat per alguns dels seus parents. El mateix Tiberi va coronar a Tigranes III sense obrir cap investigació.

## Referències

* ↑ Cassi Dió. Historia romana (Ῥωμαικὴ ἱστορία), XLIX, 39,6. 40,1
* ↑ Res Gestae Divi Augusti. 27
* ↑ Tàcit. Annals, II, 3
* ↑ Daryaee, Touraj (ed.). Oxford handbook of Iranian history. Nova York: Oxford University Press, 2012, p. 173. ISBN 9780199390427.

## Bibliografia

* René Grousset, Histoire de l'Arménie des origines à 1071, Paris, Payot, 1947
# Serrat del Villaró

El Serrat del Villaró dit també el Serrat de Villaró o Serrat d'Anseresa) és una muntanya de 674,2 metres que es troba al municipi d'Olius, a la comarca del Solsonès.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Aquesta és la forma amb què apareix al mapa de l'ICC escales 1:50.000, 1:10.000 i 1:5.000
* ↑ Aquesta és la forma amb què apareix al mapa de l'ICC escala 1:25.000
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sensibilitat (biologia)

La sensibilitat és la facultat d'un ésser viu de percebre estímuls externs i interns mitjançant els sentits. En fisiologia, és la funció del sistema nerviós que permet detectar mitjançant els òrgans sensorials les variacions físiques o químiques que procedeixen de l'interior de l'individu o del seu entorn. Fenòmens possibles gràcies a la transducció sensorial, procés que ocorre en les cèl·lules receptores.
Els sentits informen de l'estat de les coses que rodegen l'individu, i cadascun és selectiu respecte a la classe d'informació que proporciona: l'ull, la pell i l'orella ofereixen informació temporal i espacial en les seves tres dimensions; l'olfacte i el gust, per contra, són sentits químics que proporcionen informació sobre la composició de la matèria volàtil o soluble. El tacte és el més generalitzat i comprèn: la sensibilitat cutània (sensibilitat al dolor, la pressió o la temperatura), la cinestèsia (sensibilitat que s'origina en músculs, articulacions o tendons, informa sobre el moviment del cos), orgànica (sensibilitat en els òrgans interns) i laberíntica (la relacionada amb l'equilibri).
Les nombroses modalitats de la sensibilitat es divideixen en:
* Extereoceptiva o superficial (recull les sensacions externes)
* Interoceptiva (recull les sensacions dels òrgans interns)
* Propioceptiva (informa sobre els membres, actituds i moviments corporals)
Les impressions i estímuls percebuts poden tenir diverses dimensions: de qualitat, intensitat, extensió i duració. Durant els tres primers mesos de vida predomina en el nadó la sensibilitat interoceptiva, al sentir gana i set. A partir del quart mes comença a distingir les sensacions corporals de les que provenen de l'exterior, iniciant-se d'aquesta manera la presa de consciència de la seva pròpia individualitat.
# Athlitiki Enosis Lemesou

L'Athlitiki Enosis Lemesou, conegut com a AEL Limassol, (en grec modern Αθλητική Ένωσις Λεμεσού - ΑΕΛ, en català Unió Atlètica de Limassol) és un club de futbol xipriota de la ciutat de Limassol.
A més del futbol té seccions de basquetbol, voleibol, handbol, bowling i ciclisme.

## Història

L'AEL FC es fundà el 1930 i fou membre fundador de l'Associació Xipriota de Futbol. El club participà sempre a primera divisió excepte la temporada 1996-97.

## Estadi

L'AEL FC juga els seus partits a l'estadi Tsirion, també conegut com a Estadi Olympia (G.S.O). El comparteix amb l'Apollon Limassol i l'Aris Limassol. L'estadi fou construït el 1975 i porta el nom del filantrop Petros Tsiros.

## Palmarès

* Lliga xipriota de futbol (5): 1941, 1953, 1955, 1956, 1968
* Copa xipriota de futbol (6): 1939, 1940, 1948, 1985, 1987, 1989
* Supercopa xipriota de futbol (3): 1953, 1968, 1985
* Copa K.A. Severi Cup (3): 1953, 1955, 1956

## Secció de basquetbol

L'equip masculí es creà el 1966 i actualment s'anomena Proteas EKA AEL. Juga al pavelló Melford Arena. L'equip femení s'anomena KV Imperial AEL.

### Palmarès

* Lliga xipriota masculina (13): 1974, 1978, 1980, 1982, 1983, 1985, 1987, 1988, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007
* Copa xipriota masculina (8): 1978, 1980, 1981, 1982, 1983, 1985, 2004, 2008
* Supercopa xipriota masculina (7): 1985, 1988, 2003, 2005, 2006, 2007, 2008
* Lliga xipriota femenina (6): 1993, 1997, 1998, 2003, 2006, 2007, 2008
* Copa xipriota femenina (6): 1993, 1995, 1996, 1997, 1998, 2006, 2008
* Supercopa xipriota femenina (3): 1998, 2006, 2007

## Secció de voleibol

L'equip femení es creà el 1976 i s'anomena Tranbunker Danoi AEL. Juga al pavelló Nicos Solomonidis. Fou membre fundador de la Federació de Voleibol de Xipre.

### Palmarès

* Lliga xipriota femenina (27): 1977, 1978, 1979, 1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989, 1990, 1991, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2005, 2006
* Copa xipriota femenina (27): 1978, 1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989, 1990, 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2005, 2006
* Supercopa xipriota femenina (10): 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2004, 2005, 2006, 2007

## Secció de bowling

Secció fundada el 1999 i membre de la Federació del Districte de Limassol. Juga al Galaktika Bowling Center.

### Palmarès

* Campionat de Limassol (2): 2006, 2008
* Copa de Limassol (5): 2003, 2004, 2005, 2007, 2008

## Secció de ciclisme

La secció de ciclisme es fundà el 2001 i és membre de la Federació del Districte de Limassol.

## Seccions desaparegudes

Altres seccions actualment desaparegudes foren:
* Hoquei sobre herba
* Handbol
* Voleibol masculí
* Waterpolo

## Referències

* ↑ «Club Història». [Consulta: 26 maig 2008].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2021-11-06 a Wayback Machine.
* Web oficial EKA AEL Arxivat 2019-07-07 a Wayback Machine.
* Web SY.F.AEL
* Web no oficial Arxivat 2016-12-03 a Wayback Machine.
* Web no oficial Arxivat 2020-02-03 a Wayback Machine.
# Sintagma adverbial

Un sintagma adverbial és un sintagma el nucli del qual és un adverbi o una locució adverbial; per exemple: tard, molt ràpidament, en absolut. Acostuma a realitzar la funció de complement circumstancial. L'adverbi que fa de nucli pot estar modificat per un altre adverbi (quasi d'amagat) o bé portar un complement, usualment en forma de sintagma preposicional.
# Sintana

Sintana és un cràter sobre la superfície del planeta nan Ceres, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -44.63 ° de latitud nord i 51.54 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 58 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el tres de juliol del 2015 i fa referència a Sintana, divinitat de la mitologia colombiana que genera sòl fèrtil per a la sembra.

## Referències

* ↑ "Sintana". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Leach, Marjorie. ABC-CLIO. Guide to the Gods, 1992.
# Setge d'Albarrasí (1284)

El Setge d'Albarrasí fou una campanya de Pere el Gran el 1284, que va culminar amb la incorporació de la Senyoria d'Albarrasí al Regne d'Aragó.

## Antecedents

Albarrasí era un senyoriu d'arrels musulmanes que formava part del Regne musulmà de València, quan un noble navarrès, del llinatge Azagra, va ajudar militarment el sobirà valencià. Com a pagament, el rei li atorgà el senyoriu d'Albarrasí, i el va repoblar amb navarresos. La conquesta de València per Jaume el Conqueridor deixà el territori en un buit legal, que els senyors aprofitaren proclamant una mena d'independència.
A la mort de Fernando de la Cerda, el fill gran d'Alfons X el Savi, confrontats els partidaris de Sanç i Alfons de la Cerda, el senyor d'Albarrasí, Joan I Nunyez de Lara, va donar suport a Alfons amb el suport del Regne de Navarra i el Regne de França, i pel tractat d'Ágreda de 1281, Sanç cedí a Pere el Gran la sobirania sobre la Senyoria d'Albarrasí, un cop aquesta fos conquerida per Castella o Aragó.
A la tornada del desafiament de Bordeus Joan Nunyez de Lara va posar un parany a Pere el Gran per fer-lo presoner per lliurar-lo al rei de França i també atacar l'Aragó. El juny de 1283, Pere el Gran, que es trobava a Tarassona emprengué una acció militar a Navarra i Treviño com a resposta de l'atac navarrès a Aragó en el qual es van conquerir i cremar diverses viles, entre elles el Castell d'Ull.

## La Batalla

L'hivern de 1284 mentre Joan I Nunyez de Lara es trobava a Treviño cercant reforços navarresos per defensar-se dels aragonesos, que l'havien declarat la guerra arran de la seva traïció l'any anterior, és assetjada per Pere el Gran la vila d'Albarrasí, que havia quedat ben defensada amb 200 cavallers.
De l'abril al setembre de 1284, els assetjants van construir un poblat en l'actual carrer de los Palacios perquè els seus soldats estiguessin a cobert i més còmodes que en tendes o cabanes en vistes a passar allí l'hivern, però no calgué doncs Joan Nunyez de Lara, es va rendir i exiliar a França.

## Conseqüències

Tot i els intents del seu fill Joan, la Senyoria d'Albarrasí va passar a formar part del Regne d'Aragó.

## Referències

* ↑ (castellà) Carlos Ayala Martínez, Paces castellano-aragonesas de Campillo-Agreda (1281) Arxivat 2016-03-27 a Wayback Machine.
* 1 2 (castellà) José Luis Castán Esteban, Història de la Senyoria d'Albarrassí Arxivat 2011-09-06 a Wayback Machine.
# Serekunda

Serekunda (també anomenada Serrekunda) és la primera ciutat de Gàmbia, situada a la regió de Kanifing, a pocs quilòmetres al sud de Banjul. Té 218.790 habitants (2005) i és el centre econòmic del país. Està comunicada amb la capital per carretera i també té bona comunicació amb l'àrea costanera, on es concentren els hotels per a turistes.
Hi ha un important mercat que concentra el comerç de tota la regió costanera, però la ciutat no disposa de llocs destacats. Prop de Serekunda es troba el parc natural d'Abuko, amb molta vegetació autòctona i alguns animals (mones, antílops, guineus...).
Va sorgir al segle xx de la unió de quatre pobles i rep el nom dels serer.
# Serena

«Serena o la Serena» té aquests significats:
* Toponímia:
** La Serena (Badajoz), comarca d'Extremadura a l'est de la província de Badajoz
** La Serena (Xile), ciutat, comuna i capital de la regió xilena de Coquimbo, a Xile
** Bony de Serena, muntanya del municipi de les Valls de Valira a la comarca de l'Alt Urgell
** Punta de la Serena, muntanya del municipi d'Horta de Sant Joan a la comarca de la Terra Alta
* Biografies:
** Aldo Serena (Montebelluna, 1960), futbolista italià que jugava de davanter
** Flàvia Serena (365 – ca. 408), dama romana, neboda de l'emperador Teodosi I el Gran
** Marc Serena (Manresa, 1983), blogger i escriptor
** Michele Serena (Venècia, 1970), futbolista i entrenador italià
** Walter Serena (San Zeno Naviglio, 1928 - Brèscia, 2011), ciclista italià
* Miscel·lània:
** Formatge de La Serena, formatge de pasta entre tova i semidura elaborat amb llet crua d'ovella
** Llegenda de la Serena, llegenda de la Terra Alta
* Música
** La Serena, òpera de James Lyon (c. anglès)
Viccionari
# Asociación Civil Minervén Bolívar Fútbol Club

L'Asociación Civil Minervén Bolívar Fútbol Club és un club de futbol veneçolà de la ciutat del Callao.

## Història

El club va ser fundat el 15 de gener e 1985 com a Club Minervén a Puerto Ordaz. El 2004 fou reemplaçat pel Club Deportivo Iberoamericano. El 27 de juliol de 2007 aquest canvià el seu nom, adoptant de nou el d'Asociación Civil Minervén Bolívar Fútbol Club.

## Palmarès

* Lliga veneçolana de futbol:
** 1995-96

## Referències

* ↑ «Venezuela - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 20 juny 2011].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2007-10-06 a Wayback Machine.
* Web de seguidors
# Asociación Civil Mineros de Guayana

L'Asociación Civil Mineros de Guayana és un club de futbol veneçolà de la ciutat de Puerto Ordaz.

## Història

El club va ser fundat al Colegio Loyola Gumilla de Puerto Ordaz l'11 de novembre de 1981 amb el nom de Club Deportivo Mineros de Guayana. El 20 de novembre del mateix any se'n signà l'acta de constitució.

## Palmarès

* Lliga veneçolana de futbol
** Era Professional: 1989
* Segona divisió veneçolana de futbol:
** 1982
* Copa veneçolana de futbol:
** 1984

## Futbolistes destacats

* Daniel Arismendi
* Josimar
* Giancarlo Maldonado
* Stalin Rivas

## Referències

* ↑ «Venezuela - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 20 juny 2011].
* ↑ «Venezuela - List of Cup Winners and Runners Up». rsssf.com. [Consulta: 9 febrer 2018].