OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Instantó

L'instantó és un tipus de pseudopartícula desenvolupat en el camp de la física teòrica i la física matemàtica, que és inherent a l'espaitemps de Minkowski. Els instantons són solucions topològicament no trivials de la teoria gauge; un instantó és una solució exacta i molt especial de les equacions de camp d'una teoria física, caracteritzada perquè s'obté modificant les equacions passant a temps imaginari.
Està molt relacionat amb el solitó, ja que sovint s'empren les mateixes tècniques per a trobar solucions exactes de tipus instantònic i solitònic. A diferència del solitó, que de vegades pot ser observat a la natura (per exemple, ones superficials en canalitzacions de poca fondària), no és possible observar un instantó a escala macroscòpica.
En el model estàndard de física de partícules, hi ha dos tipus d'objectes de tipus instantóː l'esfaleró de la teoria electrofeble (EW), i l'instantó de la cromodinàmica quàntica (̈QCD). L'esfaleró EW es desintegra isotròpicament en 12 fermions (7 quarks, 3 leptons), si és molt pesant pot produir també potencialment un gran nombre de bosons (fotons, Z, W, Higgs), violant nombre bariònic i del nombre leptònic, mentre que l'instantó de la QCD es desintegra isotròpicament en 2N$_f$ parells de fermions (N$_f$ = 3, 4, 5, 6 és el nombre de quarks cinemàticament accessibles) de quiralitats diferents més un nombre gran de gluons.

## Vegeu també

* Esfaleró
* Instantó gravitatori

## Referències

* ↑ Papaefstathiou, Andreas; Plätzer, Simon; Sakurai, Kazuki «On the phenomenology of sphaleron-induced processes at the LHC and beyond». Journal of High Energy Physics, 2019, 12, 01-12-2019, pàg. 17. DOI: 10.1007/JHEP12(2019)017. ISSN: 1029-8479.
* ↑ Amoroso, Simone; Kar, Deepak; Schott, Matthias «How to discover QCD Instantons at the LHC». arXiv:2012.09120 [hep-ph], 16-12-2020.
# Llengües papel

Les llengües papel són un grup de llengües africanes, integrades en el grup de llengües atlàntiques que formen part de la família de llengües nigerocongoleses, i que es parlen a l'àrea de Casamance (Senegal), Guinea Bissau i Gàmbia. Comprèn les llengües mankanya, mandjak i papel i són un grup de controvèrsia de les llengües bak.

## Referències

* ↑ Manjaku-Papel a glottolog
# Claude Hardy

Claude Hardy (Le Mans, c. 1598 - París, 5 d'abril de 1678) va ser un advocat, filòleg i matemàtic francès.

## Vida i obra

Molt poques dades es tenen amb certesa de la seva vida, fins i tot la seva data de naixement es qüestionada, ja que alguns autor sla posen el 1604 o el 1605. Si se sap que va ser un nen prodigi en el coneixement d'idiomes i que, ja als nou anys, havia traduït una obra d'Erasme del seu llatí original al francès. També se sap que a partir de 1625 va exercir d'advocat a París. A partir de la mort de Descartes, el 1650, desapareix tota informació sobe ell.
El 1625 va publicar una traducció de Dades d'Euclides, amb el comentari introductori de Marí de Neàpolis, que va tenir una notable repercussió.
Gràcies als seus vincles amb Claude Mydorge va entrar en contacte amb Descartes amb qui va estar sempre molt lligat, i a qui va proposar la publicació d'un diccionari multi-llenguatges.

## Referències

* ↑ Lluch i Sanz Tejada, 2021, p. 92.
* ↑ Maronne, 2023, p. 237.
* ↑ Briquel-Chatonnet, 1986, p. 121.
* ↑ Sullivan, 1980, p. 214-215.

## Bibliografia

* Briquel-Chatonnet, Françoise «Un ex-libris autographe du savant orientaliste Claude Hardy» (en francès). Scriptorium, Vol. 40, Num. 1, 1986, pàg. 120-122. ISSN: 0036-9772.
* Lluch, Gemma; Sanz Tejada, Aránzazu. Analizar relato #LIJ (en castellà). Ediciones de la Universidad de Castilla-La Mancha, 2021. ISBN 978-84-9044-471-9.
* Maronne, Sébastien «Dettonville et les données» (en francès). Revue d'Histoire des Sciences, Vol. 76, Num. 2, 2023, pàg. 225-266. ISSN: 0151-4105.
* Sullivan, John J. «Noam Chomski and Cartesian Linguistics». A: Robert W. Rieber (ed.). Psychology of Language and Thought (en anglès). Plenum Press, 1980, p. 197-225. ISBN 978-1-4684-3646-4.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Claude Hardy» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Busard, H.L.L. «Hardy, Claude» (en anglès). Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 1r setembre 2024].
* Westfall, Richard S. «Hardy, Claude» (en anglès). The Galileo Project, 1995. [Consulta: 1r setembre 2024].
# Vance Joy

James Keogh (Melbourne, 1 de desembre de 1987), més conegut com a Vance Joy, és un cantant i compositor australià. El seu èxit més conegut és «Riptide», que va ser molt popular als anys 2013 i 2014 als països anglòfons.

## Trajectòria

Joy va començar a tocar el piano quan era petit. Va estudiar a l'escola St Kevin's College a Melbourne, on va fer classes amb el músic Chet Faker. Als 14 anys va començar a tocar la guitarra i a cantar. El 2009 va començar a escriure les seves pròpies cançons. Va rebre influències musicals del seu pare, el qual acostumava a escoltar la música The Whitlams, The Pogues, The Police i Paul Kelly. Actualment, admira al vocalista de la coneguda banda The Killers, Brandon Flowers. És llicenciat en Arts i Dret a la Universitat de Monash.
El 21 gener del 2013 Vance Joy va llançar el senzill «From Afar». El 22 març 2013 Va llançar el seu primer EP, God Loves You When You're Dancing. El senzill «Riptide» es va convertir en un èxit a la ràdio comercial d'Austràlia, aconseguint el número 6 eals ARIA Singles Chart. La cançó també va aparèixer en una campanya de publicitat en televisió de GoPro als Estats Units d'Amèrica. Parlant en una entrevista amb Soundcheck el gener de 2014, James va afirma: «Crec que sempre hi ha una mica de varietat en la meva composició de cançons, així que probablement l'EP és un bon reflex del que la resta de l'àlbum serà. Són totes cançons diferents, suposo, però totes lligades». El nom Vance Joy prové de la fusió de dos dels cognoms dels membres de la banda de punk rock Maryland i Moss Icon.
El 2014 va llançar el seu primer àlbum titulat Dream Your Life Away, el qual va estar a la posició número 1 del llistat d'àlbums d'Austràlia, i, en les 20 primeres posicions de la llista d'àlbums britànica i a la Billboard 200 dels Estats Units respectivament. El 2015, el cantant australià va guanyar el premi a millor artista masculí als ARIA Music Awards. Vance Joy ha signat un contracte de cinc àlbums amb Atlantic Records.
El 2022, després de viure uns mesos a Barcelona amb la seva parella, va incloure a cançó «Catalonia» en l'àlbum In Our Own Sweet Time.

## Referències

* ↑ Vance, Joy «Artist to watch». .
* ↑ Adams, Cameron «Singer-songwriter Vance Joy signs breakthrough US album deal with Atlantic Records». News.com.au, 01-05-2013 [Consulta: 19 agost 2013]. Arxivat 22 August 2013$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-08-22. [Consulta: 19 juny 2014].
* ↑ «[VÍDEO El famós músic australià Vance Joy dedica una cançó a Catalunya]». Vilaweb, 15-06-2022. [Consulta: 16 juny 2022].
# Proechimys poliopus

Proechimys poliopus és una espècie de mamífer rosegador de la família de les rates espinoses. Viu a Colòmbia i Veneçuela, a una altitud d'entre 0 i 800 msnm. El seu hàbitat natural són els boscos primaris, secundaris i de galeria. El seu entorn natural està molt degradat i se n'ha convertit gran part per a usos ramaders i agrícoles.

## Referències

* ↑ Aguilera, M.; Ochoa, J. Proechimys poliopus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 16 juliol 2015.
# Ictalurus lupus

Ictalurus lupus és una espècie de peix de la família dels ictalúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 48 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba als Estats Units (Nou Mèxic i Texas) i nord-est de Mèxic.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Burgess, W.E. 1989. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Estats Units). 784 pàg.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Augieras

Augieras (en francès Augères) és una localitat i comuna de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. La seva població al cens de 1999 era de 146 habitants. Està integrada a la Communauté de communes de Bénévent-Grand-Bourg.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 254 | 187 | 178 | 146 | 146 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Pierre Caillaud | PS |
| 2008- | Michel Gasnet | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2013-01-07 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Diproctacanthus xanthurus

Diproctacanthus xanthurus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines, Palau, Indonèsia, Nova Guinea i la Gran Barrera de Corall.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bleeker, P. 1856. Beschrijvingen van nieuwe of weinig bekende vischsoorten van Manado en Makassar, grootendeels verzameld op eene reis naar den Molukschen Archipel in het gevolg van den Gouverneur Generaal Duymaer van Twist. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 1: 1-80.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Vulture

La Vulture (italià: Il Vulture), també coneguda com a Vulture-Melfese o Vulture-Alto Bradano és una regió històrica i geogràfica en la part nord de la província de Potenza, en la regió italiana de la Basilicata.
# Pinastre

El pinastre (Pinus pinaster) és una espècie de conífera de la família Pinaceae present als Països Catalans. Té una pinyes molt grosses de fins 20 cm de longitud. És propi de l'Europa sud-occidental, on és extensament plantat a la costa atlàntica.

## Noms comuns

Pinus pinaster rep diversos noms comuns en català, alguns compartits per altres espècies de pins: pinastre, pi de fulla, pi marítim, pi redó, pi bord, pi de fulla llarga, pi gallec, pi marí, pi melis, pinassa, pi rodeno, pi rodesno.

## Morfologia

Els arbres madurs poden arribar a atènyer els 30 metres d'alçada. El tronc és llarg, fort i força recte, amb una capçada densa, en forma cònica. Té l'escorça rogenca i profundament clivellada, formant plaques gruixudes.
Presenta unes fulles molt llargues, les més llargues de tots els pins europeus, de 10 a 20 cm, rígides i punxants. Les fulles surten de dos en dos.
Floreix d'abril a maig i les flors masculines i femenines neixen al mateix arbre. Les pinyes del pinastre són còniques i força llargues. Poden assolir els 22 cm de llargada. Generalment, es troben en grups de 2 a 3 al voltant de la branca. Les esquames piramidals de les pinyes estan força sortides. El cicle de maduració del fruit és força llarg, i triguen uns quants anys abans d'obrir-se i alliberar els petits pinyons alats, que cauran al terra del bosc. Aquests són molt energètics, i són l'aliment de molts animals del bosc, sobretot dels esquirols.
* Pinya
* Fulles
* Escorça

## Distribució

És propi de l'Europa sud-occidental, on és extensament plantat a la costa atlàntica. Viu a la terra baixa, especialment en sòls granítics o esquistosos no gaire secs (Galícia). Al litoral sovint és plantat per a fixació de dunes.
Als Països Catalans és escàs, i només forma boscs de consideració a les comarques nord-orientals de Catalunya com la Costa Brava i la Selva, entre els 0 i els 1.200 metres d'altitud. També es troba a algunes muntanyes del País Valencià.
A Catalunya representa l'onzena espècie pel nombre d'hectàrees (14.000) i la catorzena pel que fa al nombre de peus (12,5 milions). És característica de les comarques gironines, on se'n concentren al voltant de les tres quartes parts, sobretot a la Selva, on hi ha més del 41% del total.

## Usos

La seva resina s'utilitza per fer trementina.

## Referències

* ↑ «Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana | TERMCAT». [Consulta: 28 maig 2023].
* ↑ Pascual, Ramon. Guia dels arbres dels Països Catalans. Barcelona: Pòrtic Natura, 1994, p. 62-63. ISBN 84-7306-390-2.
* ↑ https://dlc.iec.cat/Results?EntradaText=pinassa&operEntrada=0
* ↑ «Diccionari català-valencià-balear». [Consulta: 16 març 2016].
* ↑ «Pinus pinaster Aiton». [Consulta: 2 abril 2021].
* ↑ «pi». Diccionari de l'Institut d'Estudis Catalans. Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «FloraCatalana.net». Arxivat de l'original el 2016-03-06. [Consulta: 26 gener 2016].
* ↑ «Banc de dades de biodiversitat de Catalunya». [Consulta: 26 gener 2016].
* ↑ Comellas, Jordi «L'IFEC, una fotografia dels boscos». presència, Del 14 al 20 abril 2006, pàg. 4-5.
# Chilcuautla

Chilcuautla és un municipi de l'estat d'Hidalgo. Chilcuautla és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part sud-occidental de l'estat d'Hidalgo. Limita al nord amb el municipi de Francisco I. Madero, al sud amb Progreso de Obregón, l'oest amb Ixmiquilpan i a l'est amb Santiago de Anaya i Actopan).

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Chilcuauhtla Arxivat 2018-08-31 a Wayback Machine. (castellà)

## Vegeu també

* Municipis d'Hidalgo
# Vanarsita

La vanarsita és un mineral de la classe dels òxids.

## Característiques

La vanarsita és un òxid de fórmula química NaCa₁₂(As$^{3+}$V$^{5+}$$_{8.5}$V$^{4+}$$_{3.5}$As$^{5+}$₆O$_{51}$)₂·78H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2013, i la primera publicació data del 2016. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Els exemplars que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben dipositades a les col·leccions mineralògiques del museu d'història natural del Comtat de Los Angeles, a Califòrnia, amb els números de catàleg 64149 i 64150.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Packrat, situada al districte de Gateway dins el comtat de Mesa, a l'estat estatunidenc a Colorado. Es tracta de l'únic indret on ha estat descrita aquesta espècie mineral a tot el planeta.

## Referències

* ↑ «Vanarsite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 setembre 2018].
# Proechimys quadruplicatus

Proechimys quadruplicatus és una espècie de mamífer rosegador de la família de les rates espinoses. Viu a les planes del Brasil, Colòmbia, l'Equador, el Perú i Veneçuela. El seu hàbitat natural són els boscos primaris, secundaris i de galeria. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Ochoa, J.; Aguillera, M. Proechimys quadruplicatus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 16 juliol 2015.
# Ictalurus australis

Ictalurus australis és una espècie de peix de la família dels ictalúrids i de l'ordre dels siluriformes. Va ser descrit per l'ictiòleg Seth Eugene Meek el 1904.

## Distribució geogràfica

Es troba a Mèxic.

## Referències

* ↑ Jelks, Howard L.; Walsh, Stephen J.; Burkhead, Noel M.; Contreras‐Balderas, Salvador; Diaz‐Pardo, Edmundo «Conservation Status of Imperiled North American Freshwater and Diadromous Fishes» (en anglès). Fisheries, 33, 8, 01-08-2008, pàg. 372–407. DOI: 10.1577/1548-8446-33.8.372. ISSN: 0363-2415.
* ↑ Meek, Seth E. The fresh-water fishes of Mexico north of the isthmus of Tehuantepec (en anglès). volum 5, 1904.
* ↑ Palomares, Maria Lourdes D.. «Ictalurus australis (Meek, 1904) Pánuco catfish» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
# Bab Truyol Clar

Bab Truyol Clar (Ciutat de Mallorca, c. segle XX - c. segle XX) fou una fotògrafa i empresària mallorquina.
Era filla del fotògraf, empresari i realitzador de cinema pels anys 1900 Josep Truyol i Otero i de Catalina Clar. Des de ben petita va viure molt de prop el món de les càmeres de fotografia del seu pare i ella tota sola o amb els seus germans posaven per al seu pare en estampes familiars. Bab Truyol va estar molt interessada per la imatge i també ella desenvolupà una tasca amb càmeres fotogràfiques. Li agradava sortir d'excursió i plasmar en imatges allò que veia i així anava escrivint la seva pròpia historia i la del seu entorn. Del seu pare va heretar a part de la passió per la fotografia, la tasca comercial, ja que amb el seu germà continuaren amb el negoci del seu pare a la seva mort el 1949, regentat al local del carrer de la Marina situat a l'Hort del Rei i després traslladat al carrer Peraires de Palma. La seva labor va ser molt valenta en determinats moments perquè quan va acabarla Guerra Civil, ella agafava la informació que arribava d'Europa i sobretot del que succeïa als camps de concentració i l'escampava per tal que tothom sapiguès el que estava passant en el panorama internacional.

## Referències

* 1 2 «Bab Truyol Clar». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Dippí

Dippí (en rus: Диппы) és un poble del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2012 tenia 35 habitants.

## Referències

* ↑ Оценка численности постоянного населения Хабаровского края на начало 2011 года по муниципальным образованиям Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine.
# Passeig de Mata

El Passeig de Mata és una via urbana de la ciutat de Reus, a la comarca catalana del Baix Camp.
Fins a l'any 1882 se l'havia conegut com a Passeig del Seminari, obert i urbanitzat l'any 1803, en terres d'Andreu de Miró i de Folch, fill de Pau de Miró i de March, i s'hi van plantar de cap a cap quatre files de plàtans. Va ser el lloc de moda per passejar durant una colla d'anys. La guerra del Francès no va fer possible completar el projecte inicial, que preveia la col·locació d'estàtues i jocs d'aigua al llarg de l'avinguda. El Seminari que li donava nom era un edifici, el Seminari, manat construir per l'arquebisbe Pere de Copons i de Copons amb la finalitat de que fos una casa-missió de sant Vicenç de Paül, que es va obrir el 1758.
El passeig es continua, amb molt poca amplada, per l'avinguda de l'11 de Setembre. Per l'altra banda, enllaça amb el Passeig de Sunyer, a través de la plaça de Joan Rebull on hi ha la Font del Triptòlem. Cap als anys seixanta del segle xx se'n van arrencar els vells grans plàtans, plantats per l'alcalde Joan Martell, i es va reestructurar el passeig en benefici dels automòbils.
El nom el porta en homenatge al doctor Pere Mata, (Reus 1811 - Madrid 1877), metge, catedràtic de medicina legal i toxicologia, degà i rector de la universitat de Madrid, alcalde de Reus, autor d'obres mèdiques i també d'obres de poesia i novel·les. Passada la caserna de la Guàrdia civil i la Casa dels mestres, hi ha un petit oasi amb un bust de Pere Mata, a càrrec d'Artur Aldomà Puig.

## Referències

* 1 2 Busquets Obré, Marc «El passeig de Mata». Reus Digital, 08-08-2021. Arxivat de l'original el 2021-11-16 [Consulta: 16 novembre 2021].
* ↑ Amigó Anglès, Ramon. Societat Catalana de Geografia. Els noms de lloc de les terres catalanes III: Reus. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 1958, p. 119.
* ↑ Amigó Anglès, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 357. ISBN 8486387655.
# Childersburg

Childersburg és una ciutat del Comtat de Talladega a l'estat d'Alabama (Estats Units d'Amèrica).

## Demografia

Segons el cens del 2000, Childersburg tenia 4.927 habitants, 1.999 habitatges, i 1.419 famílies. La densitat de població era de 246,1 habitants/km².
Dels 1.999 habitatges en un 32,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,2% hi vivien parelles casades, en un 17,8% dones solteres, i en un 29% no eren unitats familiars. En el 27,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 15,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones hi havia 84,1 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.932 $ i la renda mediana per família de 30.524 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.892 $ mentre que les dones 20.569 $. La renda per capita de la població era de 15.412 $. Aproximadament el 20,7% de les famílies i el 23,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.