OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Selar crumenophthalmus

Selar crumenophthalmus és un peix teleosti de la família dels caràngids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 70 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de l'oceà Índic i del Pacífic occidental (des de l'Àfrica oriental fins al sud del Japó, les Hawaii i Nova Caledònia), del Pacífic oriental (des de Mèxic fins al Perú, incloent-hi les Illes Galápagos), de l'Atlàntic occidental (des de Nova Escòcia, Bermuda, el Golf de Mèxic i el Carib fins a São Paulo -Brasil-) i de l'Atlàntic oriental (des de Cap Verd fins al sud d'Angola).

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Selas

Selas és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Ascletarió

Ascletarió (Ascletario) (segle I dC - 96), va ser un astròleg i matemàtic del temps de Domicià, que el va condemnar a mort l'any 96, segons Suetoni per haver fet prediccions i haver-les divulgat. Dió Cassi diu, de manera més explícita, que havia predit la mort de Domicià i la forma com moriria.
El nom d'Ascletarió és citat de formes diverses segons les fonts: Ascletarius, Asclepion, Asclation, però el seu nom sembla d'origen egipci. Si és així, va formar part d'un grup reduït però important d'astròlegs d'origen egipci que va créixer a Roma a l'inici del segle i, i en el qual s'inclourien per exemple Tiberi Claudi Balbili, Queremó d'Alexandria, Ptolemeu Seleuc i Pammenes.
Ascletarió va ser detingut per l'agost o el setembre de l'any 96 i portat davant de l'emperador el 17 de setembre. Segons Suetoni, Domicià li va preguntar si sabia quina sort l'esperava a l'acabar l'interrogatori, i Ascletarió li va dir que aviat els gossos el destrossarien. Per demostrar que les seves prediccions no tenien fonament, l'emperador va ordenar matar-lo i cremar el seu cos, però mentre s'acomplien les ordres, una forta pluja va apagar la pira funerària i els gossos van desmembrar les seves restes. El fet va ser transmès immediatament a l'emperador. Els seus escrits són citats per diferents autors del segle I i II.

## Referències

* ↑ Schmitz, Leonhard. «Ascleta'rio». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
* ↑ Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 82. ISBN 8481641618.

## Bibliografia

* Ascletarió al Projecte Perseus
# Arsenda de Besiers

Arsenda de Besiers, tot i que la seva filiació no és segura, va ser la primera esposa del comte d'Urgell Ermengol II.
D'acord amb Fernández-Xesta, Arsenda hauria estat una donzella d'origen franc, filla del vescomte Guillem I de Besiers i de la seva dona, també anomenada Arsenda. Segons Flocel Sabaté, l'existència del matrimoni, celebrat teòricament el 1026, no està contrastada documentalment. En qualsevol cas, el matrimoni hauria estat infructuós, la parella no va tenir fills i Arsenda va morir sense donar descendència al comte. En enviudar, Ermengol va haver de casar-se en segones núpcies, aquesta vegada amb Constança de Besalú.

## Referències

* 1 2 Fernández-Xesta, 2001, p. 15.
* ↑ Sabaté Curull, Flocel. «Armengol II» (en castellà). Diccionario biográfico electrónico. Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 26 novembre 2021].

## Bibliografia

* Fernández-Xesta, Ernesto. Relaciones familiares entre el condado de Urgel y Castilla y León (en castellà). Real Academia Matritense de Heráldica y Genealogía, 2001.
# Sintagma verbal

El sintagma verbal està format per un verb o per una locució verbal que pot estar acompanyat pels seus especificadors i complements. Forma el predicat d'una oració. Se'l considera l'element més important de la frase, ja que sense ell no existeix una frase sinó simplement un enunciat o un sintagma aïllat. En moltes llengües marca la concordança de la resta d'elements (en català concretament indica el nombre i la persona del nucli del subjecte). Segons la naturalesa del verb, el SV pot ser predicatiu o copulatiu (en català amb els verbs ser, estar i semblar), fet que marca la concordança d'alguns complements amb el subjecte.
La norma bàsica que reuneix aquesta informació segons el generativisme indica que O = SN + flex + SV; flex indica la concordança, SN el sintagma nominal que fa de subjecte, SV el sintagma verbal i O l'oració resultant. A partir d'aquesta regla es poden construir altres frases més complexes, amb normes de redundància.
Sintagma verbal predicatiu
Exemple: La Laura juga a tennis.
No qualsevol complement pot formar part d'un sintagma verbal predicatiu. En poden formar part els següents complements del verb:
- complement directe (en verbs transitius): "La Mercè compra un entrepà."
- complement indirecte: "La Mercè compra un entrepà per al seu germà."
- complement circumstancial (n'hi ha diferents tipus): "La Mercè compra un entrepà per al seu germà a la botiga de la cantonada"
- complement predicatiu (concorda en gènere i nombre amb el subjecte o el complement directe): "La Mercè compra atrafegada un entrepà."
- complement de règim verbal o complement preposicional (sols l'accepten alguns verbs): "Ell sempre pensa en tu."
Sintagma verbal copulatiu
Exemple: El Martí és de Lleida.
No qualsevol complement pot formar part d'un sintagma verbal copulatiu. En poden formar part els següents complements del verb: - Complement Atributiu o Atribut (Sintagma adjectival o preposicional): "L'Albert és altíssim." - Predicat nominal (sintagma nominal): "Ella sembla la meva mare." - Complement Circumstancial: "La Maria està sempre emmurriada."
El sintagma verbal pot ser copulatiu o predicatiu.
# Sesto San Giovanni

Sesto San Giovanni és un municipi italià, situat a la regió de la Llombardia i a la ciutat metropolitana de Milà. L'any 2006 tenia 81.032 habitants.
# Sestrà

El Sestrà - (rus) Сестра - és un riu de Rússia, un afluent per l'esquerra del Dubnà. El Sestrà passa per l'óblast de Moscou, neix al llac Senej, a 60 km al nord-oest de Moscou. Té una llargària de 138 km i una conca de 2.680 km². Es glaça generalment de novembre-gener a març-abril.
# Sentimentalisme

El sentimentalisme és un corrent de pensament que prioritza els sentiments per damunt de la intel·lectualització i que va desenvolupar-se al segle xviii com a reacció al racionalisme de la il·lustració. A la literatura va ser el moviment precursor del romanticisme, influint fortament en François-René de Chateaubriand, per exemple. Al teatre va correspondre amb el melodrama.
Aquest corrent filosòfic s'oposà a l'intel·lectualisme i el voluntarisme. Va conviure amb el pietisme, que també va tenir especial importància a Alemanya. Al seu origen hi havia sobretot textos de tema religiós, destacant per exemple els textos que acompanyaven els oratoris de Johann Sebastian Bach. A poc a poc va anar introduint altres temes, sovint moralitzants, per acabar descartant els eclesiàstics i religiosos, motiu pel qual aquest moviment ha estat qualificat de pietisme secularitzat. Un teòric del sentimentalisme va ser Jean-Baptiste Dubos.
Correspon a un moviment literari que intensifica i afecta l'expressió dels sentiments i que va estar força influenciat per Jean-Jacques Rousseau. Va tenir especial importància a la poesia alemanya i la novel·la britànica. Entre els poetes alemanys destaquen Friedrich Gottlieb Klopstock (1724-1803), Christian Fürchtegott Gellert (1715-1769), Johann Timotheus Hermes (1738-1821) i Sophie von La Roche (1730-1807). En novel·la destaquen Pamela (1740) de Samuel Richardson i Sentit i sensibilitat de Jane Austen.

## Referències

* ↑ Gustavo Quiroz, Hacia una teoría de la significación: El caso del melodrama, Universidad Nacional Autónoma de México, 1980 (castellà)
# Serra de la Mar

* No s'ha de confondre amb Serra do Mar.
La Serra de la Mar és una serra de la Serralada Litoral Catalana.

## Particularitats

Està situada al municipis de Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant, a la comarca de la Baix Camp i el de Tivissa, a la comarca del Ribera d'Ebre. Aquesta serra s'alça damunt del Circuit de Calafat i de la urbanització Calafat.
L'elevació màxima d'aquesta serra és de 697 metres al Tossal de l'Alzina. Está situat a l'extrem oriental de la serra i hi ha una panoràmica formidable des d'aquest cim.
L'eix de la serra de la Mar continua seguint el litoral en direcció nord-est amb les Moles del Taix i los Dedalts.

## Bibliografia

* Xavier Martorell i Boada. Excursions pel Tarragonès (per fer a peu i en BTT), ISBN 84-9791-057-5

## Enllaços externs

* Muntanyes de Tivissa-Vandellòs Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine.
# Astèrids

Els astèrids (Asteriidae) són una família d'equinoderms asteroïdeus de l'ordre Forcipulatida. La família Asteriidae conté la majoria de les de mar costaneres d'Europa, com l'estel de mar comú (Asterias rubens). La majoria de les espècies tenen cinc braços, i les característiques comunes totes les espècies de la classe Asteroidea.
Pycnopodia helianthoides de la costa pacífica d'Amèrica del Nord és l'espècie més grossa, amb un diàmetre màxim de 90 centímetres. Guarda semblança, pels seus molts braços, amb les espècies de la família Solasteridae.

## Gèneres

Aquesta família inclou 173 espècies repartides en 39 gèneres:
* Adelasterias Verrill, 1914
* Anasterias Perrier, 1875
* Aphanasterias Fisher, 1923
* Aphelasterias Fisher, 1923
* Asterias Linnaeus, 1758
* Astrometis Fisher, 1923
* Astrostole Fisher, 1923
* Caimanaster A.M. Clark, 1962
* Calasterias Hayashi, 1975
* Coronaster Perrier, 1885
* Coscinasterias Verrill, 1867
* Cryptasterias Verrill, 1914
* Diplasterias Perrier, 1891
* Distolasterias Perrier, 1896
* Evasterias Verrill, 1914
* Icasterias Fisher, 1923
* Kenrickaster A.M. Clark, 1962
* Leptasterias Verrill, 1866
* Lethasterias Fisher, 1923
* Lysasterias Fisher, 1908
* Marthasterias Jullien, 1878
* Meyenaster Verrill, 1913
* Neosmilaster Fisher, 1930
* Notasterias Koehler, 1911
* Orthasterias Verrill, 1914
* Perissasterias H.L. Clark, 1923
* Pisaster Müller and Troschel, 1840
* Plazaster Fisher, 1941
* Psalidaster Fisher, 1940
* Rathbunaster Fisher, 1906
* Saliasterias Koehler, 1920
* Sclerasterias Perrier, 1891
* Stephanasterias Verrill, 1871
* Stylasterias Verrill, 1914
* Taranuiaster McKnight, 1973
* Tarsaster Sladen, 1889
* Tarsastrocles Fisher, 1923
* Uniophora Gray, 1840
* Urasterias Verrill, 1909

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species». [Consulta: 1r juny 2020].
# Sorokin (Rússia)

Sorokin és un jútor del ókrug urbà de Goriachi Kliuch del krai de Krasnodar, en els contraforts nord-occidentals del Caucas, a Rússia. Està situat 14 km al nord-est de Goriatxi Kliutx, i 39 km al sud de Krasnodar. Tenia 22 habitants en 2010.
Pertany al municipi Saràtovskoia.

## Transport

A l'oest de la localitat passa la carretera federal M4 Don Moscou-Novorosíisk.

## Enllaços externs i referències

* ↑ Resultados de 2010 (rus)
* ↑ Composición del ókrug urbano de Goriachi Kliuch Arxivat 2011-08-10 a Wayback Machine. (rus)
* article conté dades geogràfques extretes de Google Earth i el mapa de Rússia de Yandex.ru, accessible des d'aquest enllaç (; vegeu l'historial, la i l'última)..
* Mapa topogràfic en maps.vlasenko.net ((rus))
# Sida acuta

Sida acuta és una espècie de planta dins la família. És una planta nativa de l'Amèrica central, però actualment té una distribució pantropical i es considera una mala herba en algunes zones.
A Espanya figura dins la llista de plantes de venda regulada.
Les seves fulles es fan servir com diürètic, demulcent, anthelmíntic i guaridor de ferides.

## Referències

* ↑ «Sida acuta Burm. f.». Germplasm Resources Information Network. United States Department of Agriculture, 02-05-1997. Arxivat de l'original el 2009-09-04. [Consulta: 1 març 2009].
* ↑ «Sida carpinifolia L. f.». ITIS Standard Reports. Integrated Taxonomic Information System. [Consulta: 1 març 2009].
* ↑ Parsons, William Thomas; Eric George Cuthbertson. Noxious weeds of Australia. 2a edició. CSIRO Publishing, 2001, p. 508–509. ISBN 978-0-643-06514-7.
* ↑ ncbi
# BNP Paribas Katowice Open 2014

El Torneig de Katowice 2014, conegut oficialment com a BNP Paribas Katowice Open 2014, és un esdeveniment de tennis femení sobre pista dura interior que pertany als International Tournaments de la WTA. La segona edició del torneig es va celebrar entre el 7 i el 13 d'abril de 2014 al Spodek de Katowice, Polònia.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | A. Radwańska | 6 | 6 | |
| | F. Schiavone | 4 | 3 | | 1 | A. Radwańska | 6 | 6 | |
| | M. Lučić-Baroni | 2 | 3 | | 6 | Y. Meusburger | 4 | 1 | |
| 6 | Y. Meusburger | 6 | 6 | | | | | | | 1 | A. Radwańska | 6 | 2 | 4 |
| 4/WC | A. Cornet | 6 | 4 | 6 | | | | | | 4/WC | A. Cornet | 0 | 6 | 6 |
| Q | K. Kučová | 3 | 6 | 3 | 4/WC | A. Cornet | 6 | 0 | 6 | | | | | |
| | A. Beck | 6 | 3 | 1 | | K. Koukalová | 2 | 6 | 2 | | | | | |
| 5 | K. Koukalová | 4 | 6 | 6 | | | | | | | | | | | 4/WC | A. Cornet | 7 | 5 | 7 |
| 7 | M. Rybáriková | 6 | 6 | | | | | | | | | | | | | C. Giorgi | 6$^3$ | 7 | 5 |
| | Soler Espinosa | 2 | 0 | | 7 | M. Rybáriková | 2 | 3 | | | | | | |
| | A. Cadanțu | 6 | 4 | 4 | 3 | Suárez Navarro | 6 | 6 | | | | | | |
| 3 | Suárez Navarro | 2 | 6 | 6 | | | | | | 3 | Suárez Navarro | 6² | 4 | |
| 8 | T. Pironkova | 2 | 1 | | | | | | | | C. Giorgi | 7 | 6 | |
| | S. Pe'er | 6 | 6 | | | S. Pe'er | 1 | 4 | | | | | | |
| | C. Giorgi | 6 | 6$^7$ | 6 | | C. Giorgi | 6 | 6 | |
| 2 | R. Vinci | 3 | 7 | 0 | | | | | |

## Quadre dobles femenins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Klára Koukalová Monica Niculescu | 6 | 6 | |
| | Laura Thorpe Stephanie Vogt | 2 | 1 | | 1 | Klára Koukalová Monica Niculescu | 6 | 6 | |
| | Paula Kania Valéria Soloviova | 2 | 7 | [10] | | Paula Kania Valéria Soloviova | 2 | 3 | |
| | Katarzyna Piter Alicja Rosolska | 6 | 5 | [8] | | | | | | 1 | Klára Koukalová Monica Niculescu | 4 | 7 | [7] |
| | Iulia Bèihelzimer Olha Savtxuk | 6 | 6 | | | | | | | | Iulia Bèihelzimer Olha Savtxuk | 6 | 5 | [10] |
| 4 | Shuko Aoyama Renata Voráčová | 4 | 2 | | | Iulia Bèihelzimer Olha Savtxuk | 6 | 2 | [12] |
| | Eva Hrdinová Kristýna Plíšková | 6 | 3 | [6] | WC | Klaudia Jans-Ignacik Raluca Olaru | 1 | 6 | [10] |
| WC | Klaudia Jans-Ignacik Raluca Olaru | 3 | 6 | [10] | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2013-03-21 a Wayback Machine. (polonès) (anglès)
* Quadre individual femení PDF
* Quadre dobles femenins PDF
Katowice :
2013
2014
2015
2016 :
WTA Tour 2014
< 2013
2015 > :
WTA Finals, Singapur  · WTA Tournament of Champions, Sofia :
# Siguang Ri

El Siguang Ri és una muntanya de Mahalangur Himal, una secció de la gran serralada de l'Himàlaia. Amb 7.309 msnm és la 83a muntanya més alta de la Terra. Té una prominència de 650 metres. El cim es troba al Tibet, a poc més de 6 quilòmetres al NNE del Cho Oyu. Destaquen dos cims secundaris, el Siguang Ri Shar (6.998 metres i una prominència de 398 metres) i el Siguang Ri Nord-oest (6.840 metres, una prominència de 340 metres).
La primera ascensió al Siguang Ri va tenir lloc el 21 d'abril de 1989 per una expedició japonesa (Takashi Okuda i Takashi Miki). La ruta de pujada conduïa per la carena oest fins al cim.

## Referències

* ↑ «Siguang Ri - Peakbagger.com». [Consulta: 12 novembre 2020].
* ↑ «Siguang Ri Shar - Peakbagger.com». [Consulta: 12 novembre 2020].
* ↑ «Siguang Ri Northwest - Peakbagger.com». [Consulta: 12 novembre 2020].
* ↑ «AAC Publications - Asia, Tibet, Siguang Ri». [Consulta: 12 novembre 2020].
# Seven Devils

Seven Devils és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 129 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Seven Devils tenia 129 habitants, 62 habitatges i 40 famílies. La densitat de població era de 24,3 habitants per km².
Dels 62 habitatges en un 21% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,3% hi vivien parelles casades, en un 1,6% dones solteres, i en un 33,9% no eren unitats familiars. En el 25,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,08 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,46.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 32,6% entre 25 i 44, un 29,5% de 45 a 60 i un 16,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.750 $ i la renda mediana per família de 62.813 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.417 $ mentre que les dones 38.125 $. La renda per capita de la població era de 19.801 $. Entorn del 21,6% de les famílies i el 20,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Seven Devils». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Seven Devils». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Sis dies de Melbourne

Els Sis dies de Melbourne era una cursa de ciclisme en pista, de la modalitat de sis dies, que es corria a Melbourne (Austràlia). La seva primera edició data del 1912 i es va disputar fins al 1983. Leandro Faggin i Sidney Patterson, amb tres victòries, són els ciclistes que més vegades l'han guanyat.

## Palmarès

| Any | Primers | Segons | Tercers |
| 1912 | Alfred Goullet Paddy Hehir | Iver Lawson Worth Mitten | Jack Clark Reginald McNamara |
| 1913 | Donald Kirkham Robert Spears | Frank Corry Reginald McNamara | Arthur Walcott Frank Walcott |
| 1914-58 | No disputats |
| 1959 | Keith Reynolds Sidney Patterson | Graham French Ronald Murray | Peter Brotherton Donald Burgess |
| 1960 | John Green John Young | Peter Panton Oskar Plattner | Richard Ploog Barry Waddell |
| 1961 | John Young Leandro Faggin | Peter Panton Claus Stiefler | Ron Grenda Fred Roche |
| 1962 | Ron Grenda Sidney Patterson | John Green John Young | Keith Reynolds John Tressider |
| 1963 | Ron Grenda Sidney Patterson | Giuseppe Ogna Ferdinando Terruzzi | John Perry John Young |
| 1964 | Leandro Faggin Ferdinando Terruzzi | Warwick Dalton John Perry | Sidney Patterson John Young |
| 1965 | William Lawrie Piet van der Touw | Warwick Dalton Sidney Patterson | Jack Ciavola John Perry |
| 1966 | Ian Stringer John Perry | Ron Grenda Barry Waddell | Giuseppe Beghetto Joe Ciavola |
| 1967 | Dieter Kemper Horst Oldenburg | Leandro Faggin Sidney Patterson | Ian Stringer John Perry |
| 1968 | Dieter Kemper Leandro Faggin | Giuseppe Beghetto Barry Waddell | Palle Lykke Jensen Sidney Patterson |
| 1969 | Ian Stringer Barry Waddell | Dieter Kemper Luigi Roncaglia | Jan Browne Horst Oldenburg |
| 1970 | Robert Ryan Luigi Roncaglia | Bob Panter Charly Walsh | Tony Kelliher Barry Waddell |
| 1971-78 | No disputats |
| 1979 | Donald Allan Hilton Clarke | Malcolm Hill Keith Oliver | Len Hammond Terry Hammond |
| 1980 | Peter Delongville Clyde Sefton | John Trevorrow Laurie Venn | David Allan Philip Sawyer |
| 1980 | Paul Medhurst John Trevorrow | Peter Delongville David Allan | Ross Forster Wayne Hildred |
| 1982 | No disputats |
| 1983 | Gary Sutton Shane Sutton | Michael Grenda Hans Känel | Terry Hammond Philip Sawyer |

## Referències

* 1 2 «6 jours de Melbourne (Australie)». [Consulta: 20 desembre 2022].
# Avillers (Meurthe i Mosel·la)

Avillers és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 79 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Avillers era de 79 persones. Hi havia 32 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 38 habitatges, 31 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 35 eren cases i 4 eren apartaments. Dels 31 habitatges principals, 26 estaven ocupats pels seus propietaris i 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 4 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 20 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Avillers el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 8 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 12 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 48 persones, 31 eren actives i 17 eren inactives. De les 31 persones actives 23 estaven ocupades (15 homes i 8 dones) i 8 estaven aturades (3 homes i 5 dones). De les 17 persones inactives 5 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un saló de bellesa.
L'any 2000 a Avillers hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Avillers a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Avillers a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.