OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Monestir de Pombeiro

El Monestir de Santa Maria de Pombeiro és un monestir que es troba a Pombeiro de Ribavizela, al municipi de Felgueiras, a Portugal. La presència d'una comunitat monacal a Pombeiro està documentada des del 853.(1) El 1041, la comunitat es va instal·lar al lloc de l'actual monestir i el 1059 va iniciar la construcció d'un primer conjunt, tot i que cap element d'aquests edificis haja arribat fins hui.(1) El 1102 es redacta la carta de donació d'Egas Gomes de Sousa i el 1112 la carta de <i>couto</i> de Teresa de Lleó.(1) La construcció de l'edifici actual començà en la segona meitat del segle xii per l'Orde de Sant Benet, seguint la mateixa planimetria dels grans monestirs de l'orde. El principal element romanent d'aquest període és el portal axial.(1)
Durant l'edat moderna l'edifici s'alterà profundament, i adquirí l'aparença actual.(1) Els principals treballs es feren durant el barroc, s'hi afegí una capella principal, el cor, l'orgue, les dues torres de la façana, ales monacals i obres de talla daurada.(1) A la primeria del segle xix el claustre es reformula en l'estil neoclàssic.(1) Al 1834 l'extinció dels ordes religiosos feu tancar el monestir.(1) El 1910 fou classificat com a Monument nacional i s'inclou en la Ruta del Romànic.(1)

## Història

La primitiva construcció romànica data dels anys 1059 i 1102, de la qual només resten les dues absidioles i el portal principal, de quatre arquivoltes. Durant la dinastia filipina, l'exterior s'amplià amb dues torres. Gonçalo Mendes de Sousa "El bo", fou patró d'aquest monestir. El 1770, amb l'arribada de fra José de Santo António Vilaça, es renovà l'interior de l'església i se'n construïren altars en talla. En extingir-se els ordes el 1834, el monestir fou arrasat i una part significativa de les pedres se n'ha aprofitat per altres obres de la zona.

## Galeria

* Capella principal amb retaule en talla daurada
* Cor amb cadiral i rosassa
* Claustre inacabat

## Referències

* ↑ «Mosteiro de Pombeiro». Direção-Geral do Património Cultural. [Consulta: 23 maig 2021].

## Enllaços externs

* Monestir de Santa Maria de Pombeiro en el portal de la Ruta del Romànic.
# Montebrasita

La montebrasita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de l'ambligonita. Rep el seu nom de la seva localitat tipus, les mines de Montebras, ubicades a la regió de Nova Aquitània, a França.

## Característiques

La montebrasita és un fosfat de fórmula química LiAl(PO₄)(OH). Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 5 i 6. És un mineral isostructural amb l'ambligonita, la natromontebrasita (espècie desacreditada per l'IMA) i la tavorita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la montebrasita pertany a «08.BA: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, només amb cations de mida mitjana, (OH, etc.):RO₄ sobre 1:1» juntament amb els següents minerals: ambligonita, tavorita, triplita, zwieselita, sarkinita, triploidita, wagnerita, wolfeïta, stanĕkita, joosteïta, hidroxilwagnerita, arsenowagnerita, holtedahlita, satterlyita, althausita, adamita, eveïta, libethenita, olivenita, zincolibethenita, zincolivenita, auriacusita, paradamita, tarbuttita, barbosalita, hentschelita, latzulita, scorzalita, wilhelmkleinita, trol·leïta, namibita, fosfoel·lenbergerita, urusovita, theoparacelsita, turanita, stoiberita, fingerita, averievita, lipscombita, richel·lita i zinclipscombita.

## Formació i jaciments

La montebrasita és, amb diferència, el membre més comú del grup de l'ambligonita, sent l'ambligonita escassa. Es troba principalment en pegmatites de granit dels tipus rics en liti i en fosfats. Els cristalls poden ser enormes (> 1 m). Als territoris de parla catalana ha estat trobada al Cap de Creus, Cadaqués (província de Girona), i al camp de pegmatites de Cotlliure, als Pirineus Orientals (Occitània).

## Referències

* ↑ «Montebrasite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 setembre 2017].
* ↑ «Natromontebrasite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 setembre 2017].
# Molí de Fortianell

El molí de Fortianell és un edifici del municipi de Fortià (Alt Empordà) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Molí fariner actualment reformat i utilitzat com a habitatge. De la construcció original, conserva el cacau, buit o canal per on circulava l'aigua entre la roda i les parets del molí. L'edifici actual, de planta quadrangular, consta d'una planta baixa i un pis, probablement mantenint també l'estructura del molí, bastida amb pedra escairada i morter.

## Història

Aquest molí fariner està documentat des de l'època medieval i ha patit nombroses modificacions al llarg dels segles. Està situat al veïnat de Fortianell i va ser comprat per la família Estrada el 1849 juntament amb la resta de masos del lloc. Si bé la resta d'edificis del llogarret van desaparèixer o van ser aprofitats per a la construcció de la Granja-Escola de Fortianell, el molí de Fortianell es va mantenir intacte. Actualment és un habitatge.

## Referències

* ↑ «Molí de Fortianell». Pat.mapa: arquitectura. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2018].
# Montemignaio

Montemignaio és un municipi situat al territori de la província d'Arezzo, a la regió de la Toscana, (Itàlia).
Montemignaio limita amb els municipis de Castel San Niccolò, Pelago, Pratovecchio, Reggello i Rufina.

## Galeria

* Posició de Montemignaio a la prov. d'Arezzo
# Monumento a los Defensores Caídos

L'escultura urbana coneguda pel nom Monumento a los Defensores Caídos, ubicada a la façana del temple de Sant Francesc d'Assís (plaça de la Gesta), a la ciutat d'Oviedo, Principat d'Astúries, Espanya, és una de les més d'un centenar que adornen els carrers de l'esmentada ciutat espanyola.
Aquesta escultura forma part de la més d'un centenar d'obres escultòriques que adornen els carrers i places de la ciutat d'Oviedo, generalment són monuments commemoratius dedicats a personatges d'especial rellevància, tot i que també n'hi ha més purament artístiques, sobretot des de finals del segle xx.
L'escultura, composta per una figura metàl·lica d'un Àngel de la Fe, amb un palmell de martiri a les mans, presenta una inscripció al·lusiva en llatí, col·locada a la peanya de pedra, sobre la qual està la metàl·lica figura. És obra de Fernando Cruz Solís, i està datada 1964.

## Referències

* 1 2 «Escultura «Monumento a los Defensores Caídos»» (en espanyol europeu), 05-07-2018. [Consulta: 1r gener 2019].
* 1 2 «Escultura p�blica en Oviedo». Arxivat de l'original el 2014-07-17. [Consulta: 1r gener 2019].
* ↑ CLAVEROL, MANUEL GUTIÉRREZ; ARIAS, ALBERTO CARLOS POLLEDO. Guía total turística y monumental de Oviedo. 6 itinerarios para disfrutar de una ciudad de cuento (en castellà). Ediciones Nobel, 2016. ISBN 9788484597384.
# Abbeville (Carolina del Sud)

Abbeville és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 5.840 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Abbeville tenia 5.840 habitants, 2.396 habitatges i 1.574 famílies. La densitat de població era de 384,1 habitants/km².
Dels 2.396 habitatges en un 30,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,1% hi vivien parelles casades, en un 23,9% dones solteres, i en un 34,3% no eren unitats familiars. En el 30,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 16,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 73,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.756 $ i la renda mediana per família de 30.040 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.339 $ mentre que les dones 21.824 $. La renda per capita de la població era de 13.274 $. Entorn del 16,3% de les famílies i el 19,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Abbeville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Abbeville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Joan Puig i Danés

Joan Puig i Danés (S.XIX - S.XIX?) fou un orguener català, amb taller actiu durant la segona meitat del Segle XIX. Va treballar a l'orgue major de Santa Maria del Mar el 1854, on només va realitzar algunes reformes. Obra posterior va ser l'orgue del monestir de Montserrat, durant l'any 1890. No es té constància de cap emparentament amb la nissaga d'orgueners de cognom Puig, actius en segles anteriors.

## Referències

* ↑ Aviñoa, Xosé. Història de la Música Catalana, Valenciana i Balear, vol X, diccionari I-Z. 2003. Barcelona: Edicions 62, 2003. ISBN 84-297-4700-1.
# Markuška

Markuška és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1311.
# Estadi Municipal de Differdange

L'Estadi Municipal de Differdange és un estadi de futbol a la ciutat de Differdange, al sud-est de Luxemburg. Actualment és l'estadi del Football Club Differdange 03. Té capacitat per a 2.400 persones.

## Referències

* L'estadi a World Stadiums - Luxembourg Arxivat 2012-09-18 at Archive.is
# Ortogastròpodes

Els ortogastròpodes (Orthogastropoda), els caragols «autèntics», eren una de les dues subclasses de la classe de mol·luscs Gastropoda. Es defineix breument com tots aquells gastròpodes que no són membres de Patellogastropoda, les llepasses «autèntiques» o els seus ancestres.

## Taxonomia

Encara sota revisió:
* Superordre Cocculiniformia Haszprunar, 1987
* Superordre «Hot Vent Taxa» Ponder & Lindberg, 1997 (posició sistèmica encara incerta)
** Ordre Neomphaloida Sitnikova & Starobogatov, 1983
* Superordre Vetigastropoda Salvini-Plawen, 1989 (llepasses)
* Superorden Neritaemorphi Koken, 1896
** Ordre Neritopsina Coix & Knight, 1960
* Superordre Caenogastropoda Coix, 1960
** Ordre Architaenioglossa Haller, 1890
** Ordre Sorbeoconcha Ponder & Lindberg, 1997
*** Subordre Discopoda P. Fischer, 1884
*** Subordre Murchisoniina Coix & Knight, 1960
*** Subordre Hypsogastropoda Ponder & Lindberg, 1997
* Superordre Heterobranchia J.I. Gray, 1840
** Ordre Heterostropha P. Fischer, 1885
** Ordre Opisthobranchia Milne-Edwards, 1848
*** Subordre Cephalaspidea P. Fischer, 1883
*** Subordre Sacoglossa Von Ihering, 1876
*** Subordre Anaspidea P. Fischer, 1883 (llebres marines)
*** Subordre Notaspidea P. Fischer, 1883
*** Subordre Thecosomata Blainville, 1824 (papallones marines)
*** Subordre Gymnosomata Blainville, 1824 (àngels marins)
** Ordre (encara sense nom)
*** Subordre Nudibranchia Blainville, 1814 (nudibranquis)
** Ordre Pulmonata Cuvier in Blainville, 1814 (pulmonats)
*** Subordre Systellommatophora Pilsbry, 1948
*** Subordre Basommatophora Keferstein in Bronn, 1864 (pulmonats d'aigua dolça, caragols d'estany)
*** Subordre Eupulmonata Haszprunar & Huber, 1990
# Aphyoplatys

Aphyoplatys és un gènere de peixos de la família Aplocheilidae i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Taxonomia

* Aphyoplatys duboisi (Poll, 1952)

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Clausen, H. S. 1967. Tropical Old World cyprinodonts. Reflections on the taxonomy of tropical Old World cyprinodonts, with remarks on their biology and distribution. Akad. Forlag, København: 1-64.
# Aphyolebias obliquus

Aphyolebias obliquus és una espècie de peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Bolívia (riu Amazones).

## Referències

* ↑ «Aphyolebias obliquus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gymnothorax enigmaticus

Gymnothorax enigmaticus és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 58 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental i el Golf d'Aden fins a les Tuamotu i les Illes Ryukyu.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gymnothorax fimbriatus

Gymnothorax fimbriatus és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes que es troba des de Madagascar fins a les Illes de la Societat, el sud del Japó, Queensland (Austràlia) i Micronèsia.
Els mascles poden assolir els 80 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Güímar

Güímar és un municipi de l'illa de Tenerife, a les Illes Canàries. Comprèn les poblacions de Balandra-Los Picos, Chacaica, Chacona, Chimaje, Chogo, El Escobonal, El Socorro, El Tablado, Guaza, San Pedro Arriba, San Pedro Abajo, San Francisco Javier, La Caleta, La Hoya, La Medida, La Puente, Lomo de Mena, Los Barrancos, Pajara, Puertito de Güimar, Punta Prieta, San Juan i el barri de Fátima.

## Alcaldes de Güímar

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Pedro Guerra Cabrera | (PSOE) | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Víctor Pérez | (PSOE) | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Víctor Pérez | (PSOE) | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Rigoberto González | (PSOE) | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Rigoberto González / Vicenta Díaz | (PSOE) / (PP) | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Rigoberto González | (PSOE) | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Vicenta Díaz | (PP) | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Rafael Yanes | (PSOE) | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | Carmen Luisa Castro Dorta | (PP) | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | Carmen Luisa Castro Dorta | (PP) | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Personatges il·lustres

* Carla Antonelli, actriu transsexual, activista dels drets LGBT i diputada a l'Assemblea de Madrid
* Pedro Guerra Cabrera, advocat, escriptor i polític, alcalde de Güímar i pare del cantautor Pedro Guerra
* Pedro Guerra, cantautor fill del polític Pedro Guerra Cabrera
* Thor Heyerdahl, explorador noruec que va estudiar les piràmides de Güímar

## Llocs d'interès

* Piràmides de Güímar, un conjunt de sis construccions amb forma de piràmide esglaonada.
* Ermita del Socorro.
* Casa del Paseo i capella de San Juan.
* La Hidro.
* Església de Santo Domingo.
* Capella de San Pedro de Arriba

## Imatges

* Rentadors de Chacaica
* Dansa de les cintes
* Font de Chacaica
* Volcà de las arenas
* Ermita del Socorro

## Enllaços externs

* Ajuntament de Güímar.
* Guia de Güímar.
* Flora silvestre de la vall de Güímar Arxivat 2006-07-03 a Wayback Machine..
* Malpaís de Güímar.
* Imatges de Güímar.
# Gāo

Gāo (皋) va ser el quinzè rei de la dinastia Xia de la Xina. Possiblement va governar 11 anys, segons els Annals de bambú. Durant el tercer any del seu règim, va restaurar el poder de Tunwei (豕韦) al qual el seu pare Kǒng Jiǎ havia cessat com a cap d'estat.
El seu fill va ser Fā.

## Referències

* ↑ Milton Walter Meyer: China: A Concise History
# Güveç

El güveç (mot en turc) és un recipient de fang, similar a una cassola de fang, tant per cuinar al forn com per a servir plats, a Turquia. El güveç és valorat per servir plats per la seva capacitat de conservar els ingredients calents durant més temps que d'altres recipients. A la cuina turca, güveç, no és el nom solament d'un recipient, sinó també el d'una categoria de plats que es cuinen en aquest recipient, com ara el karides güveç.

## Referències

* ↑ Yiyecek-içecek Hizmetleri. Anadolu Universitesi, p. 72–. ISBN 978-975-06-0148-4.
* ↑ Paula Wolfert. Mediterranean Clay Pot Cooking: Traditional and Modern Recipes to Savor and Share. Houghton Mifflin Harcourt, 27 octubre 2009, p. 133–. ISBN 0-544-17883-1.
# Gáň

Gáň és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país. El 2023 tenia 882 habitants.

## Història

La vila fou fundada el 1113.

## Referències

* ↑ «Trnavský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12 abril 2024. [Consulta: 23 juny 2024].
* ↑ «História» (en eslovac). Ajuntament de Gáň. [Consulta: 23 juny 2024].
# Gáspár Bakos

Gáspár Áron Bakos (Siófok, Hongria, 27 febrer 1976) és un astrofísic hongarès, professor de la Universitat de Princeton, als Estats Units, especialitzat en la recerca i caracterització d'exoplanetes, dels quals n'ha descobert 16.

## Vida

Bakos realitzà els seus estudis secundaris a l'Apáczai Csere János Gimnázium de Budapest (Hongria), després estudià astronomia i física estadística a la Universitat Lóránd Eötvös de Budapest. Entre 2001 i 2003 fou becat al Harvard-Smithsonian Center for Astrophysics (EUA) i realitzà el doctorat entre el 2000 i el 2004 a la Universitat Lóránd Eötvös de Budapest sota la direcció de Géza Kovács. Des del 2011 és professor del departament d'astrofísica de la Universitat de Princeton.

## Obra

Bakos i dissenyà el HAT (Hungarian-made Automated Telescope) un dels sistemes més reeixits del món per a la detecció de planetes en trànsit fora del sistema solar. El projecte HAT consta de petits telescopis de gran camp automatitzats, situats en diferents observatoris, que supervisen rutinàriament les estrelles per descobrir exoplanetes en trànsit. El funcionament dels telescopis és totalment automàtic.
Els exoplanetas que ha descobert pel mètode de trànsit són els HAT-P-5 b, HAT-P-1 b, HAT-P-2 b, HAT-P-13 c, HAT-P-13 b, HAT-P-11 b, HAT-P-20 b, HAT-P-23 b, HAT-P-22 b, HAT-P-21 b, HAT-P-35 b, HAT-P-36 b, HAT-P-34 b, HAT-P-37 b, HAT-P-54 b i WASP-11 b. Tots tenen períodes orbitals molt petits, entre 1 i 6 dies, excepte el HAT-P-13 c que el té de 446 dies.

## Honors

Bakos ha rebut el 2011 el Premi Newton Lacy Pierce de la American Astronomical Society i el Guardó Maria and Eric Muhlmann de l'Astronomical Society of the Pacific.

## Referències

* 1 2 «Curriculum Vitae ­– Gáspár Áron Bakos» (en anglès). Department of Astrophysical Sciences at Princeton University. [Consulta: 21 desembre 2016].
* ↑ «Exoplanets Data Explorer» (en anglès). Exoplanets.org. [Consulta: 21 desembre 2016].
* ↑ «Hungarian Doctoral Council» (en anglès). Hungarian Doctoral Council. [Consulta: 21 desembre 2007].
* ↑ «Dr. Gaspar Bakos Awarded 2011 Newton Lacy Pierce Prize» (en anglès). Harvard-Smithsonian Center for Astrophysics, 14-01-2011. [Consulta: 21 desembre 2016].
* ↑ «2011 ASP Annual Award Recipients» (en anglès). Astronomical Society of the Pacific. [Consulta: 21 desembre 2016].
# Grahamstown

Grahamstown és una ciutat a la província de Cap Oriental a Sud-àfrica i és la seu del municipi de Makana. La població de Grahamstown (2003) era de 124 758 habitants (Rhodes University Journalism Department).
Es troba a uns 140 km de Port Elizabeth i a 180 km d'East London, Grahamstown també és la seu de la Universitat Rhodes, una diòcesi de l'Església de la Província de Sud-àfrica (C.P.S.A. - Anglicana) i un Tribunal Suprem. Tanmateix, no forma part de la South African Cities Network (vegeu Llista de ciutats de Sud-àfrica).

## Història

Grahamstown es fundava el 1812 com a posició militar per tinent coronel John Graham com a part de l'esforç per assegurar la frontera oriental d'influència britànica en la llavors Colònia del Cap contra els xoses. Grahamstown va créixer durant els anys 1820 a mesura que els pobladors i les seves famílies deixaven l'agricultura per establir-se en comerços més segurs. En unes quantes dècades es convertia en la ciutat més gran de la Colònia de Cap després de Ciutat del Cap. Aquí fou on Pieter Retief va llegir el seu manifest dels voortrekkers. Es convertia en un bisbat el 1852.
El 1904 s'hi va crear la Universitat de Rhodes a través d'una subvenció del Rhodes Trust. Avui proporciona classe mundial educació terciària en una gamma àmplia de disciplines a uns 6,000 estudiants universitaris i postgraduats.
Amb l'establiment de la Unió Sud-africana l'Alt Tribunal de Grahamstown es convertia en una divisió local de la Cort Suprema novament formada de Sud-àfrica (a Ciutat del Cap). Tanmateix després d'uns quants anys el jutjat s'elevava a una Divisió Provincial i una Divisió Local s'establia a Port Elizabeth. En algunes altres àrees de govern provincial Grahamstown també servia com a centre per al Cap Oriental.
El 1994 Grahamstown passava en bona part a la nova província de Cap Oriental, mentre que Bhisho era escollida com a capital provincial.

## Enllaços externs

* Grahamstown - Lloc web oficial
# BGT

BGT té els següents significats:
* Britain's Got Talent, programa de televisió del format Got Talent del Regne Unit
* Diehl BGT Defence (de l'acrònim en alemany Bodenseewerke Gerätetechnik), empresa fabricant d'armes d'Alemanya
* BGT també és el codi de la UCI del Bridgestone Anchor Cycling Team, equip ciclista del Japó
# Gurgunta

Gurgunta o Gurugunta fou un estat tributari protegit feudatari del nizam d'Hyderabad, un dels tretze gran samasthans o jagirs feudataris de l'estat. Gurgunta és a la taluka o mandal de Lingsugur al districte de Raichur a Andhra Pradesh. Era un dels feus més petits i estava al sud dels dominis del nizam. El darrer raja va morir el 1890. Els samasthans (títol Naik) estaven emparentats als caps de Kankgiri i de Shorapur. Inicialment foren feudataris de Vijayanagar i després dels adilxàhides de Bijapur, però després de 1724 foren vassalls del nizam. El 1949 el territori fou unit al districte de Raichur i les terres van passar a l'estat el 1953.

## Referències

* ↑ Districte de Raichur
# Aïn Sefra

Aïn Sefra (àrab: عين الصفراء) és una ciutat d'Algèria localitzada a la província de Naama, cap del districte d'Aïn Sefra. Té una població de 34.962 habitants, i és la segona més poblada a la província després de Mécheria.

## Geografia

Aïn Séfra es troba al final dels monts Atles, a 45 km a l'est de la frontera marroquina. La ciutat jeu en una ampla vall entre el massís de Djébel Mekter i la Muntanya Aïssa, al costat del llit del wadi Aïn Sefra.

## Història

Aïn Sefra es va fundar en 1881 com una guarnició francesa. El 21 d'octubre de 1904 una inundació va destruir la secció europea del poble.

## Referències

Traducció de l'article en castellà.