OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ovella cartera

L'ovella cartera és una raça d'ovella autòctona de les serres del Maestrat al País Valencià. S'estén pel Maestrat i per les serres de Terol.
La raça Cartera és un exemple de nucli oví autòcton conservat en el seu particular entorn ecològic. Pertany al conjunt de races de llana entrefina, és la clàssica expressió d'una raça geogràfica o raça població que es manté amb certa superioritat sobre les altres dins del medi en què viu, sense més directrius de cria que l'afició i preferència dels seus criadors, per als quals, dins de la seua experiència, és la de major rendibilitat. A aquesta definició s'hauria d'afegir que és una raça estacional, que suporta els rigors de la muntanya i la bonança de la vall o plana de la costa mediterrània.

## Descripció

És una ovella blanca, d'aspecte amerinat i amb major corpulència i compacitat que les explotades a la zona. Amb l'edat va perdent llana i ofereix un aspecte més proper a la raça rasa aragonesa. En realitat, es tracta d'una raça obtinguda mitjançant l'encreuament realitzat, a mitjans del segle xx, de marrans merins sobre ovelles de raça rasa aragonesa, el creuament no va arribar a l'absorció, sinó que els mestissos es van barrejar entre si i van donar lloc a un animal blanc, de major producció càrnia i de velló més extens i dens, de fibra més fina i ondulada, que a més de suposar un major pes de llana, es defensa millor dels rigors hivernals de les serres del Maestrat.

## Explotació

La raça cartera està adscrita al model d'explotació extensiu. Pasta sempre que les condicions atmosfèriques no ho impedeixen i aprofita al màxim els recursos naturals i els residus agrícoles.
La transhumància ha estat sempre un bon recurs per a la raça cartera, encara que hui està en franca regressió tot i que encara hi ha ramats que la practiquen, baixant a l'hivern cap a l'horta de Tarragona, València i Castelló o aprofitant pastures baixes de terres properes.
La raça cartera és una raça de doble aptitud carn-llana, encara que només se li presta atenció a la producció de carn perquè el valor de la llana actualment està molt devaluat. La importància de la llana la mantenen el bestiar que a l'hivern romanen en la serra, principalment per suportar millor els rigors de l'hivern.

## Enllaços externs

* Informació sobre l'ovella cartera del Ministeri de Medi Ambient i Medi Rural i Marí (en castellà).
# Catalunya – Paraguai (28-12-2005)

La selecció catalana de futbol disputà un partit amistós contra la selecció del Paraguai el 28 de desembre del 2005 al Camp Nou de Barcelona, davant de 33.000 espectadors, que acabà amb empat 1-1.

## Fitxa tècnica

| Catalunya | 1 - 1 | Paraguai |
| Jonathan Soriano 58' | Mundo Deportivo L'Esportiu | 68' Dante López |
| Catalunya | Paraguai |
CATALUNYA: :
| PO | Víctor Valdés |
| PO | Francesc Arnau |
| DF | Oleguer Presas |
| DF | Curro Torres |
| DF | Joan Capdevila |
| DF | Alberto Lopo |
| DF | Damià Abella |
| DF | Ramon de Quintana |
| DF | Bruno Saltor |
| CC | Sergio González |
| CC | Roger Garcia (c) |
| CC | Albert Celades |
| CC | Pep Guardiola |
| CC | Jordi López |
| CC | Òscar Serrano |
| DV | Sergio García |
| DV | Ferran Corominas |
| DV | Antoni Pinilla |
| DV | Marc Sellarés |
| DV | Jonathan Soriano |
| Seleccionador: |||
| Pere Gratacós ||||
PARAGUAI: :
| PO | Derlis Gómez |
| DF | Paulo da Silva |
| DF | Ángel Martínez |
| DF | Miguel Paniagua |
| DF | Delio Toledo |
| DF | Edgard Balbuena |
| DF | Jorge Núñez |
| DF | Carlos Gamarra |
| CC | Roberto Acuña (c) |
| CC | Cristian Riveros |
| CC | Julio dos Santos |
| CC | Walter Fretes |
| CC | José Montiel |
| CC | Édgar Robles |
| DV | Dante López |
| DV | Santiago Salcedo |
| Seleccionador: |||
| Aníbal Ruiz ||||

## Referències

* ↑ Lloveras, Pep «La nova selecció de Pere Gratacós domina i empata amb el Paraguai tot i les baixes i les pegues» (PDF). Avui, 29-12-2005, pàg. 44 [Consulta: 17 maig 2024].
* ↑ Mullor, Ivan «Catalunya torna a donar la cara» (PDF). L'Esportiu, 29-12-2005, pàg. 2-3 [Consulta: 17 maig 2024].
* ↑ Astruells, Andrés «La Selecció agrada» (PDF) (en castellà). Mundo Deportivo, 29-12-2005, pàg. 2 [Consulta: 17 maig 2024].
# Sincerity Ace

El Sinserity Ace va ser vaixell de càrrega que transportava 3.804 cotxes nous de l'empresa automobilística Nissan des de la terminal de Yokohama cap a Honolulu, Mèxic, Puerto Rico, Florida, Virgínia i Maryland, abans d'incendiar-se a l'oceà Pacífic a més de 3.000 quilòmetres al nord-oest d'Oahu la vigília de cap d'any del 2018, cremant a la deriva durant dies. Setze persones dels vint-i-u membres de la tripulació van poder ser rescatats sans i estalvis.

## Referències

* ↑ «Schip met 3.500 Nissans aan boord brandt al 3 dagen lang» (en neerlandès). [Consulta: 4 març 2022].
* ↑ «Marine accident round-up : 4th January 2019» (en anglès britànic), 04-01-2019. [Consulta: 4 març 2022].
# Urva (desambiguació)

«Urva» té aquests significats:
* Urva, gènere de mamífers carnívors de la família de les mangostes (Herpestidae)
* Urva (Azerbaidjan), localitat de l'Azerbaidjan
* Urva (riu), riu de Rússia que desguassa al riu Kama
* Urva (Turquia), localitat de Turquia
# Estació de Balmes

Balmes és una estació de tramvia en projecte que se situarà a l'Avinguda Diagonal entre les cruïlles dels carrers Aribau i Balmes. Disposarà de doble andana lateral i s'executarà pel projecte d'unió del Trambaix i el Trambesòs per l'Avinguda Diagonal.
Els treballs d'aquesta secció entre Francesc Macià i Verdaguer es realitzarien en una fase posterior al tram entre Glòries i Verdaguer.
Tram de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Projectat |||||
| Bon Viatge | Casanova | Diagonal | Port de Badalona ? |
| Hospital Sant Joan Despí | TV3 | Casanova | Diagonal | Port de Badalona ? |
| Quatre Camins | Casanova | Diagonal | Glòries ? |

## Vegeu també

* Llista d'estacions de tramvia de la regió metropolitana de Barcelona
* Xarxa ferroviària de Catalunya

## Referències

* ↑ «Tramvia i bicis pel mig de la Diagonal, la proposta final», CCMA, consulta 12 de març del 2020
* ↑ «Aprobada la conexión del tranvía de Barcelona por la Diagonal», Via Libre (en castellà), consulta 11 de març del 2020
* ↑ «Anàlisi i definició de la connexió tramviària de Barcelona», Ajuntament de Barcelona,, consulta 11 de març del 2020
* ↑ «Estudi informatiu de la connexió de les xarxes tramviaries», ATM,, consulta 27 de novembre del 2019
* ↑ [El tramvia de Barcelona arribarà, de moment, fins a Diagonal amb passeig de Sant Joan»], Rac1,, consulta 12 de març del 2020
# Platja Nord (Peníscola)

La platja Nord de Peníscola és una platja amb dos espais perfectament delimitats: la zona sud, amb quasi dos quilòmetres d'arena fina i daurada, la tradicional platja Nord, amb escàs desnivell, la qual cosa fa que no resulte en absolut perillosa; i la zona nord, fins al terme de Benicarló, tradicionalment una platja de còdols, actualment regenerada. És una platja adaptada per a persones de mobilitat reduïda
Limita al nord amb la platja de la Caracola, al municipi de Benicarló, i al sud amb l'istme de sorra que separa el centre històric que envolta el Castell amb la resta del nucli. Té una longitud de 4 quilòmetres i mig, i una amplària mitjana de 45 m.
La platja està integrada en el nucli urbà, una zona turística amb passeig marítim. És una platja oberta, gran i neta. El paisatge característic, amb el castell del Papa Luna de fons, genera un especial atractiu.

## Distintius

A més del distintiu de la Bandera Blava, la platja compta amb els certificats de qualitat ISO 9001 i ISO 14001.
Així mateix, l'any 2012 li va ser atorgada la certificació de Sender Blau al conjunt dunar de la zona de Peñismar, com a element paisatgístic que contribueix a l'ús sostenible del litoral.

## Galeria d'imatges

* Vista de la platja de nit
* Vista de la platja a l'estiu
* Edificis en primera línia de la platja

## Referències

* ↑ «Relación de playas galardonadas con Bandera Azul 2012» (en castellà). Associació d'Educació Ambiental i del Consumidor, 2012. Arxivat de l'original el 2016-03-19. [Consulta: 25 juliol 2012].
* ↑ «Peníscola ja llueix banderes a la platja Nord». Ajuntament de Peníscola, 04-07-2012. [Consulta: 25 juliol 2012].

## Vegeu també

* Peníscola
* Castell de Peníscola
* Platja de la Caracola
* Platges del País Valencià

## Enllaços externs

* Turisme de Peníscola
# Sambas (Borneo)

Sambas és una població d'Indonèsia a la província de Borneo Occidental (Kalimantan occidental), capital de la regència de Sambas. A la costa té el port principal de la zona anomenat Port de Sambas; la població és islamo-malaia.
L'islam hauria arribat a la comarca des de Palembang, al segle xvi. El regne de Sambas va esdevenir el sultanat de Sambas; fou vassall de Johore fins que per matrimoni al segle xviii va passar al sultanat de Sudakana, la família reial del qual va governar llavors a Sambas. En aquell temps la costa de Sambas fou un niu de pirates i el sultà va demanar ajut als holandesos (1818). La Companyia Holandesa de les Índies Orientals hi va establir un resident i van tractar d'estendre la seva influència cap a Sarawak, que el sultà de Brunei considerava seva; el 1841 la rebel·lió dels malais de Sarawak fou controlada pel britànic James Broke al que el sultà de Brunei va cedir Sarawak; el 1846 els holandeses van reorganitzar els seus dominis i el 1848 van signar un acord amb el sultà de Sambas Abu Bakr Tadj al-Din establint les fronteres de l'estat. Sambas fou ocupada pels japonesos (1941-1945) i recuperada pels britànics (1945-1946) i els holandesos (1946). Al final del conflicte entre holandesos i republicans, Sambas va ser integrada a Indonèsia.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, VIII, 1075 i 1076
# Oulad Frej

Oulad Frej (en àrab أولاد فريج, Ūlād Frīj; en amazic ⵡⵍⴰⴷ ⴼⵕⵊ) és una comuna rural de la província d'El Jadida, a la regió de Casablanca-Settat, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 19.752 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Copa Catalunya de futbol masculina 2005-2006

La Copa Catalunya de futbol masculina 2005-2006 fou la 17a edició de la Copa Catalunya.

## Final

| RCD Espanyol de Barcelona | 1 - 0 | FC Barcelona |
| Corominas 39' | | |
| Espanyol de Barcelona | Barcelona |
| GK | 1 | Gorka Iraizoz |
| | 5 | Sergio Sánchez | | 54' |
| | 4 | Jesús María Lacruz | | |
| | 19 | Marc Torrejón |
| | 30 | Javier Chica | | |
| | 16 | Jonatas Domingos | | 70' |
| | 22 | Moisés Hurtado | | |
| | 18 | Francisco Rufete | | 82' |
| | 11 | Albert Riera | | |
| | 20 | Ferran Corominas | | |
| | 10 | Luis García | | 88' |
| Substitutes: ||
| | 2 | Armando Sá | | 82' |
| | 12 | Juan Velasco | | 54' |
| | 14 | Ito Álvarez | , 86' | 70' |
| | 15 | Fredson Camara | | 88' |
| Manager: ||
| Ernesto Valverde ||
| GK | 25 | Albert Jorquera |
| | 2 | Juliano Belletti | |
| | 5 | Jesús Olmo | |
| | 23 | Oleguer Presas |
| | 16 | Sylvinho Mendes | |
| | 3 | Thiago Motta |
| | 14 | Marc Crosas | 63' |
| | 15 | Lluís Sastre | 45' |
| | 8 | Ludovic Giuly | |
| | 18 | Santiago Ezquerro | |
| | 22 | Javier Saviola | |
| Substitutes: ||
| | 6 | Jeffrén Suárez | 63' |
| | 7 | Dimas Delgado | 45' |
| Manager: ||
| Frank Rijkaard ||

## Referències

* ↑ «Edición del Wednesday 16 November 2005, Página 21 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com».
* ↑ «Edición del Wednesday 16 November 2005, Página 20 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com».
* ↑ «Edición del Wednesday 6 September 2006, Página 3 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com».
# Sincici

Un sincici, o síncit, (en llatí, anglès i altres idiomes syncytium i en plural syncytia; derivat del grec: σύν (syn) = 'junt' + κύτος (kytos) = 'capsa, és a dir, cèl·lula') és una cèl·lula multinucleada, la qual pot resultar de múltiples fusions cel·lulars de cèl·lules unicel·lulars (és a dir, cèl·lules amb un sol nucli), en contrast amb un cenòcit el qual resulta de múltiples divisions cel·lulars sense la citoquinesi acompanyant. Un exemple clàssic de sincici és la formació del múscul esquelètic. Aquest terme també es pot referir a les cèl·lules que estan intercomunicades per una membrana especialitzada gràcies a unions gap com es pot veure, per exemple, en les cèl·lules del múscul cardíac, les quals estan sincronitzades elèctricament en una acció potencial. Un altre ús, incorrecte però ben establert, del terme es troba en l'embriologia animal per referir-se a la blastoderma cenocític dels invertebrats.
L'enèrgide és la unitat constituïda per un nucli i la part de citoplasma que l'envolta. Aquest terme s'empra normalment en organismes que no presenten membranes que delimiten les cèl·lules, com ara algues i fongs cenocítics, sifonals o polienèrgids.

## Exemples fisiològics

Un sincici és una estructura normal en molts fongs. En plantes n'hi ha exemples durant el desenvolupament vegetal i inclou els lactífers no articulats, els tapetum amoboides i els plasmodis nucel·lars. En animals les fibres del múscul esquelètic es formen per la fusió de milers de cèl·lules musculars. La placenta és un altre important sincici en els animals placentaris. En patologia els sincicis també es poden formar quan les cèl·lules són infectades per diversos tipus de virus

## Referències

* ↑ «TERMCAT - Cercaterm - sincici». [Consulta: 26 febrer 2018].
* ↑ «sincici | enciclopèdia.cat». [Consulta: 26 febrer 2018].
* ↑ Daubenmire, R. F. (1936). "The Use of the Terms Coenocyte and Syncytium in Biology". Science 84 (2189): 533–534. doi:10.1126/science.84.2189.533
* ↑ Willmer, P. G. (1990). Invertebrate Relationships : Patterns in Animal Evolution. Cambridge University Press, Cambridge.
# Pep Rosanes-Creus

Pep Rosanes-Creus (Manlleu, 1957) és un poeta català.
Llicenciat en Filologia Catalana per la Universitat de Barcelona. El 15 d'abril de 1998 li decreten una jubilació forçosa i anticipada per incapacitat permanent i ha d'abandonar l'ensenyament. Aquest mateix any havia nascut la seva filla Irene, dos anys després el seu fill Quirze. Fou regidor a l'Esquirol d'un grup independent aliat amb Iniciativa. Entre els anys 1991 i 2000 va publicar diverses obres: El club dels set (poetes morts) de Roda de Ter, La venjança de l'eunuc, On la nit era negra, El gos i l'ombra de l'alzina, Vuit poemes, Set, No he fet res, El cos del temps, Voltor.

## Premis i reconeixements

Va guanyar el Premi Carles Riba 1999 i als Jocs Florals de Barcelona del 2003 rebé el Premi Extraordinari Jacint Verdaguer pel poema Sóc un cuc.

## Referències

* ↑ «Pep Rosanes-Creus - Quaderns Crema». Quaderns Crema.
# Estació de Banyuls dels Aspres

Línia Elna - Arles :
L'Estació de Banyuls dels Aspres és una estació ferroviària, situada en el poble de Banyuls dels Aspres, de la comarca del Rosselló, a la Catalunya del Nord.
Està situada un quilòmetre al sud del nucli urbà de Banyuls dels Aspres, a la carretera de la vila de el Voló.
Es troba a l'antiga línia Arles - Elna, que actualment només serveix trens de mercaderies, entre Ceret i Elna.
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| terminal | terminal | Línia Elna-Arles | El Voló | El Voló |

## Línia

* Línia Elna-Arles

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya

## Enllaços externs

* Descripció i fotografies

## Referències

* ↑ L'Estació de Banyuls dels Aspres en els ortofotomapes de l'IGN
# Platja Nova

La platja Nova és una platja urbana del municipi de Roses (Alt Empordà), situada entre els espigons de la riera dels Ginjolers i el rec d'En Forquilla, on comença la platja del Rastell. Aquestes dues platges, juntament amb la platja del Salatar, formen la localment anomenada platja Gran, que va des de la platja de Santa Margarida fins als espigons de la riera dels Ginjolers, amb un total de 1.300 metres.
Té una longitud de 450 metres, de sorra fina i aigües poc profundes i clares. Està flanquejada pel passeig marítim, on hi ha l'escultura Homenatge dels pescadors prop de la platja. L’any 2003 va obtenir el certificat de qualitat ambiental EMAS i ISO 14.001.

## Referències

* 1 2 «Platja Nova». Turisme de Roses.
* ↑ «Platja Gran de Roses». Diari de Girona.
* ↑ «Homenatge dels Pescadors». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
* ↑ «Platja La Nova». Badia de Roses.
# Langonnet

Langonnet (en bretó Langoned) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 1.966 habitants. Es troba al centre del triangle format pels municipis de Gourin, Le Faouët i Plouray.

## Llengua bretona

Tot i trobar-se en la zona del dialecte vanetès, com a la resta del cantó, es parla el dialecte cornuallès, ja que va estar vinculat a la Diòcesi de Cornualla. El 27 de gener de 2005 el consell municipal va aprovar la carta Ya d'ar brezhoneg.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1977-1989 | Joseph Le Puil |
| 1989-2001 | Lucien Stephant |
| 2001- | Christian Derrien |
# Oulad Gnaou

Oulad Gnaou (àrab أولاد ڭناو) és una comuna rural de la província de Béni Mellal de la regió de Béni Mellal-Khénifra. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 12.720 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Setge a l'Alcàsser de Toledo

El Setge a l'Alcàsser de Toledo fou una batalla simbòlica dels inicis de la Guerra civil espanyola, en la qual els milicians del Front Popular i els colpistes van lluitar pel control de l'edifici de l'Alcàsser de Toledo, on hi havia l'acadèmia d'Infanteria.
Les forces republicanes, compostes per 8.000 milicians de la FAI, la CNT i la UGT comptaven amb algunes peces d'artilleria, uns pocs blindats i 2 o 3 tanquetes. L'aviació de la República hi va fer missions de reconeixement i va bombardejar l'edifici 35 vegades.
Els defensors de l'Alcàsser eren 800 Guàrdies civils, 318 cadets i un centenar de soldats de l'Acadèmia, juntament amb 110 civils, armats amb fusells, unes metralladores velles i algunes granades. Van aconseguir aguantar el setge fins a l'arribada de l'exèrcit d'Àfrica de Francisco Franco.

## Vegeu també

* Cronologia de la guerra civil espanyola
* Guerra Civil espanyola

## Galeria

* Facsímil del diari-pamflet "El Alcázar" nº 63, del 27.09.1936, editat durant el setge i signat pel coronel José Moscardó e Ituarte
* Esquema de la destrucció de l'Alcàsser de Toledo per l'artilleria republicana.
* Heinrich Himmler visita les ruïnes de l'Alcasser amb el general Moscardó el 1940

## Referències

* ↑ Keene, Judith (2002). Luchando por Franco: Voluntarios europeos al servicio de la España fascista, 1936-1939. Editorial Salvat. ISBN 84-345-6893-4
# Peripàtids

Els peripàtids (Peripatidae) són una família d'onicòfors, formada per 10 gèneres i 66 espècies.

## Gèneres

* Eoperipatus (3 espècies)
* Epiperipatus (16 espècies)
* Heteroperipatus (2 espècies)
* Macroperipatus (8 espècies)
* Mesoperipatus (1 espècie)
* Oroperipatus (20 espècies)
* Peripatus (13 espècies)
* Plicatoperipatus (1 espècie)
* Speleoperipatus (1 espècie)
* Typhloperipatus (1 espècie)
# Urva

* Per a altres significats, vegeu «Urva (desambiguació)».
Urva és un gènere de mamífers carnívors de la família de les mangostes (Herpestidae). Conté nou espècies asiàtiques que anteriorment es classificaven en el gènere Herpestes. Estudis genètics duts a terme a principis del segle xxi indicaren que no tenien una relació especialment propera amb les mangostes africanes i europees, per la qual cosa foren traslladades al seu propi gènere. Els representants d'aquest grup tenen una distribució amplíssima que va des de la península Aràbiga a l'oest fins a l'illa indonèsia de Java a l'est.

## Referències

* ↑ Do Linh San et al., 2022, «Systematics and Evolution of the Mongooses (Herpestidae, Carnivora)» (G. Veron, M.-L. Patou i A. P. Jennings).
* ↑ Francis, 2019, p. 317.
* ↑ «Javan mongoose or small Indian mongoose – who is where?» (en anglès). Mammalian Biology, 87, 1, 2017, pàg. 62-70. DOI: 10.1016/j.mambio.2017.05.006.

## Bibliografia

* Do Linh San, E.; Sato, J. J.; Belant, J. L.; Somers, M. J. Small Carnivores: Evolution, Ecology, Behaviour, and Conservation (en anglès). Wiley-Blackwell, 2022. DOI 10.1002/9781118943274. ISBN 9781118943274.
* Francis, C. M. Field Guide to the Mammals of South-east Asia (en anglès). 2a edició. Bloomsbury, 2019. ISBN 978-1-4729-3499-4.
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Eva-Maria Voigt

Eva-Maria Voigt (Hamburg, 5 de gener de 1921 – Waldkirch, 26 de juliol de 2013) fou una filòloga clàssica alemanya coneguda per les seves edicions de lírica arcaica i per la seva tasca gramatical i lèxica en l'èpica grega.
Va estudiar filologia clàssica a la Universitat d'Hamburg durant la Segona Guerra Mundial i obtingué el doctorat el 1945 amb la tesi Sobre la flexió nominal i verbal en Safo i Alceu. Entre el 1955 i el 1984 treballar com a editora i directora del monumental Lexikon des frühgriechischen Epos (abreviat LfgrE, “Lèxic de l'èpica grega arcaica”), una obra indispensable per a la recerca en el seu camp culminada el 2010. Paral·lelament va se professora de filologia clàssica a la mateixa Universitat d'Hamburg. L'abril de 1983 es jubilà i es retirà a Waldkirch.
Més enllà de la seva immensa tasca lexicogràfica és coneguda per la seva edició dels fragments de Safo i Alceu (Amsterdam 1971), encara avui obra de referència indispensable malgrat les noves troballes. També de gran valor és la seva Gramàtica de Safo i Alceu (Berlin, 1957), signada amb el nom d'Eva-Maria Hamm, una obra detallada sobre la llengua d'aquests dos poetes lírics.

## Referències

* ↑ Voigt, Eva-Maria. Zur Nominal- und Verbalflexion bei Sappho und Alkaios (tesi) (en alemany). Hamburg: Universität Hamburg, 1945.
* ↑ Voigt, Eva-Maria. Sappho et Alcaeus. Fragmenta.. Amsterdam: Polak & van Gennep, 1971.
* ↑ Hamm, Eva-Maria. Grammatik zu Sappho und Alkaios (en alemany). Berlín: Akademie-Verlag, 1957, p. 284.
# Onomast

* Per a altres significats, vegeu «Onomast d'Esmirna».
Onomast (en grec antic: Ὀνόμαστος, llatí: Onomastus) fou un militar macedoni al servei confidencial de Filip V de Macedònia, que el va nomenar governador de la costa de Tràcia.
El rei havia de lliurar Enos i Maronea (Tràcia) als romans, i va ordenar fer una matança a Maronea l'any 185 aC. Onomast va prendre una part rellevant, juntament amb el general Cassandre. Api Claudi Pulcre i altres comissionats romans van exigir l'enviament d'Onomast i Cassandre a Roma per una investigació. El rei va enviar Cassandre, encara que el va fer enverinar abans d'arribar a Roma, però va insistir que Onomast no era a Maronea en el moment de la matança. Segons Polibi i Titus Livi, coneixia massa bé els secrets del rei per enviar-lo als romans.
Onomast torna a aparèixer el 182 aC com un dels assessors de Filip en el judici privat de Demetri per l'acusació de conspiració contra la vida del seu germà Perseu.

## Referències

* 1 2 3 Onomastus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 31