OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Maribel Casany

Maribel Casany (Montcada, Horta Nord, 1963) és una actriu i presentadora de televisió valenciana. És germana del també actor Josep Manel Casany.
Va estudiar art dramàtic, interpretació i dansa, sent el teatre la seua vocació principal i on més ha ocupat la seua carrera, en companyies com Moma Teatre de València o la Ananda Dansa entre d'altres.
En els anys 90 comença a treballar en la recentment creada Televisió Valenciana, debutant com a hostessa d'El Show de Joan Monleon. Anys més tard, en 1998, participaria en el programa presentat per Núria Roca "Fem Tele", basat en el "Malalts de tele" de TV3, on exercia com guionista i co-presentadora, interpretant el personatge (Mari Mari) d'una xafardera.
En 2000 va donar el salt a la televisió estatal com a actriu en la sèrie "El botones Sacarino" que va emetre Televisió Espanyola. No obstant això, el seu treball més rellevant fou a Telecinco, com a reportera principal del programa "Nada Personal", presentat per Núria Roca i Llum Barrera. Allí va interpretar un paper de reportera una mica eixelebrada i ingènua, que encaixava dins de l'estil del programa. Quan aquest programa va ser retirat de la graella mesos després, va treballar en "El Informal" on va realitzar el mateix paper cobrint com a reportera esdeveniments amb presència de famosos. En 2001 presentà, junt amb Fernando Acaso, les campanades de cap d'any per a Telecinco.
A continuació presentaria diversos programes més, com els resums dels realities "Gran Hermano VIP" i "La casa de tu vida" en les seues primeres temporades (2004), ambdós en Telecinco. Aquests treballs els va compaginar amb les seues aparicions en diverses obres de teatre al País Valencià.
En 2005 presentà el concurs "L'escala" en el canal Punt 2 de la Radiotelevisió Valenciana. Entre 2005 i 2008 va presentar el programa "Remeis al rebost", un programa sobre remeis naturals, que es va emetre també en Punt 2. Ha fet aparicions en diverses sèries de la Radiotelevisió Valenciana com "Autoindefinits", "Maniàtics" o "Les Moreres".
Ha actuat en diferents obres de teatre com "Bienvenido Mr Marshall" (2007) o "Què fem de la mare" (2010).

## Referències

* ↑ «El rescat valencià de 'Glups!!'». El Temps, 06-02-2015. Arxivat de l'original el 2016-11-10. [Consulta: 10 novembre 2016].
* ↑ «El Parador de Ronda acogerá la retransmisión de las 12 campanadas de Tele 5» (en castellà). ABC, 26-12-2001. Arxivat de l'original el 2018-02-20. [Consulta: 10 novembre 2016].
* ↑ «Nuria Roca regresa a Telecinco con una parodia de la actualidad rosa» (en castellà). ABC, 15-07-2001. [Consulta: 10 novembre 2016].
* ↑ «Maribel Casany: "Las 'monleonetas' teníamos un punto de comedia que las 'mamachicho' no tenían"» (en castellà). Formula TV, 06-12-2014. [Consulta: 10 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa persona a IMDB
# Marta Ejarque Guillamat

Marta Ejarque Guillamat (Terrassa, Vallès Occidental, 7 de juny del 1986) és una periodista i ha estat jugadora d'hoquei sobre herba.
Es formà al Club Egara en la posició de defensa. Amb el club terrassenc aconseguí l'ascens a la Divisió d'Honor femenina el 2007. Internacional amb la selecció espanyola, participà als Campionats d'Europa de 2005 i 2007, i a la Copa del Món de 2006. Hi competí als Jocs Olímpics de Pequín 2008, finalitzant en setena posició. Entre d'altres distincions, l'Ajuntament de Terrassa va concedir-li la Medalla de la Ciutat al Mèrit Esportiu el 2009.

## Referències

* ↑ «Marta Ejarque Guillamat». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Medalla de la Ciutat al Mèrit Esportiu per als olímpics | La torre del Palau». La Torre del Palau, 30-06-2009. [Consulta: 11 setembre 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa de Marta Ejarque Guillamat - FIH (anglès)
# Mariona Forteza

Mariona Forteza (Tarragona, 1981) és una cantautora i periodista balear que resideix a Mallorca. Col·labora amb IB3 el dilluns dins del magazín Al Dia.
Va ser periodista de professió durant uns anys, entre d'altres com a redactora a El Mundo i El Día de Baleares. L'any 2012 decideix fer un punt i a part en la seva trajectòria i comença a dedicar-se professionalment a la música. Realitza espectacles de divulgació cultural en recintes monumentals i va recopilar unes cançons d'aquestes en l'EP Veus de la nit.

## Obres destacades

* Veus de la nit (EP - 2013)
* La veu de Bellver (2013)
* Ramon Muntaner i la memòria dels reis (2016) dirigit per Carlos Garrida amb cançons de Forteza
* Llum Profunda (2019) programa amb cançons sobre la relació epistolar entre el beatle George Harrison i el filòleg Joan Mascaró i Fornés

## Referències

* 1 2 3 «Mariona Forteza, Biografia, galeria i obres». TalentIB. Institut d'Estudis Baleàrics. [Consulta: 24 abril 2020].
* ↑ «Premsa». IB3. [Consulta: 24 abril 2020].
* ↑ Jurado, Laura «'El periodismo forja una forma de ver las cosas que nunca olvidas'» (en castellà). El Mundo, 10-12-2013.
* ↑ Jurado, Laura «'Les veus de la nit', la banda sonora de Mariona Forteza» (en castellà). El Mundo, 07-04-2013.
* ↑ J.L.E. «Un espectacle teatral mostra per dins el monestir de Santes Creus». El Punt Avui (Camp i Ebre), 31-07-2016, pàg. 26.
* ↑ «Luz profunda. Un viaje con George Harrison», 27-06-2019. [Consulta: 24 abril 2020].
# Mariona Carulla i Font

Mariona Carulla i Font (Barcelona, 8 de març de 1944) és una empresària i promotora cultural catalana. Ha treballat a Gallina Blanca, Agrolimen, la Junta de la Sagrada Família, i va sanejar i refundar el Palau de la Música Catalana.
Llicenciada en econòmiques per la Universitat de Barcelona i Alta Direcció d'Empresa de l'IESE, va començar la seva trajectòria professional a Gallina Blanca i va ser membre del consell d'administració d'Agrolimen fins al 2009, dues empreses fundades pel seu pare, Lluís Carulla i Canals. Ha participat en l'impuls de diverses institucions culturals. Va ser vicepresidenta de la Junta de la Sagrada Família. També ha estat presidenta del Concurs Internacional de Música Maria Canals des del 2006 i del Patronat de la Fundació del Centre Excursionista de Catalunya des del 2016.
Va ser vicepresidenta del Palau de la Música des del 1994. El 2009 es posà al capdavant del Palau de la Música Catalana per dur a terme un procés de sanejament i refundació de l'entitat després d'una causa judicial oberta contra Fèlix Millet i Tusell, en la qual ha declarat com a testimoni. El 2010 fou elegida presidenta de l'Orfeó Català. El 2014 i el 2018 va ser reelegida al capdavant de l'Associació Orfeó Català-Palau de la Música.

## Referències

* ↑ «Mariona Carulla i Font». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «2 de juny: trobada amb la presidenta de la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana | Cercle d'Economia de Menorca». [Consulta: 24 setembre 2020].
* ↑ Gomà, Enric. «Mariona Carulla: “La catalanitat és a la medul·la mateixa de l'Orfeó Català”». [Consulta: 24 setembre 2020].
* ↑ Cia, Blanca; García, Jesús «Entrevista | “No me atrevería a poner la mano en el fuego por nadie”» (en castellà). El País [Madrid], 21-06-2017. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Albalat, J. G. «Mariona Carulla: "Me robaron el bolso en la boda de la hija de Millet"» (en castellà), 22-03-2017. [Consulta: 24 setembre 2020].
* ↑ Barcelona, EL PERIÓDICO /. «Mariona Carulla quiere seguir al frente del Orfeó Català» (en castellà), 25-05-2014. [Consulta: 24 setembre 2020].
* ↑ «Mariona Carulla, reelegida presidenta de la Associació Orfeó Català» (en castellà), 27-06-2018. [Consulta: 24 setembre 2020].
# Masia del Pereta

La Masia del Pereta és una obra de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta baixa i un pis, amb un mur de tancament annex. La porta d'accés és d'arc escarser o rebaixat, amb l'arc format a base de maons. Al primer pis hi ha dues obertures simètriques de llinda plana.

## Referències

* ↑ «Masia del Pereta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# Masia del Pau (Barbens)

La Masia del Pau és una masia situada al municipi de Barbens a la comarca catalana del Pla d'Urgell.

## Referències

* ↑ «Masia del Pau (Barbens)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# McCammon

McCammon és una població dels Estats Units a l'estat d'Idaho. Segons el cens del 2000 tenia 805 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, McCammon tenia 805 habitants, 271 habitatges, i 213 famílies. La densitat de població era de 218,9 habitants/km².
Dels 271 habitatges en un 40,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,9% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 21,4% no eren unitats familiars. En el 19,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,97 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,45.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,2% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 23,1% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.500 $ i la renda mediana per família de 40.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.078 $ mentre que les dones 20.750 $. La renda per capita de la població era de 14.323 $. Aproximadament el 5,5% de les famílies i el 8,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- McCammon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- McCammon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# McCarthy

«McCarthy» té aquests significats:
* McCarthy (Alaska), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska
* McCarthy (grup de música), grup de música d'Essex, Anglaterra
* Biografies:
** Benedict McCarthy (Ciutat del Cap, 1977), futbolista sud-africà que ocupa la posició de davanter
** Cormac McCarthy (Providence, Rhode Island, 1933), escriptor estatunidenc guanyador del Premi Pulitzer
** John McCarthy (1927, Boston, Massachusetts), informàtic estatunidenc i científic cognitiu
** Joseph Raymond McCarthy, senador estatunidenc responsable de la caça de bruixes
** Paul McCarthy (1945, Salt Lake City, Utah), artista contemporani estatunidenc
** Perry McCarthy (1961, Londres), pilot de curses de Fórmula 1 britànic
# Mateu d'Edessa

Mateu d'Edessa (vers 1070 – després 1137) fou un monjo i historiador armeni que va escriure una història d'Armènia, Síria i altres regions que va del 942 al 1132 i fou continuada per Guillem el monjo. Va morir després de 1137. L'historiador Michel Tchamitch va suposar, al seu llibre Histoire d'Arménie (1789) sense gaire fonament, que hauria mort el 1144 a la massacre de la ciutat d'Edessa després de la conquesta per Imad-ad-Din Zengi.
No és clar si el seu epítet «d'Edessa» indica la ciutat on van néixer o la ciutat on va viure la major part de la seva vida, el nom del monestir on vivia tampoc és conegut. La única font d'informació biogràfica són unes escasses notes personals a la mateixa crònica.

## Referències

* ↑ Edessa, Mateu; Dulaurier, Edouard (prefaci, edició). Chronique de Matthieu d'Édesse (962-1136) Continuée par Grégoire le prêtre (jusqu'en 1162: D'après trois manuscrits de la Bibliothèque impériale de Paris) (en francès). París: A. Durand, 1858, p. xxvii-548.
* ↑ Dulaurier, 1858, p. ix.
* ↑ Dulaurier, 1858, p. viii-ix.

## Bibliografia

* Andrews, Tara L. «The New Age of Prophecy: The Chronicle of Matthew of Edessa and Its Place in Armenian Historiography». A: The Medieval Chronicle (en anglès). 6. Amsterdam: Rodopi, 2009, p. 106–124. ISBN 978-90-420-2674-2.
# Mas de Nincles

El Mas de Nincles és un mas situat al municipi de Renau, a la comarca catalana del Tarragonès. Antigament formava part del terme de Peralta, que estava sota domini del monestir de Santes Creus. Està ubicat a la plana, al costat del torrent de Peralta. És documentat des del 1684, quan també s’anomenava mas dels Penicals o d’Incles. El mas és de planta rectangular, mira cap a migdia i està dividit en dos pisos i unes golfes.

## Referències

* ↑ «Mas de Nincles | enciclopèdia.cat». [Consulta: 20 novembre 2021].
* ↑ Dalmau, Marc «L'Altrera i el mas de Nincles, dos masos del terme de Renau». Resclosa, La, 18, 2014, pàg. 25–37. ISSN: 2385-4642.
# Metall Frary

El metall Frary és un aliatge amb un contingut del 97-98 % de plom, Pb, un 1-2 % de bari, Ba, i una petita quantitat inferior a l'1 % de calci, Ca. S'empra per a la fabricació de coixinets de rodadura.

## Referències

* ↑ Daniel N. Lapedes. Diccionario de términos científicos y técnicos. 4. McGraw-Hill-Boixareu, 1981. ISBN 8426704212.
# Mas Montellar

El Mas Montellar és una obra amb elements gòtics de Fontanilles (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat als afores de Fontanilles en la part més alta d'un turó a la fi del poble.
Està formant estructuralment per tres crugies. construït amb pedra i morter de calç, i cobert amb teula àrab. La coberta és a dues aigües .Dues plantes.
Al davant hi ha actualment un grant cobert de fibrociment (uralita).

## Referències

* 1 2 3 «Mas Montellar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 gener 2019].
# Susana Montaner

Susana Montaner (castellà: Dora Susana Montaner Formoso) (Tacuarembó, segle XX) és una advocada, escriva i política uruguaiana pertanyent al Partit Colorado.
És filla de Dora Formoso i del polític pachequista Jaime Montaner; seva germana Martha va ser diputada, senadora i secretària general del Partit Colorado.
Va ser elegida diputada pel seu departament en el sector Vamos Uruguay per al període 2015-2020. També integra el Parlament del Mercosur.
En 2019 s'adhereix al sector Batllistas i li brinda el seu suport a la precandidatura de Julio María Sanguinetti. A les eleccions parlamentàries d'octubre del 2019, Montaner va ser la tercera candidata titular al Senat per la llista del Batllisme.

## Referències

* ↑ «Susana Montaner - Partido Colorado Susana Montaner» (en castellà). Partit Colorado.
* ↑ «Martha Montaner, el adiós a la amiga» (en castellà). Alternativa Independiente, 16-09-2016. Arxivat de l'original el 2019-07-08. [Consulta: 12 març 2020].
* ↑ «Articles escrits per Susana Montaner en la pàgina web del Partit Colorado» (en castellà).
* ↑ «Susana Montaner» (en castellà). Parlamento del Mercosur.
* ↑ «Pegando la vuelta» (en castellà). Brecha, 15-03-2019.
# Suimanga de Whyte

El suimanga de Whyte (Cinnyris whytei) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les muntanyes de Zàmbia, Malawi i Tanzània

## Taxonomia

Ha estat considerat part del suimanga d'Angola (Cinnyris ludovicensis), del qual va ser separat arran els treballs de Bowie et al. 2016.

## Referències

* ↑ RCK Bowie, J Fjeldså, J Kiure i JB Kristensen. 2016. A new member of the Greater Double-collared Sunbird complex (Passeriformes: Nectariniidae) from the Eastern Arc Mountains of Africa. Zootaxa 4175(1): 23–42. DOI: http://dx.doi.org/10.11646/zootaxa.4175.1.3
# Suimanga de Reichenow

El suimanga de Reichenow(Anthreptes reichenowi) és una espècie d'ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos del sud-est de Kenya, nord-est de Tanzània i sud de Moçambic.

## Referències

* ↑ «Suimanga de Reichenow». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Marger

Marger, margenador, margener, mestre de paret seca, són els noms amb què es coneixen el constructors de pedra en sec, que aixequen marges, parets i altres elements sense ciment ni altre material de lligam entre les pedres.
Es tracta d'un ofici amb una llarga història arreu de la Mediterrània i que a l'illa de Mallorca inicià la seva recuperació el 1987, amb la creació de l'Escola de Marges de l'ajuntament de Sóller, que assumí el Consell de Mallorca el 1988, i que des de llavors realitza cursos de formació i accions de divulgació de la tècnica i l'ofici.
Aquestes tasques de formació es realitzen també a altres indrets de l'Estat i d'Europa, on existeixen associacions professionals a Gran Bretanya i a França.
A l'Estat Espanyol ha aconseguit el reconeixement oficial el 2020, amb la creació de la qualificació professional de constructor de pedra en sec, que defineix les competències professionals necessàries i que permet acreditar-les per via de l'experiència i de la formació no formal.
Entre els reconeixements que ha rebut l'ofici es troba la inclusió el 2018 dels coneixements i de les tècniques associades a la construcció de pedra en sec a la llista de la Unesco del Patrimoni Cultural Immaterial de la Humanitat.
# Metalab

El Metalab és un hackerspace vienès fundat l'any 2006 que posa a disposició un espai per a les persones interessades en la ciència, la tecnologia i l'art digital. El local es troba a l'adreça Rathausstraße 6, a prop del Rathaus (hotel de ciutat).
És gestionat per la Verein zur Förderung der Erforschung und Bildung sozialer und technischer Innovationen — metalab (Associació per a l'avançament de la investigació i de l'educació sobre la innovació tècnica i social – metalab) i posa a disposició dels grups i organitzacions un espai de 220 m². L'associació implicada és finançada per donatius dels seus 200 membres, per espònsors, per la venda de begudes, i en el passat per subvencions de l'Ajuntament de Viena i del ministeri federal de la Salut.
Els membres i convidats tenen a la seva disposició un taller de maquinari, un laboratori d'electrònica i una sala per al treball col·laboratiu.
És conegut per ser un dels primers hackerspaces creats fora d'Alemanya seguint la inspiració del Chaos Computer Club i del C-base a Berlín, començant l'expansió d'espais similars arreu del món.

## Referències

* ↑ «Metalab - HackerspaceWiki» (en anglès). [Consulta: 30 maig 2017].
* ↑ Richter, Meike «Computer: Heime für Hacker» (en alemany). Die Zeit [Hamburg], 17-01-2009. ISSN: 0044-2070.
* ↑ Tweney, Dylan «DIY Freaks Flock to ‘Hacker Spaces' Worldwide» (en anglès). WIRED.

## Enllaços externs

* Metalab - Lloc web oficial
# Mavlyanovita

La mavlyanovita és un mineral de la classe dels elements natius. S'anomena així per Gani Arifkhanovich Mavlyanov (1910-1988), per les seves contribucions en la comprensió de la geologia de l'Uzbekistan. Va ser aprobada l'any 2008 per la IMA; un sinònim del seu nom és el codi IMA2008-026. El mineral tipus es troba al Museu Geològic del Comitè Estatal de Recursos Geològics i Minerals de Tashkent, a l'Uzbekistan, així com al Museu d'història Natural de Londres (Regne Unit), amb el número de catàleg BM 2008,31.

## Classificació

La mavlyanovita es troba classificada en el grup 1.BB.05 segons la classificació de Nickel-Strunz (1 per a Elements natius; B per a Carburs metàl·lics, silicurs, nitrurs i fosfurs" i B per a silicurs; el nombre 05b correspon a la posició del mineral dins del grup). En la classificació de Dana el mineral es troba al grup 1.1.33.13 (1 per a Elements natius i aliatges; 33 i 13 corresponen a la posició del mineral dins del grup).

## Característiques

La mavlyanovita és un mineral de fórmula química Mn₅Si₃. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 7.

## Formació i jaciments

El mineral ha estat trobat en una diatrema de lamproïta, associada amb suessita, moissanita, khamrabaeïta, ferro natiu, diamant, cromita i alabandita. S'ha descrit només a la seva localitat tipus, al riu Koshmansay (Uzbekistan).

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Mavlyanovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].

## Bibliografia

* Yusupov, R.G., et al. : Mavlyanovite, a new mineral species from a lamproite diatreme, Chatkal Ridge, Uzbekistan. Mineralogical Magazine 73,43-50 (2009).
# Mas Vitó

El Mas Vitó és un mas situat al municipi de Viladasens, a la comarca catalana del Gironès.

## Referències

* ↑ «GIV-6234 - De Viladesens». Diputació de Girona. [Consulta: 18 agost 2023].
# Mas de Patriciel I

Mes de Patriciel I és un abric que conté pintures rupestres d'estil llevantí. Està situat en el terme municipal de Mequinensa (Aragó). Apareix localitzat a la zona inferior de la Serra de l'Alt de les Carrasques, en un aflorament rocós que dona lloc a un petit abric orientat al Sud-est. A causa del mal estat del suport, només es conserva una sola figura pintada molt incompleta en color marró clar que representa un soliforme o estiliforme de vuit braços, similar als representats a Vall de Mamet I i II. En aquesta ocasió, els braços són molt més estilitzats.
L'abric està inclòs dins de la relació de coves i abrics amb manifestacions d'art rupestre considerats Béns d'Interès Cultural en virtut del que es disposa en la disposició addicional segona de la Llei 3/1999, de 10 de març, del Patrimoni Cultural Aragonés. Aquest llistat va ser publicat en el Butlletí Oficial d'Aragó del dia 27 de març de 2002. Forma part del conjunt de l'art rupestre de l'arc mediterrani de la península ibèrica, que va ser declarat Patrimoni de la Humanitat per la Unesco (ref. 874-657). També va ser declarat Bé d'Interès Cultural amb el codi RI-51-0009509.

## Referències

* ↑ Aragón, Gobierno de. «BOA» (en castellà). www.boa.aragon.es. [Consulta: 6 gener 2020].
* ↑ «Arte rupestre del arco mediterráneo de la Península Ibérica» (en anglès). UNESCO World Heritage Centre. [Consulta: 6 gener 2020].

## Bibliografia

* ROYO GUILLÉN, J.I. I GÓMEZ LECUMBERRI, F. Prospeccions arqueològiques en el terme municipal de Mequinenza (Saragossa). Campaña de 1989, Arqueologia aragonesa, 1988-1989. D.G.A, Zaragoza.
* ROYO GUILLÉN, J.I. The set of shelters with rock art of Mequinenza (Saragossa). Bolskan 5, 1988.
* VV.AA. Arqueologia Aragonesa 1988-1989 Diputació General d'Aragó. Zaragoza, 1991.
# Mas Xamberg

El mas Xamberg és un mas del municipi de Masllorenç (Baix Penedès). El mas, a prop de Masarbonès, amb diverses edificacions, està situat al peu de la carretera TV-2042 (km 3-4) entre l'Esplai del Penedès (la Bisbal del Penedès) i Masarbonès (Masllorenç).

## Referències

* ↑ «Mas Xamberg». enciclopèdia.cat, GEC, 2007. [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «Mapa topogràfic, base 1:5.000». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, 2021. [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya». ICGC, 2017. Arxivat de l'original el 2023-06-16. [Consulta: 21 desembre 2021].
# Los Seixols

Los Seixols és un paratge del terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Gurp de la Conca.
Està situat a ponent de la ciutat de Tremp, entre aquesta i la Torre de Don Fèlix, important masia del sud-est de Tendrui. Passa per los Seixols la carretera local que mena als pobles de Tendrui i Sant Adrià. És a l'extensa plana que s'obre al costat oest de Tremp.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Peraleda de la Mata

Peraleda de la Mata és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).

## Límits del terme municipal

Peraleda de la Mata limita amb:
* Navalmoral de la Mata al nord-oest;
* Rosalejo al nord;
* Talayuela al nord-est;
* Oropesa (Toledo) i El Gordo a l'est;
* Bohonal de Ibor al sud;
* Valdehúncar al sud-oest;
* Millanes a l'oest.

## Referències

* ↑ «Visor», 09-02-2010. Arxivat de l'original el 2010-02-09. [Consulta: 18 setembre 2019].