OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ennio Doris

Ennio Doris (Tombolo, 3 de juliol de 1940 - Milà, 24 de novembre de 2021) va ser un empresari multimilionari italià que va fundar Mediolanum SpA. Fins al 21 de setembre de 2021 va ser president de Banca Mediolanum, part del Gruppo Mediolanum, un gran grup bancari, de gestió de fons i d'assegurances italià.

## Biografia

Va néixer a Tombolo, un petit poble prop de Pàdua, Itàlia, el 3 de juliol de 1940.
Doris va entrar al camp de la gestió d'actius minoristes el 1969 quan es va convertir en venedor de Fideuram. El 1971 es va incorporar a Dival, on va arribar a ser el cap d'una força de vendes de 700 persones. El 1982 va fundar la seva pròpia empresa "Programma Italia" i va convèncer Silvio Berlusconi d'invertir 250.000 euros a canvi de la meitat de la participació de l'empresa. La seva estratègia va ser centrar-se en les relacions amb el client minorista, alhora que subcontractava la gestió dels fons invertits a altres empreses. Sota el seu carismàtic lideratge, la seva xarxa de venedors va créixer ràpidament, així com els fons gestionats. Va afegir assegurances i banca i va canviar el nom de la firma a Mediolanum. El juny de 1996 la companyia va entrar en borsa a la borsa italiana. Berlusconi la va descriure com la millor inversió que havia fet mai.

## Vida personal

Doris estava casat, amb dos fills i vivia a Tombolo, Itàlia. El seu fill, Massimo Doris, és el conseller delegat de Banca Mediolanum.

## Referències

* ↑ «Mediolanum, Ennio Doris resigns. "Generali, mediate between shareholders and managers"» (en anglès americà). Ruetir, 21-09-2021. Arxivat de l'original el 21 de setembre 2021. [Consulta: 21 setembre 2021].
* ↑ «Ennio Doris lascia Banca Mediolanum. Generali? «Sono per la mediazione»» (en italià). Il Sole 24 ORE. [Consulta: 21 setembre 2021].
* ↑ Italy Country Study Guide: Strategic Information and Developments. Int'l Business Publications, 2012, p. 162. ISBN 9781438774664.
* ↑ Cataldi, Virginia. «Banca Mediolanum, morto il fondatore Ennio Doris» (en italià). True News., 24-11-2021. [Consulta: 24 novembre 2021].
* ↑ «Forbes profile: Ennio Doris & family». Forbes. [Consulta: 28 setembre 2018].
* ↑ «Ennio Doris & family» (en anglès). [Consulta: 1r desembre 2021].
# Savoonga

Savoonga és una població dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2007 tenia 648 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Savoonga tenia 643 habitants, 145 habitatges, i 113 famílies La densitat de població era de 40,7 habitants/km².
Dels 145 habitatges en un 55,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,7% hi vivien parelles casades, en un 15,9% dones solteres, i en un 21,4% no eren unitats familiars. En el 16,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 0,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 5,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 36,1% tenia menys de 18 anys, un 13,2% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 16,5% de 45 a 60 i un 5,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 115,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.438 $ i la renda mediana per família de 27.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.500 $ mentre que les dones 29.167 $. La renda per capita de la població era de 7.725 $. Aproximadament el 29,3% de les famílies i el 29,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Savoonga». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Savoonga». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Bécherel

Bécherel (en bretó Begerel, en gal·ló Becherèu) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2015 tenia 678 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 593 | 626 | 543 | 528 | 599 | 660 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| -1995 | Tanguy de Kernier | |
| 1995- | Bernard Leroy | |

## Vila del llibre

Aquest antic nucli urbà s'ha convertit, des del 1989, en la tercera vila del llibre ("Cité du Livre®") d'Europa i la primera a França. Les antigues cases de nobles i comerciants i les parades de teixidors són ara caus de llibreters, llibreters de segona mà, creadors i artesans d'art, oberts tot l'any.

## Galeria d'imatges

* L'hotel de l'Écu de Laval
* L'antic donjon
* L'església Notre-Dame

## Referències

* ↑ «Cité du Livre ® de Bécherel» (en francès). Arxivat de l'original el 2020-01-08. [Consulta: 10 gener 2020].
# Kel Ahaggar

Els Kel Ahaggar foren una confederació dels tuaregs que vivia a la regió de l'Ahaggar.
La confederació està formada per les tribus del Kel Ghela, Taytok i Tégehé Mellet que junt amb els seus vassalls, formen la confederació dels Kel Ahaggar. El capt tradicional o amenokal és escollit entre els Kel Ghela. El amenokal Musa ag Amastan es va sotmetre el 1904 als francesos. L'amenokal Bayy ag Akhemuk no fou reconegut pel govern de l'Algèria independent el 1962 i va morir el 1977.

## Llista d'amenokals

* Yunus ag Sidi ? - 1790
* Ag Mama ag Sidi 1790 - 1830
* al-Hajj Ahmad 1830 - 1877
* Aytarel ag Muhammad Biskra 1877 - 1900
* Attici ag Amellal 1900 - 1904
* Musa ag Amastan 1904 - 1920
* Akhemuk ag Ihemma 1920 - 1941
* Meslar ag Amayas 1941 - 1950
* Bayy ag Akhemuk 1950 - 1962
# Thalita do Valle

Thalita do Valle (Ribeirão Preto, 1983 - Khàrkiv, 30 de juny de 2022) fou una model, actriu, activista social, humanitària i franctiradora brasilera. La militant, nadiua de Ribeirão Preto, que havia participat a diverses causes per als animals i que havia lluitat contra l'Estat Islàmic com a peixmerga al Kurdistan, va arribar a Ucraïna al juny del 2022 per a intervenir-hi com a socorrista al si de la Legió Internacional de Defensa Territorial d'Ucraïna en el marc de la invasió russa d'Ucraïna. Va morir asfixiada en un búnquer el 30 de juny del mateix any juntament amb Douglas Búrigo, un altre voluntari brasiler, a conseqüència d'un bombardeig rus sobre la ciutat de Khàrkiv, situada a prop del front de guerra oriental d'Ucraïna.

## Referències

* ↑ «Conheça a história de Thalita do Valle, modelo e atiradora brasileira morta na guerra da Ucrânia» (en portuguès). O Hoje, 04-07-2022.
* ↑ «La franctiradora brasilera i exmodel Thalita do Valle mor en un bombardeig a Ucraïna». Empordà, 07-07-2022.
# Mecistops leptorhynchus

Mecistops leptorhynchus és una de les dues espècies del gènere Mecistops. Anteriorment es creia que era part d'una població de cocodrils de Guinea (Mecistops cataphractus), però va ser considerada una espècie a part després de dos estudis detallats que varen publicar-se el 2014 i 2018.

## Descripció

L'espècie va ser descrita l'any 1835 a partir d'un espècimen que va morir al zoològic de Londres caçat a Fernando Po. Els estudis realitzats sobre els espècimens i les seves seqüències moleculars van establir que es tractava d'una espècie diferent a la Mecistops cataphractus. A més a més, el fet que es trobessin les dues espècies en zones hidrològiques diferents sense connexió entre elles, reforçà la teoria de les dues espècies. Una de les diferències entre M. leptorhynchus i M. cataphractus és que la primera espècie presenta una fisonomia més suau i llisa que la segona, la qual presenta escates més pesades i grosses i una pell més rugosa. M. leptorhynchus tampoc presenta les crestes òssies al crani que sí que presenta M. cataphractus. La principal diferència es troba en la genètica, que és diferent en un 5% aproximadament. L'estudi indica que els M. cataphractus van separar-se en dues poblacions fa uns 8 milions d'anys, a conseqüència del vulcanisme de la zona, que van crear muntanyes insalvables pels cocodrils, aïllant les dues poblacions genèticament.

## Referències

* ↑ Shirley, Matthew H.; Vliet, Kent A.; Carr, Amanda N.; Austin, James D. «Rigorous approaches to species delimitation have significant implications for African crocodilian systematics and conservation». Proceedings of the Royal Society B: Biological Sciences, 281, 1776, 07-02-2014. DOI: 10.1098/rspb.2013.2483. ISSN: 0962-8452. PMC: PMC3871313. PMID: 24335982.
* ↑ SHIRLEY, MATTHEW H.; CARR, AMANDA N.; NESTLER, JENNIFER H.; VLIET, KENT A.; BROCHU, CHRISTOPHER A. «Systematic revision of the living African Slender-snouted Crocodiles (Mecistops Gray, 1844)» (en anglès). Zootaxa, 4504, 2, 24-10-2018. ISSN: 1175-5334.
* 1 2 3 «Descubren una nueva especie de cocodrilo oculta a plena vista» (en castellà). Descubren una nueva especie de cocodrilo oculta a plena vista | National Geographic, 25-10-2018.
# Sent Front d'Alems

Sent Front d'Alems (en francès Saint-Front-d'Alemps) és un municipi francès, situat al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 967 | 306 | 269 | 267 | 285 | 266 | 272 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1947-1970 | André Sorbes |
| 1970-1978 | Alain Demoures |
| 1978-2008 | Annie Barnagaud |
| 2008 | Marc Pascual |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 17 novembre 2010].
# Bronius Jankauskas

Bronius Jankauskas (1913 - 1992) fou un futbolista lituà de la dècada de 1930.
Fou 16 cops internacional amb la selecció lituana. Pel que fa a clubs, defensà els colors de ŠŠ Kovas Kaunas.

## Referències

* ↑ Bronius Jankauskas a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Lietuvos vyrų rinktinė 2:0 (1:0) Latvijos vyrų rinktinė». lfe.lt. [Consulta: 9 novembre 2018].
* ↑ Bronius Jankauskas a eu-football.info (anglès)
# Thalheim (Tuttlingen)

Thalheim és un municipi que pertany al districte de Tuttlingen, situat al land de Baden-Württemberg, a Alemanya. Dins el seu terme s'hi troben les viles medievals abandonades d'Asp i Ötishofen, els burgstall —castells en ruïnes i gairebé desapareguts del tot, sense possibilitat de ser reconstruïts— de Burg Klingenberg, Lupfen i Reifenberg, i el Heimatmuseum Talheim, un museu de la història i condicions de vida rurals, situat a la casa natal del poeta Max Schneckenburger.

## Referències

* ↑ Landesarchivdirektion Baden-Württemberg, 1982, p. 668–669.
* ↑ «Heimatmuseum Talheim». Gemeinde Talheim. [Consulta: 3 octubre 2015].

## Bibliografia

* Landesarchivdirektion Baden-Württemberg. Das Land Baden-Württemberg. Amtliche Beschreibung nach Kreisen und Gemeinden, Bd.VI. Regierungsbezirk Freiburg. Stuttgart: Kohlhammer, 1982. ISBN 3-17-007174-2.
# Cynoglossus abbreviatus

Cynoglossus abbreviatus és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que viu a les costes de Hong Kong, Canton, Taiwan, Shanghai, Corea, Japó i Indonèsia.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Seven Nation Army

Seven Nation Army és el primer senzill de l'àlbum Elephant, quart disc d'estudi del grup estatunidenc The White Stripes. El senzill fou produït per Jack White i es va llançar l'any 2003.
La cançó homònima és coneguda pel seu ús com a càntic de futbol. Va ser adoptada per primera vegada pels aficionats del club belga Brugge KV el 2003, el van recollir els aficionats italians i es va convertir en un himne no oficial per a la selecció de futbol d'Itàlia a la Copa Mundial de la FIFA 2006, després de la qual es va estendre a altres clubs i seleccions de tot el món, així com més enllà del futbol, a altres esports i esdeveniments.

## Llista de cançons

* Seven Nation Army (Jack White) (en 7")
* Good to Me (Brendan Benson/Jason Falkner) (en 7")
* Black Jack Davey (Traditional)

## Referències

* ↑ Brown, Helen «The story behind 'Seven Nation Army', an anthem of the World Cup football terraces». Financial Times, 11-09-2017.
* ↑ Van Evra, Jennifer. «How a White Stripes song became the biggest soccer anthem of all time». CBC, 05-07-2018.
# Fum de sílice

El fum de sílice és un subproducte, d'elevada puresa, que s'origina en la reducció del quars amb carbó en forns elèctrics d'arc per a la producció de silici i ferro-silici. S'utilitza com a addició per al formigó d'alta resistència.

## Normativa

La EHE estableix que es podrà utilitzar fum de sílice com a addició, al moment de la fabricació del formigó, únicament quan s'utilitzi ciment tipus CEM I. En estructures d'edificació la quantitat màxima d'addició no excedirà el 10% del pes de ciment. La quantitat mínima de ciment s'especifica a l'EHE 37.3.2. Es podrà utilitzar fum de sílice com a component del formigó pretesat.

### Prescripcions i assajos del fum de sílice

El fum de sílice no podrà contenir elements perjudicials en quantitats tals que puguin afectar la durabilitat del formigó o causar fenòmens de corrosió de les armadures. A part d'això, haurà de complir les especificacions d'acord amb la UNE EN 450:95.
Per ser el fum de sílice un subproducte industrial, ha de tenir-se especial cura en comprovar la seva regularitat, per part de la Central de formigonat, mitjançant l'oportú control de recepció dels diferents subministraments, a fi de comprovar que les possibles variacions de la seva composició no afectin al formigó fabricat.

### Subministrament i emmagatzematge

El fum de sílice no podrà contenir elements perjudicials en quantitats tals que puguin afectar la durabilitat del formigó o causar fenòmens de corrosió de les armadures. A part d'això, haurà de complir les següents especificacions:
* Òxid de silici ≥ 85%
* Clorurs < 0,10%
* Pèrdua al foc < 5%
* Índex d'activitat > 100%
Els resultats de les anàlisis i assajos previs estaran a la disposició de la Direcció d'Obra.
Amb el fum de sílice emmagatzemat a l'orri s'utilitzaran equips similars als del ciment, havent d'emmagatzemar-se en recipients i sitges impermeables que els protegeixin de la humitat i de la contaminació, perfectament identificats per evitar errors de dosatge.

## Referències

* ↑ EHE, art. 29.
* ↑ EHE, art. 29.2.
* 1 2 EHE, art. 29.2.2.

## Vegeu també

* Reacció putzolànica
* Addicions per al formigó
* Instrucció Espanyola del Formigó Estructural (EHE)

## Enllaços externs

* El mundo del cemento (portuguès)
* Ecomaterials Arxivat 2014-07-14 a Wayback Machine.
# Serrat del Cau dels Garrics

El Serrat del Cau dels Garrics és un serrat del terme municipal de Castellterçol, a la comarca del Moianès.
Està situat a l'extrem nord-est del terme de Castellterçol, a la dreta de la Riera de la Serradora i al sud i sud-est de la masia de la Serradora. És a l'extrem meridional del Serrat de la Bassa Blanca, del qual és continuïtat cap a ponent. Es troba al nord del Sot del Roure Llarg i al sud-est del Camp Gran de la Serradora.
# Ca l'Estevet Segal

Ca l'Estevet Segal és una masia del poble de la Coma, al municipi de la Coma i la Pedra, a la Vall de Lord (Solsonès).

## Referències

* ↑ Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95. , pàg. 224
* ↑ Aquesta és la denominació que apareix al padró municipal i al llibre Masies del Solsonès, pàg. 224. Al mapa de l'ICC, però, hi aparaix amb la denominació Ca l'Esteve Segal
# Ramón Boldú Salvador

Ramón Boldú Salvador (Tarroja de Segarra, 13 de juliol de 1951), és un dibuixant de còmic català, pioner del còmic autobiogràfic a Espanya.

## Biografia

Traslladat als quatre anys amb la seva família a Barcelona, li agradava Anacleto, agente secreto de Manuel Vázquez, Corto Maltès d'Hugo Pratt, Hazañas Bélicas de Boixcar, La família Ulisses de Benejam i Tintin de Hergé. Als tretze anys ja intenta presentar les seves pàgines a diverses revistes.
Posteriorment, ja més gran, s'aficiona a autors com Copi, Crumb, Liberatore, Andrea Pazienza, Reiser o Wolinski.
Entre els anys 1976 i 1983 va publicar a la revista eròtica espanyola Lib una sèrie de còmics eròtics i humorístics titulada primer Mi pareja i dos anys després Los Sexcéntricos.
Més tard va col·laborar també en la revista d'humor El Jueves i en la francesa Hara-Kiri.
Ha estat també director de diverses revistes, incloent El Víbora, on a partir de 1988 va crear una sèrie sobre les aventures del motorista Mario Gamma el Griego. L'any 1990, va començar a explicar la seva pròpia vida, amb un dibuix més ràpid, en una successió d'historietes que després serien recopilades com a Bohemio pero abstemio (La Cúpula) i Memorias de un hombre de segunda mano (Glénat).
Ja al segle xxi, va ser contractat com a guionista de la pel·lícula porno The Uranus Experiment (2000). Va tornar al còmic amb les novel·les gràfiques El arte de criar malvas (2008) i Sexo, amor y pistachos (2010), també de tint autobiogràfic (ambdues editades per l'editorial Astiberri Edicions).
L'any 2013 participa amb una història breu al llibre Panorama, la novela grafica española hoy (Editorial Astiberri).

## Referències

* 1 2 MENA, Ricardo (25/11/2008). El regreso de Ramón Boldú, el maestro del cómic autobiográfico, Soitu.
* 1 2 3 4 5 (03/11/2008). Entrevista a Ramón Boldú: un pedazo de história viva Arxivat 2010-12-23 a Wayback Machine., Compañía perfecta.
* ↑ VIDAL-FOLCH, Ignacio;(11/11/2008). Se querellaría contra sí mismo, El País.

## Enllaços externs

* Ramón Boldú Arxivat 2014-05-12 a Wayback Machine., fitxa a l'editorial
* Comic creator: Ramón Boldú a la Comiclopedia de Lambiek (anglès)
# The Gunfighter

The Gunfighter és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Henry King, estrenada el 1950.

## Argument

Jimmy Ringo arriba en una ciutat per trobar la dona que estima. Mentre que aquesta es nega a tornar-lo a veure, el seu passat de tirador d'elit l'enganxa...

## Repartiment

* Gregory Peck: Jimmy Ringo
* Helen Westcott: Peggy Walsh
* Karl Malden: Mac
* Jean Parker: Molly
* Millard Mitchell: Marshall Mark Strett
* Richard Jaeckel: Eddie
* Skip Homeier: Hunt Bromley
* Anthony Ross: Diputat Charlie Norris
* Verna Felton: Mrs August Pennyfeather
* Ellen Corby: Mrs Devlin
* Harry Shannon (no surt als crèdits): Chuck
# Cynoglossus acutirostris

Cynoglossus acutirostris és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que viu al Mar Roig i al Golf d'Aden.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Gaspar Becerra

Gaspar Becerra (Baeza, 1520 - Madrid, 23 de gener de 1568) va ser un pintor i escultor del renaixement espanyol amb gran influència de l'italià Miquel Àngel.

## Biografia

Gaspar Becerra es va formar com a pintor a Roma on va col·laborar amb Vasari a la decoració dels sostres del Palazzo della Cancelleria i posteriorment amb Volterra a l'església de la Trinità dei Monti (capella Lucrecia della Rovere). El contacte amb aquests i d'altres pintors manieristes així com l'estudi dels dibuixos de Miquel Àngel faran que la seva obra posi les bases del romanisme a les escoles del nord peninsular durant l'últim terç del segle xvi. S'estableix a Valladolid el 1558 i des del 1562, treballa com pintor de Felip II, als frescs del Palau Reial de El Pardo i l'Alcázar de Madrid. Becerra va contribuir a la producció de gravats anatòmics publicats per Juan Valverde de Amusco, en Història de la composició del cos humà (Roma, 1556).
Entre les seves obres escultòriques més importants es troben el retaule de la Catedral d'Astorga amb gran influència de Miquel Àngel, contractat el 1558 i el retaule a les Reials Descalces de Madrid (cap a 1563). D'aquest últim, incendiat el 1862, només es conserva un Crist jacent policromat i el seu traçat a la Biblioteca Nacional d'Espanya. També va crear un altre retaule per al convent de Santa Clara de Briviesca.

## Bibliografia

* Alcolea Gil, Santiago. Historia Universal del Arte:España y Portugal Volumen 6. Barcelona, Editorial Planeta, 1988. ISBN 84-320-8906-0.

## Enllaços externs

* Dibuixos anatòmics per Becerra (anglès)
# Els Picapedra al castell de Rockula i Frankesrock

Els Picapedra al castell de Rockula i Frankesrock (títol original en anglès, The Flintstones Meet Rockula and Frankenstone) és un especial de televisió animat de Halloween de 1979 que inclou Els Picapedra. Va ser produït per Hanna-Barbera i es va emetre per primera vegada el dimarts 30 d'octubre de 1979 a l'NBC. Es va doblar al català.
A més del repartiment de veus original habitual d'Els Picapiedra, John Stephenson i Ted Cassidy van interpretar el comte Rockula i Frankesrock, respectivament.

## Referències

* ↑ «The Flintstones DVD news: Warner Archive Releases 4 Titles with Prime-Time Specials or Telefilms». Arxivat de l'original el 2016-03-15. [Consulta: 28 juliol 2016].
* ↑ Woolery, George W. Animated TV Specials: The Complete Directory to the First Twenty-Five Years, 1962-1987. Scarecrow Press, 1989, p. 156–157. ISBN 0-8108-2198-2.
* ↑ «Els Picapedra al castell de Rockula i Frankesrock». ésAdir. [Consulta: 14 juliol 2023].
* ↑ Middleton, Brad. Un-Dead TV: The Ultimate Guide to Vampire Television. By Light Unseen Media, 2015. ISBN 9781935303480.
# Sean Flynn

Sean Rio Amir (Los Angeles, EUA, 14 de juliol de 1989) és un actor estatunidenc conegut com a Sean Flynn, net de l'actor Errol Flynn i l'actriu Lili Damita.
Destaca pel seu paper de Chase Matthews a la sèrie Zoey 101, emesa a Nickelodeon.
Li agrada el skateboarding, la natació, practica surf, tennis i piano. Sean és també un bon guitarrista i ha carregat alguns vídeos de cançons d'ell mateix a YouTube.

## Filmografia

* Sliders (1996)
* Simon Birch (1998)
* According to Spencer (2001)
* Zoey 101 (2005)

## Enllaços externs

* Lloc oficial de Sean Flynn Arxivat 2010-02-16 a Wayback Machine.
# Kolbsheim

Kolbsheim (en alsacià Kolbse) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 765 habitants.
Forma part del cantó de Lingolsheim, del districte d'Estrasburg i de la Strasbourg Eurométropole.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 508 | 509 | 604 | 633 | 668 | 765 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Dany Karcher | |
# MikroTik

MikroTik o també Mikrotīkls Ltd és una companyia de Letònia proveïdora de tecnologia de maquinari i programari per a la creació de xarxes. Es dedica principalment a la venda de productes de maquinari de xarxa com encaminadors denominats routerboards i commutadors també coneguts pel nom del programari que executen, denominats RouterOS i SwOS, respectivament. La companyia va ser fundada el 1995, aprofitant l'emergent mercat de la tecnologia sense fil. El 2007, tenia més de 70 empleats.
La divisió de maquinari de la marca MikroTik inclou el seu sistema operatiu RouterOS per defecte i actualitzacions per a tota la vida.

## Referències

* ↑ «http://www.mikrotik.com/» (en anglès). Arxivat de l'original el 2015-01-15. [Consulta: 15 gener 2015].

## Enllaços externs

* MikroTik - Lloc web oficial
# Manuel Cabré

Manuel Cabré i Alsina (Barcelona, 25 de gener de 1890 — Caracas, 26 de febrer de 1984) va ser un pintor català, resident a Veneçuela durant gran part de la seva vida.

## Biografia

Va néixer al carrer Villarroel de Barcelona, fill del també pintor Àngel Cabré i Magriñà, natural de Barcelona, i de la seva esposa, Concepció Alsina Clos, natural de Santander.
Va emigrar a Caracas, on el seu pare va formar el Centro Artístico de Caracas. Posteriorment ell formà part del grup fundador del Círculo de Bellas Artes (1912) i visqué a París entre 1920 i 1930. Va obtenir el premi de pintura Salón de Arte Venezolano (1948) i també el Premi Nacional de Pintura (1951).

## Referències

* 1 2 Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1890, número de registre 529.
* ↑ «Manuel Cabré». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.