OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Inundació de Santa Llúcia

La inundació de Santa Llúcia fou una inundació que afectà diversos països europeus entre el 13 i el 14 de desembre de 1287 i que rep el seu nom de la santa del dia, Llúcia de Siracusa. Com en altres desastres similars a la zona, com ara la inundació dels Països Baixos del 1953, el fenomen es va produir per la conjunció d'una marea viva i una tempesta amb baixes pressions atmosfèriques.
Les conseqüències més greus van tenir lloc a Frísia, amb uns 50.000 morts directes. L'alteració del terreny fou tal que fins i tot es creà un nou mar, el Zuiderzee, que anteriorment havia estat un llac d'aigua dolça, el Flevo. La força de la marea va esfondrar les dunes que el separaven d'aigües obertes i es va crear així una nova entrada oceànica. Desenes de poblacions van desaparèixer sota les onades, van crear-se nous ports i es va evidenciar la necessitat de més sistemes de protecció per a les àrees costaneres, ja que el sistema de dics que hi havia instal·lat a Frísia Occidental va salvar gran part d'aquesta regió. La inundació es va notar també amb força a les Illes Britàniques, on la tempesta i les onades van sepultar llogarrets sencers. Alguns ports comercials, com ara Dunwich, van desaparèixer, provocant grans pèrdues econòmiques.
A mitjà termini, la inundació contribuí a onades migratòries de persones que no se sentien segures a les zones de costa i a les noves torberes generades o que ho havien perdut tot i que van buscar a ciutats de l'interior la manera de guanyar-se la vida. També afectà a la distribució lingüística del frisó, que veié reduïda la seva àrea d'influència per les víctimes mortals i els moviments de població.
Per tot aquest impacte, la inundació de Santa Llúcia es considera la cinquena en importància en la història registrada, tant per l'elevat nombre de víctimes com per les conseqüències en el relleu, l'economia, la llengua i la demografia al llarg del temps.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Watervragen. Arxivat de l'original el 2014-12-26. [Consulta: 6 març 2016].
# Hypsiboas hobbsi

Hypsiboas hobbsi és una espècie de granota que viu a Colòmbia, Veneçuela i, possiblement també, al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* La Marca, E. & Rueda, J.V. 2004. Hypsiboas hobbsi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Melomys bougainville

Melomys bougainville és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Són rosegadors de petites dimensions, amb una llargada de cap a gropa de 135 a 149 mm, una cua de 135 a 140 mm i un pes de fins a 86 g. És endèmica de les Illes Salomó. Es creu que té hàbits semblants als de M. rufescens, i que viu en llocs amb presència humana, com camps cultivats o dins de cases. De fet, anteriorment s'havia considerat una subespècie de M. rufescens.

## Referències

* 1 2 Flannery, Tim F. Mammals of New Guinea (en anglès). Cornell University Press, 1995. ISBN 9780801431494.
* ↑ «Melomys bougainville» (en anglès). Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN).
* ↑ Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
# Yellowknife

* Per a altres significats, vegeu «Yellowknife (tribu)».
Yellowknife (62° 27′ N 114° 21′ O) és la capital dels Territoris del Nord-oest al Canadà i l'única ciutat al territori, amb una població de 15.748 habitants (2006). La seva població és majoritàriament mestissa.
Dels vuit idiomes oficials dels Territoris del Nord-oest, se'n parlen cinc en nombres significatius a Yellowknife: chipewyan, dogrib, slave del sud i del nord, anglès i francès.
La regió ha estat objecte d'un boom econòmic des de la troballa i explotació de jaciments de diamants de gran qualitat durant la dècada de 1990.

## Enllaços externs

* Yellowknife a GoogleMaps Arxivat 2008-12-08 a Wayback Machine.
Capitals federal, provincials, i territorials del Canadà :
ABEdmonton
BCVictoria
MBWinnipeg
NBFredericton
NLSt. John's
NSHalifax
ONToronto
PECharlottetown
QCCiutat de Quebec
SKRegina
Territoris:
NT Yellowknife
NU Iqaluit
YT Whitehorse :
# UTC+12:00

UTC+12:00 és una zona horària d'UTC amb 12 hores més tard que l'UTC. El seu codi DTG és M-Mike.

## Zones horàries

* Wallis and Futuna Time (WFT)
* Tuvalu Time (TVT)
* Fiji Time (FJT)
* Gilbert Island Time (GILT)
* Nauru Time (NRT)
* Marshall Islands Time (MHT)
* Magadan Time (MAGT)
* Anadyr' Time (ANAT)
* New Zealand Standard Time (NZST)

## Franges
### Temps estàndard (l'any sencer)

* Kiribati
** Illes Gilbert
** Banaba
* Illes Marshall
* Nauru
* Tuvalu
* Àrea insular dels EUA
** Illes Wake
* Wallis i Futuna

#### Magadan Time

* Krai de Kamtxatka
* Kurils
* Óblast de Magadan
* Sakhà (porció oriental)
* Txukotka

### Temps estàndard (hivern a l'hemisferi sud)

Aquestes zones utilitzen l'UTC+12:00 a l'hivern i l'UTC+13:00 a l'estiu.
* Fiji
* Nova Zelanda (menys Illes de Chatham)

## Geografia

UTC+12 és la zona horària nàutica que comprèn l'alta mar entre 172,5°E i el meridià 180° de longitud. En el temps solar aquest fus horari és el corresponent el meridià 180° est.

## Història

En el 2011, a Rússia es va traslladar l'horari d'estiu durant tot l'any, el Magadan Time es va fixar a l'UTC+12. I el Vladivostok Time es va fixar permenet a l'UTC+11.

## Vegeu també

* Línia internacional de canvi de data

## Referències

* ↑ Territori de Rússia està dividida en nou zones horàries. ГАРАНТ (rus)
# Nenney Shushaidah Binti Shamsuddin

Nenney Shushaidah Binti Shamsuddin (c. 1975) és una advocada malaia que ha estat jutgessa al Tribunal Suprem de Xaria a Selangor des de 2016. Ella i Noor Huda Roslan són les dues úniques jutgesses d'aquest tribunal de Malàisia.
Shamsuddin ha rebut cobertura internacional per haver supervisat casos de poligàmia i khalwat. Ha declarat que xaria, especialment en casos de poligàmia, "existeix per protegir els drets de les dones".
Shamsuddin va treballar en una agència d'ajuda legal durant tres anys abans de deixar-ho per treballar pel sistema judicial de Putrajaya. Va treballar en el departament de fiscalia fins al 2016. L'any 2016, va ser nomenada jutgessa en el Tribunal Suprem de Xaria. Ella i Roslan van convertir-se en les dues primeres dones del tribunal.
Shamsuddin té tres fills. Va estudiar a la Universitat Nacional de Malàisia, on va cursar graus en psicologia i estudis islàmics i va obtenir un diploma en l'administració de la jurisprudència islàmica i la xaria.
L'any 2018, va formar part de la llista 100 Women BBC. Va ser l’única dona de Malàisia que hi va figurar aquell any.

## Referències

* 1 2 «BBC 100 Women 2018: Who is on the list?» (en anglès). BBC News, 19-11-2018 [Consulta: 21 novembre 2018].
* 1 2 3 4 5 6 7 Chia, Rachel Genevieve «Malaysian Syariah High Court judge named in BBC’s list of world's 100 most inspiring women» (en anglès). Business Insider Singapore, 20-11-2018 [Consulta: 6 gener 2019].
* 1 2 3 «One of Msia's first female Syariah High Court judges named in BBC's 100 Women list - Nation | The Star Online». [Consulta: 21 novembre 2018].
* 1 2 3 4 Gooch, Liz. «The female face of Islamic law in Malaysia». [Consulta: 21 novembre 2018].
* 1 2 Chen, Heather «The woman who decides if men can take a second wife» (en anglès). BBC News, 20-11-2018 [Consulta: 20 novembre 2018].
* 1 2 «Malaysian shariah judge named one of BBC’s top 100 women trailblazers» (en anglès). Free Malaysia Today [Consulta: 6 gener 2019]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-12-09. [Consulta: 6 gener 2019].
* 1 2 3 «For the first time, Malaysia's Shariah High Court appoints women judges - Firstpost». [Consulta: 21 novembre 2018].
# Hypsiboas lanciformis

Hypsiboas lanciformis és una espècie de granota que viu a Bolívia, Brasil, Colòmbia, Equador, Perú i Veneçuela.

## Referències

* Azevedo-Ramos, C., La Marca, E., Coloma, L.A. & Ron, S. 2004. Hypsiboas lanciformis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Human Instrumentality Project

Human Instrumentality Project és una pel·lícula de terror del 2009, dirigida per Alex Gingell i Philip Koch juntament amb Alex Westaway i Dann Haigh (més coneguts pels seus rols dins Fightstar). Aquests quatre de fet, apareixen a la pel·lícula, com també els altres dos membres de la banda, Charlie Simpson i Omar Abidi. Fightstar va proporcionar la música per la pel·lícula.

## Repartiment

* Charlie Simpson ... Mike Stewart
* Alex Westaway ... Derek Calvert
* Dan Haigh ... Lewis Stirling
* Philip Koch ... Bastiaan Mayne
* Alan Butterworth ... Piotre Drabik
* Alexander Gingell ... David Tait
* Christian Wilmes ... Ortus Double-Agent

## Referències

* ↑ «H.I.P. The Human Instrumentaly Project». Horsie in the hedge. Arxivat de l'original el 2009-05-05. [Consulta: 17 agost 2009]. (anglès)
* ↑ «In God We Trust a IMDb». IMDb. [Consulta: 22 agost 2009]. (anglès)

## Enllaços externs

* Pàgina Web de HorsieInTheEdge Arxivat 2009-05-05 a Wayback Machine.
# Bassès (Perafita)

Bassès és una masia de Perafita (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Construcció de planta rectangular i teulat a doble vessant amb el carener paral·lel a la façana principal. Té planta baixa, pis i golfes i totes les obertures tenen llinda, brancals i ampit de pedra. La porta d'entrada té també llinda de pedra. Una de les finestres té la llinda decorada amb un relleu que fa una forma escalona amb la part superior plana. Voltant la casa hi ha diverses construccions adossades, una de les quals porta la data de 1749.

## Referències

* ↑ «Bassès». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2017].
# Mill Plain

Mill Plain és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'Estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 7.400 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mill Plain tenia 7.400 habitants, 2.379 habitatges, i 1.953 famílies. La densitat de població era de 477,8 habitants per km².
Dels 2.379 habitatges en un 49,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 17,9% no eren unitats familiars. En el 12,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,41.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,5% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 35,3% entre 25 i 44, un 17,3% de 45 a 60 i un 5,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 58.432 $ i la renda mediana per família de 59.386 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.385 $ mentre que les dones 26.803 $. La renda per capita de la població era de 21.181 $. Aproximadament el 7,6% de les famílies i el 10,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mill Plain». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mill Plain». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Bessones Kessler

Alice i Ellen Kessler (nascudes el 20 d'agost de 1936 a Nerchau, Saxònia, Alemanya) són un parell de bessones populars a Europa, especialment a Alemanya i Itàlia, des dels anys 50 i 60 i fins al dia d'avui per les seves cançons, els seus balls i actuacions. Són usualment anunciades com les Die Kessler-Zwillinge a Alemanya, Gemelle Kessler a Itàlia o Kessler Twins al cim del món, i encara són populars.
Als Estats Units no van ser tan populars. No obstant això, van aparèixer com ballarines en el film de 1962 Sodoma i Gomorra, i a la portada de Life aquest mateix any.
Quan tenien elles sis anys, els seus pares, Paul i Elsa, les van enviar a classes de ballet, i es van unir al programa de ballet infantil de l'Òpera de Leipzig als onze. Quan en tenien divuit, els seus pares van usar un visat de visitant per escapar a Alemanya Occidental, on es van presentar al Palladium de Düsseldorf. Es van presentar al Lido de París entre 1955 i 1960, i van representar Alemanya Occidental en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 1959, acabant, en 8è lloc, amb Heute Abend wollen wir tanzen geh'n ("Aquesta nit volem anar a ballar").
Es van mudar a Itàlia en 1960 i gradualment es van moure a rols més seriosos. Als seus 40 anys, van acordar posar a la portada de l'edició italiana de Playboy. El nombre va ser el més venut de la versió italiana de Playboy fins a aquest moment.
Van tornar a Alemanya el 1986 i actualment viuen a Múnic. Van rebre nombrosos premis dels governs alemanys i italians per promoure la cooperació germano-italiana a través del seu treball en els negocis.

## Referències

* ↑ «Katalog der Deutschen Nationalbibliothek». [Consulta: 9 gener 2022].
* 1 2 hmong.wiki. «Gemelos Kessler Filmografía seleccionadayReferencias» (en tai). [Consulta: 9 gener 2022].
* 1 2 3 «Gemelos Kessler - Principio | KripKit». Arxivat de l'original el 2022-01-09. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ «1959 - Cannes». [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ «Alice Og Ellen Kessler – Kess Og Sexy (1959, Vinyl)» (en anglès). [Consulta: 9 gener 2022].

## Bibliografia

* Ernst Probst: Königinnen des Tanzes. Probst, Mainz-Kostheim 2002. ISBN 3-935718-99-3
* Alice Kessler: Eins und Eins ist Eins. Alice & Ellen Kessler. Die erste Autobiographie. Bruckmann, München 1996. ISBN 3765428809
* https://www.lvz.de/Region/Grimma/Kessler-Zwillinge-feiern-ihren-160.-Geburtstag

## Enllaços externs

* Alice Kessler a Internet Movie Database (anglès)
* Ellen Kessler a Internet Movie Database (anglès)
# Monestir de les Mares Mínimes

El Monestir de les Mares Mínimes o de Jesús Maria, és un edifici del districte d'Horta-Guinardó de Barcelona inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt d'edificacions annexes a la finca de la Granja Vella, format per diferents construccions asimètriques, dominant les línies modernes.
Sobresurt un gran casal en forma de mas tradicional i d'altres construccions de tendències conventuals. Les diverses teulades dominants són a dues vessants i les obertures són finestrals i portals. Una petita capella modernitzada acompleix la dedicació del conjunt, que ha sofert moltes modificacions des dels seus orígens.
La casa és envoltada de jardins, on no manquen plantacions i arbredes.

## Història

Sembla que en principi formà part del monestir de Sant Jeroni de la Vall d'Hebron, que disposava de moltes propietats en aquests verals, anomenades la Granja Vella i la Granja Nova.
L'any 1722 s'inicià la construcció del Camí de les Oliveres per a unir les dues propietats. L'any 1862 les granges foren segregades per Isidre Inglada i comprades per Josep Callès i Codolar. Durant un temps, aquests terrenys foren dedicats a finalitats agrícoles, i més tard hi fou construïda l'actual casa.
Les Mares Mínimes són la branca femenina d'un ordre de monjos fundat per Sant Francesc de Paula. Van arribar a Catalunya al segle xvii procedents d'Antequera (Màlaga) i el 1908 van adquirir la torre del matrimoni Hilari Pascual i Joaquima Martí-Codolar, situada al camí Fondo de Sant Genís. Actualment, el monestir és regentat per les monges Clarisses Caputxines.

## Referències

* ↑ «Monestir de Jesús Maria de Barcelona».
* 1 2 «Rutes històriques pel Districte d'Horta-Guinardó». Rutes històriques pel Districte d'Horta-Guinardó. Ajuntament de Barcelona. Arxivat de l'original el 03-04-2017.
* 1 2 3 4 5 6 7 «Finca Conventual annexa a la Granja Vella de Martí Codolar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
# Comte de Cervera

Comte de Cervera és un títol creat el 27 de gener de 1353 pel rei Pere III el Cerimoniós per al seu fill i hereu, l'infant Joan. Aquest títol, propi dels hereus al tron de la Corona d'Aragó, va anar sempre unit al de duc de Girona (des de 1414 príncep de Girona), les vicissituds del qual va compartir. Tenia annexes les rendes reials de la ciutat de Cervera (Segarra) i de la vegueria de Cervera.
Des del 21 de gener de 1977 els títols de l'hereu de l'antiga Corona d'Aragó han estat de fet ostentats pel llavors príncep Felip de Borbó i l'actual princesa Elionor de Borbó, si bé el reial decret de nomenament només esmenta explícitament el de príncep d'Astúries i afegeix i altres títols vinculats tradicionalment al successor de la Corona d'Espanya. En la mateixa línia, la Constitució espanyola de 1978 (títol II, art. 57.2) indica: El Príncep hereu, des del naixement o des que es produeixi el fet que origini la crida tindrà la dignitat de Príncep d'Astúries i els altres títols vinculats tradicionalment al successor de la Corona d'Espanya. El 1996, en una visita oficial a Cervera, el príncep Felip de Borbó assumí el títol en una cerimònia d'homenatge popular. Des de la supressió de la Corona d'Aragó a principis del segle xviii, és el primer hereu reial que l'ostenta, si bé no en fa cap mena d'ús públic més enllà de les visites a Catalunya en la cerimònia del seu matrimoni. Des del 19 de juny de 2014 la titular és Elionor de Borbó i Ortiz.

## Vegeu també

* Duc de Montblanc
* Senyor de Balaguer

## Notes

* ↑ RD 54/1977, BOE del 22 de gener de 1977
* ↑ Redacció «Leonor, Princesa de Asturias» (en castellà). La Vanguardia, 19-06-2014 [Consulta: 19 juny 2014].
# Northern Kings

Northern Kings és un grup de metal de Finlàndia.

## Membres

* Marco Hietala - cantant
* Tony Kakko - cantant
* Jarkko Ahola - cantant
* JP Leppäluoto - cantant

## Discografia
### Àlbums

* Reborn (2007)
* Rethroned (2008)

### Singles

* "We Don't Need Another Hero" (2007)
* "Hello" (2007)
* "Kiss From a Rose" (2008)
* "Lapponia" (2010)

## Referències

* ↑ «Northern Kings are back!» (en anglès). Chaoszine.net, 20-06-2022. [Consulta: 2 juny 2024].
* ↑ «NORTHERN KINGS ESTRENAN VIDEO CLIP» (en castellà). The Metal Circus, 04-12-2008. [Consulta: 2 juny 2024].
# Permutació de Stirling

En combinatòria, una permutació de Stirling d'ordre k és una permutació del multiconjunt 1, 1, 2, 2, ..., k, k (amb dues còpies de cada valor d'1 a k) amb la propietat afegida que, per cada valor i que apareix a la permutació, els valors entre les dues còpies d'i són més grans que i. Per exemple, les 15 permutacions de Stirling d'ordre tres són:
    1,1,2,2,3,3; 1,2,2,1,3,3; 2,2,1,1,3,3;
    1,1,2,3,3,2; 1,2,2,3,3,1; 2,2,1,3,3,1;
    1,1,3,3,2,2; 1,2,3,3,2,1; 2,2,3,3,1,1;
    1,3,3,1,2,2; 1,3,3,2,2,1; 2,3,3,2,1,1;
    3,3,1,1,2,2; 3,3,1,2,2,1; 3,3,2,2,1,1.
El nombre de permutacions de Stirling d'ordre k està donat pel doble factorial (2k - 1) !!. Les permutacions de Stirling van ser introduïdes per Gessel & Stanley (1978) per a demostrar que certs nombres (els nombres de les permutacions de Stirling amb un nombre fix de descendents) són no-negatius. Van triar el nom a causa d'una connexió a certs polinomis definits pels nombres de Stirling, que es van anomenar així després del segle xvii en honor del matemàtic escocès James Stirling.
Les permutacions de Stirling poden usar-se per a descriure les seqüències per les quals és possible construir un arbre pla arrelat amb k vores afegint fulles una per una a l'arbre. Si les vores estan numerades per l'ordre en què van ser inserides, llavors la seqüència de nombres en una torre d'Euler de l'arbre (formada al doblegar les vores de l'arbre i travessar als descendents de cada node d'esquerra a dreta) és una permutació de Stirling. Per contra, cada permutació de Stirling descriu una seqüència de construcció d'arbre, en la qual la següent vora més propera a l'arrel d'una vora ordenada i és aquella la qual el parell de valors envolta més estretament al parell de valors i en la permutació.
Les permutacions de Stirling s'han generalitzat a les permutacions d'un multiconjunt amb més de dues còpies de cada valor. Els investigadors també han estudiat el nombre de permutacions de Stirling que eviten certs patrons.

## Referències

* ↑ Gessel, Ira; Stanley, Richard P «Stirling polynomials» (en angles). Journal of Combinatorial Theory, 24(1), 1978, pàg. 24–33. DOI: 10.1016/0097-3165(78)90042-0.
* ↑ Janson, Svante «Fifth Colloquium on Mathematics and Computer Science» (en anglès). Assoc. Discrete Math. Theor. Comput. Sci., Nancy, 2008, pàg. 541–547. arXiv: 0803.1129. Bibcode: 2008arXiv0803.1129J.
* ↑ Klingsberg, Paul; Schmalzried, Cynthia «Proceedings of the Twenty-first Southeastern Conference on Combinatorics, Graph Theory, and Computing» (en anglès). Congressus Numerantium [Boca Raton, Florida], 78, 1990, pàg. 11–15.
* ↑ Kuba, Markus; Panholzer, Alois «Enumeration formulæ for pattern restricted Stirling permutations» (en anglès). Discrete Mathematics, 312(21), 2012, pàg. 3179-3194. DOI: 10.1016/j.disc.2012.07.011.

## Vegeu també

* Aparellament de Langford, un altre tipus de permutació del mateix multiconjunt.
# Yellow Thunder

Yellow Thunder (c. 1774–1874), fou un cap de la tribu Ho-Chunk (o winnebago). Va signar dos tractat amb els Estats Units en els que va donar el seu nom Ho-Chunk com a Wa-kun-cha-koo-kah i Waun-kaun-tshaw-zee-kau.
En 1837, Yellow Thunder formà part d'una delgació Ho-Chunk liderada pel cap principal Carrymaunee i que incloïa el destacat líder Waukon Decorah, que va anar a Washington, DC per demanar la reparació de la invasió nord-americana a les seves terres en Wisconsin. Tot i que molts dels delegats havien estat aliats dels Estats Units durant la Guerra de Black Hawk de 1832, van ser pressionats a signar un tractat de deportació cedint totes les terres winnebago a l'oest del riu Mississipi als Estats Units. Els delegats van considerar que el tractat doanva als Ho-Chunks vuit anys per deixar Wisconsin, la qual cosa els deixaria temps per negociar un nou tractat, però la redacció del document van donar la tribu vuit mesos per desallotjar Wisconsin i reassentar-se en reserves a Iowa i Minnesota.
En 1840 el general de l'exèrcit dels Estas Units Henry Atkinson fou assignat per perseguir els Ho-Chunks que refusaren marxar. Dos caps, Yellow Thunder i Little Soldier, foren arrestats. En adonar-se que una major resistència conduiria a la violència contra el seu poble, els caps van acordar cooperar i van ser posats en llibertat. Yellow Thunder es traslladà fora de la reserva d'Iowa i va tornar a una granja de 40 acres (160.000 m²) a Wisconsin, on va morir en 1874.

## Notes

* 1 2 John W. Hall, Uncommon Defense: Indian Allies in the Black Hawk War (Harvard University Press, 2009, ISBN 0-674-03518-6), 259–60.
* 1 2 Robert E. Bieder, Native American communities in Wisconsin, 1600–1960: a study of tradition and change (Madison, Wisconsin: University of Wisconsin Press, 1995), 132.
* ↑ Virgil J. Vogel, Indian names on Wisconsin's map (University of Wisconsin Press, 1991), 67–70.

## Enllaços externs

* Yellow Thunder Monument Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine., Sauk County (Wisconsin) Historical Society
* Text of the 1829 treaty Arxivat 2010-09-07 a Wayback Machine. signed by Yellow Thunder
* Text of the 1837 treaty Arxivat 2010-07-13 a Wayback Machine. signed by Yellow Thunder