OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Serpeta cega

La serpeta cega (Blanus cinereus) és un llangardaix àpode del subordre Amphisbaenia.

## Distribució i hàbitat

La serpeta cega forma part de la fauna del País Valencià. Es troba puntualment a la secció meridional de la península Ibèrica, aproximadament al sud de l'Ebre i del Duero.
Els hàbitats naturals d'aquest animalet són els boscos de pins, erms i també els camps de conreu.

## Morfologia i hàbits

La serpeta cega és un petit rèptil de coloració variable que a primera vista sembla un cuc de terra un xic grassonet. Només arriba a mesures petites situades normalment entre 10 i 20 cm.
Les colobretes cegues són tímides. Els agrada amagar-se sota les pedres i troncs caiguts, a on es refugien durant les temporades seques, compartint el refugi amb la sargantana corredora. Poden romandre ocultes de juny a novembre si la falta d'humitat és extrema. A camp obert es poden trobar després de les tempestes.
S'alimenten de cucs, papaorelles, i d'altres petits invertebrats. De vegades s'han trobat vivint dintre de les formigueres. Es reprodueixen de forma ovípara.
La serpeta cega es troba amenaçada principalment a causa de la desaparició gradual del seu hàbitat, degut a la proliferació d'urbanitzacions, autopistes, camps de golf, etc. A part d'això, els principals enemics d'aquestes colobretes són l'aligot, el xoriguer i la serp de Montpeller.

## Vegeu també

* Vidriol
* Bipes biporus
* Trogonophis wiegmanni
* Llista d'amfibis i rèptils de Catalunya

## Referències

* ↑ «TERMCAT». [Consulta: 7 març 2015].
* ↑ «el País Valencià - Espais naturals protegits». Arxivat de l'original el 2009-08-22. [Consulta: 23 febrer 2009].
* ↑ Blanus cinereus
* ↑ Pleguezuelos, J., Sá-Sousa, P., Pérez-Mellado, V. & Marquez, R. 2005

## Enllaços externs

* Àrea de distribució de la serpeta cega als Països Catalans
* Amphibians and Reptiles. Hamlyn, 1985, p. 162. ISBN 0600305716.
* Proyecto verde Arxivat 2009-03-10 a Wayback Machine. (castellà)
# Torre Quadrada del Mas de l'Esquerrer

La Torre Quadrada del Mas de l'Esquerrer és un edifici del municipi de Vilanova i la Geltrú (Garraf) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

El mas Esquerrer de Baix està situat en una zona de pla davant la costa, al sud del terme municipal. A la zona central del conjunt arquitectònic de la masia hi ha una torre de planta quadrada, talaia i defensa a la vegada. La torre hauria funcionat inicialment amb un cos d'edifici coetani a aquesta, que va ser ampliat posteriorment. Aquest fet va suposar que quedés intregrada a la zona central del conjunt actual, amb diversos cossos d'edifici que se li lliuren. Actualment l'entorn immediat és una urbanització.

## Història

A l'Arxiu de Cubelles consta la següent informació amb referència al Mas de l'Esquerrer: "Obits del qº Bartomeu Squerrer major de dies y del qº Bartomeu Squerrer son fill de la present parrochia de Cubelles, los quals son morts sens fer testament perque los moros los mataren en la casa de la torre del prat de dits Esquerrers a 3 d'agost 1585. Deu los do la gloria". Consta a la "Gran geografia comarcal de Catalunya" que prop del Mas de l'Esquerrer hi havia un tros de terreny de 47,5 jornals que pertanyia al comú i que era abundant en jonqueres.
És un conjunt restaurat al segle xix, pel propietari Josep Rosell i Serracan. L'any 1934 la finca fou comprada per Eduardo Alfonso i més tard pels seus descendents. Finalment, l'any 1999 el mas de l'Esquerrer fou adquirit pels propietaris del càmping Platja Vilanova, que l'han restaurat per darrera vegada.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Torre Quadrada del Mas de l'Esquerrer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 gener 2016].

## Enllaços externs

* Torre Quadrada del Mas de l'Esquerrer, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# AKA (pel·lícula)

AKA és una pel·lícula de ficció criminal francesa del 2023 dirigida per Morgan S. Dalibert, escrita pel mateix Dalibert i Alban Lenoir i protagonitzada per Lenoir, Eric Cantona i Thibault de Montalembert. Tracta sobre un agent encobert (interpretat per Lenoir) encarregat d'infiltrar-se en una banda criminal connectada amb un sospitós d'un atemptat terrorista sudanès. S'ha subtitulat al català.

## Referències

* ↑ Murray, Noel. «Review: Punch, shoot, brood — French action star Alban Lenoir does it all in gritty 'AKA'». Los Angeles Times, 02-05-2023. [Consulta: 7 maig 2023].
* ↑ Moore, Roger. «Netflixable? Undercover, making mayhem, trafficking in cliches — "AKA"», 28-04-2023. [Consulta: 7 maig 2023].
* ↑ «AKA». Goita què fan, ara!. [Consulta: 14 setembre 2024].
# Institut Cèltic de Bretanya

Institut Cèltic de Bretanya (bretó Framm Keltiek Breizh), fou un institut cultural especialitzat en estudis cèltics, creat el 20 d'octubre de 1941 per Leo Weisgerber, sota l'autoritat de Werner Best, cap de la Sipo i de la SD a la França ocupada. En fou nomenat director Roparz Hemon, després de la Semaine Celtique celebrada a Rennes. Estava a càrrec d'un comitè de nou membres, que gaudien d'una autonomia substancial:
* Arzel Even
* l'arquitecte malouí Hémar
* Yann Fouéré alias Yann Kerberio
* Goinard
* Guerchet
* Florian Le Roy, periodista i escriptor, secretari-tresorer de l'Acadèmia de Bretanya
* el comerciant marítim Mocaër de Carentec
* l'escriptor nantès Bernard Roy
* Gustave-Georges Toudouze
Els dies 14, 15, 16 i 17 de maig de 1942 es va celebrar a Nantes el primer congrés de l'Institut Cèltic, amb el suport de 300 personalitats bretones, en el qual el discurs de Roparz Hemon posa l'institut en el marc de la Nova Europa.

## Estatuts

Es va elaborar un primer programa l'any 1941, que abasta tres punts:
* Encoratjar i organitzar els estudis pertinents sobre la vida del poble bretó
* Iniciar i desenvolupar totes les manifestacions específiques per al geni del poble bretó sense cap tipus d'acció política
* Donar suport a la influència de la llengua i la cultura bretona (en aquest últim punt, Olier Mordrel encarregà Hemon la creació de dues seccions, una bretona i l'altra francesa.
Els seus estatuts indiquen que l'objectiu és "ajudar al renaixement de Bretanya en l'àmbit cultural i tecnològic, al marge de qualsevol posició política i religiosa, per sobre de les disputes personals ...." Roparz Hemon, en un text publicat al primer exemplar dels Arxius de l'Institut Cèltic de Bretanya en maig de 1942 per Skridou Breizh, resumeix la idea prevista: "recollir i coordinar totes les nostres forces intel·lectuals per a preparar la resurrecció de la província de Bretanya ". Tanmateix, en les seves activitats reals, l'Institut treballa principalment en projectes que semblessin importants per a l'ocupant. Alhora, va aconseguir borses d'estudis a Alemanya per a alguns estudiants bretonss.

## Membres

Hi formaren part François Debeauvais, Roger Hervé (Història), René-Yves Creston (Arts), Jean Trécan, Morvan Marchal (arquitectura), Jean Poupinot, Youenn Drezen, Jean Merrien, François Eliès dit Abeozen, Gwilherm Berthou Kerverziou, Yann Bricler, Adolphe Piriou (música), Raymond Tassel, Georges Arnoux, Louis Aubert, Jef Le Penven, André Vallé i Jean Langlet. L'institut aplegà els membres de Seiz Breur i diverses personalitats de la vida bretona (com el Gorsedd bretó). Publicà 3 quaderns de 1942 a 1944.

## Referències

* ↑ Lionel Boissou. L'Allemagne et le nationalisme breton (1939-1945). in Bretagne et identités régionales durant la Seconde Guerre mondiale, sous la direction de Christian Bougeard. Brest : Centre de recherches bretonnes et celtiques, 2002. p 324
* 1 2 Lionel Boissou. Ibid. p 332
* ↑ La Bretagne dans la guerre d'Hervé Le Boterf
* ↑ Lionel Boissou.Ibid. p 333
# Gandhi

«Gandhi» té aquests significats:
* Gandhi (pel·lícula), pel·lícula britànica-índia estrenada el 1982 i dirigida per Richard Attenborough
* Biografies:
** Indira Gandhi (Allahabad, 1917 - Nova Delhi, 1984), política índia, Primera Ministra de l'Índia (1966-77 i 1980-84)
** Kasturba Gandhi (Gokula Makharji, Porbandar, 1869), muller de Mohandas Gandhi.
** Mohandas Gandhi (1869 - 1948) pensador i polític indi
** Sonia Gandhi (Lusiana, Itàlia, 1946), política president del Partit del Congrés de l'Índia
** 'Rajiv Gandhi
# Christopher Sutton

Christopher Sutton (Caringbah, Sydney, 10 de setembre de 1984) va ser un ciclista australià, professional des del 2006.
És fill de Gary Sutton, antic ciclista professional i entrenador al New South Wales Institute of Sport.
En el seu palmarès destaquen algunes victòries en clàssiques franceses com la Cholet-Pays de Loire i la Châteauroux Classic de l'Indre i en la clàssica flamenca Kuurne-Brussel·les-Kuurne, el 2011. També el 2011 aconseguí el que fins ara és la seva victòria més important, una etapa a la Volta a Espanya.

## Palmarès en pista

* 2004
** Campió d'Austràlia de puntuació
* 2005
** Campió d'Austràlia de Madison

## Palmarès en ruta

* 2003
** Vencedor d'una etapa de la Bay Classic Series
* 2005
** ** Campió d'Austràlia en ruta sub-23
** 1r al Gran Premi Liberazione
** 1r a la Coppa G. Romita
* 2006
** 1r a la Cholet-Pays de Loire
* 2007
** 1r a la Châteauroux Classic de l'Indre
** Vencedor d'una etapa del Circuit de La Sarthe
** Vencedor d'una etapa del Tour du Poitou-Charentes
* 2008
** 1r a la Delta Tour Zeeland
* 2009
** Vencedor de 3 etapes del Herald Sun Tour
** Vencedor d'una etapa del Tour of Britain
* 2010
** 1r a la Bay Cycling Classic
** Vencedor d'una etapa del Tour Down Under
** Vencedor d'una etapa del Brixia Tour
* 2011
** 1r a la Kuurne-Brussel·les-Kuurne
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa del Tour de Valònia Picardia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2008. Fora de control (16a etapa)
* 2010. 133è de la classificació general
* 2014. 153è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2011. 163è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

## Enllaços externs

* Fitxa de Christopher Sutton a sitiodeciclismo.net
# Faracides

Faracides (en llatí Pharacidas, en grec antic Φαρακίδας) fou un navarc (almirall) espartà que va dirigir una flota de trenta vaixells enviada pels espartans en ajut de Dionís el Vell de Siracusa que estava assetjat pels cartaginesos dirigits per Himilcó l'any 396 aC.
Prop de Siracusa es va trobar amb un esquadró de vaixells cartaginesos i en va capturar nou, que va portar al port de Siracusa. La seva arribada va aixecar la moral dels assetjats i va contribuir a la seva posterior victòria. Faracides va exercir influència a Siracusa com a representant d'Esparta i va enfortir el govern de Dionís, segons diuen Diodor de Sicília i Poliè.

## Referències

* ↑ Pharacidas a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 238
# Hoda Khamosh

Hoda Khamosh (Iran, 1996) és una periodista i una poeta afganesa, però també defensora dels drets de les dones.

## Biografia

Hoda Khamosh va néixer l'any 1996 a l'Iran, on els seus pares s'havien refugiat després de la primera arribada dels talibans al poder. Quan encara era nena, la seva família va tornar a l'Afganistan, a la seva província d'origen, el Pawan, al nord de Kabul. Va completar estudies en periodisme.
A continuació, l'any 2015, va treballar com a presentadora en diverses cadenes de ràdio locals, i pel diari Mandegar com a periodista a Kabul. També escriu poesia. Des de la tornada al poder dels talibans a l'agost de 2021, es va queda al país i va organitzar sessions d'educació per a les noies que ja no són acceptades a les escoles,. A finals de 2021, va figurar a la llista de la BBC de les 100 personalitats femenines de l'any a nivell mundial (100 Women). L'any 2022, va ser convidada a la conferència d'Oslo del 23 de gener. Va recordar a la tribuna la desaparició, des del 19 de gener, de dues militants feministes: Tamana Zaryab Paryani i Parwana Ibrahimkhel.

## Referències

* 1 2 3 4 «BBC 100 Femmes 2021 : qui figure sur la liste cette année ? Hoda Khamosh» (en anglès). BBC, décembre 2021.
* 1 2 «Kamosh, Huda Mrs.» (en anglès). Afghan Biographie.
* ↑ «'Love and desire': how erotic poetry is helping Afghans through lockdown» (en anglès). The Guardian, mai 2020.
* ↑ «Ceux qui restent. Hoda Khamosh, poétesse : “Les talibans ne vont pas accepter les femmes libres”» (en francès). Courrier international, setembre 2021.
* ↑ «Afghanske Hoda Khamosh: Jeg ante ikke at jeg skulle møte Taliban i Oslo» (en noruec). News WWC, janvier 2022. Arxivat de l'original el 2022-01-25 [Consulta: 3 febrer 2022].
* ↑ Anne-Françoise Hivert «Négociations entre talibans et Occidentaux sur la crise humanitaire afghane, à Oslo» (en francès). Le Monde, janvier 2022.
# Sidoróvskoie

Sidoróvskoie - Сидоровское (rus) - és un poble de l'óblast de Smolensk, a Rússia, que el 2007 tenia 99 habitants.

## Referències

* ↑ Bespiatov, T. «Смоленская область» (en rus). [Consulta: 14 febrer 2021].
# Torre Quimeta

La Torre Quimeta és una obra del municipi de Roses (Alt Empordà) protegida com a bé cultural d'interès local, situada a l'oest del nucli urbà, molt propera a la Platja del Salatar i situada darrere d'un edifici d'apartaments ubicats al carrer Joanot Martorell.

## Descripció

Es tracta d'una antiga torre de planta circular i perfil atalussat, d'uns cinc metres de diàmetre i uns set metres d'alçada. Consta de planta baixa, un pis i terrassa superior. Tant les obertures com el coronament de la torre, amb merlets, són de factura moderna. A la planta baixa destaca la porta d'accés a l'interior, d'obertura rectangular i orientada al sud, i una finestra d'arc rebaixat amb llinda de maons a sardinell. Les obertures del primer pis són senzilles finestres rectangulars sense cap element decoratiu. El coronament emmerletat, de ciment, està bastit damunt d'una cornisa de maó pla que envolta la torre. Actualment (2008) s'utilitza com a habitatge unifamiliar. La construcció està bastida amb pedres irregulars i fragments de material constructiu, lligat amb morter de calç.

## Història

L'any 1543, Roses pateix un greu atac per part dels pirates i això fa que l'emperador Carles I doni el permís per a la construcció de la Ciutadella. El 1554, el futur rei Felip II ordena la construcció de dues torres fora del recinte de la Ciutadella, però immediatament adjacents a ella, que van substituir les dues enderrocades pels temporals de 1421. Aquestes torres, avui conegudes amb els noms de Torre Calsina i Torre Quimeta, van transformar-se en molins de vent, tal com apareixen en un gravat francès de 1693. Tot i això, sabem que durant el setge a la Ciutadella per part de les tropes franceses durant la Guerra Gran (1793-1795), es va instal·lar en aquest lloc una bateria que s'anomenava "de los Molinos". A principis del segle XX es van adequar com habitatges. El 27 de maig de 2002 van rebre la protecció de BCIL després d'haver estat a punt de desaparèixer per tal de fer nous edificis. La Comissió Territorial de Girona creu que són dos elements importants pel coneixement del funcionament de la ciutadella i insta a l'Ajuntament a la seva protecció.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Torre Quimeta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Aeonium diplocyclum

Aeonium diplocyclum és una espècie de planta suculenta del gènere Aeonium, de la família de les Crassulaceae.

## Descripció

És una roseta monocàrpica solitària perenne, de 6 a 18 cm de diàmetre, en forma de copa amb fulles interiors erectes, ben tancades durant la temporada seca.
Les fulles són de 5 a 8 cm de llarg i de 4 a 6,5 cm d'ample, obovat-espatulades, apicalment arrodonides, truncades o àmpliament cuneades, apiculades o rarament retuses, bàsicament àmpliament cuneades, glabres, glauques, marges hialines, ocasionalment poc glanduloses, sovint finament oscades o sinuoses, de color verd pàl·lid.
Les inflorescències són de cap pla, part florífera de 13 a 16 cm d'alt i de 15 a 20 cm d'ample, peduncle de 8 a 22 cm, densament frondosa, pedicels de 2 a 4 mm, glandular-peluda.
Les flors són de 19 a 24 parts, sèpals glandulosos, pètals de 5 a 6 mm de llarg i d'1 a 1,5 mm d'ample, lanceolats, acuminats, sovint apiculats, de color groc intens, amb filaments glabres. Floreix de març a juliol.
Amb prou feines diferent d’A. aureum. Es diferencia per no tenir, en la major part de les ocasions, ramificacions laterals i perquè les flors tenen molts menys pètals (19 a 24 parts en aquesta espècie, en comptes de 30 a 35 parts a l'A. aureum).

## Distribució

Planta endèmica de les illes La Gomera, La Palma, El Hierro, a les Canàries. Creix de 50 a 1700 m d'altitud.

## Taxonomia

Aeonium diplocyclum (Webb ex Bolle) T.Mes va ser descrita per Theodorus Hendrikus Maria Mes i publicada a in H. 't Hart & U. Eggli (eds.), Evol. & Syst. Crassulac. 41 (1995).
En castellà s'anomena "bea simple".

## Referències

* ↑ «Aeonium diplocyclum (Webb ex Bolle) T.Mes». International Crassulaceae Network.
* ↑ «Aeonium diplocyclum (Webb ex Bolle) T.Mes». Plantas de mi tierra.
* ↑ «Aeonium diplocyclum (Webb ex Bolle) T.Mes». International Plant Names Index.
* ↑ «Aeonium diplocyclum (Webb ex Bolle) T.Mes». Endémicas Canarias.
# Pepa López

Pepa López (La Vila Joiosa, Marina Baixa, 1953?) és una actriu valenciana de teatre, cinema i televisió.
L'any 1979 inicia la seva formació com a actriu assistint a classes impartides per Ferruccio Soleri, Lee Strasberg o Anatoli Vassiliev. Ha participat com a actriu en nombrosos muntatges, molts d'ells dirigits per Carme Portacelli, com Prometeu (2010), Josep i Maria (2008), Cançons dedicades (2004), Retorn al desert (2002), Cara de foc (2001) o Por, menjar-se ànima (2000).
També ha treballat en obres com Gabinete Libermann (Els Joglars, 1986), L'hostalera de Carlo Goldoni (dirigida per Sergi Belbel, 1996), Tango de Sławomir Mrożek (dirigida per Gábor Tompa, Teatre Lliure, 1999), Panorama des del pont d'Arthur Miller (dirigida per Rafel Duran, 2006) o Tres Damolette de Thomas Bernhard (dirigida per Rosa Maria Sardà i Carme Cané, 2007).
Ha treballat en cinema i televisió, i ha estat guardonada amb premis com Gran prix Corallo Citta di Alguhero, per la trajectòria com a actriu (2006); Premi a la millor actriu del Festival de Cinema de Salerno i de l'Alguer (2005), pel telefilm Falsa culpable; Premi Memorial Margarida Xirgu (2004), per Cançons dedicades; Premi Butaca a la millor actriu de teatre (2002), per la seva interpretació a Cara de foc; Premi de la crítica teatral de Barcelona a la millor actriu de teatre de la temporada 2000, per la interpretació d'Emi en Por, menjar-se ànima i Premi Tirant 1998 a la millor actriu protagonista de cinema per la interpretació a Subjudice.
En 2016 va fitxar per la segona temporada de la sèrie de TV3 Merlí, en la qual va interpretar el personatge de Coralina, professora d'història, cap d'estudis i antagonista del professor de filosofia Merlí, interpretat per Francesc Orella.

## Referències

* ↑ Pepa López a El País, 22 d'agost de 1986 (anglès)
* 1 2 3 4 «Acte institucional de la Diada Nacional de Catalunya 2012». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2017-10-14. [Consulta: 29 setembre 2012].
* ↑ «Al Merlí li surt una competidora». Ara, 18-06-2016.

## Vegeu també

* L'enigma Verdaguer

## Enllaços externs

* Entrevista Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine. a Teatralnet
# IE

«ie o IE» té aquests significats:
* IE o Internet Explorer
* .ie, domini de primer nivell territorial de la República d'Irlanda
* Ie (Okinawa), població a la prefectura d'Okinawa
* Ie (fortalesa), fortalesa hitita al sud-est del país, propera a la frontera de Kizzuwatna, destruïda cap al 1460 aC
* i.e., abreviatura de l'expressió llatina que significa 'això és'
Viccionari
# Sofinka

Sofinka (en rus: Софьинка) és un poble de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 191 habitants.

## Referències

* ↑ Село Бобяково на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
* ↑ Расстояние от Анны до Бобякова
# Muklassa

Muklassa, també coneguda com a Amooklasah Town, és el jaciment d'una antiga vila alt Creek a l'actual comtat de Montgomery (Alabama). El jaciment cobreix 52 acres (21 hectàrees) i ha estat inclòs en el Registre Nacional de Llocs Històrics el 28 d'agost de 1973.

## Referències

* ↑ 157811 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Muklassa (historical) (en anglès)
* ↑ «National Register Information System». National Register of Historic Places. National Park Service, 13-03-2009.
# Abu-l-Khayr

Abu-l-Khayr és el nom dels següents personatges:
* Abu l-Khayr (1412-68), kan uzbek xibànida
* Abu l-Khayr Khan, kan uzbek de l'Horda Petita
# Mons Penck

Mons Penck és un promontori situat en la cara visible de la Lluna, just al nord-est del cràter Kant; i al nord de Ibn-Rushd i del cingle Rupes Altai. Al sud-est de Mons Penck apareixen els prominents cràters Teòfil i Ciril.
Les coordenades selenográficas d'aquest cim són 10,0° de latitud sud i 21,6° de longitud est. Té un diàmetre d'aproximadament 30 km a la base i s'eleva uns 4 km sobre el terreny circumdant. Deu el seu nom al geògraf i geòleg alemany Albrecht Penck (1858–1945).

## Referències

* ↑ "Mons Penck". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)

### Altres referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Geologia de la Lluna
* Selenografia

## Enllaços externs

* "Mons Penck". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 3 agost 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 21 octubre 2018].
* LTO-78C1 Kant — L&PI topographic orthophotomap mapa.