OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Quaestio de aqua et terra

La Quaestio de aqua et terra (Qüestió sobre l'aigua i la terra) és una obra en llatí de Dante Alighieri, text escrit basat en una conferència pronunciada per Dante a Verona, a l'església de Sant'Elena, el 20 de gener de 1320. La primera edició impresa va ser a Venècia el 1508, obra del germà Benedetto Moncetti, que va informar haver trobat l'autògraf de Dante.
Segons l'estructura canònica de la quaestiones medieval, el text de Dante és la determinatio, és a dir, l'última fase escrita de la quaestio, en què el mestre exposa les seves pròpies proves en suport de la tesi prèviament proposada per ell, només de forma oral, i discutides i criticades pel públic, de les quals el mestre refuta aquí les objeccions.
El tema d'aquesta pregunta és sobre "forma [...] aque [...] et terre": els estudiosos qüestionen les diferències entre la concepció cosmològica relatada a la Quaestio i la trobada en els versos de la Divina Comèdia, un problema comentat llargament sobre l'autenticitat i l'autoria de l'escrit, aquest últim parcialment resolt a partir de la publicació de la Quaestio , el 1921, dins de l'edició fonamental Obres de Dante, editada per Michele Barbi.
La pregunta era sobre la disposició dels quatre elements fonamentals (aigua, terra, aire i foc), que en aquell moment es creia que estaven ordenats en quatre esferes concèntriques amb la Terra al centre. Antonio Pelacani va ser un dels exponents d'un corrent de pensament minoritari segons el qual l'aigua i la terra ocuparien una única esfera comuna, dins de la qual l'aigua ompliria les parts buides de la terra, complementant-se entre elles.

## Referències

* ↑ Bellomo, p. 133.
* ↑ Citazione da Bellomo, p.133.
* ↑ Lamendola, p. 1 e 6.
* ↑ Mario Nicoli «Via Pelacane a Lugagnano, origine di un nome curioso» (en italià). Il Baco da Seta, 01-02-2015, p. 96-97 [Consulta: 25 juliol 2020].

## Bibliografia

* E. Moore. Quaestio de aqua et terra. Stamperia dell'Università, 1894.
* Bellomo, Saverio. Filologia e critica dantesca (en italià). La Scuola, 2008.
* Francesco Lamendola, La "Questio [sic] de aqua et terra" di Dante Alighieri, Arianna Editrice.
# Jesús Romeo Gorría

Jesús Romeo Gorría (Bilbao, 12 de setembre de 1916 - Madrid, 2 d'abril de 2001) fou un polític i empresari espanyol.

## Biografia

Va ser combatent voluntari en la Guerra Civil espanyola, en el bàndol nacional, on va aconseguir el grau de Tinent. Va estudiar Dret a la Universitat de Saragossa i va realitzar el Doctorat a Madrid.
Va ser successivament Cap del SEU en Navarra, lletrat del Consell d'Estat (1942), Sotssecretari de Treball (1957) i Ministre de Treball formant part del IX Govern nacional d'Espanya (1962-1965) durant la dictadura franquista, (1962-1969).
Més tard seria membre del Consell d'Administració d'Iberia (1970) i posteriorment en fou President (1974-1976). La seva presidència va tenir moments importants: incorporació a la flota dels dos primers Boeing 747 i conclusió del procés d'automatització del sistema d'emissió de passatges i reserves, a més es va procedir a la renovació dels avions de mig radi pels Boeing 727. Un dels problemes més importants als quals va haver de fer front van ser les operacions internacionals d'Iberia, en diversos països: Guinea Equatorial a través de LAGE (Línies Aèries de Guinea Equatorial), Perú a través de APSA (Aerolínies de Peú), República Dominicana a través de la Companyia Dominicana d'Aviació, i Panamà a través de Air Panamà. La seva última etapa va ser bastant negativa per a la companyia (Iberia va arribar a tenir 800 milions de pèrdues) per diversos motius: la pujada del carburant en 1973, i l'impacte que per a la imatge i els ingressos d'Iberia van tenir els boicots realitzats en diversos països europeus i Mèxic, a conseqüència de les execucions ordenades pel General Francisco Franco al setembre de 1975.

## Bibliografia

* Vidal Olivares, Javier: Las alas de España: Iberia, líneas aéreas: de aerolínea de bandera a transportista mundial (1940-2005), Valencia, Publicacions de la Universitat de València, 2008, 1ª, 266 pp. ISBN 9788437070841
# Myotis izecksohni

Myotis izecksohni és una espècie de ratpenat del gènere Myotis. Habita zones selvàtiques del centre-est de Sud-amèrica. Té una dieta insectívora.

## Taxonomia

Aquesta espècie fou descrita l'any 2011 pels zoòlegs Ricardo Moratelli, Adriano L. Peracchi, Daniel Dias i João A. de Oliveira.

## Localitat tipus

La localitat tipus referida és: "Fazenda Maria Brandina (a una altitud de 760 msnm, a les coordenades: 22°36’S 43°27’W), reserva biológica do Tinguá, Tinguá, estat de Rio de Janeiro, Brasil.

## Holotip

L'holotip és l'espècimen catalogat com a: ALP 6675; és un mascle adult del qual es conservà la pell i l'esquelet, incloent-hi el crani i la mandíbula. Fou recollit per Daniel Dias (número de camp original DDT 199) el 25 de juny del 2005.

### Etimologia

El nom específic és un epònim que es refereix a l'herpetòleg brasiler Eugenio Izecksohn, en reconeixement de les seves destacades contribucions per a descriure la biodiversitat de Rio de Janeiro, entre les quals és rellevant el descobriment, a la reserva biològica Tinguá, d'un dels vertebrats terrestres més petits del món (7 a 10 mm), l'anur Brachycephalus didactylus.

## Caracterització i relacions filogenètiques

M. izecksohni té el pelatge llarg i sedós, el qual a la part dorsal varia de marró a marró fosc, amb la base del pèl més fosca, mentre que les parts ventrals són similars, però amb les puntes del pèl més clares. Les orelles són de mida mitjana. Les membranes alars són de color marró fosc, gairebé negre i s'estenen posteriorment fins a la base dels dits dels peus, que són petits. La llarga cua està totalment inclosa en el gran uropatagi.
És similar a M. levis i M. nigricans, de les quals es diferencia per la seva major mida (avantbraç 36,5 i 37,8 mm); pèls dorsals més llargs (8,2 mm), patró cromàtic marró fosc; pèls ventrals més llargs (6,3 mm); membranes fosques (gairebé negres), i pel seu crani, que manca de cresta sagital i és proporcionalment una mica més gros (14,5 mm).

## Referències

* 1 2 3 4 Moratelli, R.; Peracchi, A. L.; Dias, D.; de Oliveira, J. A. (2011). «Geographic variation in South American populations of Myotis nigricans (Chiroptera, Vespertilionidae), with the description of two new species». Mammalian Biology, 76(5), 592-607.
* ↑ Izecksohn, E. (1971). "Novo genero e nova especie de Brachycephalidae do estado do Rio de Janeiro, Brasil". Boletim do Museu Nacional, Nova Série, Zoologia, vol. 280, pàg. 1-12.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Política econòmica procíclica

La política econòmica procíclica consisteix en el conjunt d'accions governamentals dutes a terme en el mateix sentit que els cicles econòmics, és a dir, augmentar la despesa pública i reduir els impostos durant els períodes de creixement econòmic, i reduir la despesa i augmentar els impostos durant una recessió.
Les polítiques econòmiques procícliques són àmpliament criticades per acréixer el cicle econòmic, especialment en situacions de recessió.

## Vegeu també

* Crisi de la zona euro
* Dèficit pressupostari
* Política fiscal
* Política monetària
* Sobreacumulació

## Referències

* ↑ (anglès) Why is Fiscal Policy Often Procyclical? National Bureau of Economic Research. 2005.
* ↑ (castellà) Una propuesta de política fiscal para el crecimiento y el empleo. Economistas frente a la crisis. 7 maig 2014.
* ↑ (castellà) España entra en la espiral de la muerte. Arxivat 2017-08-22 a Wayback Machine. ATTAC. 25 juliol 2012.
# Publi Corneli Maluginense (cònsol 397 aC)

Publi Corneli Maluginense (llatí: Publius Cornelius P. F. M. N. Maluginensis) va ser un magistrat romà. Formava part de la família Maluginense, una branca de l'antiga gens Cornèlia.
Va ser tribú amb potestat consolar l'any 397 aC i després magister equitum del dictador Marc Furi Camil, quan aquest va voler fer l'assalt definitiu a Veïs, el 396 aC segons els Fasti, encara que Titus Livi i Plutarc anomenen al magister equitum d'aquell any Publi Corneli Escipió. Va ser tribú amb potestat consular per segona vegada l'any 390 aC, any en què Roma va ser ocupada pels gals. En algunes edicions, Livi l'anomena Servius, però sens dubte el seu nom era Publi.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 909.
# Rasclet estriat

El rasclet estriat (Sarothrura affinis) és una espècie d'ocell de la família dels sarotrúrids (Sarothruridae).

## Hàbitat i distribució

Habita sabanes i boscos poc densos de l'Àfrica oriental i Meridional, des del sud-est del Sudan i Kenya, cap al sud, localment, fins a Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Rasclet estriat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/11/2023(català)
# Piz Gloria

Piz Gloria és un restaurant panoràmic situat situat al cim del Schilthorn, en el cantó de Berna a Suïssa. És situat a una altitud de 2.970 m. L'accés al cim només es pot fer per telefèric. Aquest i el restaurant van ser construïts per un arquitecte bernès, Konrad Wolf. Quan es va construir, el 1969, el restaurant va ser el primer que girava a tot el món.
Actualment, el restaurant que gira el més alt al món és el Metro alpin situat a una altitud de 3.500 m. Al cim del Saas-Fee, al Valais a Suïssa. Suïssa compta un tercer restaurant giratori, més recent. És situat en el cim del Leysin en el cantó de Vaud anomenat Le Kuklos.
Per les difícils condicions de treball, les unitats de construcció van ser en gran part prefabricades. El revestiment exterior del pis superior completament vidriat és revestit de plafons d'alumini recoberts de fusta, tot i que originàriament va ser una teulada d'alumini.
El restaurant panoràmic és considerat com una obra pionera en la infraestructura del turisme i testimonia l'esperit dels anys 1960. Ha estat ampliat als voltants de 1990 per permetre servir fins a 400 dinars, però ha conservat el seu caràcter original. El mecanisme de rotació funciona de tal manera que tots els convidats tenen una vista sobre l'exterior. Es tracta d'un anell de 3 m. situat al voltant d'un nucli de 12 m. L'anell efectua una rotació completa en una hora aproximadament gràcies a l'energia solar.
En una novel·la de James Bond: 007 al servei secret de Sa Majestat, Blofeld té el seu cau en el cim d'una muntanya en un edifici anomenat Piz Gloria. L'edifici de Schilthorn encaixava perfectament als productors de la pel·lícula. La Productora del film va contribuir financerament a l'acabament del restaurant a canvi d'un dret d'utilització exclusiva durant la durada del rodatge. El restaurant va conservar el nom de Piz Gloria i deu en gran part la seva reputació a James Bond. El pis inferior del restaurant acull una exposició artística consagrada a James Bond amb vídeos de la pel·lícula.
L'accés al restaurant és en telefèric que surt de Stechelberg, situat a 867 m. d'altitud, a 75 km de Berna i a 18 km d'Interlaken. Es tracta del telefèric amb més pendent del món. L'ascensió dura 30 min. al llarg d'una paret quasi vertical. El telefèric salva una desnivell total de 2.103 m. en quatre etapes (Stechelberg — Gimmelwald — Mürren — Birg — Schilthorn), recorrent aproximadament 7.000 m. de cable.

## Enllaços externs

* Vista des del satèl·lit del restaurant a WikiMapia
* Schilthorn - Piz Gloria (alemany)(anglès)(francès)
* Webcam al Piz Gloria (anglès)
* Galeria de fotos (anglès)
* 007 Breakfast and Museum movie.
# Myotis melanorhinus

Myotis melanorhinus és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu al Canadà, els Estats Units i Mèxic. Els seus hàbitats naturals són els boscos de coníferes i els hàbitats mèsics. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Arroyo-Cabrales, J.; Ticul Álvarez Castañeda, S. Myotis melanorhinus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 16 octubre 2013.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Qiu Ying (cràter)

Qiu Ying és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 20 km de diàmetre. Porta el nom del pintor xinès Qiu Ying (1494-1552), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2012.

## Referències

* ↑ «Qiu Ying». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 12-10-2016. [Consulta: 17 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Cadena humana pel dret a decidir del País Basc de 2018

La cadena humana pel dret a decidir del País Basc de 2018 (en basc 2018ko Erabakitzeko Eskubidearen Aldeko Giza Katea) va tenir lloc el 10 de juny a la Comunitat Autònoma Basca d'Espanya organitzada pel moviment Gure Esku Dago ("És a les nostres mans") que advoca per un vot d'autodeterminació amb una opció independentista. Va comptar amb el suport actiu del Partit Nacional Basc, EH Bildu i Elkarrekin Podemos, les principals forces de la comunitat autònoma.
La cadena humana celebrada diumenge va unir al migdia les ciutats de Donostia (Sant Sebastià), Bilbao i Vitòria, allargant-se al llarg de 202 quilòmetres, reunint uns 175.000 manifestants. Va comptar amb el suport de 5.000 voluntaris i va comptar amb l'ús de 1.000 autocars per al transport. L'acte va comptar amb la presència, entre d'altres, de Juan Mari Aburto, alcalde de Bilbao, i d'alts càrrecs del PNB, Andoni Ortuzar i Itxaso Atutxa. No obstant això, el lehendakari Iñigo Urkullu no va prendre una posició clara sobre la iniciativa.
Els organitzadors van redactar un document que van lliurar al Parlament Basc amb escó a Vitòria exigint-li obrir les vies necessàries per dur a terme la votació incloent una opció independentista. La Constitució espanyola de 1978 prohibeix la independència en la mesura que estableix que "Espanya és una i indivisible".

## Imatges

* Aplec a Usurbil abans de l'alineació
* Km 163–165 prop de Getxo (Biscaia)
* Km. 11, Usurbil
* Km. 29
* Entre Getaria i Zumaia

## Vegeu també

* Cadena humana pel dret a decidir del País Basc de 2014
* Via Catalana
* Via Bàltica

## Referències

* 1 2 «Chaîne humaine de 202 km au Pays basque» (en francès canadenc). Le Soleil, 10-06-2018 [Consulta: 12 juny 2018].
* 1 2 Smith, Rory «125-mile human chain calls for Basque independence vote». CNN [Consulta: 12 juny 2018].
* ↑ «Spain's Basques Form 202-Km Human Chain to Call for Independence Vote» (en anglès). [Consulta: 12 juny 2018].
* ↑ «125-mile human chain calls for Basque independence vote». [Consulta: 12 juny 2018].
# Jordi III d'Erbach

Jordi III d'Erbach (en alemany Georg III von Erbach-Erbach) va néixer a la ciutat alemanya d'Erbach el 15 de juliol de 1548 i va morir a la mateixa ciutat el 16 de febrer de 1605. Era fill d'Eberhard XIV d'Erbach (1511-1564) i de Margarida de Salm-Dhaun (1521-1576).

## Matrimoni i fills

El 15 de juliol de 1572 es va casar a Umstadt amb Anna de Solms-Laubach (1557-1586), filla del comte Frederic Magnus (1521-1561) i de la comtessa Agnès de Wied (1521-1588). El matrimoni va tenir dotze fills:
* Agnès Maria (1573-1634), casada amb Enric XVIII de Reuss-Obergreiz (1563-1616)
* Eberhard, nascut i mort el 1574
* Frederic Magnus (1575-1618), casat primer amb Cristina de Hessen-Darmstadt (1578-1596), i després amb Joana Enriqueta d'Oettingen-Oettingen (1578-1619).
* Margarida (1576-1635), casada amb Lluís Eberhard d'Oettingen-Oettingen (1577-1634).
* Anna Amàlia (1577-1630), casada primer amb Frederic I de Salm-Neufville (1547-1608) i després amb Enric IV de Daun (1563-1628).
* Elisabet (1578-1645), casada amb Enric II de Limpurg-Sintheim (1573-1637).
* Lluís I (1579-1643), casat primer amb Juliana de Waldeck-Wildungen (1587-1622) i després amb Joana de Sayn-Wittgenstein (1604-1666).
* Àgata (1581-1621), casada amb Jordi Frederic de Baden-Durlach (1573-1638).
* Anna (1582-1650), casada amb Felip Jordi de Leiningen-Dagsburg-Falkenburg (1582-1627).
* Maria (1583-1584)
* Joan Casimir (1584-1627)
* Bàrbara (1585-1591)
Vidu el 1586, es va tornar a casar a Greiz l'1 de novembre de l'any següent amb Dorotea de Reuss-Plauen (1566-1591), amb qui va tenir tres fills:
* Dorotea Sabina (1588-1589)
* Jordi Enric (1590-1591)
* Maria Salomé nascuda i morta el 1591.
I el 2 d'agost de 1592 es va casar per tercera vegada, a Corbach, amb Maria de Barby-Mühlingen (1563-1619), filla d'Albert X de Barby-Mühlingen (1534-1595) i de Maria d'Anhalt-Zerbst (1538-1563). Aquest tercer matrimoni va tenir sis fills:
* Dorotea (1593-1643), casada amb Lluís Eberhard de Hohenlohe (1590-1650)
* Frederic Cristià, nascut i mort el 1594.
* Cristina (1596-1646), casada amb Guillem de Nassau-Siegen (1592-1642).
* Jordi Albert (1597-1647), casat primer amb Magdalena de Nassau-Dillenburg (1595-1633), després amb Anna Dorotea de Limpurg-Gaildorf (1612-1634), i finalment amb Elisabet Dorotea de Hohenlohe-Waldenburg-Schillingsfürst (1617-1655)
* Elisabet Juliana (1600-1640), casada primer amb Jordi Lluís de Löwenstein-Scharfeneck (1587-1633), i després amb Johan Baner (1596-1641)
* Lluïsa Juliana (1603-1670), casada amb Ernest de Sayn-Wittgenstein (1594-1632).

## Enllaços externs

* Jordi III
* geneall.net
* Schloss Erbach Arxivat 2007-04-29 a Wayback Machine.
* Stammbaum
# Quxayr

Els quxayr són una tribu àrab sempre associada als Banu Amir ben Sasaa. La seva genealogia seria: Quxayr ibn Kab ibn Rabia ibn Àmir ibn Sàssaa. Ja abans de l'islam les dues tribus actuaven unides en totes les guerres i conflictes. Amb el triomf del profeta Mahoma es van entendre amb aquest i junts els dos grups van participar en les guerres de conquesta a Síria i Iraq però sobretot a la part oriental de l'imperi. Alguns membres de la tribu van governar el Khorasan.

## Referències

* ↑ Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ḳus̲h̲ayr", en concret aquí.
# Joan Garau Fullana

Joan Garau Fullana (Llucmajor, Mallorca, 1903 - Palma 9 setembre 1936), fou un sindicalista i polític socialista mallorquí.
Garau treballava de sabater a Llucmajor, on hi havia una important indústria sabatera a principis del segle xx. Era el president de la cooperativa "La Hormiga" dedicada a la fabricació de sabates. Els anys anteriors a la Guerra Civil Espanyola fou un dels principals dirigents socialistes a Llucmajor i presidí la seva Agrupació Socialista. L'assassinaren el 10 de setembre del 1936 juntament amb dos montuïrers, Gaspar Mesquida i Miquel Garcias, a l'hemicicle del cementiri nou de Palma.

## Referències

* ↑ Martínez, M.T. Diccionari biogràfic del moviment obrer als països catalans. L'Abadia de Monserrat, 2000. ISBN 848415243X.
* ↑ Capellà Fornés, Ll. Diccionari Vermell. Palma: Moll, 1989.
# Lluita als Jocs Olímpics d'estiu de 1968

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1968 celebrats a Ciutat de Mèxic (Mèxic) es disputaren 16 proves de lluita, totes elles en categoria masculina. Es realitzaren vuit proves en lluita lliure i vuit proves més en lluita grecoromana entre els dies 17 i 26 d'octubre de 1968 a la Pista de Gel d'Insurgentes.
Participaren 297 lluitadors de 46 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Lluita grecoromana

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| – 52 kg | Petar Kirov | Vladimir Bakulin | Miroslav Zeman |
| – 57 kg | János Varga | Ion Baciu | Ivan Kochergin |
| – 63 kg | Roman Rurua | Hideo Fujimoto | Simion Popescu |
| – 70 kg | Muneji Munemura | Stevan Horvat | Petros Galaktopoulos |
| – 78 kg | Rudolf Vesper | Daniel Robin | Károly Bajkó |
| – 87 kg | Lothar Metz | Valentin Oleynik | Branislav Simić |
| – 97 kg | Boyan Radev | Nikolai Yakovenko | Nicolae Martinescu |
| + 97 kg | István Kozma | Anatoly Roshchin | Petr Kment |

### Lluita lliure

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| – 52 kg | Shigeo Nakata | Richard Sanders | Chimedbazaryn Damdinsharav |
| – 57 kg | Yojiro Uetake | Donald Behm | Aboutaleb Talebi |
| – 63 kg | Masaki Kaneko | Enyu Todorov | Shamseddin Seyed-Abbasi |
| – 70 kg | Abdollah Movahed | Enyu Valchev | Danzandarjaagiin Sereeter |
| – 78 kg | Mahmut Atalay | Daniel Robin | Tömöriin Artag |
| – 87 kg | Boris Gurevich | Jigjidiin Mönkhbat | Prodan Gardzhev |
| – 97 kg | Ahmet Ayık | Shota Lomidze | József Csatári |
| + 97 kg | Alexander Medved | Osman Duraliev | Wilfried Dietrich |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Japó | 4 | 1 | 0 | 5 |
| 2 | Unió Soviètica | 3 | 5 | 1 | 8 |
| 3 | Bulgària | 2 | 3 | 1 | 6 |
| 4 | Hongria | 2 | 0 | 2 | 4 |
| 5 | RDA | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 5 | Turquia | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 7 | Iran | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 8 | França | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 8 | Estats Units | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 10 | Mongòlia | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 11 | Romania | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 12 | Iugoslàvia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 13 | Txecoslovàquia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 14 | Grècia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 14 | RFA | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Myotis macropus

Myotis macropus és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a Austràlia i Papua Nova Guinea. Els seus hàbitats naturals són les zones humides, incloent-hi estuaris, boscos amb rierols, llacs grans i embassaments. Està amenaçat pels canvis en la qualitat de l'aigua provocats per la sedimentació i la contaminació.

## Referències

* ↑ Reardon, T.; Thomson, B. Myotis macropus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 24 setembre 2013.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Cadena lateral

En química orgànica i en bioquímica, una cadena lateral és un grup químic unit a una estructura troncal. Les cadenes laterals són un mitjà de funcionalitzar una molècula, combinant les propietats de la cadena principal amb les seves pròpies.
Un grup R és el símbol general d'un grup alquil.

## Vegeu també

* Grup funcional