OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Stéphane Pétilleau

Stéphane Pétilleau (Château-du-Loir, Sarthe, 17 de febrer de 1971) és un ciclista francès, que va ser professional del 1995 al 2007.

## Palmarès

* 1994
** 1r a la Tro Bro Leon
** 1r a la Ronda del Pays basque
** 1r a la París-Connerré
* 1995
** 1r al Duo Normand (amb Emmanuel Magnien)
* 1999
** 1r als Boucles de la Mayenne
** Vencedor d'una etapa al Ruban granitier breton
* 2000
** 1r als Boucles de la Mayenne
* 2001
** 1r al Premi Xavier Louarn
** 1r al Circuit del Morbihan
** 1r al Gran Premi de Luneray
** 1r al Tour de la Porte Océane
** Vencedor d'una etapa als Tres dies de Cherbourg
* 2002
** 1r al Premi des Coteaux d'Aix
** Vencedor d'una etapa al Tour de Moselle
* 2003
** 1r al Gran Premi dels Marbrers
** 1r als Tres dies de Cherbourg i vencedor d'una etapa
* 2004
** 1r al Gran Premi de Beuvry-la-Forêt
** 1r al Gran Premi Gilbert Bousquet
** 1r a la Tarbes-Sauveterre
* 2005
** 1r a la Ruban granitier breton i vencedor d'una etapa
** 1r al Tour de Tarn-et-Garonne
** Vencedor d'una etapa al Tour de Normandia
** Vencedor d'una etapa a la Ruta del Sud
* 2006
** Vencedor d'una etapa a l'Étoile de Bessèges
** Vencedor d'una etapa al Tour de Normandia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1995. Abandona
* 1996. 55è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1997. Abandona
* 1998. Abandona

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Marta de les muntanyes Nilgiri

La marta de les muntanyes Nilgiri (Martes gwatkinsii) és l'única espècie de marta del sud de l'Índia. Viu als turons de les muntanyes Nilgiri i parts dels Ghats Occidentals. Se'n sap molt poca cosa. És un animal diürn i, tot i ser arborícola, a vegades baixa a terra. Es creu que caça ocells, petits mamífers i insectes com ara cicàdids.

## Referències

* ↑ Hutton, A.F. (1944) Feeding habits of the Nilgiri marten. J. Bombay nat. Hist. Soc., 48, 374-375 (anglès)
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Marquesat de Griñón

El marquesat de Griñón és un títol nobiliari espanyol creat el 25 de febrer de 1862 per la reina Isabel II a favor de Maria Cristina Fernández de Còrdova i Álvarez de les Astúries-Bohorques, comtessa consort de Villariezo, filla de Joaquín Fernández de Còrdova i Pacheco, VI duc d'Arión, i de la seva esposa María de l'Encarnació Álvarez de les Asturias-Bohorques i Chacón.
La denominació d'aquest títol fa referència a la localitat de Griñón, província de Madrid.

## Marquesos de Griñón

| | Titular | Període |
| Creació per Isabel II |||
| I | María Cristina Fernández de Còrdova i Álvarez de les Astúries-Bohorques | 1862-1917 |
| II | Joaquín Fernando Fernández de Còrdova i Osma | 1917-1920 |
| III | Gonzalo Joaquín Fernández de Còrdova i Mariátegui | 1920-1934 |
| IV | Joaquín Fernando Fernández de Còrdova i Osma | 1951-1955 |
| V | Carlos Falcó y Fernández de Córdoba | 1955-2020 |
| VI | Tamara Isabel Falcó Preysler | 2020-actual titular |

## Referències

* ↑ «Orden JUS/1172/2020, de 27 de novembre, por la que se manda expedir, sin perjuicio de tercero de mejor derecho, Real Carta de Sucesión en el título de Marqués de Griñón a favor de doña Tamara Isabel Falcó Preysler». Boletín Oficial del Estado p. 111915, 07-12-2020. [Consulta: 10 desembre 2020].
* 1 2 «Marqués de Griñón». Diputación Permanente y Consejo de Grandeza de España y Títulos del Reino. [Consulta: 21 març 2020].
* ↑ Salazar y Acha, 2012, p. 282.

## Bibliografia

* Falcó, Carlos. La buena vida. Barcelona: Espasa, 2016. ISBN 978-84-670-4874-2.
* Salazar y Acha, Jaime de. Los Grandes de España (siglos XV-XVI). Ediciones Hidalguía, 2012. ISBN 978-84 939313-9-1.
# Stillwater (Nova York)

Stillwater és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.644 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stillwater tenia 1.644 habitants, 616 habitatges, i 450 famílies. La densitat de població era de 511,9 habitants per km².
Dels 616 habitatges en un 39,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,1% hi vivien parelles casades, en un 13,8% dones solteres, i en un 26,8% no eren unitats familiars. En el 21,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'11% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,1% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 31,4% entre 25 i 44, un 20,1% de 45 a 60 i un 12,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.516 $ i la renda mediana per família de 50.577 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.667 $ mentre que les dones 27.250 $. La renda per capita de la població era de 17.221 $. Entorn del 7,8% de les famílies i el 10,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stillwater». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stillwater». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Stillwater (Oklahoma)

Stillwater és la desena ciutat més poblada d'Oklahoma, als Estats Units d'Amèrica. Segons el cens del 2000 tenia 39.065 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stillwater tenia 39.065 habitants, 15.604 habitatges, i 7.318 famílies. La densitat de població era de 541,6 habitants per km².
Dels 15.604 habitatges en un 20,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,1% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 53,1% no eren unitats familiars. En el 34,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15,2% tenia menys de 18 anys, un 38,2% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 13,6% de 45 a 60 i un 8,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.432$ i la renda mediana per família de 41.938$. Els homes tenien una renda mediana de 31.623$ mentre que les dones 22.312$. La renda per capita de la població era de 15.789$. Entorn del 12,6% de les famílies i el 27,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stillwater». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stillwater». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# ASSM Elgeco Plus

El ASSM Elgeco Plus és un club de futbol de la ciutat d'Antananarivo, Madagascar. Va ser fundat l'any 1948 com a Association Sportive Saint-Michel. L'any 2019 adoptà el nom Elgeco Plus coincidint amb la professionalització del futbol a l'illa.

## Palmarès

* Lliga malgaixa de futbol:
       1971, 1978
* Copa malgaixa de futbol:
       1980, 2013, 2014, 2018

## Referències

* ↑ Soccerway Perfil
* ↑ «Madagascar - List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Madagascar - List of Cup Winners». RSSSF.
# Cecilia

«Cecilia» té aquests significats:
* Biografies:
** Cecilia Grierson (1859 - 1934), professora, filantropa i metgessa argentina.
** Cecilia, nom artístic de la cantautora espanyola Evangelina Sobredo Galanes (1948 - 1976).
** Cecilia Bartolomé (1943), directora de cinema, guionista i productora alacantina.
** Cecilia Roth (1956), actriu argentina.
** Cecilia Wikström (1965), política sueca.
** Cecilia Bartoli (1966), mezzosoprano italiana.
** Cecilia Blanco (1979), judoka espanyola.
** Cecilia Biagioli (1985), nedadora argentina.
* Toponímia:
** Santa Cecilia del Alcor, municipi de la província de Palència.
** Santa Cecilia de Trasancos, parròquia gallega.
** Cecilia, municipi de Louisiana.
Viccionari
# One Step Closer

One Step Closer va ser el primer senzill i un dels videoclips del disc Hybrid Theory del grup Linkin Park. És una de les cançons més famoses del grup i una de les poques en què en Mike Shinoda no apareix cantant rap. La cançó, d'estil nu metal, dura uns 2:30 minuts.
# Conway (Nou Hampshire)

Conway és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 8.604 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Conway tenia 8.604 habitants, 3.714 habitatges, i 2.243 famílies. La densitat de població era de 47,7 habitants per km².
Dels 3.714 habitatges en un 27,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,5% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 39,6% no eren unitats familiars. En el 31,2% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 29% entre 25 i 44, un 25,9% de 45 a 60 i un 15,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.873$ i la renda mediana per família de 41.818$. Els homes tenien una renda mediana de 30.366$ mentre que les dones 21.275$. La renda per capita de la població era de 19.673$. Entorn del 8% de les famílies i el 10,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Conway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Conway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Kuupik Kleist

Jakob Edvard Kuupik Kleist (Qullissat, 31 de març de 1958) és un polític socialista groenlandès membre de l'Inuit Ataqatigiit, l'any 2009 es va convertir en el cinquè Primer ministre de Groenlàndia després de guanyar les eleccions.
Fill d'un treballador danès i d'una dona sorda inuit, Kleist va ser pujat per una família d'acollida. Va assistir a l'escola primària a Qullissat des del 1966 fins al 1972, quan aquesta antiga ciutat minera va ser abandonada, després va assistir a l'escola secundària de Sisimiut fins al 1975. Quan tenia 17 anys, va ser enviat a Dinamarca, sol i sense previ coneixement del danès. i va assistir a l'escola estatal de Birkerød entre el 1975 i el 1978. El 1983 Kleist va rebre el diploma en treball social de la Universitat de Roskilde. Entre el 1988 i el 1991 va ensenyar periodisme a Nuuk.
El 1996, Kleist va ser nomenat director de l'Oficina de Relacions Exteriors del Govern local de Groenlàndia (Direktør for hjemmestyrets udenrigskontor). Entre el 20 de novembre del 2001 i el 13 de novembre del 2007 va ser membre del Folketing (el Parlament danès), en representació del partit Inuit Ataqatigiit (IA). L'Inuit Ataqatigiit serà el primer partit a governar Groenlàndia després de l'acord d'ampliació de l'autonomia conegut com a selvstyre.
Des del 2007, ha estat el líder de l'IA, un partit polític d'esquerra que treballa la plena independència de Groenlàndia. El seu partit va guanyar per gran diferència les eleccions parlamentàries de Groenlàndia del 2009. El juny del 2009 va ser elegit el cinquè Primer Ministre de Groenlàndia, guanyant 5.461 vots contra els 1.413 de l'anterior primer ministre, Hans Enoksen.

## Referències

* 1 2 Thomas Borchert: "Troubled Greenland looks inward amid greater autonomy", Deutsche Presse Agentur, 18 de juny del 2009
* ↑ Landsstyreformand Enoksen træder tilbage, DR Forside, 03 de juny del 2009
* ↑ IA vandt stort i Grønland, DR Forside, 03 de juny del 2009

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2015-07-02 a Wayback Machine. al Parlament danès
# Kahlo (cràter)

Kahlo és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 35,6 km de diàmetre. Porta el nom de Frida Kahlo (1910-1954), pintora mexicana, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Kahlo». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# L'Hort del Pi

L'Hort del Pi és un indret del terme municipal de Granera, a la comarca del Moianès.
Està situat en el sector sud-oriental del terme, a la dreta tant del torrent de la Riera com del torrent de Tantinyà. És en el vessant de ponent de la Carena de Serraltes. Es troba al nord de la Baga de Tantinyà i al nord-est de la masia de Tantinyà. Del seu extrem nord-est arrenca cap al nord-oest el torrent de l'Hort del Pi, afluent per la dreta del torrent de la Riera.
# Karl Müller

«Karl Müller» té aquests significats:
* Karl Müller (músic), compositor alemany.
* Karl Müller (botànic) (1881 - 1955), botànic alemany.
* Karl Müller (1817-1870), botànic alemany.
* Karl Müller (micòleg) (1820 - 1889), micòleg alemany.
* Karl Alexander Müller (1927), físic suís.
* Karl Otfried Müller (1797 - 1840), intel·lectual i arqueòleg alemany.
* Karl Wilhelm Ludwig Müller (1813 - 1894), filòleg alemany.
* Johann Karl August Müller (1818 - 1899), briòleg, botànic, micòleg i pteridòleg alemany.
# L'Hermitage

L'Hermitage (en bretó Ar Peniti, en gal·ló L'Ermitaij) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 3.812 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 919 | 1.404 | 2.279 | 3.039 | 3.256 | 3.093 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Christian Le Maout | PS |
| 2008- | André Chouan | Divers gauche |
# Kuràtov

«Kuràtov» té aquests significats:

## Onomàstica

* Anatoli Aleksàndrovitx Kuràtov (1936–2014), arqueòleg soviètic i rus
* Ivan Alekséievitx Kuràtov (1839–1875), pare de la literatura komi, lingüista, traductor i poeta
# Kàlino

Kàlino (en rus: Калино) és un poble de l'óblast d'Arkhànguelsk, a Rússia, segons el cens del 2012 tenia 45 habitants.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Каргопольского района». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2022-02-05. [Consulta: 2 maig 2022].
# La Sesta

La Sesta és una plana agrícola del terme municipal de Castellterçol, a la comarca del Moianès.
Es troba a la part sud-oriental del terme, a prop del límit amb Sant Quirze Safaja. És a ponent de l'extrem nord de la Serra del Bosc Negre, al nord-oest de les Planes i al sud-est dels Planots. Es troba al sud-est de l'Era de les Cases i a migdia de la Serra Llarga.

## Enllaços externs

* La Sesta en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# La llegenda del llibre segellat

La llegenda del llibre segellat (xinès simplificat: 天书奇谭, pinyin: Tiānshū qí tán) és una pel·lícula d'animació produïda per Shanghai Animation Film Studio l'any 1983. Va ser dirigida per Wang Shuchen i Qian Yunda, basant-se en capítols de l'obra literària clàssica Ping Yao Zhuan de Feng Menglong. Amb 90 minuts de durada, és el tercer llargmetratge d'animació de la història xinesa, i l'únic amb una trama original entre els sis llargmetratges d'animació clàssics de Shanghai Animation Film Studio. El 2019, la versió restaurada de Tianshu qi tan es va estrenar al Festival Internacional de Cinema de Xangai. El 5 de novembre de 2021, es publicà l'edició commemorativa restaurada a definició 4K.

## Història

La pel·lícula va ser concebuda per la BBC, que oferí l'història a Shanghai Animation Film Studio, en el context de l'apertura i reforma xinesa. Tanmateix, l'equip xinés no va quedar satisfet amb el guió i el va reescriure. En aquell lapse de temps, la BBC abandona el projecte per restriccions financeres, quedant el projecte exclusivament en mans xineses.

## Referències

* 1 2 La llegenda del llibre segellat a la Base de dades de cinema en català
* 1 2 毕楠. «Prolific animation producer's light has dimmed». China Daily. [Consulta: 1r novembre 2022].
* ↑ ClubCity. "ClubCity Arxivat 2011-07-16 a Wayback Machine.." Animation List. Retrieved on 2006-01-17.
* ↑ «百度百家 - 天书奇谭：缅怀那些永不消逝的童真». Arxivat de l'original el 2015-04-14. [Consulta: 7 abril 2015].
* ↑ «新浪网 - 唯一具有原创情节的动画《天书奇谭》». Arxivat de l'original el 2018-06-22. [Consulta: 7 abril 2015].
* ↑ 新浪娱乐. «经典国产动画《天书奇谭》修复版将于今年重映|天书奇谭|天书奇谭重映|国产经典动画_新浪娱乐_新浪网». ent.sina.com.cn, 08-01-2019. Arxivat de l'original el 2019-01-16. [Consulta: 19 febrer 2019].
* ↑ [Consulta: 18 octubre 2021].
* ↑ Balmont, James. «The story behind this lost 1980s Chinese animation» (en anglès). Dazed, 30-05-2022. [Consulta: 11 setembre 2022].
# La resurrecció dels morts

La resurrecció dels morts (títol original: Les Revenants) és una pel·lícula francesa de cinema fantàstic escrita i dirigida per Robin Campillo, estrenada l'any 2004. Ha estat doblada al català.
El film va ser seleccionat per a la 61a Mostra de Venècia. És l'origen d'una adaptació com a sèrie de televisió, de la qual la primera temporada va ser difosa l'any 2012 a Canal+.

## Argument

Un dia, els morts surten dels cementiris. Tornen, intactes, per milions, entre els vius, per tot arreu al món. A la ciutat francesa on té lloc el film, són diversos milers: fill, espòs, dona de l'alcalde…
Logística de l'acollida d'aquests nouvinguts, dificultats de la seva reinserció professional i familiar, disturbis davant la singularitat d'aquestes « persones tornades », segons el vocable oficial: el film es mou en un clima d'inquietud difusa, als antípodes d'un film de zombis o de morts vivents clàssic.
A priori semblants als vius « ordinaris », els ressuscitats es distingeixen per diferències que apareixen gradualment: la seva temperatura corporal és més baixa quatre a cinc graus, permetent als poders públics de vigilar-los per càmeres tèrmiques aèries, i són més lents.

## Repartiment

* Géraldine Pailhas: Rachel
* Jonathan Zaccaï: Mathieu
* Frédéric Pierrot: Gardet
* Victor Garrivier: l'alcalde
* Catherine Samie: Martha
* Djemel Barek: Isham
* Marie Matheron: Véronique
* Saady Delas: Sylvain

## Producció

En l'entrevista sobre aquesta pel·lícula, el primer com a director, Robin Campillo indica que les seves referències « van de clàssics de Romero a Invasion of the Body Snatchers de Don Siegel, o Fahrenheit 451 de Truffaut, i també Muriel de Resnais per al seu ambient intranquil de ciutat de província francesa durant la guerra d'Algèria ».
El film va ser rodat l'agost de 2003 a Tours i a la regió parisenca.

## Premis i nominacions

Seleccionat per a la 61a Mostra de Venècia

## Referències

* ↑ «La resurrecció dels morts». ésAdir. [Consulta: 10 desembre 2018].
* ↑ AlloCine. «Les Revenants». [Consulta: 10 desembre 2018].
* ↑ «LCI Culture: toutes les infos et actus sur le sujet. Interview de Robin Campillo» (en francès). [Consulta: 10 desembre 2018].
* ↑ «Les ressources artistiques de Cantet». CinEmotions.com, 2004.

## Enllaços externs

* La resurrecció dels morts a GoitaQuèFanAra.cat
# Las cosas del querer

Las cosas del querer és una pel·lícula espanyola de 1989, rodada pel director Jaime Chávarri i protagonitzada per Angela Molina i Manuel Bandera.

## Trama

Aquesta pel·lícula està inspirada en els orígens de l'artista malagueny Miguel de Molina i les seves vicissituds durant la Guerra Civil Espanyola i els primers temps del Franquisme, que varen provocar el seu exili a l'Argentina; allà s'hi va estar 50 anys, fins a la seva mort el 1993.
Una altra versió semblant sobre la vida d'aquest artista la trobam a la pel·lícula ¡Ay, Carmela!.
L'acció principal té lloc a Madrid i narra la història d'en "Mario Ruiz" (Manuel Bandera), cantant i ballarí homosexual que triomfa en els escenaris d'una Espanya arruïnada per la guerra. Però el feixisme havia assolit el poder i no eren dies fàcils per als lliures de pensament.
En sortir de la presó (per "roig" i "marieta") amb en "Juan" (Àngel de Andrés López) i na "Pepita" (Ángela Molina) decideixen formar un grup: en Mario i na Pepita s'encarregaran de cantar i ballar i en Juan els acompanyarà al piano.
Las cosas del querer és sobretot un musical que recull una selecció de les cançons que estaven de moda a l'Espanya de la postguerra: melòdiques (Las cosas del querer), castises (Ay carbé y hurí), còmiques (Chewing gum), sarcàstiques (La bien pagá), costumistes (El olé), provocatives (El tracatrá), tràgiques (Compuesta y sin novio), solemnes (Te lo juro yo) i populars (El cochecito leré).
La seva trama retrata els anys en què la pobresa feia un triangle perillós amb la prostitució i amb les ambicions de prosperar a l'escena, el cinema o la cançó. El suport de persones influents era decisiu per a trobar feina i aconseguir contractes. Les conductes homofòbiques rebien reforç i suport del poder franquista i nacionalcatòlic, que convidava a reprimir-les i castigar-les amb total impunitat.

## Reconeixements

Va ser nominada a set premis Goya.

## Las cosas del querer II

L'any 1995 Jaime Chávarri reunirà altra vegada els protagonistes per a gravar Las cosas del querer 2, que no va gaudir de tant d'èxit com la primera.

## Referències

* ↑ Jordan, Barry; Morgan-Tamosunas, Rikki; Morgan-Tamosunas, Dean School of Languages and Social Sciences Rikki. Contemporary Spanish Cinema (en anglès). Manchester University Press, 1998-07-15, p. 107. ISBN 978-0-7190-4413-7.
* ↑ «Las cosas del querer (1989)» (en castellà). Centro Virtual Cervantes. [Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ «Las cosas del querer». premiosgoya.com. [Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ «Las cosas del querer 2» (en espanyol europeu). fotogramas.es, 29-05-2008. [Consulta: 19 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Las cosas del querer a Internet Movie Database. En anglès
# Laia Yurss i Ramos

Laia Yurss Ramos (Barcelona, 14 de desembre de 1982) és una jugadora d'hoquei sobre herba catalana.
Formada en la posició de davantera al Club Deportiu Terrassa, entre 2000 i 2002 va guanyar tres lligues espanyoles, dues copes de la Reina, tres campionats de Catalunya, un campionat d'Espanya d'hoquei sala i un campionat de Catalunya d'hoquei sala. Posteriorment, va fitxar pel Júnior FC amb el qual va aconseguir el subcampionat d'Espanya d'hoquei sala el 2005. La temporada 2006-07 va retornar al CD Terrassa. En aquesta segona etapa, va guanyar una Lliga espanyola, una Copa de la Reina i un Campionat de Catalunya. Va debutar internacionalment amb la selecció espanyola d'hoquei herba el 2005.

## Palmarès
### Hoquei sobre herba
#### Clubs

* 4 Lligues espanyoles d'hoquei herba femenina: 1999-00, 2000-01, 2001-02, 2007-08
* 3 Copes espanyoles d'hoquei herba femenina: 1999-00, 2000-01, 2006-07
* 4 Campionats de Catalunya d'hoquei herba femenina: 1999-00, 2000-01, 2001-02, 2007-08

### Hoquei sala
#### Clubs

* 2 Campionats d'Espanya d'hoquei sala femenina: 2000-01, 2001-02
* 1 Campionat de Catalunya d'hoquei sala femenina: 2000-01

## Referències

* ↑ «Laia Yurss i Ramos». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ García-Planas, Yaca. «CD Tarrasa» (en castellà). Mundo Deportivo, 04-05-2001. [Consulta: 25 abril 2020].