OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Haplogrup J

«Haplogrup J» té aquests significats:
Haplogrups del cromosoma Y humà :
| | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic |
| | A | A | A | A | BT | | | | | | | | | | | | | | | | |
| | | | B | B | B | CT | CT | CT | CT | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | DE | DE | C | F | F | F | F | F | | | | | | | | | |
| | | | | | D | E | | | G | H | IJ | IJ | K | K | K | K | | | | | |
| | | | | | | | | | | | I | J | | LT | MS | MS | NO | NO | P | P | |
| | | | | | | | | | | | | | | | | | N | O | | Q | R |
Haplogrups mitocondrials humans :
| Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| L0 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| L0 | L2 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | | | | | | | | | | | | | | | | L4 | L5 | L6 | L7 | |
| L0 | L2 | | | | M | M | M | M | M | N | N | N | N | N | N | N | | | | | | | | | | | | | | | L4 | L5 | L6 | L7 |
| L0 | L2 | CZ | CZ | D | E | G | Q | | A | I | O | | | R | R | R | | | | | | S | W | X | Y | L4 | L5 | L6 | L7 | |
| L0 | L2 | C | Z | D | E | G | Q | | A | I | O | B | F | pre-HV | pre-HV | | pre-JT | pre-JT | P | UK | UK | | S | W | X | Y | L4 | L5 | L6 | L7 |
| L0 | L2 | C | Z | D | E | G | Q | | A | I | O | B | F | HV | HV | | JT | JT | P | U | K | S | W | X | Y | L4 | L5 | L6 | L7 | |
| L0 | L2 | C | Z | D | E | G | Q | | A | I | O | B | F | H | V | | J | T | P | U | K | S | W | X | Y | L4 | L5 | L6 | L7 | |
# Luci Papiri Mugil·là (cònsol 444 aC)

Luci Papiri Mugil·là (en llatí: Lucius Papirius L. F. Mugillanus) va ser un magistrat romà que va viure al segle v aC. Formava part de la gens Papíria i era de la família dels Mugil·là, d'origen patrici.
Va ser elegit cònsol per primera vegada l'any 444 aC i després una segona vegada el 427 aC. Cap dels dos consolats és assenyalat per cap esdeveniment important. Va ser també un dels dos primers censors després de la creació del càrrec.

## Referències

* ↑ «L. Papirius Mugillanus, L. F». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# Mona de Gibraltar

La mona de Gibraltar (Macaca sylvanus), també coneguda com a macaco de Barbaria, és un cercopitecoïdeu del gènere Macaca que només presenta un rudiment de cua. Es troba a les muntanyes de l'Atles d'Algèria i Marroc, amb una petita població, probablement introduïda, a Gibraltar; és un dels primats més ben coneguts. Al seu lloc d'origen viu entre els boscos d'alzines.

## Descripció

El seu pèl és de color marró-groguenc a gris, amb les parts de sota més clares; creix fins a un màxim de 75 cm i arriba a pesar uns 13 kg. El rostre és rosa fosc i la cua és vestigial. Els braços són més llargs que les cames. Les femelles són una mica més petites que els mascles.

## Ecologia

Habiten els boscos de cedres, pins i alzines. Es troba més freqüentment a partir dels 2.100 metres d'altitud. És un animal diürn arborícola i terrestre. És principalment herbívor, però també insectívor. És gregari matriarcal, de 10 a 30 individus. La temporada d'aparellament va de novembre a març i el període de gestació és de 147 a 192 dies. Arriben a la maduresa sexual als tres o quatre anys i poden viure 20 anys o més.
Està amenaçat el seu hàbitat; s'estima que en llibertat n'hi ha de 12.000 a 21.000.

## Població a Gibraltar

Prosperen a Gibraltar amb uns 230 individus. La llegenda diu que, mentre n'hi hagi, Gibraltar serà una colònia britànica.

## Referències

* ↑ «macaco de Barbaria». TERMCAT.
* ↑ «C. Michael Hogan (2008) Barbary Macaque: Macaca sylvanus, GlobalTwitcher.com». Arxivat de l'original el 2009-08-31. [Consulta: 3 agost 2010].
# 1515
## Esdeveniments

* 25 d'agost - Diego Velázquez de Cuéllar funda la ciutat de l'Havana.
* El pirata turc Barbarossa conquereix Alger.
* Expedició militar mallorquina i eivisenca en defensa de Bugia, la ciutat més gran de la Cabília, assetjada pel pirata Barbarossa.

## Naixements

* 28 de març, Gotarrendura, Castellaː Teresa de Jesús, o d'Àvila, monja carmelita, reformadora de l'orde, escriptora, mística i teòloga (m. 1582).
* 4 de juny, Lucca (Itàlia): Chiara Matraini poeta del Renaixement.
* 22 de juliol, Florència, República de Florència: Felip Neri, religiós i sant italià.

## Necrològiques
### Resta del món

* 2 de desembre - Granada, Corona de Castella: Gonzalo Fernández de Córdoba, el Gran Capità, militar i noble al servei dels Reis Catòlics (n. 1453).
* 16 de desembre - Goa (Índia): Afonso de Albuquerque, cèlebre almirall i conqueridor portuguès. Descobridor de la ruta marítima cap a l'Índia.

## Referències

* ↑ «Teresa de Jesús | enciclopèdia.cat». [Consulta: 20 març 2020].
* ↑ Matraini, Chiara. Selected Poetry and Prose: A Bilingual Edition. University of Chicago Press, 2009-05-15. ISBN 978-0-226-51086-6.
# Iodometà

El iodometà, també anomenat iodur de metil, és el compost químic amb la fórmula ${\ce {CH3I}}$. És un líquid dens, incolor i volàtil. Pel que fa a la ⁣estructura química, es relaciona amb el metà mitjançant la substitució d'un àtom d'hidrogen per un àtom de iode.

## Estat natural

La major part del iodometà es produeix per metilació microbiana del iodur. S'emet naturalment per les plantacions d'arròs en petites quantitats. També es produeix en grans quantitats, estimades en més de 214.000 tones anuals, per algues i algues als oceans temperats del món, i en quantitats menors a terra per fongs i bacteris terrestres.

## Propietats

El iodometà normalment s'emmagatzema en ampolles fosques per inhibir la degradació causada per la llum per donar iode, donant a les mostres degradades un to porpra. Les mostres comercials es poden estabilitzar amb fil de coure o argent. Es pot purificar rentant amb tiosulfat de sodi ${\ce {Na2S2O3}}$ per eliminar el iode seguit de destil·lació.

## Obtenció

El iodometà es forma mitjançant la reacció exotèrmica que es produeix quan s'afegeix iode a una barreja de metanol amb fòsfor vermell. Alternativament, es prepara a partir de la reacció de sulfat de dimetil amb iodur de potassi en presència de carbonat de calci. El iodometà també es pot preparar mitjançant la reacció de metanol amb iodur d'hidrogen aquós. El iodometà generat es pot destil·lar a partir de la barreja de reacció. També es pot preparar tractant iodoform amb hidròxid de potassi i sulfat de dimetil amb etanol al 95 %.

## Usos

Aquest compost químic s'utilitza en la síntesi orgànica com a font de grups metil. El iodur pot actuar com a catalitzador quan es fa reaccionar el clorometà o el bromometà amb un nucleòfil mentre el iodometà es forma in situ.
El iodometà havia estat aprovat per usar-lo com a pesticida per l'Agència de Protecció del Medi Ambient dels Estats Units el 2007 com a biocida pre-planta usat per controlar insectes, nematodes paràsits de plantes, patògens del sòl i llavors de males herbes. El compost es va registrar per utilitzar-lo com a tractament del sòl abans de la plantació de maduixes de camp, pebrots, tomàquets, vinyes de raïm, plantes ornamentals i maduixes cultivades en gespa i viver, fruites d'os, fruits secs i coníferes. Després de la fase de descobriment en una demanda de consumidors, el fabricant va retirar el fumigant invocant la seva manca de viabilitat del mercat.

## Toxicitat

El iodometà presenta una toxicitat aguda de moderada a alta per inhalació i ingestió. La inhalació, l'absorció de la pell, la ingestió i el contacte amb els ulls són possibles vies d'exposició amb els òrgans diana dels ulls, la pell, el sistema respiratori i el sistema nerviós central. Els símptomes poden incloure irritació ocular, nàusees, vòmits, marejos, atàxia, problemes de parla i dermatitis. En toxicitat aguda a dosis altes, com pot ocórrer en accidents industrials, la toxicitat inclou alteracions metabòliques, insuficiència renal, trombosi venosa i arterial i encefalopatia amb convulsions i coma, amb un patró característic de lesió cerebral.
# Monestir de Sant Pere el Vell

El monestir de Sant Pere el Vell (en aragonès: Sant Per o Viello) és un edifici romànic del segle xii situat al nucli antic de la ciutat d'Osca (Aragó). Considerat Monument Nacional des del 1886, la seva arquitectura i escultura el converteixen en un dels conjunts històrics més importants del romànic aragonès.
Allò que ensems fou la sala Capitular complix hui en dia les funcions de panteó reial, amb els sepulcres de dos reis d'Aragó: Alfons I d'Aragó el Batallador, i el seu germà i successor Ramir II d'Aragó el Monjo.

## Vegeu també

* Santa Maria la Major de Tamarit de Llitera, que té un timpà romànic que en té per model un de Sant Pere el Vell.

## Bibliografia

* (castellà) Gran Enciclopedia Aragonesa: Panteones Reales.

## Enllaços externs

* (castellà) Románico Aragonés: San Pedro el Viejo de Huesca.
# Eusebi (jurista)

Eusebi (en llatí Eusebius, en grec Εύσέβιος) fou un jurista romà d'Orient que tenia el càrrec de Magister Scriniorum (mestre dels estoigs on es guardaven els llibres i els papers).
Va ser un dels membres de la comissió dels nou, nomenats per l'emperador Teodosi II el 429 per compilar un codi de lleis, la primera versió del Codi Teodosià, projecte que després fou alterat i es va nomenar una nova comissió de la que no en va ser membre.

## Referències

* ↑ Eusebius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 118
# Luci Petil·li

Luci Petil·li (en llatí: Lucius Petilius) va ser un magistrat romà del segle ii aC. Formava part de la gens Petíl·lia, d'origen plebeu.
Va ser enviat pel senat romà com ambaixador l'any 168 aC juntament amb Marc Perpenna, a la cort del rei Gentius d'Il·líria. El rei els va empresonar, però van ser alliberats poc després, quan el pretor Luci Anici Gal va derrotar a Gentius.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XLIV,27,32
# Tomino

Tomino (en cors Tominu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 186 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1874 | 1911 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 712 | 524 | 104 | 130 | 147 | 178 | 193 | 186 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1945-1966 | Jérémie Constant | |
| 1966-2001 | Paul Sylvestre Filippi | |
| 2001- | François Orlandi | PRG |
# A costa dos murmurios

A costa dos murmurios és una pel·lícula de Moçambic de l'any 2004 dirigida per Margarida Cardoso.

## Argument

A finals dels anys 60, els portuguesos fan la seva última guerra colonial sense sortida a Moçambic. Evita, una impulsiva portuguesa, guapa i jove, arriba a Moçambic per casar-se amb Luis, un soldat de l'exèrcit colonial. Evita s'adona de seguida que Luis ja no és l'estudiant de matemàtiques rebel i ambiciós que va conèixer a Lisboa. Ha perdut la seva innocència. Quan Luis ha d'anar-se'n a la guerra, Evita es queda sola. Passejant per la ciutat, descobreix un nou mode de vida i mostra una llibertat inhabitual per a l'època.

## Repartiment

* Beatriz Batarda - Evita
* Filipe Duarte - Luis
* Monica Calle - Helena
* Adriano Luz - Forza Leal
* Luis Sarmento - Periodista
* Beatriz Batarda - Evita
* Filipe Duarte - Luis
* Monica Calle - Helena
* Adriano Luz - Forza Leal
* Luis Sarmento - Periodista

## Premis

* IIWFF – Indian International Women Film Festival 2006
* Caminhos Do Cinema Português 2005, Portugal
* Cineportbrasil – Prizes Andorinha 2005
* Imargens – Fest. Int. Cinema E Video Dos Países De Língua Portuguesa, 2005
* 53. Mannheim Heidelberg Int. Film Festival 2004

## Referències

* ↑ «A costa dos murmurios». The New York Times.
# Gelete Burka

Gelete Burka (Etiòpia, 23 de gener de 1986) és una atleta etíop, especialista en la prova de 10.000 metres, en la qual va ser subcampiona mundial el 2015.

## Carrera esportiva

Burka obtingué la medalla d'or en les proves de 1.500 metres en pista coberta del Campionat del Món celebrats el 2008 a València.
Al Mundial de Pequín 2015 va guanyar la medalla de plata en els 10.000 metres quedant en el podi després de la kenyana Vivian Cheruiyot i per davant de la nord-americana Emily Infeld.
Al 2014 es va iniciar en la carrera de marató i va quedar tercera a Houston. L'any 2018 guanyà la marató d'Ottawa i l'any següent la de París.

## Referències

* ↑ «Gelete Burka». [Consulta: 21 novembre 2017].
* 1 2 «Gelete Burka, la gacela de Vallecas» (en castellà). Marca, 30-12-2017. [Consulta: 2 desembre 2020].
* ↑ «Report: women’s 10,000m – IAAF World Championships, Beijing 2015». World Athletics. [Consulta: 2 desembre 2020].
* ↑ Pérez, Ismael. «Gelete Burka gana su segundo maratón en París». Runner's World, 15-04-2019. [Consulta: 2 desembre 2020].

## Enllaços externs

* IAAF, perfil de Gelete Burka
* IAAF Focus on Athletes
# Esticometria

Esticometria és un terme aplicat a la mesura (μέτρον) de textos antics per στίχοι (Lit "files") o els versos d'una longitud fixa estàndard. Era el costum dels grecs i els romans, per estimar la durada de les seves obres literàries, mesurar les línies. En les obres poètiques contaven el nombre de versos; per les obres en prosa, es prenien les línies estàndard, perquè no hi hagués dubtes, escrivien les línies amb la mateixa longitud. Gràcies a l'autoritat de Galè (d'Placeta. Hipp. Et Plat. VIII. I), ens assabentem que la unitat de mesura entre els grecs era la línia mitjana homèric, que consta de prop de 36 caràcters, o de 16 síl·labes. Les línies van ser anomenades així mesura στιχοι, o επη.

## Enllaços externs

* James Rendel Harris, Stichometry (London 1893).
# Harun (nom)

Harun és un nom masculí àrab (àrab: هارون, Hārūn) que es correspon amb el català Aaron, que l'àrab pren directament de l'hebreu אַהֲרֹן, Ahărōn. Si bé Harun és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Haroun, Haroon... Com a nom del germà major de Moisès i patriarca i primer summe sacerdot d'Israel és un nom força usual entre els àrabs jueus, de la mateixa manera que, com a nom d'un dels principals profetes de l'islam, és dut per molts musulmans, arabòfons o no; aquests darrers l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua: bosnià: Harun; indonesi: Harun; kurd: Harûn; malai: Harun; somali: Haaruun; turc: Harun; urdú: ہارون.
Vegeu aquí personatges i llocs que duen aquest nom.

## Notes

* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Tomislav Crnković

Tomislav Crnković (17 de juny de 1929 - 17 de gener de 2009) fou un futbolista croat de la dècada de 1950.
Fou 51 cops internacional amb la selecció iugoslava amb la qual participà en els Mundials de 1954 i 1958.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de HAŠK, Metalac, Dinamo Zagreb, Wiener Sport-Club i Servette FC.

## Referències

* ↑ Profile at Serbian football federation
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2009-11-30. [Consulta: 6 octubre 2018].
* ↑ Portal Jutarnji.hr. «Còpia arxivada». Jutarnji.hr, 18-01-2009. Arxivat de l'original el 22 d'octubre 2012. [Consulta: 6 octubre 2018].
# Abu-Dhuayb al-Hudhalí

Abu-Dhuayb Khuwàylid ibn Khàlid al-Hudhalí, més conegut senzillament com a Abu-Dhuayb al-Hudhalí (segle VII) fou un poeta àrab contemporani de Mahoma.
Va anar a veure al Profeta però va arribar al mateix dia que va morir. Sota el califa Úmar ibn al-Khattab va emigrar a Egipte on va acompanyar a Ibn Abi-Sarh a la seva expedició a Ifríqiya (647) i va morir en tornar a Medina amb el comissionat Abd-Al·lah ibn az-Zubayr encarregat per Ibn Abi-Sarh d'informar al califa Uthman ibn Affan dels èxits militars musulmans (probablement el 649).

## Bibliografia

E. Bräunlich, Abu Du'aib studien, 1929
# Partit Separatista Revolucionari Català

El Partit Separatista Revolucionari Català (PSRC) fou un partit polític fundat a l'Havana el 30 de setembre de 1928 durant l'Assemblea Constituent del Separatisme Català, la mateixa en la que s'aprovà la Constitució Provisional de la República Catalana. La proposta de fundació del partit fou de Josep Conangla i Fontanilles, i tenia com a model a imitar el Partit Revolucionari Cubà de José Martí.

## Objectius

Durant l'Assemblea es van redactar nou punts programàtics fundacionals, on es definia com a organisme secret per a la instauració de la República Catalana independent, defensava l'alçament armat del poble català, la constitució d'un govern provisional presidit per Francesc Macià, la utilització de procediments polítics i diplomàtics i defensar com a text polític de base la Constitució Provisional de la República Catalana.

## Organització

El partit s'estructurava en un consell central de set membres presidits per Francesc Macià, Ventura Gassol i altres dirigents d'Estat Català i del Grop Nacionalista Radical. Macià ja gaudia d'un gran prestigi entre els catalans de Cuba arran dels fets de Prats de Molló i el judici posterior.
El PSRC tindria la missió d'assolir el poder en el territori català mitjançant l'acció armada i la utilització dels procediments polítics i diplomàtics necessaris que duguessin a la proclamació de la independència. Un cop fossin assolits els objectius i després de la vigència de la Constitució Provisional aprovada a l'Assemblea, el partit s'autodissoldria un cop es traspassessin els poders del govern provisional al govern escollit democràticament.

## Activitat del Partit

Hom considera la creació del PSRC com una concessió als catalans d'Amèrica, principalment als de Cuba, el líder dels quals, Salvador Carbonell i Puig, era un dels que finançava Estat Català, però el PSRC no va tenir cap incidència a l'interior de Catalunya, on la lluita era monopolitzada per Estat Català. Tot i que implicava l'enfortiment de l'ideari separatista d'Estat Català i la seva transformació en un partit polític, quan Macià tornà a Brussel·les el 1930 abandonà el projecte davant l'oposició del comitè interior d'Estat Català.

## Referències

* ↑ «Nou Punts del PSRC». Arxivat de l'original el 2010-10-04. [Consulta: 30 abril 2012].

## Enllaços externs

* Referència al PSRC Arxivat 2008-06-23 a Wayback Machine.
* La Constitució de l'Havana (I). El separatisme català a Cuba
* «Partit Separatista Revolucionari Català». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* El PSRC Arxivat 2012-06-20 a Wayback Machine. a freecatalonia.com
# Monterols

* Per a altres significats, vegeu « Turó de Monterols».
Monterols o Munterols és una partida del terme de Reus situada a la part nord-oest de la ciutat, a la zona entre la carretera d'Alcolea, la carretera de Castellvell i el barranc de la Buada, fins a tocar el terme de l'Aleixar. La part oest d'aquesta partida l'ocupa el polígon industrial Agro-Reus i a la zona nord hi ha sobretot conreus i molts masos. Al sud confronta amb el Roquís. És la zona més desnivellada del terme, amb altures que van dels 160 metres fins cap als 240 metres sobre el nivell del mar.
L'any 1951 el doctor Salvador Vilaseca va trobar vora l'Institut Pere Mata, a la partida de Monterols, el poblat neolític de Monterols, amb estructures del tipus anomenat "fons de cabana" i restes de vasos de ceràmica feta a mà i diferents objectes de pedra, com ara molins de mà, que indiquen activitat agrícola a la zona. També restes de braçalets fets amb petxines i restes d'ossos d'animals domèstics.
Un carrer de la ciutat porta també aquest nom: és el carrer de Monterols, que uneix la plaça de Prim i la del Mercadal. Es diu així perquè sortint del Reus antic precisament pel portal de Monterols, s'adreçava a aquesta partida de terra. El carrer va ser el centre de la vida comercial fins als anys seixanta, quan l'activitat ciutadana se centrava a la plaça del Mercadal. Més endavant, però, aquesta activitat es va dispersar per tots els carrers importants del nucli antic, sobretot a l'antic carrer de Pedró, avui carrer de Llovera.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 369-370. ISBN 8486387655.
* ↑ Massó, Jaume. "Reus antic". A: Història general de Reus. Reus: l'Ajuntament, 2003. Vol. I. pàg. 40-41. ISBN 8489688184
# Cleomàcies

Les cleomàcies (Cleomaceae) són una família de plantes angiospermes de l'ordre de les brassicals (Brassicales), dins del clade de les màlvides, un subclade de les ròsides. Conté més de 220 espècies, agrupades en dos gèneres. És una família cosmopolita que inclou espècies natives de les zones tropicals i subtropicals d'arreu el món.

## Taxonomia

Aquesta família va ser descrita per primer cop l'any 1825, sota el nom de Cleomeae, al segon volum de l'obra O přirozenosti rostlin aneb rostlinář, obsahugjcj popsánj a wyobrazenj rostlin podlé řádů přirozených zpořádané, s zewrubným wyznamenánjm wlastnostj, užitečnosti a škodliwosti, obzwlástě wywodin a zlodin, spůsobu wydobýwánj, poslednjch dobroty a porušenosti neygistěgšjho poznánj a zkaušenj, též spůsobu užitecných sázenj chowánj a rozmnožwánj. Ustanowený pro lékaře, hogiče, hospodáře, umělce, řemeslnjky a wychowatele pels botànics Friedrich von Berchtold (1781 – 1876) i Jan Svatopluk Presl (1791 – 1849).

### Gèneres

Dins d'aquesta família es reconeixen els dos gèneres següents:
* Cleome L.
* Cleomella DC.

## Referències

* ↑ Byng et alii., 2016, p. 18.
* ↑ Byng et alii., 2016, p. 3.
* 1 2 «Cleomaceae» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 13 octubre 2024].
* ↑ «CLEOMACEAE Berchtold & J. Presl» (en anglès). Angiosperm Phylogeny Website, version 14, 01-07-2017. [Consulta: 13 octubre 2024].
* ↑ «Cleomaceae Bercht. & J. Presl» (en anglès). Tropicos. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 13 octubre 2024].