OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josefa Hijosa

Josefa Hijosa (Madrid, 19 de març de 1839 – 1 de març de 1899), coneguda també com a Pepita Hijosa, va ser una actriu espanyola.
Nascuda a Madrid el 19 de març de 1839. Era d'origen humil, la seva mare atenia una parada de pa. Fou primera actriu de les companyies de Romea, Manuel Catalina i Delgado al Teatro del Príncipe. Actriu predilecta de Narciso Serra, escrigué per a ella moltes obres, entre les quals destaca el sainet A la puerta de un cuartel. També representà teatre clàssic com El alcalde de Zalamea i La niña boba. Ricardo Sepúlveda n'elogia les seves habilitats i la forma de conduir-se sobre l'escenari, superant amb escreix altres actrius de la seva època. Va ser molt estimada per la resta d'actors i molt aplaudida pel públic.
En l'àmbit personal es va casar amb l'actor Ricardo Morales, de qui se separà al cap del temps per incompatibilitat de la feina com a actriu i la vida domèstica. Com a resposta a la decepció sentimental, va continuar sobre els escenaris fins a la maduresa, interpretant, per exemple, una comèdia de Josep Feliu i Codina. Després de retirada, tornà als escenaris contractada per María Guerrero al Teatro Español, representant el seu darrer paper a La real moza.
Malalta de gravetat des de 1898, els darrers mesos de vida els va passar al Sanatori de Nuestra Señora del Rosario de Madrid, on pogué estar-s'hi gràcies a la caritat de l'actor gadità Emilio Mario, on va intentar guarir-se de la malaltia sense èxit i de la qual, finalment, va morir l'1 de març de 1899. El seu funeral es va celebrar a la capella dels Còmics, congregació que va pagar les despeses, a la parròquia de San Sebastián.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Ballesteros Robles, Luis. Diccionario biográfico matritense (en castellà). Madrid: Ajuntament de Madrid, 1912, p. 309.
* 1 2 3 Román Fernández, Manuel. «Josefa Hijosa» (en castellà). Diccionario biográfico electrónico. Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 26 abril 2021].
* ↑ Sepúlveda, Ricardo. El corral de la Pacheca. Apuntes para la historia del teatro español (en castellà). Madrid: Librería de Fernando Fé, 1888, p. 193, 518.
# Josefa González Pérez

Josefa González Pérez (Granada, 1958) és una farmacèutica i química andalusa, guardonada, pel Consell de Recerca Europeu, membre d'AcademiaNet, base de dades de dones d'excel·lència acadèmica.
González va fer el doctorat a la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), continuant la seva recerca a la Universitat Stanford. El 2010 li van concedir una beca Ramón y Cajal. Des del 2011, és la investigadora principal del grup de Genòmica Evolutiva i Funcional a l'Institut de Biologia Evolutiva (IBE) de Barcelona. A més, és membre del comitè de gestió d’EuroScitizen, i coordinadora científica de DrosEU, la xarxa europea i global d'investigadors i laboratoris interessats en l'estudi de la genètica i genòmica evolutives a través de l'organisme model Drosophila.
González ha estat triada pels membres de la Society for Molecular Biology and Evolution (SMBE) per ser regidora de la societat. La SMBE és una organització internacional que té com a objectius proporcionar eines per a l'associació i la comunicació entre evolucionistes moleculars i promoure els objectius de l'evolució molecular, així com els seus professionals i professors.
Així mateix, González s'ha preocupat per compartir el seu treball i la seva passió per la ciència amb el públic en general, col·laborant en projectes de divulgació, essent coordinadora de la unitat de divulgació científica de l’IBE, cofundadora del projecte de divulgació La Ciència al teu Món, participant en xerrades i cafès científics i impulsant projectes de ciència ciutadana.

## Vegeu també

* Elena Bosch Fusté
* Elena Casacuberta Suñer
* Maria Dolors Piulachs Baga
* Yolanda Espinosa Parrilla

## Referències

* ↑ Currículum abreviado (CVA)
* 1 2 «Josefa González, una investigadora amb molt que explicar - The Science in Your World!» (en anglès americà), 25-05-2015. [Consulta: 22 febrer 2021].
* ↑ «GONZALEZ Lab – Melanogaster Catch The Fly» (en espanyol europeu). [Consulta: 25 febrer 2021].
* 1 2 «Josefa González – González Lab BCN» (en anglès americà). [Consulta: 22 febrer 2021].
* ↑ DrosEU Working Groups
* 1 2 «GONZALEZ Lab – Melanogaster Catch The Fly» (en espanyol europeu). [Consulta: 25 febrer 2021].
* ↑ «Josefa González elected as SMBE Council member – González Lab BCN» (en anglès americà). [Consulta: 22 febrer 2021].
* ↑ Melanogaster Catch The Fly | Campus Gutemberg - CosmoCaixa
* ↑ «“Cafè científic a la Casa Orlandai” de Barcelona: La plasticitat del genoma amb Josefa González, Institut de Biologia Evolutiva (CSIC-UPF) | Lo Campus diari». [Consulta: 25 febrer 2021].
* ↑ «Los genes se adaptan al entorno | Barcelona Ciència». [Consulta: 25 febrer 2021].
* ↑ «Un proyecto científico en Tomelloso da como resultado el haber detectado en la mosca de la fruta un virus de interés biológico para su estudio, ya denominado “Virus Tomelloso”» (en castellà). [Consulta: 25 febrer 2021].

## Enllaços externs

* La ciencia al teu món
* Josefa González - Google Acadèmic
* Josefa María González-Pérez - Dialnet
* Josefa Maria Gonzalez - ORCID
* EuroScitizen
# Portada/efemèride abril 7

Azucena Villaflor
« 6 d'abril · 7 d'abril · 8 d'abril »
# John Biggins

John Biggins (Bromley, octubre 1949), és un escriptor britànic de ficció històrica, conegut especialment per la seva sèrie de novel·les d'Otto Prohaska ambientades a la marina austrohongaresa durant els primers anys del segle xx i la Primera Guerra Mundial.

## Biografia

Biggins va néixer a Bromley (Gran Londres) i va assistir a les Chepstow Secondary i Lydney Grammar Schools; després va estudiar història a la Universitat de Gal·les de 1968 a 1971. Va continuar els seus estudis de postgrau a Polònia. Biggins va treballar com a funcionari per al Ministeri d'Agricultura del Regne Unit. També va treballar com a periodista i com a redactor de textos especialitzats abans de passar a treballar com a autor de ficció històrica.

### Carrera literària

El 1991, Secker & Warburg va publicar la primera de les novel·les d'Otto Prohaska de Biggins, A Sailor of Austria (Un mariner d'Àustria). La història està ambientada a la marina austrohongaresa durant la Primera Guerra Mundial i presenta una vívida descripció dels primers submarins de l'època. Kirkus Reviews va afirmar que el llibre estava ben investigat, però el va qualificar d'«avorrit i poc interessant»; la Historical Novel Society, en canvi, el considerà una «excel·lent ficció militar» i, de manera similar, va lloar el seu llibre posterior de la sèrie Tomorrow The World (Demà, el món).
El 2010 Biggins va començar una nova sèrie de novel·les i va publicar de manera autònoma el seu llibre més recent, The Surgeon's Apprentice. Aquesta novel·la va ser inclosa per la revista The Spectator a la seva llista de llibres de l'any, i la var valorar com «un relat molt ben investigat sobre la mar i la guerra».

## Bibliografia
### La sèrie d'Otto Prohaska
#### Argument

Ottokar Prohaska, el protagonista de la sèrie, és un txec de naixement i oficial naval austríac per formació. Els assoliments que aconsegueix en la seva carrera tenen elements d'aventura i de comèdia, amb moments d'heroïcitat i d'antiheroïcitat. Els antecedents històrics són els darrers anys de l'imperi austrohongarès i, en particular, en el cas de dues de les novel·les, la Primera Guerra Mundial. El lector troba l'Otto Prohaska, en diferents moments, com a oficial d'artilleria. a bord d'un vaixell, com a comandant d'un submarí i com a membre del cos d'aviació.

#### Obres

* A Sailor of Austria (1991)
* The Emperor's Coloured Coat (1992)
* The Two-Headed Eagle (1993)
* Tomorrow The World (1994)

### La sèrie de van Raveyck

* The Surgeon's Apprentice (2010)
* The Lion Ascendant (2021)

## Referències

* ↑ Review: A Sailor of Austria. Publisher's Weekly. Retrieved 10 March 2014.
* ↑ "A SAILOR OF AUSTRIA". Kirkus Reviews.
* ↑ Patrika Salmon. "Tomorrow The World". Historical Novel Society.
* ↑ Judd, Alan. "Books of the Year". The Spectatior.
* ↑ Scott Veale (1996-01-14). "Books in Brief: FICTION & POETRY". The New York Times. p. 7007019. Retrieved 2019-07-09. In this sequel to Mr. Biggins's first novel, "A Sailor of Austria," Otto recounts his exploits from 1912 through the early years of World War I, starting with his rash decision to enlist as a naval pilot.
# Joan Àngel Roman i Ollè

Joan Àngel Román i Ollè (Reus, 18 de maig de 1993) és un futbolista professional català que juga com a davanter al Wieczysta Kraków.

## Trajectòria

Es va formar en les categories inferiors del RCD Espanyol i el 2009 s'incorporà a l'equip cadet del Manchester City FC. El 27 de juny de 2012 signà un contracte amb el FC Barcelona B per tres temporades. El gener del 2014 fou cedit al Vila-real CF, de manera que disputaria la segona meitat de la temporada a la primera divisió.

## Referències

* ↑ «Joan Roman se marcha cedido al Villarreal» (en castellà). diari Sport, 31-01-2014. [Consulta: 7 setembre 2014].
* ↑ «Joan Roman, cedit al Vila-real CF fins al 30 de juny» (en castellà). web del FC Barcelona, 31-01-2014. [Consulta: 7 setembre 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa de Joan Àngel Roman i Ollè a goal.com
* Fitxa de Joan Àngel Roman i Ollè a transfermarkt.es
# Preferència

Preferència és un concepte utilitzat en ciències socials, particularment en economia. Assumeix una elecció real o imaginària entre certes alternatives i la possibilitat d'ordenar-les. Més generalment, es pot veure com una font de la motivació. En ciències cognitives, les preferències individuals determinen l'elecció dels objectius.
Per exemple, se sol preferir la felicitat al patiment o a la tristesa. A més, normalment s'assumeix que se sol (encara que no sempre) preferir un major consum d'un bé normal a un consum menor.

## Vegeu també

* Avarícia
* Enveja
* Esperança
* Motivació

## Enllaços externs

* Preferències cognitives Arxivat 2007-02-20 a Wayback Machine. (anglès)
* Formació de la preferència del client Arxivat 2006-05-08 a Wayback Machine. (International Communications Research) (anglès)
# Piula nord-americana

La piula nord-americana o piula de ventre pàl·lid (Anthus rubescens) és una espècie d'ocell de la família dels motacíl·lids (Motacillidae) que habita zones de tundra, praderies i vessants amb herba a l'est de Sibèria, Sakhalín, Kamtxatka, les illes Kurils, del Comandant i Aleutianes, Alaska, nord i oest del Canadà incloent moltes illes àrtiques, nord-oest dels Estats Units i sud de Groenlàndia. Les poblacions americanes passen l'hivern més al sud.

## Referències

* ↑ «Piula nord-americana». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
* ↑ Fitxa de la piula de ventre pàl·lid a Birdguides Arxivat 2012-11-08 a Wayback Machine. Rev. 16/12/2012 (anglès)
# Portal amb casa a Belltall

El Portal amb casa a Belltall és una obra del nucli de Belltall, al municipi de Passanant i Belltall (Conca de Barberà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Alguns pobles de la Conca de Barberà encara conserven construccions de basament o inèrcia medieval, bastides sobre carrers. Aquests portals es realitzaven per aprofitar al màxim l'espai a l'interior de les muralles. En aquest cas la casa es reformà en una època posterior al seu enderrocament o quan aquestes ja havien perdut la seva funció, però la construcció seguí aprofitant l'espai superior al carrer.

## Referències

* ↑ «Portal amb casa a Belltall». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Port Vue

Port Vue és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 4.228 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Port Vue tenia 4.228 habitants, 1.826 habitatges, i 1.194 famílies. La densitat de població era de 1.484 habitants/km².
Dels 1.826 habitatges en un 24,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,4% hi vivien parelles casades, en un 12,6% dones solteres, i en un 34,6% no eren unitats familiars. En el 31,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,9% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 24% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.509 $ i la renda mediana per família de 37.318 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.680 $ mentre que les dones 23.203 $. La renda per capita de la població era de 16.065 $. Entorn del 7,7% de les famílies i el 10,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Port Vue». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Port Vue». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Jordi Joan

Jordi Joan és el nom dels següents personatges:
* Jordi Johan o Jordi de Déu (Messina, s. XIV - 1418 ?), escultor gòtic català d'origen grec.
* Jordi Joan i Santacília (Novelda, 1713 - Madrid, 1773), científic, marí i diplomàtic valencià.
* Jordi Joan Baños (Sabadell, 1971), escriptor català, autor dels poemaris "La lluerna i l'escala" (2007) i "L'alè d'Ariadna (2001). En tant que poeta, signa també com a Jordi Joan. Corresponsal de La Vanguardia a Istanbul.
* Jordi Joan i Miralles (Manresa, 1977), escriptor català.
# Jordi Joan Mataix Hidalgo

Jordi Joan Mataix Hidalgo és un enginyer superior en telecomunicacions i polític català. Militant del Centro Democrático y Social, en 1988 va substituir en el seu escó en el Congrés dels Diputats Antoni Fernández Teixidó, escollit a les eleccions generals espanyoles de 1986 i que havia dimitit per presentar-se com a cap de llista del seu partit a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1988. De 1988 a 1989 fou vocal de la Comissió d'Indústria, Obres Publiques i Serveis i de la Comissió del Defensor del Poble del Congrés dels Diputats. No se li coneix més participació en política.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
# Joaquim Vidal

Joaquim Vidal és el nom dels següents personatges:
* Joaquim Vidal i Muní Vila (Girona, 31 d'agost del 1865 - 1948), violinista i professor de música
* Joaquim Vidal Nunell (Barcelona, 1881 - 1964), professor de música i mestre de cant
* Joaquim Vidal i Perpiñà (Sant Gregori, 1947), empresari i polític
* Joaquim Vidal i Rigol (?, ?), pilot de motociclisme destacat durant la dècada de 1920
# Josep Defís i Aleger

Josep Defís i Aleger (Figueres, 1866 – Manresa, 1934) va ser un advocat i polític manresà.

## Biografia

Doctor en Filosofia i Lletres, s'establí a Manresa per tal d'ocupar la càtedra de Filosofia i Lletres del primer institut manresà creat el 1893. Va ser un gran defensor de les llibertats humanes i un ferm catalanista d'idees republicanes. De jove milità a les files del partit Possibilista. Fou elegit regidor en tres legislatures i arribà a tenir una tinència d'alcaldia.
Tot just iniciat el segle xx, Josep Defís juntament amb Maurici Fius i Palà, Manuel I. Vallès i la Comissió Municipal d'Instrucció Pública formaren una comissió mixta que havia de posar en funcionament l'Escola d'Arts i Oficis de Manresa. El 1902, any de creació de l'Escola d'Arts, Josep Defís formava part de la Junta Directiva del seu Protectorat. Més endavant ingressà al Partit Nacionalista Republicà. Va pertànyer al grup d'amics del diari "El Dia", del qual també en fou fundador. Fou degà-president del Col·legi d'Advocats de Manresa en dues ocasions, des del 1917 al 1921 i, de gener a març del 1934, data de la seva mort.
Va ser un dels firmants del Manifest Republicà que llançà a l'opinió pública el Comitè Revolucionari presidit per Joan Selves i Carner el 14 d'abril de 1931. També fou un dels quatre vicepresidents de la Junta de Govern Republicana Provisional de Manresa, composta de 42 persones i liderada per Joan Selves, que es va constituir a Manresa la tarda d'aquell mateix dia.

## Referències

* 1 2 Aloy, Joaquim; Basiana, Jordi; Gasol, Pere. «Defís i Aleger, Josep». La República a Manresa en un clic (1931-1936). Associació Memòria i Història de Manresa, 2007.
# Jola-Felupe

El Jola-Felupe o ejamat (Feloup, Felup, Felupe, Floup, Flup, Fulup) és una llengua diola del grup de les llengües atlàntiques parlada a la regió de Casamance (Senegal) i a São Domingos (Guinea-Bissau).
El kerak (Keerak, Keeraku; també Her) sembla que n'és un dialecte, encar que Ethnologue li assigna un codi ISO separat a causa del treballs de recerca actuals, el que suggereix que és més diferent.

## Referències

* ↑ Jola-Felupe referència a Ethnologue (16th ed., 2009)
* ↑ kerak referència a Ethnologue (16th ed., 2009)
* ↑ Here a glottolog
# John Aston, Sr.

John Aston (3 de setembre de 1921 - 31 de juliol de 2003) fou un futbolista anglès de la dècada de 1950.
Fou internacional amb la selecció d'Anglaterra amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1950.
Passà tota la seva carrera al Manchester United FC.
El seu fill John Aston Jr. també fou futbolista.

## Palmarès
### Manchester United FC

* First Division (1): 1951-52
* FA Cup (1): 1948

## Referències

* ↑ Obituary in The Independent
* ↑ Obituary in The Times
* ↑ England profile
* ↑ Manchester United profile
# Prefectura d'Ishikawa

La prefectura d'Ishikawa 石川県 (Ishikawa-ken) és a la regió de Chubu sobre l'illa de Honshu, Japó. La capital és Kanazawa.

## Ciutats

* Hakui
* Kaga
* Kanazawa (capital)
* Komatsu
* Matto
* Nanao
* Suzu
* Wajima

## Districtes

* Enuma
** Yamanaka
* Fugeshi
** Anamizu
** Fugeshigun
** Monzen
** Noto
** Yanagida
* Hakui
** Hakuigun
** Oshimizu
** Shika
** Shio
** Togi
* Ishikawa
** Ishikawagun
** Kawachi
** Mikawa
** Nonoichi
** Oguchi
** Shiramine
** Torigoe
** Tsurugi
** Yoshinodani
* Kahoku
** Kahokugun
** Nanatsuka
** Takamatsu
** Tsubata
** Uchinada
** Unoke
* Kashima
** Kashima
** Kashimagun
** Nakajima
** Notojima
** Rokusei
** Tatsuruhama
** Toriya
* Nomi
** Kawakita
** Neagari
** Nomigun
** Tatsunokuchi
** Terai
* Suzu
** Suzugun
** Uchiura
# José Antonio García Alonso

José Antonio García Alonso, més conegut com a Covelo, és un exfutbolista gallec, que ocupava la posició de porter. Va nàixer a Vigo el 2 de juny de 1963, i va adoptar com a nom futbolístic, el del poble de la seva família.

## Trajectòria

Format al planter del FC Barcelona, Covelo va estar en la plantilla del Barcelona Atlètic entre 1983 i 1987 i va ser porter suplent del primer equip del FC Barcelona durant dues temporades (1985-1986 i 1987-1988). Amb el Barça va ser campió de la Copa de la Lliga la temporada 1985-1986 i de la Copa del Rei la temporada 1987-88, tot i que la seva participació va ser pràcticament nul·la.
El 1989 debuta a primera divisió amb el RCD Mallorca. Va romandre durant tres anys a la màxima categoria amb els mallorquins, en les quals va ser suplent, alternant la segona i la tercera plaça de porter. En total, hi va disputar 11 partits.
L'estiu de 1992 fitxa per l'Atlético Marbella, de Segona Divisió. Eixe any també és suplent, però al següent es fa amb la titularitat, tot jugant 29 partits. Posteriorment, va militar al Reial Múrcia, de Segona B.
Després de retirar-se, ha seguit vinculat al món del futbol dins l'equip tècnic del Celta de Vigo.

## Referències

* 1 2 «Fitxa de Covelo». FC Barcelona. [Consulta: 2 agost 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# José Antonio García Andrade

José Antonio García, també conegut com a Toni García (La Corunya, 12 de novembre de 1977) és un exfutbolista gallec, que jugà de defensa.

## Carrera esportiva

Es va formar al planter del Deportivo de La Corunya, tot i que amb el primer equip tan sols va jugar sis minuts d'un partit de la temporada 97/98 a la màxima categoria.
Posteriorment, la seua carrera es va vincular a equips de Segona B i Tercera, especialment amb conjunts del sud del País Valencià: Benidorm CD, Cultural Leonesa, Alacant CF, Vila Joiosa Club de Futbol, Club Esportiu Dénia i des del 2007, al Club de Futbol La Nucia.
# Johann von Lamont

Johann von Lamont (Braemar, 13 de desembre de 1805 - Múnic, 6 d'agost de 1879), fou un astrònom alemany, d'origen escocès, conegut pels seus treballs en geomagnetisme.

## Vida i Obra

El seu pare va morir quan ell tenia onze anys i aleshores va anar a estudiar al monestir de Sant Jaume de Ratisbona, on va aprendre alemany, llatí i grec, inclinant-se al mateix temps per les matemàtiques. El 1827 va visitar l'observatori astronòmic de Bogenhausen (Múnic), impressionant molt favorablement el seu director, Johann Georg von Soldner, qui el va prendre com assistent l'any següent. Ja no abandonaria mai més el observatori: a la mort de Soldner el 1835 va ser nomenat director del observatori. A partir de 1853, també va ser professor titular de la universitat de Múnic.
Durant els seus primers anys a l'observatori, Lamont va fer observacions astronòmiques tradicionals. Va establir una teoria alternativa a la de William Herschel sobre les nebuloses, va determinar les òrbites dels satèl·lits de Saturn Encèlad i Tetis, i va observar Neptú diverses vegades el 1845-1846, però no es va adonar que era un nou planeta.
Però els seus treballs més importants van ser en geomagnetisme. Seguint les idees d'Alexander von Humboldt qui afirmava que el geomagnetisme només es podia estudiar amb una xarxa d'observatoris fent mesures a diferents llocs del planeta, Lamont va començar la seva part a partir de 1836. Ell es va construir els seus propis instruments de mesura i va establir el període magnètic de 10 anys i escaig que confirmava les tesis de Heinrich Schwabe.

## Referències

* ↑ Asimov, Isaac. «Lamont, Johann von». A: Enciclopedia biográfica de ciencia y tecnología : la vida y la obra de 1197 grandes científicos desde la antigüedad hasta nuestros dias (en castellà). Nueva edición revisada. Madrid: Ediciones de la Revista de Occidente, 1973, p. 242. ISBN 8429270043.
* ↑ Steinicke, pàgina 89.
* ↑ Steinicke, pàgines 90-93.
* ↑ Encyclopaedia Britannica
* ↑ Soffel, pàgina 1.
* ↑ Soffel, pàgina 8.

## Bibliografia

* Soffel, Heinrich «Johann von Lamont (1805-1879): A pioneer in geomagnetism» (en (anglès)). The IRM Quarterly, Vol. 14, Num. 4, 2004-5.
* Steinicke, Wolfgang. Observing and Cataloguing Nebulae and Star Cluster (en (anglès)). Cambridge University Press, 2010. ISBN 978-0-521-19267-5.

## Enllaços externs

* «Johann von Lamont». Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 2 octubre 2016].