OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Furanosa

Una furanosa és un sucre simple (monosacàrid) que conté cinc anells d'àtoms de quatre carbonis i un àtom d'oxigen. El seu nom deriva de la semblança amb el furan, però l'anell de la furanosa no té dobles enllaços.
Quan una aldohexosa forma una estructura cíclica de 6 membres es coneix sota el nom de piranosa, quan el cicle és de 5 membres (independentement que la molècula comptiam 6 carbonis), s'anomena furanosa.

## Propietats estructurals

L'anell de la furanosa és un hemiacetal cíclic d'una aldopentosa o un hemicetal cíclic d'una cetohexosa.
Tant les piranoses com les furanoses poden tenir isòmers a i b. Les piranoses poden adquirir la configuració de bot o de cadira, com també el ciclohexà. Les furanoses al contrari, tenen una configuració planar en l'espai.

## Referències

* ↑ Biochemistry, 3rd Edition, Lubert Stryer, page 335.

## Enllaços externs

* Universitat de la Laguna Arxivat 2010-12-10 a Wayback Machine.
# Précy

«Précy» té aquests significats:
* Précy (Cher), municipi francès al departament de Cher (regió de Centre-Vall del Loira, França)
* Précy-sur-Marne, municipi al departament de Sena i Marne (regió d'Illa de França)
* Précy-Notre-Dame, municipi al departament de l'Aube (regió de Gran Est, França)
* Précy-sur-Oise, municipi al departament de l'Oise (regió dels Alts de França)
* Précy-Saint-Martin, municipi al departament de l'Aube (França)
* Précy-le-Sec, municipi al departament del Yonne (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
* Précy-sous-Thil, municipi al departament de la Costa d'Or (Borgonya - Franc Comtat)
* Précy-sur-Vrin, municipi al departament del Yonne (Borgonya - Franc Comtat)
* Cantó de Précy-sous-Thil, cantó al districte de Montbard (departament de Costa d'Or, França)
# Mas de l'Agulló

El Mas de l'Agulló és una masia de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta rectangular amb coberta a doble vesant i un tancat annex pel bestiar. La porta principal és d'arc rebaixat o escarser. El mas presenta l'aspecte d'haver estat restaurat recentment.

## Referències

* ↑ «Mas de l'Agulló». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# Santiago Agrelo Martínez

Santiago Agrelo Martínez (Asados, Rianxo, província de La Corunya, 20 de juny de 1942) és un franciscà espanyol arquebisbe de Tànger.
Va ser nomenat arquebisbe de Tànger per Benet XVI en 2007, quan era rector a la diòcesi d'Astorga i professor a l'Institut Teològic de Compostel·la.
Ha plantejat que l'exempció de l'impost sobre béns immobles (IBI) a l'Església no significa concessió de privilegis, sinó reconeixement de serveis que l'Església presta a la societat.
Destaca per ser crític amb les polítiques sobre estrangeria del Govern del Partit Popular, incloses les tanques amb concertines a les fronteres terrestres de Ceuta i Melilla.

## Referències

* ↑ El Papa designa nuevo arzobispo de Tánger a un franciscano gallego
* ↑ Santiago Agrelo. «Monseñor Agrelo: "La exención del IBI no significa concesión de privilegios a la Iglesia católica"» (en castellà). [Consulta: 20 juny 2012].
* ↑ Rouco Varela. La biografía no autorizada per José Manuel Vidal

## Bibliografia

* Barrera (editor), F.. Gallegos. Quién es quien en la Galicia del siglo XXI. Santiago de Compostel·la: El Correo Gallego / O Correo Galego, 2002, p. 15. ISBN 84-8064-113-4.
* Dicionario biográfico de Galicia, Ir Indo Edicións, 2010-2011, Vigo.
# Rangita

La reina Rangita (fl. 1520-1530), també coneguda com a Rangitamanjakatrimovavy, va ser una sobirana vazimba que va governar a Merimanjaka, a les Terres altes centrals de Madagascar, després del seu pare, el rei Andrianmpandramanenitra (Rafandramanenitra). A la seva mort va ser succeïda per la seva filla (algunes fonts diuen que era la seva germana adoptiva), la reina Rafohy (1530-1540).
La tradició oral no està clara pel que fa als papers i les relacions de Rangita i Rafohy entre si. Aquesta manca de claredat inclou qui va ser la mare de qui, qui va tenir èxit i qui va ser la mare d'Andriamanelo. Segons una versió, Rangita tenia dos fills, i possiblement una filla, Rafohy. Aquestes narracions relaten que Rangita tenia els estereotips físics característics dels vazimba: baixa estatura i pell fosca, i el seu nom significa «pèl recargolat».
Era costum entre els vazimba submergir els cossos dels morts en indrets d'aigua sagrats designats «com a enterrament»; es diu que a la mort de Rangita el seu cos va ser col·locat en un taüt de plata, treballat perquè semblés una canoa de vela, que després es va submergir en un pantà sagrat.

## Referències

* ↑ Bloch, M. From blessing to violence: History and ideology in the circumcision ritual of the Merina in Madagascar. Cambridge, U.K.: Press Syndicate of the University of Cambridge.
* ↑ Kent, R.K. Early Kingdoms in Madagascar: 1500-1700. Holt, Rinehart and Winston, 1970.
# Barnaviridae

Barnaviridae és una família de virus d'ARN monocatenari +. L'espècie tipus és Mushroom bacilliform virus.

## Referències

* ↑ «Barnaviridae». [Consulta: 19 octubre 2024].
* ↑ «Barnaviridae ~ ViralZone». [Consulta: 19 octubre 2024].
* ↑ «Taxon Details | ICTV». [Consulta: 19 octubre 2024].
# Xegódskoie

Xegódskoie (en rus: Шегодское) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 no tenia cap habitant. Pertany al districte municipal de Iúriev-Polski.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Furandicarboxilat de polietilè

Furandicarboxilat de polietilè abreujat PEF (de l'anglès polyethylene furandicarboxylate) és un polímer d'etilenglicol i àcid furandicarboxílic 2-5 (FDCA). El material era conegut, però es fabricava a partir de fructosa. Això no és una solució sostenible perquè la producció de fructosa té una petjada de carboni substancial i, en última instància, entra en concurrència amb la producció d'aliments.
La investigadora Aanindeeta Banerjee de la Universitat Stanford amb els seus col·laboradors han desenvolupat el 2016 un procediment al qual fan servir residus de l'agricultura, i carbonats. El resultat és un material plàstic que fixa diòxid de carboni de l'agricultura en lloc de derivats de petroli.
Hi baregen carbonats de biomassa amb CO₂ i àcid furoic. Escalfat a 200 graus durant cinc hores, el 89% de la barreja s'ha convertit en FDCA. Posteriorment amb un procés bastant fàcil, van transformar FDCA en PEF. El resultat final és un plàstic PEF que captura el diòxid de carboni de l'aire i de la biomassa.

## Referències

* ↑ Lange, Jean-Paul; van der Heide, Evert; van Buijtenen, Jeroen; Price, Richard «Furfural-A Promising Platform for Lignocellulosic Biofuels» (en anglès). ChemSusChem, 5, 1, 09-01-2012, pàg. 150–166. DOI: 10.1002/cssc.201100648.
* 1 2 Banerjee, Aanindeeta. «Scientists make renewable plastic from carbon dioxide and plants» (en anglès). Universitat Stanford, 09-03-2016. [Consulta: 23 gener 2022].
* ↑ Banerjee, Aanindeeta; Dick, Graham R.; Yoshino, Tatsuhiko; Kanan, Matthew W. «Carbon dioxide utilization via carbonate-promoted C–H carboxylation» (en anglès). Nature, 531, 7593, 01-03-2016, pàg. 215–219. DOI: 10.1038/nature17185. ISSN: 0028-0836.
# Pseudobagrus taiwanensis

Pseudobagrus taiwanensis és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Taiwan.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1859. Enumeratio specierum piscium hucusque in Archipelago indico observatarum, adjectis habitationibus citationibusque, ubi descriptiones earum recentiores reperiuntur, nec non speciebus Musei Bleekeriani Bengalensibus, Japonicis, Capensibus Tasmanicisque. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 6. i-xxxvi + 1-276.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W.E. 1989. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Nova Jersey, Estats Units). 784 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Oshima, M. 1919. Contributions to the study of the fresh water fishes of the island of Formosa. Annals of the Carnegie Museum v. 12 (núms. 2-4): 169-328, Pls. 48-53.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pont-l'Abbé

Pont-l'Abbé (en bretó Pont-'n-Abad) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 8.132 habitants. El 8 de febrer de 2008 el consell municipal va aprovar la carta Ya d'ar brezhoneg. A l'inici del curs 2007 el 5,2% dels alumnes del municipi eren matriculats a la primària bilingüe.

## Demografia

Evolució de la població Cassini :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1 698 | 1 884 | 1 883 | 2 115 | 2 785 | 3 163 | 3 325 | 3 626 | 3 810 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 3 947 | 4 286 | 4 526 | 4 739 | 4 991 | 5 110 | 5 729 | 5 536 | 5 797 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 6 315 | 6 432 | 6 652 | 6 637 | 6 724 | 6 656 | 6 583 | 6 644 | 6 393 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 6 396 | 6 791 | 7 325 | 7 266 | 7 374 | 7 849 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2001 | Annick Le Loch | PS |
| 2001-2008 | Thierry Mavic | UMP |
| 2008- | Daniel Couïc | PS |

## Referències

* ↑ (francès) Ofis ar Brezhoneg: Enseignement bilingue
* ↑ http://cassini.ehess.fr
# Martin (Tennessee)

Martin és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 10.515 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Martin tenia 10.515 habitants, 3.773 habitatges, i 2.029 famílies. La densitat de població era de 327,7 habitants/km².
Dels 3.773 habitatges en un 24% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,1% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 46,2% no eren unitats familiars. En el 34,1% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,7% tenia menys de 18 anys, un 32,6% entre 18 i 24, un 21,4% entre 25 i 44, un 16,4% de 45 a 60 i un 12,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.493 $ i la renda mediana per família de 38.648 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.836 $ mentre que les dones 22.219 $. La renda per capita de la població era de 15.184 $. Entorn del 15,8% de les famílies i el 27,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Martin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Martin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lacinium

Lacinium és un promontori de la costa est del Brútium, a uns 10 km al sud de Crotona. Forma el límit sud del golf de Tàrent (el promontori Iapigi forma el límit nord). Tenia un temple dedicat a Juno Lacinius. Avui es diu Capo della Colonne per alguna columna que resta de l'antic temple. També se l'anomena Cap Nau derivat del grec Ναός (temple).
La tradició diu que el nom li ve de l'heroi epònim Lacini, un rei del país, mort per Hèracles.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 308. ISBN 9788496061972.
# Xeicat d'Alawi

Alawi (Alluwi, derivat d'Ahl Ali) és una tribu del Iemen en el cami entre Aden i Sana passant per Qataba. La vila d'Al-Sawda o Al-Qasha, en mig d'una zona arida i desertíca, és l'únic poblet que cal esmentar.
La tribu va dependre dels Amiri de Dhala (que vivien al nord) dels que va esdevenir virtualment independent en el segle xix (1839). El 1895 el seu xeic va signar un tractat de protectorat amb els britànics i va constituir una de les entitats més petites del Protectorat Occidental d'Aden amb només uns 1500 habitants el 1961. Fou membre de la Federació d'Aràbia del Sud fins a la retirada britànica del 1967; llavors hi va imposar el control el govern marxista del Iemen del Sud, i tot i que la tribu va romandre en existència, els vincles tribals es van afluixar. Va formar part de la muhafazah (governació) II amb capital a Lahej. El 1991 el Iemen del Sud i del nord es van unir i a la reorganització administrativa es va integrar a la governació de Dhala.

## Xeics

* Shaif I al-Alawi 1800-1839
* Hilal ben Shaif al-Alawi 1839- ?
* Shaif II ben Shaif al-Alawi ?-1875
* Said ben Salih al-Alawi 1875-1892
* Shaif III ben Said al-Alawi 1892-1898
* Al-Husain ben Salih al-Alawi 1898
* Alí ben Nasir al-Alawi 1898-1920
* Abd al-Nabi ben Alí al-Alawi 1920-1925
* Muhsin ben Ali al-Alawi 1925-1940
* Salih ben Sayhil al-Alawi 1940-1967
# Font de Jaume Caresmar

La Font de Jaume Caresmar és una font monumental del Monestir de Santa Maria de Bellpuig de les Avellanes, al municipi d'Os de Balaguer (Noguera), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquesta font està dividida en dos cossos. L'inferior, de més amplada i encastada entre dues pilastres, conté una caràtula amb la data 1760. D'altres dues caràtules en surten les dues canelles d'on emana l'aigua. La figura de Jaume Caresmar es troba al bell mig d'aquest cos inferior, i per sobre d'ella, un escut (amb un puig, una flor de llis i dos peixos agafats per la cua). Una motllura corona aquest primer cos. El cos superior en canvi, és de planta quadrangular i allargat, i està coronat per un cos de forma piramidal, presidit per una imatge de la Verge amb el Nen.
Al cos inferior, a l'alçada i a banda i banda de l'escultura de Jaume Caresmar, l'any 1974 es van col·locar unes plaques en record del col·legi de Germans Maristes d'Igualada.

## Història

Jaume Caresmar fou un prestigiós investigador. Uns anys enrere, la font es trobava just al davant de l'emplaçament actual. A Bellpuig de les Avellanes es fundà, a mitjan segle xviii una important escola historiogràfica amb eminents canonges investigadors: Daniel Finestres i de Monsalvo, Jaume Caresmar, Jaume Pasqual i Josep Martí, que iniciaren els corrents històrics a Catalunya, prosseguida després per la Universitat de Cervera i els monestirs de Poblet i de Montserrat.

## Referències

* 1 2 3 «Font de Jaume Caresmar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Pseudobalistes flavomarginatus

Pseudobalistes flavomarginatus és un peix teleosti de la família dels balístids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 60 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes del Mar Roig fins a les de KwaZulu-Natal (Sud-àfrica), Indonèsia, les Tuamotu i el sud del Japó.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Takashi Ishii

Takashi Ishii (石井隆, Ishii Takashi) (1 de juliol de 1946 - 22 de maig de 2022)era un director de cinema, guionista i artista de manga japonès. Va dirigir diverses pel·lícules eròtiques pinku eiga, però la seva funció més destacada va ser el thriller policial de 1995 Gonin protagonitzat per Takeshi Kitano.

## Filmografia

| Any | Títol | Director | Guionista | Notes |
| 1979 | Angel Guts: Red Classroom | No | Sí | Dirigit per Chūsei Sone |
| 1979 | Angel Guts: Nami | No | Sí | Dirigit per Noboru Tanaka |
| 1981 | Angel Guts: Red Porno | No | Sí | Dirigit per Toshiharu Ikeda |
| 1982 | Girl And The Wooden Horse Torture | No | Sí | Dirigit per Fumihiko Katō |
| 1984 | Rope Sisters: Strange Fruit | No | Sí | Dirigit per Shun Nakahara |
| 1984 | Rouge | No | Sí | Dirigit per Hiroyuki Nasu |
| 1985 | Love Hotel | No | Sí | Dirigit per Shinji Sōmai |
| 1985 | Dream Crimes | No | Sí | Dirigit per Naosuke Kurosawa |
| 1985 | Scent of a Spell | No | Sí | Dirigit per Toshiharu Ikeda |
| 1986 | Saya: Perspective in Love | No | Sí | Dirigit per Seiji Wada |
| 1987 | Angel Guts: Red Rope - "Until I Expire!" | No | Sí | Dirigit per Junichi Suzuki |
| 1988 | Evil Dead Trap | No | Sí | Dirigit per Toshiharu Ikeda |
| 1988 | Angel Guts: Red Vertigo | Sí | Sí | |
| 1991 | Goddamn!! | No | Sí | Dirigit per Futoshi Kamino |
| 1991 | Orchids Under the Moon | Sí | Sí | |
| 1992 | Original Sin | Sí | Sí | |
| 1993 | A Night in Nude | Sí | Sí | |
| 1993 | Evil Dead Trap 3: Broken Love Killer | No | Sí | Dirigit per Toshiharu Ikeda |
| 1994 | Alone in the Night | Sí | Sí | |
| 1994 | Angel Guts: Red Lightning | Sí | Sí | |
| 1995 | Gonin } | Sí | Sí | |
| 1996 | Gonin 2 | Sí | Sí | |
| 1998 | Black Angel | Sí | Sí | |
| 1999 | Black Angel Vol. 2 | Sí | Sí | |
| 2000 | Freeze Me | Sí | Sí | |
| 2004 | Flower and Snake | Sí | Sí | |
| 2005 | Flower and Snake 2 | Sí | Sí | |
| 2007 | The Brutal Hopelessness of Love | Sí | Sí | |
| 2010 | A Night in Nude: Salvation | Sí | Sí | |
| 2013 | Hello, My Dolly Girlfriend | Sí | Sí | |
| 2013 | Amai Muchi | Sí | Sí | |
| 2015 | Gonin Saga | Sí | Sí | |

## Treballs de manga

    1975 Inka Jigoku
    1977 Nami
    1978 Tenshi no Harawata
    1978 Akai Kyôshitsu
    1979 Yokosuka Rock
    1980 Illumination
    1981 Python 357
    1981 Onna no Machi
    1982 Kuro no Tenshi
    1982 Shôjo Nami
    1984 Zôge no Akuma
    1985 Ishii Takashi Jisen Gekigashuu
    1987 Ai no Yukue
    1987 Last Waltz
    1987 Yoru ni Hôho Yose
    1988 Akai Memai
    1989 Ame Monogatari
    1989 Tsuki Monogatari
    1990 Maraque
    1990 Akai Tôriame
    1990 Akai Yoru
    1991 Amai Yoru
    1991 Yoru o Furuete
    1993 Nami Returns
    1998 Manjushaka
    2000 Cantarella no Hako
    2001 Nami in Blue

## Referències

* ↑ 2、3年前からがん闘病、周囲に伝えず (japonès)

## Enllaços externs

* Takashi Ishii official fan site
* Takashi Ishii a Japanese Movie Database (japonès)
# Quemada

Quemada és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Ribera del Duero.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2006 |
| 259 | 263 | 248 | 254 | 265 |
# Mamertium

Mamertium (en grec antic Μαμέρτιον) era una ciutat de l'interior de la península de Brútium. Només en parlen Estrabó que diu que era propera a la ciutat de Locres, i Esteve de Bizanci, que es limita a dir que era una ciutat d'Itàlia.
No es coneix cap detall d'aquesta ciutat, ni la seva localització. Tot i el seu nom no se sap que tingués cap relació amb els mamertins de Messana.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Mamertium». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 10 febrer 2021].
# West Covina

West Covina és una ciutat dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del January 1, 2008 tenia 112.666 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, West Covina tenia 105.080 habitants, 31.411 habitatges, i 25.254 famílies. La densitat de població era de 2.518,4 habitants/km².
Dels 31.411 habitatges en un 41,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,2% hi vivien parelles casades, en un 15,8% dones solteres, i en un 19,6% no eren unitats familiars. En el 14,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,67.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 30,5% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 10,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 53.002 $ i la renda mediana per família de 57.614 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.160 $ mentre que les dones 31.138 $. La renda per capita de la població era de 19.342 $. Entorn del 6,8% de les famílies i el 9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Personalitats

* Tim Robbins. Actor, guionista, director de cinema, productor de cinema, activista i músic.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- West Covina». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- West Covina». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Frederic Lluís de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Beck

Frederic Lluís de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Beck — en alemany Friedrich Ludwig von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Beck— (Beck, actualment Alemanya, 6 d'abril de 1653 - Königsberg, 7 de març de 1728) era fill del duc August Felip (1612 - 1675) i de la comtessa Maria Sibil·la de Nassau-Saarbrücken (1628 - 1699). No va arribar a heretar els dominis de Beck, tot i ostentar-ne el títol de duc, donat que aquests van passar a mans dels seu germà gran August (1652 - 1689), el fill del qual, Frederic Guillem, morí a la batalla de Francavilla a Sicília el 1719. Els dominis del ducat passaren a mans de la vídua Maria Antònia Isnardi di Castello, comtessa de Sanfré (1692 - 1762), i les seves filles.

## Família

L'1 de gener de 1685 es va casar a Augustenburg amb Lluïsa Carlota de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Augustenburg (1658 - 1740), filla del duc Ernest Gunther (1609 - 1689) i la princesa Augusta de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg (1633 - 1701). El matrimoni va tenir onze fills:
* Dorotea (1685 - 1761), casada amb Jordi Frederic de Brandenburg-Bayreuth (1688 - 1735).
* Frederic Guillermo (1687 - 1749), hereu i successor del ducat, casat amb la comtessa Lluïsa Dabrowa, primer, i després amb Úrsula de Dohna-Schlodien (1700 - 1761).
* Frederic, nascut i mort el 1688.
* Sofia (1689 - 1693)
* Carles Lluís (1690 - 1774), casat amb Anna de Saxònia (1707-1769).
* Amàlia (1691 - 1693)
* Felip (1693 - 1729)
* Lluïsa (1694 - 1773), casada amb Albert de Seeguth.
* Pere August (1697 - 1775), casat amb Sofia de Hessen-Philippsthal (1695 - 1728).
* Sofia Enriqueta (1698 - 1768), casada amb Albert Cristòfol de Dohna-Schlobitten (1698 - 1752).
* Carlota (1700 - 1785), abadessa de Quedlinburg.

## Bibliografia

* Anton Balthasar König, Biographisches Lexikon aller Helden und Militärpersonen: Teil G-L S. 168