OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ramon de Santcliment

Ramon de Santcliment és el nom de diversos ciutadans honrats del llinatge dels Santclimen. Dels tres Ramon documentats en sabem ben poques coses, per la qual cosa resulta difícil distingir-los. El primer Ramon (I) fou el fill de Pere (I) i Maria, que hauria nascut entre 1278 i 1303; el segon, Ramon (II), seria fill de Bernat (II) i Serena i hauria viscut a mitjan segle XIV; finalment, Ramon (III) segurament fou fill de Bernat (IV) i hauria mort abans de 1389. O bé el segon o bé el tercer Ramon, o potser tots dos en moments diferents, segurament foren conseller de Barcelona el 1353, el 1361, el 1364 i el 1367.

## Referències

* 1 2 Ferrer i Mallol, Maria Teresa «Altres famílies i membres: l'oligarquia barcelonina». El "Llibre del Consell" de la ciutat de Barcelona [Barcelona], 2007.
* 1 2 Vela Aulesa, Carles. «Aproximació genealògica als Santcliment de Barcelona». A: La Corona catalanoaragonesa, l'Islam i el món mediterrani: estudis d'història medieval en homenatge a la doctora Maria Teresa Ferrer i Mallol. Barcelona: Editorial CSIC, 2013, p. 671-683. ISBN 9788400096502.
# Pantalones

Pantalones és una pel·lícula de curtmetratge espanyola dirigida per Ana Martínez Álvarez. L'argument es basa en la discriminació laboral.

## Argument

Dues dones parlen d'un home: es tracta d'algú molt ben preparat, amb dues carreres, amb un futur prometedor, amb una xicota alemanya: és perfecte per a ocupar el lloc que sol·licita. A continuació dos homes parlen del currículum d'una dona: també aquesta molt preparada, parla diversos idiomes i té bones referències, però aviat trobaran una excusa per a no contractar-la.

## Repartiment

* José Coronado... Executiu 2 (veu)
* Evelyn Hidalgo ... La Dona
* Carlos Hipólito... Executiu 1 (veu)
* Gracia Olayo ... Amiga (veu)
* Nieves Pamies ... Mans de l'Amiga
* Arantxa Rentería ... Mare (veu)
* Diego Álvares ... L'Home
* Blanca Álvarez ... Mans de la Mare

## Guardons

* Goya al millor curtmetratge de ficció (2000)

## Referències

* ↑ HOMENAJE – PLATAFORMA NUEVOS REALIZADORES (PNR), Madrid.org
* ↑ Pantalones al web dels Premis Goya
# Saint-Loup-de-Varennes

Saint-Loup-de-Varennes és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 1.130 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Francis Debras | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 608 | 610 | 671 | 693 | 986 | 1.018 | 1.130 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||

## Personatges il·lustres

* Nicéphore Niepce (1765-1833) va viure i va morir al poble, on hi va fer la primera fotografia.
# Supermalloy

Supermalloy és el nom en anglès d'un aliatge (en anglès: alloy) compost per nickel (75%), ferro (20%) i molibdè (5%).
Es tracta d'un material magnètic del tipus tou (és a dir, de baixa coercitivitat). La resistivitat d'aquest aliatge és de 0,6 Ω·mm²/m. Té una permeabilitat magnètica extremadament alta (aproximadament 800000 N/A²) i una baixa coercitivitat. El supermalloy es fa servir en la fabricació de components per l'enginyeria de ràdio, telefonia i instruments telemecànics.

## Referències

* ↑ «Supermalloy at Matbase». Arxivat de l'original el 2012-10-16. [Consulta: 1r febrer 2014].
# Natalia Oreiro

Natalia Oreiro (castellà: Natalia Marisa Oreiro Iglesias) (Montevideo, 19 de maig de 1977) és una actriu i cantant uruguaiana, nacionalitzada argentina, descendent de gallecs.
Després de diverses aparicions en anuncis publicitaris durant la seva preadolescència, Oreiro va marxar a l'Argentina el 1994 per continuar amb la seva carrera artística. Entre els seus treballs més destacables hi ha les telenovel·les 90 60 90 Modelos (1996-1997), Ricos y famosos (1997), Muñeca brava (1998-99), Kachorra (2002), Sos mi vida (2006-07) i Solamente vos (2013-14). Degut a l'èxit internacional que va assolir amb elles, va començar a ser considerada «la reina de les telenovel·les», cosa que va provocar l'anomenada Oreiromanía.
Oreiro també fa de dissenyadora de moda, empresària, model i presentadora. És propietària, conjuntament amb la seva germana, de la marca de roba Las Oreiro.

## Notes

* ↑ «A "galega" Natalia Oreiro, "la Coruñita", presentou os Premios Platino». CRTVG. Informativos da TVG, 31-07-2016. [Consulta: 31 agost 2017].
* ↑ «La actriz y cantante Natalia Oreiro». ViajeaUurguay.
* ↑ «La fórmula secreta de la reina de la telenovela». La Nación.
* ↑ «7 años de telenovelas fenómeno». www.apropotv.com. Arxivat de l'original el 2018-11-10. [Consulta: 10 novembre 2018].
* ↑ «Entrevista a Natalia Oreiro». Revista Para ti. Arxivat de l'original el 2017-08-03. [Consulta: 10 novembre 2018].
# Mazo de la Roche

Mazo de la Roche (Newmarket, 15 de gener de 1879 - Toronto, 12 de juliol de 1961) va ser una escriptora canadenca, coneguda especialment per la seva sèrie de novel·les Jalna, que van tenir un gran èxit.

## Primers anys

Mazo de la Roche era la filla única de William i Alberta Roche. De la Roche va ser una nena solitària i la seva família es traslladava constantment a causa de les malalties de la seva mare i de la feina del seu pare. Des de ben petita es va convertir en una lectora àvida i va crear un món fictici que va anomenat "The Play" (L'Obra). Als nou anys va escriure el seu primer conte.
Quan de la Roche tenia set anys, els seus pare van adoptar la seva cosina òrfena, Caroline Clement, que es convertiria en la seva companya de jocs i amb qui va conservar l'amistat durant tota la vida. El 1931 Mazo de la Roche i Caroline Clement van adoptar dos fills d‘uns amics seus que havien mort. Això era inusual en aquella època, ja que les adopcions per part de dones solteres no eren permeses al Regne Unit.

## Inicis de la carrera

De la Roche va publicar el seu primer conte el 1902 a la Munsey's Magazine, però no va dedicar-se a la seva carrera literària a temps complet fins després de la mort del seu pare. Les seves primeres dues novel·les, Possession (1923) i Delight (1925), eren novel·les romàntiques i no la van ajudar a aconseguir més reconeixement.
De la Roche va enviar la seva tercera novel·la, Jalna, a la revista nord-americana The Atlantic Monthly, i va rebre un pagament de 10.000 dòlars. L'èxit de la novel·la, publicada el 1927, va incrementar substancialment la seva fama.

## Saga Jalna

Els seus llibres es van convertir en supervendes i la sèrie Jalna, també coneguda com les Whiteoak Chronicles, va completar-se amb 16 novel·les addicionals. La sèrie narra la història de la família Whiteoak entre 1854 i 1954. No obstant això, les novel·les no van ser escrites de manera seqüencial i cadascuna pot ser llegida de manera independent. El nom de la sèrie ve de la mansió de la família Whiteoak.
La sèrie va vendre més d’11 milions de còpies en anglès i va traduir-se a 92 idiomes. En 1935 es va realitzar un film titulat Jalna, basat en la novel·la, i el 1972 la CBC va produir una sèrie televisiva també basada en el text.

## Mort

Mazo de la Roche va morir als 82 anys a Toronto i va ser enterrada a l'església anglicana de St. George's, a Sutton (Ontario). La seva casa a la Bayview Avenue de Toronto va ser comprada per la Societat Zoroastrista d'Ontario el 1975. La casa està registrada com una Heritage Property de Toronto.

## Referències

* ↑ «Mazo de la Roche | The Canadian Encyclopedia». [Consulta: 20 gener 2019].
* 1 2 «Mazo de la Roche | Biography, Books, & Facts» (en anglès). [Consulta: 20 gener 2019].
# Diplôme d'études en langue française

El Diplôme d'études en langue française, o DELF és un certificat de competència lingüística en francès per als parlants no nadius del francès, administrat pel Centre international d'études pédagogiques en nom del Ministeri d'Educació. Es compon de quatre diplomes independents, que corresponen als quatre primers nivells del Marc europeu comú de referència per a les llengües. Les unitats C1 i C2 s'aconsegueixen per mitjà dels diplomes DALF. No és obligatori haver aprovat les unitats anteriors per passar una unitat superior. Des de febrer del 2007, el DELF és considerat com a diploma nacional pel decret del Ministeri d'Educació Nacional de França. Això vol dir que els alumnes menors escolaritzats a França no n'han de pagar la taxa d'inscripció. A la resta del món, el preu de la inscripció varia segons el PIB per capita del país en qüestió. Hi ha molts centres d'examen on es pot passar el DELF: normalment es tracta d'una seu de l'Alliance Française. A Catalunya, hi ha una seu de l'Alliance Française a les següents ciutats: Girona, Granollers, Lleida i Terrassa.

## Enllaços externs

* CIEP.fr
# Kopanki (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Kopanki».
Kopanki - Копанки (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 96 habitants. Pertany al districte (raion) de Rovenkí.

## Referències

* ↑ Ломакин А. В. Село Ладомировка Белгородской области Arxivat 2014-02-03 a Wayback Machine.
* ↑ «Проект «От чистоты речушек малых до чистоты души большой»». Arxivat de l'original el 2014-02-02. [Consulta: 25 gener 2014].
# Oxynoemacheilus bureschi

Oxynoemacheilus bureschi és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Bulgària, Macedònia del Nord i Grècia (des del riu Vardar fins al riu Vistonis).

## Referències

* ↑ Banarescu, P. & T. T. Nalbant. 1966. The 3rd Danish Expedition to central Asia. Zoological results 34. Cobitidae (Pisces) from Afghanistan and Iran. Vidensk. Medd. Dansk Naturh. Foren. Kjøbenhavn v. 129: 149-186, Pls. 19-21.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.

## Bibliografia

* Drensky, P. 1928. Die Fische der Familie Cobitidae in Bulgarien. Bull. Inst. Roy. Hist. Nat. Sofia v. 1: 156-181.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hilton-Taylor, C. 2000. 2000 IUCN red list of threatened species. IUCN, Gland, Suïssa i Cambridge, Gran Bretanya. xviii + 61 p. (amb 1 CD-ROM).
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lleis de Grimm i Verner

    Aquest article tracta fonamentalment de les lleis de Grimm i Verner. Per a informació sobre la llei de Grimm, vegeu Llei de Grimm .
Les lleis de Grimm i Verner són una sèrie de lleis fonètiques que estudien la correspondència fonètica entre els fonemes de les llengües que es relacionen entre si, cosa que suposa que un determinat so es comporta sempre de la mateixa manera sota idèntiques condicions en qualsevol llengua del mateix grup.
Això és degut al fet que les llengües, històricament, han començat a divergir en separar-se els grups de parlants i divergeixen els seus accents. Per aquest motiu, les separacions fonètiques reflecteixen els canvis d'accents en el grup de parlants.
A més d'aquestes lleis fonètiques, més tard, altres autors van trobar més lleis fonètiques aplicables a la descripció de les llengües indoeuropees.

## Vegeu també

* Karl Verner
* Llei de Grassmann
# Steve Gohouri

Lohoré Steve Ulrich Gohouri (Treichville, Costa d'Ivori, 8 de febrer de 1981 – Krefeld, Alemanya, desembre de 2015), més normalment conegut com a Steve Gohouri, va ser un futbolista ivorià que jugà com a defensa per al Wigan Athletic FC en la Premier League.

## Referències

* ↑ «Ex-Gladbach-Spieler Steve Gohouri tot am Rhein gefunden» (en alemany), 02-01-2016. [Consulta: 2 gener 2016].
# Natalia Meta

Natalia Meta (Buenos Aires, 1974) és una directora de cinema, guionista, productora, editora i filòsofa argentina. El seu primer llargmetratge, Muerte en Buenos Aires, es va estrenar l'any 2014, al qual li va seguir El prófugo, que es va estrenar l'any 2021 en la Competència Oficial del Festival Internacional de Cinema de Berlín.

## Biografia

Natalia Meta va néixer el 1974 a la ciutat de Buenos Aires, Argentina. Es va llicenciar en Filosofia per la Universitat de Buenos Aires. El 2017 va produir la pel·lícula El futuro que viene, de Constanza Novick. Va dirigir i coescriure la seva primera pel·lícula, Muerte en Buenos Aires, el 2014, i la seva segona pel·lícula, El prófugo, el 2021. Aquesta última es va estrenar en la Competència Oficial del 70è Festival Internacional de Cinema de Berlín, i va prendre inspiració de la novel·la de terror El mal menor (1996), de C. E. Feiling.
A més de la seva labor en cinema, Meta va fundar al costat de Luis Chitarroni i Diego D´Onofrio l'editorial La Bestia Equilátera.

## Filmografia
### Direcció

* Muerte en Buenos Aires (2014)
* El prófugo (2021)

### Producció

* El futuro que viene (2017, de Constanza Novick)

## Referències

* 1 2 20minutos. «Nueve producciones de Argentina, Brasil, Chile, Colombia y México participan en Horizontes Latinos» (en castellà). www.20minutos.es - Últimas Noticias, 21-08-2020. [Consulta: 5 setembre 2022].
* 1 2 3 4 «Natalia Meta: "Es fundamental que cada vez se les dé más lugar a las mujeres en el cine"» (en castellà). Argentina.gob.ar, 24-01-2022. [Consulta: 5 setembre 2022].
* ↑ Ranzani, Oscar. «Natalia Meta: "Me propuse perderle el miedo al miedo" | Su film "El prófugo" es el único argentino en competencia en la Berlinale» (en castellà). PAGINA12, 20-02-2020. [Consulta: 5 setembre 2022].
* 1 2 «Natalia Meta - Filmografía, Biografía, Fotos» (en anglès). cinenacional.com. [Consulta: 28 desembre 2021].
* ↑ «Natalia Meta: " 'El prófugo' es mucho más que una película de fantasía"». goldenglobes.com. Arxivat de l'original el 2022-12-01. [Consulta: 28 desembre 2021].
# Mazomanie

Mazomanie és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 1.485 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mazomanie tenia 1.485 habitants, 594 habitatges, i 427 famílies. La densitat de població era de 421,6 habitants per km².
Dels 594 habitatges en un 35,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,1% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 28,1% no eren unitats familiars. En el 23,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,3% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 32,4% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 11,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.191 $ i la renda mediana per família de 56.442 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.156 $ mentre que les dones 28.424 $. La renda per capita de la població era de 21.634 $. Aproximadament el 2,5% de les famílies i el 6,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mazomanie» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mazomanie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# David García Santana

David García Santana (Maspalomas, Gran Canària, 25 de febrer de 1982) és un futbolista professional que juga com a defensa central a la UD Tamaraceite.
Ha jugat tota la seva carrera professional a la UD Las Palmas, amb més de 440 partits amb l'equip.

## Carrera de club

Després de formar-se al CD Maspalomas, va debutar com a sènior amb la UD Vecindario el 2001, a la segona divisió B.
L'estiu de 2003, García va ingressar a la UD Las Palmas, de segona divisió. Va debutar-hi com a professional el 17 de setembre, com a titular, en una victòria per 2–1 a fora contra l'Elx CF. Va jugar només set partits durant la temporada 2003-04, en què l'equip va descendir.
García va marcar el seu primer gol com a professional el 10 de desembre de 2006, el darrer del partit en un empat 1–1 contra l'Albacete Balompié. Posteriorment, va ser titular indiscutible les següents temporades, i fou nomenat capità de l'equip el 2008.
García va jugar 37 partits la temporada 2014–15, contribuint a que Las Palmas promocionés a La Liga després d'una absència de 13 anys. Va debutar a la competició a 33 anys, com a titular en una derrota per 0–2 a casa contra la SD Eibar el 3 d'octubre de 2015.
El 5 de març de 2016, García va marcar el seu primer gol de la temporada que va permetre que l'equip encadenés la tercera victòria consecutiva, gràcies a una assistència de cap de Jonathan Viera, en un partit contra el Vila-real CF.

## Referències

* ↑ «Nuevo tropiezo del equipo ilicitano en el Martínez Valero» (en castellà). Mundo Deportivo, 18-09-2003. [Consulta: 23 juny 2015].
* ↑ «El Albacete no pasa del empate ante Las Palmas en un pobre encuentro» (en castellà). Marca, 10-12-2006. [Consulta: 23 juny 2015].
* ↑ «David García: "El Murcia saldrá a morder"» (en castellà). Canarias 7, 10-09-2008. Arxivat de l'original el 23 de juny 2015. [Consulta: 23 juny 2015].
* ↑ «Las Palmas sucumbe ante un Eibar superior» (en castellà). Diari AS, 03-10-2015. [Consulta: 4 octubre 2015].
* ↑ «Las Palmas end Villarreal's unbeaten run». La Liga, 05-03-2016. [Consulta: 29 març 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa al web de Las Palmas Arxivat 2017-08-08 a Wayback Machine. (castellà)
* David García Santana a BDFutbol
* David García Santana, Fitxa a Soccerway
# L'Scooby-Doo i els germans Boo

L'Scooby-Doo i els germans Boo (títol original en anglès, Scooby-Doo Meets the Boo Brothers) és un telefilm animat de terror còmic de 1987 produït per Hanna-Barbera com a part de la sèrie Hanna-Barbera Superstars 10. La pel·lícula de dues hores es va emetre en sindicació. És el primer llargmetratge de la franquícia Scooby-Doo. S'ha doblat al català.
A la pel·lícula, Norville "Shaggy" Rogers hereta una finca rural i una plantació del sud dels Estats Units d'un oncle recentment mort. Mentre intenta reclamar la seva herència, en Shaggy és assetjat pels fantasmes de la finca (inclòs un genet sense cap). Scrappy-Doo té la idea de contractar un equip de caça de fantasmes per fer front al problema. Els caçadors de fantasmes són en si mateixos un trio de fantasmes ineptes, basats lliurement en el grup còmic The Three Stooges. Mentrestant, en Shaggy també ha de fer front a un enemic del seu oncle, que vol disparar-li, i a una noia que vol casar-se amb ell, tots dos per resoldre la baralla entre les seves famílies. Una subtrama implica la recerca d'una la col·lecció desapareguda de joies familiars de la finca.

## Referències

* ↑ Erickson, Hal. Television Cartoon Shows: An Illustrated Encyclopedia, 1949 Through 2003. 2a edició. McFarland & Co, 2005, p. 724. ISBN 978-1476665993.
* ↑ Lenburg, Jeff. The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books, 1999, p. 322. ISBN 0-8160-3831-7.
* ↑ «L'Scooby-Doo i els germans Boo». ésAdir. [Consulta: 8 juliol 2024].
# Vinosady

Vinosady és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Bratislava, a l'extrem occidental del país, prop de la frontera amb Àustria.
# Mónika Király

Mónika Király (Moson, Mosonmagyaróvár, Gyõr-Moson-Sopron, 10 de novembre de 1983) és una ciclista hongaresa. Actualment milita a l'equip SC Michela Fanini. Gran dominadora dels campionats nacionals del seu país, tant en ruta com en contrarellotge.

## Palmarès

* 2005
** Campiona d'Hongria en ruta
* 2006
** Campiona d'Hongria en ruta
* 2007
** Campiona d'Hongria en ruta
* 2008
** Campiona d'Hongria en contrarellotge
* 2009
** Campiona d'Hongria en ruta
* 2013
** Campiona d'Hongria en contrarellotge
* 2016
** Campiona d'Hongria en ruta
** Campiona d'Hongria en contrarellotge
* 2017
** Campiona d'Hongria en ruta
** Campiona d'Hongria en contrarellotge

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Melukhkha

Melukhkha va ser una regió sovint assenyalada com la regió de Makran, a la costa del Pakistan. Rebia aquest nom cap al 2300 aC per part dels accadis. Alguns sostenen que a la Regió de Makran hi havia el regne de Magan (normalment ubicat a Oman), però encara que Magan i Melukhkha apareixen associats, s'han de buscar en un lloc lluny d'Accad. Magan i Melukhkha són descrits com un territori desert i quan la seva posició és assenyalada se la situa a la proximitat de les ribes occidentals de l'Indus.
En l'antiga llista babilònia de llocs geogràfics del segle xxiii aC, es descriu Magan com el país del bronze i Melukhkha com el país del samdu o malaquita, des d'on també s'importava or i fustes precioses. Les cartes d'Amarna en parlen al segle xv aC; en una carta el governador egipci de Fenícia pregunta quina ajuda se li enviaria des d'Egipte i Melukhkha, i el rei li va enviar 10 homes des d'aquest segon territori. Assarhaddon (681 aC-669 aC) diu que al sortir d'Egipte va anar a Melukhkha, una regió desèrtica sense rius, la qual s'estenia de la ciutat de Rapikh (Rapikhu, després Rafah) a la vora del riu d'Egipte (modern uadi al-Arish) i que després de rebre camells del rei dels àrabs va fer el trajecte fins a la terra i ciutat de Magan. Assurbanipal (669 aC-631 aC o 627 aC) parla de les terres de Magan i Melukhkha des de les quals va dirigir-se a Egipte i Kush. La conclusió és que Magan i Melukhkha descriuen essencialment la mateixa terra, que seria costa del Pakistàn. Magan, anomenada Makkan en assiri semític seria la clàssica Makna (avui dia les ruïnes de Mukna) i la seva regió, i Melukhkha seria el nom regional conjunt o almenys d'una part del territori.
Els textos conservats del poble sumeri encara no donen unes proves concloents que situïn amb exactitud el que en els seus textos anomenen Melukhkha, com tampoc es localitza amb seguretat l'illa de Tilmun, el paradís.

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.) (comp.). Los imperios del antiguo Oriente: del paleolítico a la mitad del segundo milenio. Madrid: Siglo XXI, 1975, p. 36, 56, 69, 88, 98, 101, 109. ISBN 843230039X.