OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Julia de Micheo Carrillo-Albornoz

Julia de Micheo Carrillo-Albornoz (Newcastle, 30 de juliol de 1973) és una política espanyola, diputada al Congrés dels Diputats en la X Legislatura.

## Biografia

Ha estat Bachelor of arts in Business Management a la Universitat de Staffordshire i llicenciada en comunicació i marketing. De 1993 a 1996 fou assistent parlamentària del vicepresident del Congrés dels Diputats, Federico Trillo, i ho continuà sent quan fou president del Congrés (1996-2000) i Ministre de Defensa (2000-2004). De 2004 a 2008 fou assessor del Portaveu de la Comissió Constitucional i de 2008 a 2012 Cap de Gabinet del Coordinador de Justícia i Llibertats Públiques del Partit Popular.
En maig de 2012 va substituir en el seu escó Federico Trillo, qui havia estat nomenat ambaixador al Regne Unit. Ha estat vicepresidenta Primera de la Comissió Mixta Control Parlamentari de la Corporació RTVE i les seves Societats. Va ser objecte de polèmica pel fet que el seu antic cap, Federico Trillo va esquivar la normativa vigent en obtenir que Julia de Micheo anés a treballar per a ell a Londres - assistint-l'hi en les relacions amb els empresaris- encara que això impliqués que la diputada per Alacant no pogués assistir a diversos plens del Congrés.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Trillo se saltó todos los trámites para ‘secuestrar’ a su mano derecha durante 20 años y llevársela a Londres Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine. El Plural, 23 d'octubre de 2012
# Orc

Un orc és un monstre propi dels llibres i jocs de fantasia, d'aspecte antropomorf i pell verda. Acostuma a ser molt ferotge, especialment en grup, i no té gaire intel·ligència. La seva popularitat ve de les històries de J.R.R. Tolkien i totes les seves ramificacions posteriors. Als seus orígens eren criatures similars als ogres, tal com apareixen a les obres anglosaxones medievals. Posteriorment van adquirir trets específics com el color verdós o marró, present a diverses obres de fantasia i a jocs derivats com la saga de Warhammer.

## Referències

* ↑ Tolkien, J. R. R.. The Annotated Hobbit (en anglès). Houghton Mifflin, 1937. ISBN 0-618-13470-0.

## Vegeu també

* Huarg
* Goblin
# Gai Vil·li

Gai Vil·li (en llatí: Gaius Villius) va ser un polític romà de la gens Víl·lia, una antiga família romana d'origen plebeu.
Era amic de Tiberi Semproni Grac i, després del seu assassinat l'any 133 aC, els aristòcrates el van matar cruelment: el van posar en un vaixell amb serps (escurçons negres) i el van fer naufragar. Es diu que aquesta era la manera en què es matava als parricides.

## Referències

* ↑ Plutarc, Vides paral·leles: «Tiberi Grac», 20.3.
* ↑ Smith, William (ed.). «Villius 2». A: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1260.
* ↑ «Villius 2». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
# Artibi

* Per a altres significats, vegeu «Artifi».
Artibi (Artybius, Artybios o Artiphius, Artiphios) fou un general persa del temps de Darios I el Gran.
Després d'esclatar la revolta de Jònia (499 aC) el rei el va enviar cap a Xipre per restaurar a Gorgos, el rei de Salamina de Xipre que era favorable als perses i que havia estat deposat pel seu germà Onèsil o Onèsilos, favorable a la Revolta Jònica (498 aC). Artifi va sortir de Cilícia i va desembarcar prop de Salamina obligant a Onèsil a aixecar el setge d'Amantos (Amanthus) ciutat que romania lleial a Pèrsia. Els rebels esperaven l'ajut dels jonis però aquestos no van voler arriscar la seva flota contra els vaixells fenicis per anar a defensar Salamina. Artibi va atacar Onèsil muntat en un cavall entrenat per posar-se dret enfront dels soldats d'infanteria, però Onèsil va separar les potes de l'animal amb un ganxo de collita i el va matar així com al genet; els perses estaven a punt de ser derrotats però els aristòcrates xipriotes van abandonar a Onèsil que llavors fou derrotat.
Els perses van restaurar a Gorgos però Artibi ja no ho va veure.

## Referències

* Heròdot, Històries, «Herodotus: Translated from the Greek, with Notes and Life of the Author - Herodotus, William Beloe - Google Llibres».
# Nòlids

Els nòlids (Nolidae) són una família de lepidòpters ditrisis de la superfamília dels noctuoïdeus (Noctuoidea). S'han descrit al voltant de 1.700 espècies arreu del món. Els imagos solen tenir coloracions críptiques. Anteriorment estaven inclosos dins de la família Noctuidae.

## Taxonomia

La família Nolidae inclou 1.738 espècies repartides en 5 subfamílies:
* Subfamília Chloephorinae
* Subfamília Nolinae
* Subfamília Eariadinae
* Subfamília Risobinae
* Subfamília Westermanniinae
Aquests gèneres encara no han estat inclosos a cap subfamília:
* Ballatha
* Cacyparis
* Didiguides
* Selepa
* Bryophilopsis
* Kerala
* Microzada
* Ophiosema

## Referències

* 1 2 «BioLib - Nolidae» (en anglès). [Consulta: 10 juliol 2024].
# Mawson Peak

El Pic Mawson, Mawson Peak, és una muntanya i volcà actiu situat a Heard Island, a Austràlia. Té una altitud de 2.745 m i és el segon cim més alt d'Austràlia, és més alt que el Mont Kosciuszko (2.228 m) i només el supera els 3.490 m del Mont McClintock situat al Territori Antàrtic Australià. Es troba al massís Big Ben.
El nom se li va donar l'any 1948 en honor del geòleg australià Sir Douglas Mawson, el director de la BANZARE 1929-31, que va visitar l'illa el desembre de 1929.
El 20 de febrer de 1950, Thomas Gratton (Tim) a bord del vaixell HMAS Lebuan, observà que el Mawson Peak era un volcà actiu.
La temporada 1964/65 una expedició dirigida per Major Warwick Deacock, va fer-ne la primera ascensió.

## Referències

* ↑ «Highest Mountains». Department of Resources, Energy and Tourism, Geoscience Australia, 23-12-2009. Arxivat de l'original el 2010-04-06. [Consulta: 5 abril 2010].
* ↑ 9652 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Mawson Peak (en anglès)
* ↑ «Mawson Peak». Antarctic Gazetteer Name Details. Australian Antarctic Division. [Consulta: 5 abril 2010].
* LeMasurier, WE; Thomson JW (eds). Volcanoes of the Antarctic Plate and Southern Oceans. American Geophysical Union, 1990. ISBN 0-87590-172-7.
* Title = Aurora Vol 30, No 3 March 2011

## Enllaços externs

* Click here Arxivat 2014-02-11 a Wayback Machine. to see a map of Heard Island and McDonald Islands, including all major topographical features
* http://aadc-maps.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=2026 Arxivat 2005-07-23 a Wayback Machine.
* http://www.volcano.si.edu/world/volcano.cfm?vnum=0304-01= Arxivat 2020-11-14 a Wayback Machine.
* http://www.timbowden.com.au/wp-content/uploads/2012/02/bigben.pdf
# Podarg de Hartert

El podarg de Hartert (Batrachostomus harterti) és una espècie d'ocell de la família dels podàrgids (Podargidae) que habita els boscos de les muntanyes de Borneo central.

## Referències

* ↑ «Podarg de Hartert». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Orbona

Orbona és, en la mitologia romana, una deessa de la fertilitat, que tenia un altar a Roma prop del temple dels Lars, a la via Sacra.
Era invocada per les parelles que havien perdut un fill i desitjaven tenir-ne d'altres i també quan els nens agafaven alguna malaltia perillosa. En parlen Ciceró i Plini el Vell. Se la considerava també la deessa protectora contra l'orfenesa.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Orbona». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 16 maig 2022].
* ↑ Alberich, Joan (et al.). Diccionari llatí-català de noms propis. Barcelona: Columna, 1994, p. 130. ISBN 8478097201.
# Gerald Barry

Gerald Barry (Clarecastle, República d'Irlanda, 28 d'abril de 1952) és un compositor irlandès.
Estudià amb Karlheinz Stockhausen i Mauricio Kagel. La seva música es caracteritza per la seva inherent utilització real del desenvolupament temàtic. Malgrat que, paradoxalment, la música de Barry conté àrea temàtica en el seu material sovint sense cap raó o preparació. Hi ha un element d'humor en llur música que a voltes acaba de manera inesperada i passant d'estils d'avantguarda a ritmes que recorden la música folk irlandesa. El seu estil líric recorda el model de Händel i els seus gests teatrals a vegades abraça temes eròticosexuals i grotescs de forma grandiloqüent.
Massa sovint l'estructura musical de Gerald Barry passa a un mig-alt, de tal manera, què, els fluxos de llarga durada i la dinàmica, de sobte canvien a un tipus diferent, com si el "canvi de velocitat", estigués en el contrast i en la micro-semblança d'harmonia; per a ell és material melòdic a través de les fronteres d'aquestes regions de contrasts.
Igual que Mozart i Händel concebien sovint els materials, independentment del seu suport instrumental, el reciclatge d'idees peça a peça com en la reelaboració de Triorchic Blues una peça per a violí i piano.
Barry és un especialista a escriure per la veu de baix, com es pot comprovar a La conquista d'Irlanda i Beethoven, un dels seus últims treballs sobre les cartes de Beethoven a la seva estimada immortal.

## Òperes

* The Intelligence Park (1990)
* The Triumph of Beauty and Deceit, escrita originalment per Televisió (1991-92).
* The Bitte Tears of Petra von Kant (2005) a l'obra de Rainer Werner Fassbinder (també de forma independent, fou la base del film del mateix nom).
* La Plus Forte, una òpera d'un sol acte per a soprano i orquestra basada en l'obra de Strindberg (2007)
* The Importance of Being Earnest, llibret de Gerald Barry basat en Oscar Wilde (2010)
* Alice's Adventures Underground, llibret dey Gerald Barry basat en Lewis Carroll (2014/15)

## Altres treballs

* The Conquest of Ireland
* Sur les Pointes
* The Eternal Recurrence, a setting of Nietzsche for voice and orchestra
* Wiener Blut
* Dead March
* Piano Quartet 1 i 2 (per a l'Ives Ensemble)
* Chevaux de Frise
* Water Parted (per a la companyia de ballet de Siobhan Davies ballet, emès per la BBC el 1995)

## Referències

* ↑ Chris Newman, "TIOBE von GB", in: Musik Texte 138, August 2013.
# Asni

Asni (en àrab أسني, Asnī; en amazic ⴰⵙⵏⵉ) és una comuna rural de la província d'Al Haouz, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 21.224 persones. Es troba vora dels límits del Parc Nacional de Toubkal

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Mawlay Abd Allah

Mawlay Abd Allah, antigament Titt N Fitr o Ayn al-Fitr, o simplement Tit, és una població a uns 12 km al sud d'al-Djadida, al Marroc.
El nom antic és una barreja d'amazic i àrab, on tit significa ‘font sagrada’ en amazic i fitr ‘dejuni’ en àrab; en la segona versió ayn significa també ‘font’, però en àrab. A vegades se l'anomenava simplement Tit, ‘la Font Sagrada’.
La població és famosa pel seu ribat que per excavacions arqueològiques se sap que fou fundat per la família sufí dels Banu Amghar, de la tribu Gudala, del grup amazic sanhadja. S'hi van instal·lar vers el segle x. El fundador de la família fou Ismaïl ibn Amghar que va arribar de Medina; un descendent de nom Abu-Abd-Al·lah Muhàmmad fou qui va donar importància al ribat; al segle xii la família tenia un prestigi i una fama de santedat importants. A l'inici del segle xvi fou ocupada pels portuguesos i sotmesa a capitació; el sultà de Fes va fer desmantellar el ribat per complaure els portuguesos i la població fou transferida a la plana de Sais. La població va desaparèixer i el ribat va mantenir una mínima activitat religiosa. Un intent per reviscolar la ciutat va fracassar. Al segle xix el caid de Dukkala, Muhàmmad al-Arussí, es va esforçar a revitalitzar la població, però el nom de Tit es va perdre i fou batejada com Mawlay Abd Allah. La ruïnes han estat estudiades per arqueòlegs.

## Bibliografia

* Enciclopèdia de l'Islam, X, 588 i 589
# Pont de pedra de Santes Creus

El Pont de pedra de Santes Creus és un pont del municipi d'Aiguamúrcia (Alt Camp) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El pont està situat a l'entrada del poble de Santes Creus, per la carretera de Tarragona al Pont d'Armentera. És un pont construït en pedra vista, d'arc de mig punt. El pes es transmet obliquament per forces de compressió a cadascun dels extrems situats a banda i banda del riu Gaià. Té dues baranes de pedra picada a la banda superior, a ambdós costats de la carretera. A la darrera filada al costat esquerre hi ha gravada la data de construcció (1549), entre la doble creu del monestir i l'escut de l'abat Jaume Valls.

## Història

Aquesta construcció civil té el seu origen en l'època medieval, quan el monestir de Santes Creus es trobava en ple desenvolupament. Durant la dictadura de Primo de Rivera, amb motiu de la realització de la carretera de Santes Creus al Coll de la Torre o de Santa Agnès, que enllaça amb la carretera de Tarragona al Pont d'Armentera justament en el lloc on es troba el pont de pedra, la Diputació de Tarragona va restaurar-lo, l'estiu de l'any 1927. L'heràldica ens remet a Jaume Valls (1534- 1560), abat que comissionà diverses obres com el Paalu reial, el claustre i la creu de terme que precedeix al pont.

## Referències

* 1 2 3 «Pont de pedra de Santes Creus». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 desembre 2015].
# Khmis Ksiba

Khmis Ksiba (àrab خميس القصيبة) és una comuna rural de la província de Sidi Bennour de la regió de Casablanca-Settat. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 5.665 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Globigerínids

Els globigerínids (Globigerinida) és un ordre de foraminífers tradicionalment considerat subordre Globigerinina de l'ordre Foraminiferida. És un grup comú de foraminífers que forma part del plàncton marí (els altres grups de foraminífers són primàriament bentònics). Inclou més de 100 gèneres i unes 600 espècies, de les quals més de 500 espècies estan extintes.
Un dels gèneres més coneguts és Globigerina, però també destaquen entre d'altres Globorotalia, Orbulina, Hastigerina, Morozovella, Hantkenina, Catapsydrax, Turborotalia, Heterohelix, Hedbergella, Marginotruncana i Globotruncana. El seu rang cronoestratigràfic abasta des del Juràssic fins a l'actualitat.

## Descripció

Els globigerínids inclou foraminífers planctònics amb testa calcària hialina, generalment trocoespiralada, per bé que també hi ha força espècies planiespiralades i biseriades, i algunes triseriades, multiseriades i estreptoespiralades.

## Discussió

Classificacions posteriors han dividit Globigerinida en dos ordres: ordre Globigerinida s.s. i ordre Heterohelicida, el qual inclou la superfamilia Heterohelicoidea.

## Classificació

Gobligerinida inclou a les següents superfamílies:
* Superfamília Heterohelicoidea
* Superfamília Planomalinoidea
* Superfamília Rotaliporoidea
* Superfamília Globotruncanoidea
* Superfamília Globorotalioidea
* Superfamília Hantkeninoidea
* Superfamília Globigerinoidea
També han estat considerades les següents superfamílies:
* Superfamília Favuselloidea
* Superfamília Globigerinitoidea
* Superfamília Eoglobigerinoidea
* Superfamília Globoconusoidea
* Superfamília Truncorotaloidinoidea

## Referències

* ↑ Loeblich, A.R., Jr. y Tappan, H. (1992). Present Status of Foraminiferal Classification. Studies in Benthic Foraminifera en Benthos'90, Sendai (1990), Tokai University Press, 93-102.
* ↑ Loeblich, A.R., Jr. y Tappan, H. (1987). Foraminiferal general and their clasification. Van Nostrand Reinhold Company (ed.), 2 vol., 1-970, 1-21.
* ↑ Molina, E. (2002, 2004). Micropaleontología. Prensas Universitarias de Zaragoza, Colección Textos Docentes, nº 93. ISBN 84-7733-619-9. 634 pp.
* 1 2 BouDagher-Fadel, M.K. (2013). Biostratigraphic and geological significance of planktonic foraminifera. Office of the Vice Provost Research (OVPR), University College, Londres, 287 p.
# Gejza Vámoš

Gejza Vámoš (22 de desembre de 1901, Dévaványa, Hongria - 18 de març de 1956, Muriae, Brasil) fou un escriptor eslovac.

## Biografia

Nasqué en una comunitat jueva instal·lada a Eslovàquia del Sud, i es convertí en metge a Piestany, un gran lloc termal. És l'autor d'una obra que es caracteritza per l'expressionisme i el naturalisme i que fou acollida amb reaccions violentes per part de la crítica i pels lectors. Hi desenvolupà temes fins aleshores prohibits en la literatura eslovaca: erotisme, malalties venèries, antimilitarisme... Les seves novel·les i contes revelen una visió del món marcada per un pessimisme profund i una ironia enrabiada. Després d'un recull de recits, Els ulls d'Edith (Editino očko), el 1925 publicà novel·les com Els àtoms de Déu (Atómy Boha) el 1928 i La branca trencada (Odlomená haluz) el 1934. En aquesta obra, Gejza hi evoca la situació cada cop més precària dels jueus eslovacs en el període d'entreguerres. El 1939, en esclatà la Segona Guerra Mundial, s'exilià primer a la Xina i finalment al Brasil, on morí.

## Referències

* ↑ «Gejza Vámoš» (en noruec). Store norske leksikon, 18-06-2024.
* ↑ Povchanič, Štefan. Histoire de la littérature slovaque. París: L'Harmattan, 2003. ISBN 978-2-7475-4434-4.
# Mawsonita

La mawsonita és un mineral de la classe dels sulfurs. Fou anomenat així en honor de Sir Douglas Mawson, geòleg i explorador de l'Antàrtida australià.

## Característiques

La mawsonita és un sulfur de fórmula química Cu₆Fe₂SnS₈. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5 a 4. A la seva localitat tipus el mineral es trobava envoltat d'inclusions de bornita a partir de la qual el mineral es forma per exsolució.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Museu Britànic d'Història Natural.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la mawsonita pertany a «02.CB - Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:1 (i similars), amb Zn, Fe, Cu, Ag, etc.» juntament amb els següents minerals: hawleyita, metacinabri, polhemusita, sakuraiïta, esfalerita, stil·leïta, tiemannita, rudashevskyita, calcopirita, eskebornita, gal·lita, haycockita, lenaïta, mooihoekita, putoranita, roquesita, talnakhita, laforêtita, černýita, ferrokesterita, hocartita, idaïta, kesterita, kuramita, mohita, pirquitasita, estannita, estannoidita, velikita, chatkalita, coloradoïta, colusita, germanita, germanocolusita, nekrasovita, estibiocolusita, ovamboïta, maikainita, hemusita, kiddcreekita, polkovicita, renierita, vinciennita, morozeviczita, catamarcaïta, lautita, cadmoselita, greenockita, wurtzita, rambergita, buseckita, cubanita, isocubanita, picotpaulita, raguinita, argentopirita, sternbergita, sulvanita, vulcanita, empressita i muthmannita.

## Formació i jaciments

El mineral té dues localitats tipus: la mina Royal George i la mina North Lyell; la primera es troba a Gal·les del Sud mentres que la segona es troba a Tasmània, ambdues a Austràlia. L'ambient típic de formació és en menes de coure, tant massives com disseminades. Aquestes menes solen ser d'origen hidrotermal i associades a roques volcàniques altament alterades; també s'ha descrit en skarns i en granits alterats; més rarament es troba en dipòsits porfírics de coure.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mawsonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 desembre 2019].
* ↑ «Mawsonite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 2022-05-24. [Consulta: 24 desembre 2020].
# Pont de vianants

Un pont per a vianants o, com a construcció tancada, un Skyway permet el pas de vianants sobre masses d'aigua, vies de tràfic o valls a les muntanyes. Es poden construir en diferents tipus de materials.N'hi ha d' estàtics i n'hi ha de mòbils (que es pleguen, giren o eleven). Les grandàries són molt diverses des d'alguns metres fins a centenars de metres. Per raó de la poca càrrega per la qual estan concebuts i a la limitada longitud que han de travessar, el disseny dels mateixos pot ser molt divers.

## Avantatges

Des del punt de vista de planificació de transport el gran avantatge d'aquestes estructures és que no dificulten el tràfic. Des del punt de vista del vianant aquest tipus d'estructures allarguen el camí pel que fa a un pas de zebra o a un pas amb semàfors.

## Exemples

Com a exemple arquitectònic a destacar d'aquest tipus de ponts es pot esmentar el Pont Millennium a Londres, el pont plegable de Kiel-Hörn, el Spoorwegbassinbrug II d'Amsterdam o el passatge íntegrament de cristall de l'Aeroport Franz Josef Strauß de Múnic.
El Pont dels tres països, un pont en forma d'arc entre la ciutat alemanya de Weil am Rhein i la francesa Huningue, és el pont per a vianants i per a bicicletes més llarg del món.

## Galeria

* Passarel·la sobre el riu Fujikawa (Fuji) en Suruga. Kusakabe Kimbei, al voltant de 1890
* Un pont per als vianants al centre de Dallas, Estats Units.

## Vegeu també

* Palanca (passera)

## Referències

* ↑ Oxford English Dictionary
* ↑ Brunning, Richard «The Somerset Levels». Current Archaeology. Current Archaeology, XV (4), 172 (Special issue on Wetlands), 01-02-2001, pàg. 139–143.
* ↑ «Gaceta Parlamentaria». Arxivat de l'original el 2021-02-26. [Consulta: 2016].
* ↑ Mohan, D. Injury control and safety promotion: Ethics, science and practise. Injury Prevention and Control, Taylor & Francis, New York., 2000.
* ↑ «Vor 20 Jahren brannte die Kapellbrücke» (en alemany). Luzerner Zeitung [Lucerne, Switzerland], 18-08-2013 [Consulta: 2 juny 2017].

## Enllaços externs

* structurae.de
# Torras

* Per a altres significats, vegeu «Torras i Bages».
Fundada en 1890, Xocolates Torras és una de les més antigues empreses xocolateres del país. Amb unes instal·lacions de 5.000 m2 i una plantilla mitjana de 60 persones, Xocolates Torras és visitada cada any per més de 20.000 persones que tenen així l'oportunitat de conèixer en viu el procés de fabricació de les seves xocolates.
Xocolates Torras va ser pionera a Espanya a comercialitzar una gamma de derivats del cacau sense sucre. D'altra banda, un acord de col·laboració tecnològica amb una empresa belga els va permetre desenvolupar conjuntament una sèrie de fórmules i processos de fabricació.

## Torras al món

Situada a la província de Girona, a només 60 km de la frontera francesa de La Jonquera i a 120 km del Port de Barcelona, la seva adient situació facilita l'accés als mercats internacionals, els quals representen aproximadament el 50% del seu volum de negoci.
Ésser a l'avantguarda quant a desenvolupament de nous productes, un servei àgil i flexible i una excel·lent relació qualitat–preu són els tres factors més valorats pels clients internacionals, que els ha permès consolidar una clara vocació exportadora.
Xocolates Torras exposa en les més importants fires internacionals que se celebren.

## Enllaços externs

* Torras - Lloc web oficial
# Illa de Kupreanof

Kupreanof (en rus: Остров Купреянова) és una illa de l'arxipèlag Alexander, al sud-est d'Alaska.
L'illa fa 84 km de llargada per 32 d'amplada, amb una superfície total de 2.802,84 km², cosa que la converteix en la 13a illa més gran dels Estats Units i la 170a illa més gran del món. Segons el cens del 2000 a l'illa hi havia 785 habitants, concentrats bàsicament a la població de Kake. L'altra població de l'illa és Kupreanof. L'illa es troba dins dels límits del bosc nacional de Tongass.
L'illa va ser cartografiada per primera vegada el 1793-1794 per James Johnstone i Joseph Whidbey, ambdós membres de l'expedició de George Vancouver de 1791-1795. L'illa rep el nom del vicealmirall Ivan Kupreiànov, governador de la Companyia Russo-Americana de 1836 a 1840.

## Referències

* ↑ «Kupreanof». Arxivat de l'original el 2016-05-14. [Consulta: 28 març 2024].
* ↑ «Tongass National Forest - Districts» (en anglès). Forest Service.
* ↑ Vancouver, George, and John Vancouver. A voyage of discovery to the North Pacific ocean, and round the world. Londres: J. Stockdale, 1801.
* ↑ «Geographic Names Information System». [Consulta: 28 març 2024].