OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Corip

Flavi Cresconi Corip (llatí: Flavius Cresconius Corippus; fl. segle vi) fou un poeta èpic i panegirista en llengua llatina de l'Imperi Romà d'Orient. Era d'origen africà, però va escriure almenys part de la seva obra a Constantinoble.
La seva obra més rellevant, Johannis (c. 550), és un poema èpic en vuit llibres que tracta la campanya a Mauretània del general romà d'Orient Joan Troglita, gesta de la qual és la sola font coneguda. Es tracta d'una obra que mostra l'arrelament de la tradició clàssica a l'Àfrica i la continuïtat de la revifalla poètica que tingué lloc ja durant el període vàndal.
In laudem Justini, la seva altra obra més rellevant, és un panegíric en quatre llibres que lloen Justí II, el successor de Justinià. L'escrigué una vegada ja instal·lat a Constantinoble per guanyar-se el favor de l'emperador. Historiogràficament té l'interés d'algunes informacions entorn de la mort de Justinià i la seva successió.

## Referències

* 1 2 3 «Flavius Cresconius Corippus» a l'Encyclopædia Britannica.

## Enllaços externs

* Flavius Cresconius Corippus a l'edició de 1911 de l'Encyclopædia Britannica.
* Corippus a la Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
# Cynoglossum

Cynoglossum és un gènere de la família de le boraginàcies que conté moltes espècies de petites plantes de flors. La Cynoglossum officinale o llengua de ca és la més coneguda i és natural d'Àsia, Africa i Europa.
El nom prové de la forma de les fulles de les seves fulles llargues, estretes i rugoses, que recorden la llengua penjant d'un ca.
A l'Amèrica del Nord s'ha introduït i és considerada una espècie invasora.

## Espècies importants

* Cynoglossum amabile
* Cynoglossum apenninum
* Cynoglossum australe
* Cynoglossum borbonicum
* Cynoglossum boreale
* Cynoglossum castellanum
* Cynoglossum cheirifolium
* Cynoglossum clandestinum
* Cynoglossum coeruleum
* Cynoglossum columnae
* Cynoglossum creticum
* Cynoglossum dioscorides
* Cynoglossum furcatum
* Cynoglossum geometricum
* Cynoglossum grande
* Cynoglossum hungaricum
* Cynoglossum lanceolatum
* Cynoglossum nervosum
* Cynoglossum occidentale
* Cynoglossum officinale
* Cynoglossum triste
* Cynoglossum virginianum
* Cynoglossum wallichii
* Cynoglossum zeylanicum

## Referències

* ↑ «Clau de determinació del gènere Cynoglossum». Flora Catalana.
* ↑ «Cynoglossum officinale». Flora Catalana. [Consulta: 30 juny 2023].
* ↑ «Invasive Species: Houndstongue» (en anglès). National Invasive Species Information Center. [Consulta: 30 juny 2023].
# Cowlesita

La cowlesita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de les zeolites. Rep el seu nom en honor de John Cowles (1907-1985), originari de Rainier, Oregon, mineralogista aficionat i col·leccionista entusiasta de zeolites.

## Característiques

La cowlesita és una zeolita de fórmula química CaAl₂Si₃O$_{10}$·6H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5 i 5,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la cowlesita pertany a «09.GG - Tectosilicats amb H₂O zeolítica; zeolites sense classificar» juntament amb la mountainita.

## Formació i jaciments

Aquesta espècie ha estat descrita amb els exemplars trobats al llac Monte (Colúmbia Britànica, Canadà), al comtat de Pinal (Arizona, Estats Units), a Goble (Comtat de Colúmbia, Oregon) i al mont Vernon (comtat de Grant, Oregon).

## Referències

* ↑ «Cowlesite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 octubre 2016].
# Convent del Pare Claret

El Convent del Pare Claret és una obra noucentista de Vic (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres, amb l'església a un dels seus costats. De la façana en destaca el portal d'entrada i l'esvelt campanar de pedra, el qual trenca amb l'horitzontalitat de les obertures. També destaquen els esgrafiats i estucats que es conserven, emmarcant algunes de les finestres. La façana queda coronada per un ràfec tradicional amb colls vistos.

## Història

La construcció d'aquest edifici la van iniciar els arquitectes Josep M. Pericas i Francesc Pericas l'any 1929. Amb aquesta construcció s'iniciava la remodelació dels carrers, que tenia els seus antecedents en una proposta de modificació d'alineacions existent a l'arxiu municipal datada l'any 1868 que no es va realitzar.
La proposta concreta de l'any 1929 feia un entrant al carrer traçant una alineació perpendicular a la portalada d'accés a l'antiga església de la Mercè, emplaçant el nou campanar a la cantonada.
Més tard, durant la guerra civil del 1936 va ser enderrocada l'església i el convent antic i, acabada la guerra, es va acabar de remodelar la zona traçant noves alineacions a l'actual carrer de Sant Antoni M. Claret, prolongant l'edifici que ens ocupa, construint la casa d'exercicis i, finalment, l'actual església de Sant Antoni M. Claret.

## Referències

* 1 2 3 4 «Convent del Pare Claret». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 octubre 2017].
# Cèl·lula parietal

Les cèl·lules parietals o oxíntiques són un tipus de cèl·lula situada a la part superior de les glàndules oxíntiques de l'estómac. Es troben majoritàriament al cos gàstric i més escassament a l'antre gàstric i són les encarregades de la producció de l'àcid gàstric i també del factor intrínsec. Quan les glàndules oxíntiques s'atrofien (gastritis crònica atròfica) baixa la producció d'àcid gàstric i de factor intrínsec.
Les cèl·lules parietals tenen a la seva membrana basolateral receptors de tres estimulants: un receptor de la histamina (H-2), un receptor colinèrgic tipus muscarínic (M-3) per a l'acetilcolina alliberada per les neurones preganglionars, i un receptor tipus colecistoquinina (CCK-8) per a la gastrina alliberada per les cèl·lules G pilòriques i duodenals. Les cèl·lules parietals també tenen receptors a la membrana basolateral per als inhibidors de la seva funció: somatostatina i prostaglandina.

## Notes

* ↑ El factor intrínsec de Castle és una glicoproteïna necessària per a l'absorció intestinal de la vitamina B₁₂, i l'única substància produïda per les glàndules gàstriques que és indispensable per a l'organisme, ja que tots els enzims gàstrics són també produïts pel pàncrees i abocats al duodè.

## Referències

* ↑ Gastroenterologia (Infomed)

## Vegeu també

* Cèl·lula cervical
* Cèl·lula principal
# Geophagus proximus

Geophagus proximus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 22,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Heckel, J. J. 1840. Johann Natterer's neue Flussfische Brasilien's nach den Beobachtungen und Mittheilungen des Entdeckers beschrieben (Erste Abtheilung, Die Labroiden). Ann. Wien. Mus. Naturges. v. 2: 325-471, Pls. 29-30.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ortega, H. i R.P. Vari, 1986. Annotated checklist of the freshwater fishes of Peru. Smithson. Contrib. Zool. (437):1-25.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Martakert

Martakert (armeni: Մարտակերտ: Martakert, també escrit com a Mardakert) o Aghdara (àzeri: Ağdərə: també escrit com a Agdere o Aqdara) és una ciutat d'uns 4.600 habitats de la República de Artsakh, un estat amb reconeixement internacional limitat establert en l'anterior territori autònom de Nagorno-Karabakh de la República Socialista Soviètica de l'Azerbaidjan. La ciutat és internacionalment reconeguda per ser de jure part de l'Azerbaidjan. La província de Martakert és controlada per les forces militars d'Artsakh d'ençà el final de la Guerra de l'Alt Karabakh (1991-94).
Martakert era el centre administratiu del Districte de Mardakert durant l'era soviètica, i és ara el centre administratiu de la Regió de Martakert d'Artsakh. Azerbaidjan considera la ciutat com a part del seu Districte de Tàrtar.
Durant la Guerra de Nagorno-Karabakh (1991-94) l'àrea de Martakert va viure batalles importants, incloent-hi les ofensives àzeris de Mardakert i Martuni. El 2016, alguns enfrontaments al llarg de la línia de foc van tenir lloc prop de Martakert. Durant el conflicte de l'Alt Karabakh de 2020, la regió de Martakert fou també escenari de diversos atacs.
Martakert és agermanada amb dues ciutatsː
Edjmiatsin, Armenia (d'ençà el 2010).
Bourj Hammoud, Líban. (d'ençà el maig 2018).

## Galeria

* Esglesia de Sant Joan Baptista, Martakert
* Casa de cultura de Martakert
* Vista des del poble
* Un dels carrers principals de la ciutat

## Referències

* ↑ http://stat-nkr.am/files/publications/2015/LXH_tverov_2015.pdf Arxivat 2020-09-12 a Wayback Machine.
* ↑ «Official page of Vagarshapat city». Arxivat de l'original el 2015-02-07. [Consulta: 11 octubre 2020].
* ↑ Karabakh’s Martakert, Lebanon's Bourj Hammoud sign memorandum of cooperation, news.am 18. maig 2018.
# Barmbek

«Barmbek» té aquests significats:
* Barmbek-Nord, un barri d'Hamburg
* Barmbek-Süd, un barri d'Hamburg
* Barmbek (estació), una estació major a les línies U1, U2 i S1 del metro d'Hamburg
# Luis Carrillo y Sotomayor

Luis Carrillo y Sotomayor (Baena, província de Còrdova, 1585 – Puerto de Santa María, província de Cadis, 22 de gener del 1610) va ser un poeta espanyol del Segle d'or espanyol.

## Biografia

De noble família, fill de Fernando Carrillo i de Francisca Valenzuela y Faxardo, va estudiar a la Universitat de Salamanca. Posteriorment va iniciar la carrera militar, concretament a la marina, on va arribar a ostentar el càrrec de cuatralbo. Va ser cavaller de l'Orde de Santiago i Comendador de la Fuente del Maestre, càrrec que no va arribar a exercir donat que el va sorprendre la mort als 24 anys. Va viure a la cort i va celebrar a diversos magnats, en especial el comte de Niebla. Va morir d'una malaltia contreta a l'adolescència.

## Obra

És autor de l'interessant tractat Libro de la erudición poética (1611), en què l'autor exposa l'estètica del Barroc: poesia difícil i de forma molt elaborada i enginyosa. El conceptisme i el culteranisme tenen en Luis Carrillo el seu precedent més immediat.
La seva producció poètica va ser recollida pel seu germà Alonso en Obras de don Luis Carrillo y Sotomayor, Madrid, 1611. Dámaso Alonso va editar el 1936 les seves Poesías completas. En elles hi ha ecos de Garcilaso de la Vega i del pregongorisme. Dámaso Alonso i també José María de Cossío van negar que la seva Fábula de Acis y Galatea influís en el Polifemo y Galatea de Luis de Góngora.

## Vegeu també

* Segle d'or espanyol
* Literatura castellana

## Enllaços externs

* Sonetos Arxivat 2008-06-30 a Wayback Machine. (castellà)
* Article a l'Encopèdia Britànica en línia (anglès)
* Anàlisi del seu pregongorisme al Libro de la Erudición Poética (Cervantes Virtual)(castellà)
* Biografia (castellà)
# Príncep de Viana - Clot

Príncep de Viana - Clot és un barri de Lleida. El seu nom prové del carrer Príncep de Viana i de la plaça el Clot de les Granotes.
L'any 2007 tenia 11.874 habitants.

## Referències

* ↑ «La població de Lleida l'any 2007». Arxivat de l'original el 2010-10-03. [Consulta: 2 gener 2009].

## Enllaços externs

* Web de l'associació de veïns del Clot de les Granotes Arxivat 2007-06-14 a Wayback Machine.
# Guidonia Montecelio

Guidonia Montecelio és un municipi italià, situat a la regió del Laci i a la ciutat metropolitana de Roma Capital. L'any 2006 tenia 76.770 habitants.
# Asunción Linares Rodríguez

Asunción Linares Rodríguez (Pulianas, Granada, 12 de febrer de 1921 - Granada, 21 d'abril de 2005) va ser una paleontòloga espanyola, que va destacar en la labor docent i de recerca. Va estudiar la llicenciatura en Ciències Naturals a la Universitat Complutense de Madrid, doctorant-se en 1952 sota la direcció de Bermudo Meléndez. Va obtenir la Càtedra de Paleontologia de la Universitat de Granada en 1961, sent la primera dona a obtenir una càtedra en una facultat de ciències a Espanya i la segona a obtenir-la després de la Guerra Civil.
Quant a la seua rellevància acadèmica, va destacar per la seua trajectòria en la direcció de nombrosos treballs doctorals, va introduir a la Universitat de Granada l'especialitat de Micropaleontologia i va ser vicerectora d'ordenació acadèmica de la Universitat de Granada entre els anys 1980 i 1981

## Premis i reconeixements

* Una plaça a Granada: «Plaça de la Catedràtica Asunción Linares».
* Una escola infantil municipal de Granada porta el seu nom.
* Sòcia d'Honor de la Societat Espanyola de Paleontologia.

### Taxons dedicats

* Lemdadella linaresae Liñán i Sdzuy, 1978: un trilobits del Cambrià inferior.
* Linaresia González-Donoso, 1968: un gènere de foraminífers del Cenozoic.
* Linaresites Sandoval 2012: un gènere de ammonits de l'Aalenià i del Bajocià (Juràssic mitjà) del subbètic.

## Referències

* ↑ BOE (21 de junio de 1961) «Orden de 26 de mayo de 1961». BOE, 147: 9373
* ↑ Sandoval, J. y Sequeiros, L. «In Memoriam: Asunción Linares Rodríguez (1921-2005)». Newsletter Internacional Subcomm. Jurassic Stratigraphy, 32, 2005, pàg. 42-43. Arxivat de l'original el 2013-04-21 [Consulta: 21 abril 2018]. Arxivat 2013-04-21 a Wayback Machine.
* 1 2 Sociedad Geológica de España «Necrológica: Dra Asunción Linares Rodríguez, Catedrática de Paleontología de la Universidad de Granada». Boletín de la Comisión de Historia de la Geología de España (SGE), 26, 2005, pàg. 17. Arxivat de l'original el 2018-03-09 [Consulta: 21 abril 2018]. Arxivat 2018-03-09 a Wayback Machine.
* ↑ Autoridades Académicas y Cargos Directivos de la Universidad de Granada
* ↑ «El esperado arreglo de Asunción Linares - GranadaiMedia» (en castellà). GranadaiMedia, 01-07-2013.
* ↑ «Escuela Infantil Asunción Linares - La más moderna escuela de Granada» (en castellà). [Consulta: 21 abril 2018].
* ↑ Liñán, E. y Sdzuy, K. (1978) «A trilobite from the Lower Cambrian of Córdoba (Spain) and its stratigraphical significance». Senckenbergiana Lethaea, 59(4/6): 387-399
* ↑ González-Donoso, J. M. (1968) «Algunos géneros y especies nuevas de Foraminíferos de la Depresión de Granada». Acta Geológica Hispánica, 3(3): 73-77
* ↑ Sandoval, J.; Henriques, M. H.; Chandler, R. B. y Ureta, M. S. (2012) «Latest Toarcian-earliest Bajocian (Jurassic) Grammoceratinae (Hildoceratidae, Ammonitina) of the western Tethys: Their palaeobiogeographic and phylogenetic significance Arxivat 2018-07-03 a Wayback Machine.». Geobios, 45: 109-119
# Guido Carlesi

Guido Carlesi (Collesalvetti, 7 de novembre de 1936 - Pisa, 2 d'octubre de 2024) va ser un ciclista italià, que fou professional entre 1956 i 1966. Anomenat Il Coppino di Navacchio, en el seu palmarès destaquen deu victòries d'etapa a les Grans Voltes, set al Giro d'Itàlia, dues al Tour de França i una a la Volta a Espanya. Al Tour de França de 1961 finalitzà en segona posició, rere el francès Jacques Anquetil.

## Palmarès

* 1956
** 1r al Giro dels Alps Apuans
* 1957
** 1r al Gran Premi Pontrmoli
** 1r al Tour de Normandia
** Vencedor d'una etapa al Tour de Romandia
* 1958
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
** 1r a Cotignola
* 1959
** 1r a la Coppa Collecchio
* 1960
** 1r del Giro de la Província de Reggio de Calàbria
** Vencedor d'una etapa als Quatre dies de Dunkerque
* 1961
** Vencedor de 2 etapes al Tour de França
** Vencedor de 2 etapes a la Menton-Gènova-Roma
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Ciclomotoristico
* 1962
** 1r al Giro de la Toscana
** 1r a la Sàsser-Càller
** Vencedor d'una etapa de la París-Niça
** Vencedor d'una etapa al Giro de Sardenya
** Vencedor de 2 etapes al Giro d'Itàlia
* 1963
** Vencedor de 2 etapes al Giro d'Itàlia
* 1965
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Suïssa
** Vencedor de 2 etapes al Giro d'Itàlia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1957. 23è de la classificació general
* 1958. 31è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1959. 8è de la classificació general
* 1960. 6è de la classificació general
* 1961. 5è de la classificació general
* 1962. 9è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes
* 1963. 8è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes
* 1964. 11è de la classificació general
* 1965. 36è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes

### Resultats al Tour de França

* 1961. 2n de la classificació general i vencedor de 2 etapes
* 1962. 19è de la classificació general
* 1963. Abandona (14a etapa)
* 1966. Abandona (16a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1958. Abandona. Vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ «Guido Carlesi è morto: vinse sette tappe al Giro, fu 2° al Tour 1961 dietro Anquetil» (en italià), 02-10-2024. [Consulta: 3 octubre 2024].
* ↑ «Cycling in mourning, the death of Guido Carlesi the "Coppino" of the pedal» (en anglès), 02-10-2024. [Consulta: 3 octubre 2024].
* ↑ «CARLESI Guido». [Consulta: 7 novembre 2022].
* 1 2 ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Guido CARLESI» (en italià). [Consulta: 7 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Guido Carlesi a siteducyclisme.net
# Austremoni de Clarmont

Austremoni de Clarmont (Itàlia?, segle iii - Clarmont d'Alvèrnia, ca. 252) va ser el primer bisbe de Clarmont, venerat com a sant per diverses confessions cristianes.

## Vida

Gairebé no hi ha dades sobre la vida del sant. Sembla que era un dels Apòstols dels gals enviats pel papa Fabià I cap al 250 per cristianitzar la Gàl·lia, en el consolat de Deci i Grat. En una carta que el papa Zòsim I escriu a un bisbe gal, esmenta aquest fet.

## Llegenda de Sant Austremoni al segle I

A partir del segle v, però, es desenvolupa una llegenda apòcrifa que fa Austremoni un dels Setanta deixebles; hauria estat jueu, convertit per Pere apòstol, a qui acompanyà a Roma. D'allí, Pere l'envià a la Gàl·lia, on predicà a l'Alvèrnia, el Berric i el Nivernais. A Clarmont va convertir el senador romà Cassi i el sacerdot pagà Victorí, i des de la seu va enviar els seus deixebles a altres terres: Sirenat (Saint Cerneuf) a Tiern, Màrius a Salers i Nectari i Antoní a altres parts de l'Alvèrnia. Austremoni va morir decapitat a Clarmont l'any 92.
Tot i que la llegenda va passar al Martirologi romà és inversemblant i no té cap fonament històric.

## Veneració

El culte es desenvolupà sobretot a Clarmont d'Alvèrnia. Gregori de Tours explica que el cos del bisbe fou sebollit a Issoire, on va ser molt venerat. El seu cos es traslladà a Volvic, on hi va ser fins que Pipí el Breu l'any 764, o potser Pipí d'Aquitània el 848, en va fer portar les relíquies a l'abadia de Mozac, malgrat les reclamacions del bisbat de Clarmont i l'abadia d'Issoire. Llavors se n'escrigué una Vita que en popularitzà la llegenda.
A mitjan segle ix, el cap del sant es va portar a Saint-Yvoine i cap al 900 va retornar a Issoire, on havia estat sebollit el sant.

## Notes

* ↑ Com explica Gregori de Tours a la Historia Francorum, Fabià va enviar-hi set bisbes des de Roma: Gacià a Tours, Tròfim a Arle, Pau a Narbona, Sadurní a Tolosa, Dionís a París, Austremoni a Clarmont d'Alvèrnia i Marcial a Llemotges.
* ↑ La llegenda volia fer el seu primer bisbe molt més antic i company directe dels primers apòstols, com en el cas de Dionís de París.

## Enllaços externs

* BQR Fonts hagiogràfiques de l'Alvèrnia. Arxivat 2004-06-01 a Wayback Machine.
* Catholic Encyclopedia
* El sant en un relleu del reliquiari de Sant Calmini (Abadia de Mozac)
* Escultura a Issoire, s. XVII
* Estàtua a Saint Austremoine d'Issoire
* Vitrall de Saint Austremoine d'Issoire, amb el sant entre les bèsties
* Absis de l'abadia d'Issoire
# Granja Boixegàs

La Granja Boixegàs, segons el Nomenclàtor oficial, o Granges del Boixegar, segons els mapes de l'Institut Cartogràfic de Catalunya és una granja porcina del terme municipal de Llimiana, a la caseria formada per masies disperses dels Masos de Llimiana.
Està situada al costat de migdia de la Masia de Janot, a la part nord-oest, més propera a la Noguera Pallaresa, dels Masos de Llimiana.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# BHD

BHD té els següents significats:
* Black Hawk abatut (del nom en anglès Black Hawk Down), pel·lícula estatunidenca
* Dinar de Bahrain, de codi ISO 4217 BHD, moneda oficial de Bahrain
* Bhd també és l'abreviatura de Berhad, denominació de les societats anònimes a Malàisia
Viccionari
# Aïm

Aïm (en rus: Аим) és un poble del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2019 tenia 153 habitants. Pertany al districte rural d'Aiano-Maiski.

## Referències

* ↑ Оценка численности постоянного населения Хабаровского края на начало 2011 года по муниципальным образованиям Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine.
# Atac amb míssils de creuer sobre l'Iraq

Els atacs amb míssils de creuer sobre l'Iraq al juny de 1993 es va ordenar pel president dels Estats Units Bill Clinton com a represàlia a l'intent d'assassinat per agents iraquians a l'expresident dels Estats Units George Bush durant una visita a Kuwait l'abril d'aquell mateix any.

## Antecedents

Després de la Guerra del Golf, durant el gener de 1993, es van produir nombrosos atacs aeris de la coalició contra l'Iraq en resposta a les accions d'aquest últim principalment a causa de la Zona d'exclusió aèria al sud de l'Iraq. En la nit del 13 d'abril de 1993, un dia abans que George Bush estava programat per visitar la ciutat de Kuwait per commemorar la victòria aliada contra l'Iraq en la Guerra del Golf, les autoritats kuwaitianes van arrestar 17 persones sospitoses en un complot per matar Bush amb explosius ocults en un Toyota Land Cruiser.
Els kuwaitians van recuperar el Land Cruiser, que contenia entre 80 i 90 quilograms d'explosius plàstics connectats a un detonador. També es van recuperar 10 artefactes explosius de plàstic en forma de cub amb detonadors (el cub-bombes) del Land Cruiser.

## El bombardeig

Bill Clinton estava convençut que l'atac va ser planejat pel servei d'intel·ligència iraquià. En primer lloc, els sospitosos en el complot van fer confessions detallades als agents del FBI a Kuwait, en gran part la verificació que el servei d'intel·ligència iraquià estava darrere de l'atac.
Entre el 26 de juny i el 27 de juny de 1993, 23 míssils BGM-109 Tomahawk van ser llançats per dos vaixells de guerra nord-americanes al centre de Bagdad. Van colpejar un edifici que es creia que era la seu del servei d'intel·ligència iraquià al districte d'Al Mansur de Bagdad. Iraq va afirmar que nou civils van morir en l'atac i tres cases de civils destruïdes. Els míssils van ser disparats des del destructor USS Peterson al mar Roig i el creuer USS Chancellorsville al golf Pèrsic.

## Referències

* ↑ «The Bush assassination attempt». Department of Justice/FBI Laboratory report.
* ↑ «Cruise Missile Strike - June 26, 1993. Operation Southern Watch». GlobalSecurity.org.
# Guus Lutjens

Guus Lutjens (13 d'agost de 1884 - 25 d'abril de 1974) va ser un futbolista neerlandès que va disputar 14 partits amb la selecció holandesa entre 1905 i 1911, marcant cinc gols. Va jugar a futbol de club per a l'equip amateur HVV Den Haag.

## Referències

* ↑ Stokkermans, Karel. «Guus Lutjens - International Appearances». RSSSF. [Consulta: 16 març 2012].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a KNVB (neerlandès)
* Fitxa del jugador a VoetbalStats.nl (neerlandès)
# Guanacaste

«Guanacaste» té aquests significats:
* Àrea de Conservació Guanacaste, lloc Patrimoni de la Humanitat al nord-oest de Costa Rica
* Cordillera de Guanacaste, serralada configurada per una sèrie d'edificis volcànics al nord de Costa Rica
* Província de Guanacaste, una subdivisió de Costa Rica localitzada al nord-oest del país.