OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pandèmia de COVID-19 a Aragó

L'arribada de la pandèmia per coronavirus de 2019-2020 es va detectar a Aragó a partir del 4 del de març del 2020 amb el cas confirmat d'un home de 79 anys.
Dos dies després, el 6 de març, es comptabilitzava la primera víctima mortal, un home de 87 anys amb patologia prèvia.
En data del 15 d'abril es comptaven 4.338 infectats, 1.012 persones guarides i 514 morts a Aragó.

## Cronologia

El 21 de febrer es va anunciar que una jove de 27 anys resident de Saragossa era el primer cas de Covid-19 a Aragó. Havia tornat recentment d'un viatge a Milà. Tanmateix, les anàlisis posteriors van revelar que es tractava d'un fals positiu.
El vertader primer cas confirmat però no es va descobrir fins al mes següent. El 4 de març s'informava de l'infecció d'un home de 79 anys.
El 12 de març el Govern d'Aragó ordenà el tancament de totes les escoles i universitats de la comunitat a partir del dilluns 16 de març per un període inicial de 15 dies.

## Dades estadístiques

Evolució del nombre de persones infectades amb COVID-19 a Aragó
Evolució del nombre de persones guarides del COVID-19 a Aragó
Evolució del nombre de morts del COVID-19 a Aragó

## Dades complementàries

Proporció d'infeccions en funció del sexe (2 d'abril de 2020)
Proporció d'infeccions en funció de l'edat (2 d'abril de 2020)

## Referències

* ↑ «Primer muerto con coronavirus en Aragón: un hombre de 87 años con patologías previas "importantes"». [Consulta: 4 abril 2020].
* ↑ (castellà) El primer caso de coronavirus en Aragón es un falso positivo. Hoy Aragón. 29 de febrero de 2020
* ↑ (castellà) Aragón registra su primer caso de coronavirus en un hombre de 79 años. Aragon Digital. 4 de marzo de 2020
COVID-19 i la Pandèmia de COVID-19 :
Als Països Catalans :
Salut :
# Patrick Snijers

Patrick Snijers (Alken, Bèlgica; 29 de gener de 1958) és un pilot de ral·li belga que ha disputat proves del Campionat Mundial de Ral·lis. Ha estat guanyador del Campionat d'Europa de Ral·lis l'any 1994 i ha guanyat en set ocasions el Campionat de Bèlgica de Ral·lis i en una ocasió el Campionat dels Països Baixos de Ral·lis.

## Trajectòria

Snijers comença a disputar proves de ral·li a finals dels anys 70, sobretot del Campionat de Bèlgica, arribant a debutar en una prova del Campionat Mundial de Ral·lis l'any 1979 al disputar el RAC Ral·li amb un Ford Escort RS 2000 MkII.
L'any 1983 guanya el seu primer Campionat de Bèlgica al volant d'un Porsche 911 SC, revalidant el títol al 1984 amb el mateix vehicle i al 1985 amb un Lancia 037 Rally. Posteriorment, durant tres anys seguits faria subcampió del Campionat d'Europa de Ral·lis, essent superat l'any 1986 per Fabrizio Tabaton, l'any 1987 per Dario Cerrato i l'any 1988 de nou per Fabrizio Tabaton, si bé en aquest últim guanyaria el seu tercer títol nacional belga amb un BMW M3 E30.
L'any 1991 guanya el seu cinquè Campionat de Bèlgica amb un Ford Sierra RS Cosworth 4x4, finalitzant tercer al Campionat d'Europa. L'any 1992 guanya el Campionat dels Països Baixos.
La temporada 1993 aconsegueix el seu millor resultat en una prova del Campionat Mundial al acabar segon del Ral·li de Sanremo amb un Ford Escort RS Cosworth, guanyant aquell any el sisè Campionat de Bèlgica i acabant el Campionat d'Europa en segona posició, per darrere de Pierre-César Baroni.
Finalment aconsegueix guanyar el Campionat d'Europa de Ral·lis l'any 1994 amb el Ford Escort, aconseguint a més a més per setena vegada el t´tiol nacional belga. Des d'aleshores ha seguit disputant proves tant del Campionat d'Europa de Ral·lis com del Campionat de Bèlgica, on ha finalitzat dins del podi en diferents edicions.
Posseeix el rècord de victòries en proves del Campionat d'Europa amb 44 victòries.

## Palmarès

* 1 Campionat d'Europa de Ral·lis: 1994
* 7 Campionat de Bèlgica de Ral·lis: 1983, 1984,1985,1988, 1991, 1993 i 1994
* 1 Campionat dels Països Baixos de Ral·lis: 1992

## Referències

* ↑ Shacki. «Patrick Snijers - rally profile eWRC-results.com» (en anglès). [Consulta: 25 agost 2022].
* ↑ «Patrick Snijers - Perfil del jugador - WRC» (en castellà). [Consulta: 25 agost 2022].
# Saint-Armel (Ille i Vilaine)

Saint-Armel (en bretó Sant-Armael-ar-Gilli) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.738 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 5321 | 716 | 809 | 1.003 | 1.290 | 1.393 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Daniel Trotoux | PS |
| 2008- | Pierrick Houssel | Divers droite |

## Galeria d'imatges

* Església Saint-Armel
* Alcaldia
* EL pont de Vaugon marca el límit amb Vern-sur-Seiche
# Burgi

* Aquest article tracta sobre el municipi navarrès. Si cerqueu el futbolista extremeny, vegeu «Jorge Franco Alviz».
Burgi (cooficialment Burgui) és un municipi de Navarra, a la comarca de Roncal-Salazar, dins la merindad de Sangüesa.

## Geografia

La seva situació estratègica com a pas obligat cap al sud va afavorir el seu caràcter militar. Existeix un important castell de l'edat mitjana, on avui es troba l'ermita de Nostra Senyora del Castell, i es conserva un imponent pont medieval sobre el riu Esca. A l'interior de l'església de San Pedro es conserva el vell orgue del Monestir de Leyre. Just al sud del poble se situa la Foia de Burgi, on s'encaixona el riu Esca entre les serres d'Illon i de la Peña, en el cim de la qual se situa l'ermita de la Verge de la Penya. També molt prop, en direcció a Lumbier, se situa la Foia d'Arbaiun.

## Economia

Burgui va tenir un important paper en l'època de l'explotació de la fusta dels boscos de la vall de Roncal mitjançant els rais (allà, almadías). Disposa del Museo de la Almadía, i celebra la commemoració d'aquesta activitat de transport fluvial de troncs el mes d'abril.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 253 | 238 | 239 | 236 | 240 | 244 | 240 | 236 | 235 | 229 | 231 |
| Fonts: Burgi i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||

## Persones il·lustres

* Julián Gayarre
# Penyal Xapat

El Penyal Xapat és un promontori rocós de 1045 m d'altitud del terme de Fornalutx, a la Serra de Tramuntana de Mallorca.
Sembla estar partit en dues parts, d'aquí el seu nom. Es troba just a la vora de la Serra de Son Torrella.

## Referències

* ↑ Mallorca altiva. Relació sistemàtica d'altures a la muntanya mallorquina. Jesús García i Pastor. Palma, 1995. Pàgina 232.
# BID

BID té els següents significats:
* Banc Interamericà de Desenvolupament, institució financera internacional dedicada al desenvolupament de l'Amèrica Llatina
* Banc Islàmic de Desenvolupament, institució financera internacional promoguda per l'Organització de la Conferència Islàmica
* BiD: textos universitaris de Biblioteconomia i Documentació, revista científica especialitzada en biblioteconomia, arxivística i documentació
* Bé d'Interès Documental, categoria de protecció del patrimoni cultural definida per l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya
# Sentxanka

Sentxanka (en rus: Сенчанка) és un poble de l'óblast de Novossibirsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 529 habitants, pertany al districte de Novossibirsk.

## Referències

* ↑ «детский сад "Лукоморье"».
# Cerc (Alàs i Cerc)

Cerc és una població del municipi d'Alàs i Cerc de la comarca de l'Alt Urgell. Cerc havia estat un municipi independent, força més gran que el d'Alàs, d'uns 52,8 km² que va ser annexat al d'Alàs el 1970. Anteriorment, fins al segle xix, el municipi de Cerc era anomenat Artedó i la població d'Artedó n'era el cap municipal fins que després ho passar a ser Cerc. És situat a la part de tramuntana del terme a 872 metres d'altitud, a la dreta del riu de Cerc. A prop es troba l'enclavament de Bell-lloc de la Seu d'Urgell. L'església està dedicada al sants Just i Pastor i és d'estil romànic. Cerc es troba documentat ja l'any 863 en la venda d'unes terres com a villa Cerco. El topònim prové del llatí 'quercus', que vol dir alzina.

## Referències

* ↑ «Cerc (Alàs i Cerc)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Cerc (Alàs i Cerc)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Cerc (Alàs i Cerc)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# Perdiu de mar grisa

La perdiu de mar grisa (Glareola cinerea) és una espècie d'ocell de la família dels glareòlids (Glareolidae) que habita rius tranquils amb bancs de sorra, a la llarga dels rius Niger i Volta, Llac Txad i Àfrica central, des de Ghana fins al nord d'Angola.
# Paul Helminger

Paul Helminger (Esch-sur-Alzette, 28 d'octubre de 1940 - 16 d'abril de 2021) fou un polític i dirigent esportiu luxemburguès, que va ser alcalde la ciutat de Luxemburg de 1999 a novembre de 2011. Fou membre de la Cambra de Diputats de Luxemburg en representació del Partit Democràtic des de 1994 i anteriorment de 1984 a 1989.

## Biografia

Nascut a Esch-sur-Alzette, el 1940, Paul Helminger es va traslladar amb la seva família a Belair, a l'oest de la ciutat de Luxemburg, quan tenia un any d'edat. Després que va aconseguir el seu batxillerat a l'Ateneu de Luxemburg el 1959, Helminger va anar a estudiar dret a La Sorbona a París fins a 1963. Al mateix temps, també va estudiar a l'Institut d'Études Politiques i va assolir doctorat en relacions internacionals el 1963. L'any següent, va acabar el seu doctorat en jurisprudència, abans de mudar-se als Estats Units per acabar els seus estudis de ciències polítiques a la Universitat Stanford.
Helminger va començar a treballar en la diplomàcia per a l'Estat de Luxemburg el 1966 i va representar el país a Londres, Hèlsinki i Ginebra, fins a 1974, quan el primer ministre Gaston Thorn li va fer el seu cap de gabinet.
Des de 1987, Helminger també va ser membre del consell de la ciutat de la ciutat de Luxemburg. Es va convertir en regidor el 1991 i alcalde el 1999. El 21 de novembre de 2011, va presidir el consell de la ciutat per última vegada, i es va retirar a favor de Xavier Bettel. Helminger va rebre una ovació de peu per la seva excel·lent feina com a alcalde de la ciutat.

## Referències

* ↑ «Paul Helminger • DP-Bezirk Zentrum» (PDF) (en luxemburguès). Arxivat de l'original el 2011-06-13. [Consulta: 20 agost 2015].

## Vegeu també

* Llista d'alcaldes de la Ciutat de Luxemburg
# Permuta financera

Una permuta financera, o simplement permuta, (en anglès: swap) és un contracte pel qual dues parts es comprometen a intercanviar una sèrie de quantitats de diners en dates futures. Normalment els intercanvis de diners futurs estan referenciats a tipus d'interès (IRS Interest Rate Swap) encara que genèricament es pot considerar una permuta qualsevol intercanvi futur de béns o serveis (entre ells els diners) condicionat a l'evolució temporal de qualsevol magnitud econòmica (tipus d'interès, preu de béns i serveis, etcètera). Una permuta financera es considera un instrument derivat.
# Jacob Nielsen

Jacob Nielsen (Horsens, 12 de gener de 1978) és un ciclista danès professional del 2000 al 2013. Va combinar la carretera amb el ciclisme en pista.

## Palmarès

* 2002
** 1r a la Skive-Løbet
* 2004
** Vencedor d'una etapa de l'International Cycling Classic
* 2006
** Vencedor d'una etapa del Tour de Siam
** Vencedor d'una etapa de l'International Cycling Classic
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Indonèsia
* 2007
** Vencedor d'una etapa del Tour de Martinica
* 2009
** 1r al Gran Premi Copenhaguen-Odsherred Classic

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Jacob Nielsen a ProCyclingStats
# Isidro Liarte Lausín

Isidro Liarte Lausín (Arándiga, Saragossa, 1892 - Oviedo, 26 de desembre de 1936) fou un polític espanyol, governador civil de diverses províncies durant la Segona República Espanyola.

## Trajectòria

Militant d'Aliança Republicana, fou nomenat governador civil d'Almeria el 12 de juny de 1932, i va romandre al càrrec fins al novembre, quan fou nomenat governador de la província de Jaén el 6 de novembre, i va romandre al càrrec fins al 19 de febrer de 1933 quan fou nomenat governador de la província de Toledo fins al 13 de setembre en què fou nomenat governador de la província de Valladolid. Després fou governador civil de la província de Pontevedra el 13 d'octubre de 1933, i es va mantenir en el càrrec fins al 12 de desembre d'aquell any.
Afiliat a Izquierda Republicana quan es va constituir en 1936, fou nomenat governador de les Illes Balears el 22 de febrer de 1936 i es va mantenir en el càrrec fins al 5 de juliol, quan fou nomenat governador d'Oviedo. Allí el va sorprendre el cop d'estat del 18 de juliol de 1936, i després d'una conversa amb Ramón González Peña va decidir entregar armes a les milícies obreres, cosa que fou aprovada posteriorment pel Ministeri de Guerra. Traït per l'aleshores coronel Antonio Aranda Mata, fou fet presoner i entregat a les forces revoltades, qui li organitzaren un consell de guerra, el condemnaren a mort i l'afusellaren el 26 de desembre de 1936.

## Bibliografia

* Serrallonga i Urquidi, Joan «El aparato provincial durante la Segunda República. Los gobernadores civiles, 1931-1939». Hispania Nova, 7, 2007 [Consulta: 4 octubre 2014].

## Enllaços externs

* Isidro Liarte Lausín, gobernador civil de Asturias diez días de Julio de 1936 Arxivat 2014-10-06 a Wayback Machine. (castellà)
# Isák

Isák és una banda de música electro-joik sami-noruec formada pel la cantant sami Elle Marie Hætta Isaksen, Daniel Eriksen i Aleksander Kostopoulos. És un dels grups de música sami més populars, conegut per les adaptacions que ha fet de les cançons Maze i Elle de Mari Boine.
El 2018 van guanyar el Sami Music Awards en la categoria de millor grup revelació. El 2019 van llançar el seu primer àlbum Ealán amb cançons en anglès i sami septentrional. El 2021 es va publicar el segon disc del grup, titulat Roasut (Desastres). Les lletres de les cançons, escrites per Isaksen tracten temes polítics i mediambientals, però també l'amor.

## Discografia

* 2019: Ealán
* 2021: Ruosut
* 2023: Daughters of the sun

## Referències

* ↑ Henriksen, Vera «Fusjon av joik og urbane synther». rbnett, 6 februari [Consulta: 18 novembre 2020].
* ↑ «Her er de hotteste artistene og låtene i Sápmi». nrk.no, 14-04-2018 [Consulta: 18 novembre 2020].
* ↑ Hienerwadel, Bernhard «Enda en pris til Isák». Altaposten, 11-02-2018 [Consulta: 18 novembre 2020].
* ↑ «ISÁK almmuha ođđa skearru». Sveriges radio, 29-01-2021 [Consulta: 30 gener 2021].|llengua=sami septentrional:

## Enllaços externs

* Isák - Lloc web oficial
# Philippe Agostini

Philippe Agostini (París, 11 d'agost de 1910 — 21 d'octubre de 2001) va ser un operador i director de cinema francès.
Va ser un dels fundadors del Louis Lumière College i va debutar amb Georges Périnal i Armand Thirard. Durant els anys 30 va ser director de fotografia de directors com Robert Bresson, Marcel Carné, Max Ophüls, Claude Autant-Lara, Jean Grémillon, Yves Allégret, Jules Dassin o Julien Duvivier.
Va ser un dels fotògrafs més rellevants del període d'entreguerres.

## Referències

* ↑ «Philippe Agostini». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Janez Gradišnik

Janez Gradišnik (Stražišče, 22 de setembre de 1917 - Ljubljana, 5 de març de 2009) fou un escriptor i traductor eslovè, guanyador el 2008 del premi Prešeren. Traduí una gran quantitat de clàssics a l'eslovè, entre ells a premis Nobel com Ernest Hemingway, André Malraux, Thomas Mann, Rudyard Kipling, Hermann Hesse i Albert Camus, i a altres clàssics contemporanis com James Joyce, Franz Kafka o Mikhaïl Bulgàkov.

## Referències

* ↑ «Umrl je prevajalec in literat Janez Gradišnik :: Prvi interaktivni multimedijski portal, MMC RTV Slovenija».
* ↑ The Annual Prešeren Awards Arxivat 2011-06-14 a Wayback Machine., article in The Slovenia Times 22 February 2008
# Pic del Redó (Colomers d'Espot)

El Pic del Redó és una muntanya que es troba en el terme municipal d'Espot, a la comarca del Pallars Sobirà, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El pic, de 2.546,2 metres, s'alça a l'extrem oriental de la petita carena que separa els Estanys Gelats del Bergús (N) de l'Estany Redó (S); amb el Cap de Crabes a l'est.

## Rutes

Es tracte d'un petit cim que es pot assolir fàcilment des dels voltants de l'Estany del Bergús i dels Estanys Gelats del Bergús.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Mapa Vall de Boí 1:25.000. Editorial Alpina. Pic del Redó. [Consulta: 13/10/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Jesús a la premsa de vi

Jesús a la premsa de vi és un motiu freqüent en l'art cristià de la baixa edat mitjana, on es representa a Jesús trepitjant raïm a una premsa de vi. El seu significat varia segons l'obra artística, ja que el motiu va anar afegint simbolismes. Apareix amb més freqüència a les regions vinícoles del centre i nord-oest d'Europa. Destaca per ser un motiu compartit per catòlics i protestants durant l'edat moderna.
D'una part, el vi és un clar paral·lel de la sang, com al Sant Sopar, on ell mateix es va transformar en vi. El pas previ de la premsa, doncs, seria una al·legoria eucarística. Un passatge del llibre d'Isaïes (Is 63) s'ha considerat una prefiguració d'aquesta metàfora. En ell apareix Déu com un home amb el vestit tacat de sang i li pregunten si s'ha embrutat fent vi. Ell respon que amb esforç ha esclafat els enemics com a la premsa, tot sol. El moment indica la solitud de Crist després del Sant Sopar, on va ser abandonat pels seus deixebles i entregat fins a vessar la seva sang, però al mateix temps el poder de vèncer sobre els enemics, aixafant-los com raïm. En algunes representacions fins i tot apareixen de costat Isaïes i Jesús per il·lustrar la relació del passatge amb els fragments del Nou Testament. La túnica tacada havia aparegut ja al Gènesi.
D'altra part, quan la premsa es representa amb pals i politges a la part superior simbolitza la creu. Jesús ha de carregar la creu camí de la seva crucifixió i apareix mig doblegat per aquest pes. Igualment a la premsa se'l mostra amb patiment i fustes feixugues que ha de bellugar en solitari. La premsa per tant esdevé un instrument del sofriment de Jesús, anàleg al dolor de la seva mare com a motiu iconogràfic devocional. En aquest cas les ferides es barregen amb el raïm o fins i tot aquest ha desaparegut deixant només la premsa de fusta.
Per acabar existeix l'associació de Jesús i el "cep veritable" a Jn, 15, on indica que el vinyater és Déu Pare. Les associacions amb el vi i el bon fruit són freqüents a les paràboles de Jesús però en aquest passatge s'indica una equivalència expressa.
La imatge de Jesús a la premsa de vi apareix a pintures, frontals d'altar, vitralls, tapissos però també descrita en obres no visuals, com els sermons o fins i tot la cantata Gott fähret auf mit Jauchzen, BWV 43. A partir de finals de segle xviii deixa de ser una imatge freqüent però reapareix, tanmateix, en l'himne The Battle Hymn of the Republic i altres cançons contemporànies.

## Referències

* ↑ Gertsman, E. (2013), "Multiple Impressions: Christ in the Winepress and the Semiotics of the Printed Image", Art History, 36: 310–337.
* ↑ Schiller, Gertrud, Iconography of Christian Art, Vol. II, 1972, Lund Humphries, Londres, ISBN 0853313245
# Israel en els Jocs Paralímpics

Israel en els Jocs Paralímpics està representat pel Comitè Paralímpic d'Israel i participa en els Jocs Paralímpics des de Roma 1960. Israel va ser el país amfitrió dels XII Jocs Paralímpics de Tel-Aviv l'any 1968, acabant tercer amb 62 medalles, de les quals 18 van ser d'or. En el seu historial, Israel ha guanyat 124 medalles d'or, 124 medalles de plata i 132 medalles de bronze ocupant el 19è lloc. En els Jocs Paralímpics d'Atenes 2004, els atletes israelians van guanyar un total de tretze medalles, quatre de les quals eren d'or. Izhak Mamistvalov va guanyar tres medalles (dues d'or) en natació, mentre que Keren Leibowitz va guanyar quatre medalles, de les quals una d'or, també en natació. L'atleta paralímpic israelià de major èxit va ser Zipora Rubin-Rosenbaum qui, entre 1964 i 1988, va guanyar 21 medalles en els Jocs Paralímpics, dels quals 11 van ser d'or. En segon lloc, es troba Uri Bergman qui, entre 1976 i 1988, va guanyar 12 medalles, de les quals 11 van ser d'or.

## Medaller

| País | Ciutat | Any | Or | Plata | Bronce | Total |
| Itàlia | Roma | 1960 | 0 | 2 | 2 | 4 |
| Japó | Tòquio | 1964 | 7 | 3 | 11 | 21 |
| Israel | Tel-Aviv | 1968 | 18 | 21 | 23 | 62 |
| Alemanya | Heidelberg | 1972 | 9 | 10 | 9 | 28 |
| Canadà | Toronto | 1976 | 40 | 13 | 16 | 69 |
| Països Baixos | Arnhem | 1980 | 13 | 18 | 15 | 46 |
| Estats Units | Nova York | 1984 | 11 | 21 | 12 | 44 |
| Corea del Sud | Seül | 1988 | 15 | 13 | 17 | 45 |
| Espanya | Barcelona | 1992 | 2 | 4 | 5 | 11 |
| Estats Units | Atlanta | 1996 | 0 | 4 | 5 | 9 |
| Austràlia | Sydney | 2000 | 3 | 2 | 1 | 6 |
| Grècia | Atenes | 2004 | 4 | 4 | 5 | 13 |
| República Popular de la Xina | Pequín | 2008 | 0 | 5 | 1 | 6 |
| Regne Unit | Londres | 2012 | 1 | 2 | 5 | 8 |
| Brasil | Rio de Janeiro | 2016 | 0 | 0 | 3 | 3 |
| Total | - | - | 124 | 124 | 135 | 383 |

## Vegeu també

* Israel en els Jocs Olímpics
# Physical Chemistry Chemical Physics

Physical Chemistry Chemical Physics, PCCP, és una revista internacional setmanal científica de recerca, en anglès, que tracta aspectes relacionats amb la fisicoquímica i la biofísica. La publica la Royal Society of Chemistry.
Va sorgir arran de la fusió, el 1999, de Faraday Transactions i d'altres revistes de fisicoquímica que editaven les diferents societats que conformen la Royal Society of Chemistry.
Els articles, abans de ser editats, són sotmesos a una revisió per parells i sempre tracten sobre recerques originals relatives a les matèries corresponents: ciència dels materials, cinètica de feixos moleculars, espectroscòpia, fisicoquímica de macromolècules i polímers, entre d'altres.

## Referències

* 1 2 «Physical chemistry chemical physics : PCCP» (en inglès). National Library of Medicine (NLM). National Center for Biotechnology Information.
* 1 2 «Physical Chemistry Chemical Physics Journal Impact Factor & Information». ResearchGate.
* ↑ «Scope». High quality research in physical chemistry, chemical physics and biophysical chemistry.

## Enllaços externs

* Web oficial de Physical Chemistry Chemical Physics
# Pere Riera i Riquer

Pere Riera i Riquer (Esplugues de Llobregat, Baix Llobregat, 1862 — Barcelona, 1938) fou un poeta català.
Col·laborà a la revista Joventut. Era amic de Jeroni Zanné i de Josep Pin i Soler, i col·laborà amb aquest al llibre Sonets d'uns i altres (1904). Publicà les obres: Poesies (1927) i Amor foll, amatent, dolç (1934), i una sèrie de sonets seus foren recollits a la col·lecció "Lectura Popular".

## Referències

* ↑ «Pere Riera i Riquer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.