OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Henochilus wheatlandii

Henochilus wheatlandii és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 41,3 cm de llargària total.

## Alimentació

Menja plantes.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Mucuri i Doce (Brasil).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Vieira, F., C.B.M. Alves i G.B. Santos 2000. Rediscovery and first record of Henochilus wheatlandii (Teleostei: Characiformes) a rare neotropical fish, in rio Doce basin of southeastern Brazil. Ichthyol. Explor. Freshwat, 11(3): 201-206.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Històries de llegenda

Històries de llegenda (originalment en castelà, Historias de leyenda) és una sèrie de televisió espanyola produïda per la FORTA, División XL Producciones i A Contraluz Films. Compta amb quatre pel·lícules documentals, que destaquen històries de diferents personatges o llocs concrets, com poden ser la vida d'Antonio Puig Castelló o la història de la Residencia de Estudiantes. Es va presentar en el festival MiM Series 2017. El canal 33 va estrenar el doblatge en català l'1 de setembre de 2019.

## Llista d'episodis

| Núm. | Títol | Direcció | Guió | Data d'estrena a Catalunya |
| 1 | La dama del quadre | Juan Miguel del Castillo | José F. Ortuño | 1 de setembre de 2019 (2019-09-01) |
| A través dels assajos d'una obra de teatre sobre la figura d'Antonio Puig descobrirem com neix una de les companyies més grans de Catalunya. L'amor de l'Antonio per la Julia i la competència ferotge en el món dels cosmètics faran que l'Antonio treballi durament fins a aconseguir fabricar el primer pintallabis d'Espanya. |||||
| 2 | El preu de l'èxit | Jesús Ponce | Sergio Crespo, Jesús Ponce i Alejandro Torres | 8 de setembre de 2019 (2019-09-08) |
| Aquest telefilm narra la història de l'Anton Lomástegui, un jove boxejador amateur que tracta de seguir les passes d'un dels seus ídols, Urtain, i arribar a ser tan bo i tan famós com ell. Per aconseguir-ho haurà de triar entre el camí marcat pel seu entrenador David, o el que li proposa en Paco, un vell manàger de boxa que va conéixer Urtain en els seus millors anys. |||||
| 3 | El pacte dels estudiants | Juan Miguel del Castillo | Sergio Crespo, Alejandro Torres i Juan Miguel del Castillo | 15 de setembre de 2019 (2019-09-15) |
| Tres alumnes acabats de sortir de la universitat reben l'encàrrec de buscar una pel·lícula que, pel que sembla, podrien haver fet Lorca, Dalí i Buñuel durant la seva estada a la residència d'estudiants. |||||
| 4 | El somni aconseguit | José F. Ortuño | José F. Ortuño | 22 de setembre de 2019 (2019-09-22) |
| Els socis d'una gran empresa analitzen en un gabinet de crisi per què estan a punt de fer fallida, després d'haver tingut a Amancio Ortega i el seu model de negoci com a exemple a seguir. Les picabaralles personals acabaran per afectar tots. |||||

## Referències

* ↑ «Las autonómicas apuestan por combinar documental y ficción para nuevo público» (en castellà). El Periódico de Catalunya. EFE, 14-12-2017 [Consulta: 29 desembre 2021].
* ↑ Marcos, Natalia «Mezcla de ficción y documental para unir a cuatro cadenas autonómicas» (en castellà). El País [Madrid], 20-12-2017. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «'Historias de leyenda', el primer formato basado en el MovieDoc se presenta en el MIM Series 2017» (en castellà). FórmulaTV. [Consulta: 29 desembre 2021].
* ↑ «El 33 estrena la sèrie documental "Històries de llegenda"». CCMA, 30-08-2019. [Consulta: 29 desembre 2021].
# Avel·lí Roca Albert

Avel·lí Roca Albert (Les Coves de Vinromà, 21 d'abril de 1951) és un polític valencià, diputat a les Corts Valencianes i alcalde de Tírig.

## Biografia

Ha treballat com a agricultor i ha estat secretari comarcal del PSPV-PSOE a els Ports. Ha estat elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 1983, 1987, 1991, 1995, 1999 i 2003. Dins de la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca de les Corts Valencianes ha estat secretari (1995-1999) i vicepresident (1991-1995) En 2003 no es va presentar a la reelecció.
Simultàniament, a les eleccions municipals espanyoles de 1983 assolí l'alcaldia de Tírig, que va mantenir fins a les eleccions municipals espanyoles de 2007, en les quals fou derrotat pel PP. Des d'aleshores ha continuat com a regidor. A les eleccions municipals espanyoles de 2015 torna a ser cap de llista del PSPV-PSOE a Tírig.

## Referències

* ↑ «Fitxa de la Comissió». Arxivat de l'original el 2015-05-18. [Consulta: 11 maig 2015].
* ↑ «Fitxa de la Comissió». Arxivat de l'original el 2015-05-18. [Consulta: 11 maig 2015].
* ↑ El exalcalde de Tírig Avel·lí Roca permanece ingresado tras sufrir un infarto a Levante, 3 de maig de 2015
# Hipohip

Els hipohips (Hypohippus) són un gènere extint de mamífers perissodàctils de la família dels èquids que visqueren a Nord-amèrica durant el Miocè. Se n'han trobat restes fòssils als Estats Units (Colorado, Montana i Nebraska). Era l'anquiterí més gros de tots, amb una mida comparable a la dels cavalls d'avui en dia, amb un pes de 403-600 kg i una llargada d'1,80 m. Les espècies d'aquest grup s'alimentaven de la vegetació dels matolls i el sotabosc. Ocupaven un nínxol ecològic més semblant al de l'ocapi que al dels èquids pasturadors.

## Referències

* ↑ Bruce J. MacFadden. Fossil Horses: Systematics, Paleobiology, and Evolution of the Family Equidae (en anglès). Cambridge University Press, 1992, p. 284. ISBN 0521477085.
* ↑ Christine M. Janis. Evolution of Tertiary Mammals of North America: Volume 1, Terrestrial, Carnivores, Ungulates and Ungulate-like mammals (en anglès). Cambridge University Press, 1998, p. 545.
* ↑ Evans, J. W.; Bennett, Debb. The Elsevier World Animal Science Encyclopedia (en anglès), 2008, p. 1-37.
# Avianca-Telecom

Avianca-Telecom va ser un equip ciclista colombià que competí professionalment entre el 1997 i 1998.
Els seus èxits professionals més importants els va aconseguir a la Volta a Colòmbia on José Castelblanco va aconseguir la victòria final els anys 1997 i 1998.

## Principals resultats

* Volta a Colòmbia: José Castelblanco (1997, 1998)

### Grans Voltes

* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 1 participacions (1997)
** 0 victòries d'etapa:

## Classificacions UCI

Fins al 1998 els equips ciclistes es trobaven classificats dins l'UCI en una única categoria. El 1999 la classificació UCI per equips es dividí entre GSI, GSII i GSIII. D'acord amb aquesta classificació els Grups Esportius I són la primera categoria dels equips ciclistes professionals. La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 1997 | 30è | José Castelblanco (114è) |
| 1998 | 42è | José Castelblanco (152è) |

## Enllaços externs

* Classificacions de l'UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine.
* Plantilles a firstcycling.com Arxivat 2014-09-03 a Wayback Machine.
* Plantilles a cyclebase.nl
# Hospicio Cabañas

L'Institut Cultural Cabañas, més conegut com a Hospicio Cabañas, és un edifici d'estil neoclàssic, emblemàtic de la ciutat mexicana de Guadalajara. A l'interior s'hi conserven alguns murals de José Clemente Orozco. Està inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 1997.

## Referències

* ↑ «Hospicio Cabañas, Guadalajara». Unesco. [Consulta: 16 desembre 2015].
# Hubbardia

Hubbardia és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* H. heptaneuron Bor
# Heliophobius argenteocinereus

Heliophobius argenteocinereus és una espècie de mamífer rosegador de la família de les rates talp (Bathyergidae). Viu a Kenya, Malawi, Moçambic, la República Democràtica del Congo, Tanzània i Zàmbia. Es tracta d'un animal solitari de vida subterrània. Els seus hàbitats naturals són els boscos de sabana i la sabana oberta, on viu a altituds de fins a 2.200 m. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Maree, S.; Faulkes, C. Heliophobius argenteocinereus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 5 gener 2014.
# B-learning

El B-Learning (formació combinada, prové de l'anglès blended learning). Consisteix en un procés docent semi-presencial; això significa que un curs donat en aquest format inclourà tant classes presencials com activitats d'aprenentatge virtual. Les classes presencials poden servir de tutoria, per fer activitats orals, per presentar conceptes nous i temes que després es tractaran en línia, per enfortir els lligams del grup o bé com a complement (conferències, activitats que requereixen tallers o materials...). Existeixen evidències d'impacte social de com l'aplicació de models de formació compartida estan permetent la inclusió digital de col·lectius tradicionalment exclosos dels processos de desenvolupament tecnològic.

## Referències

* ↑ «Inclusion of excluded groups in decision-making in the development of technologies. (Social Impact). APADIS. Generating a virtual learning environment accessible for elder people with or without disabilities. The open and distance learning in the formal and leisure education for elder people (2006-2007).». SIOR, Social Impact Open Repository. Arxivat de l'original el 2017-09-05. [Consulta: 5 setembre 2017].

## Bibliografia

* (anglès) Curtis J. Bonk, Charles R. Graham The Handbook of Blended Learning: Global Perspectives, Local Designs, Pfeiffer Wiley. ISBN 978-0-7879-7758-0
* (anglès) A. Heinze, i C. Procter, Reflections on the Use of Blended Learning. Education in a Changing Environment conference proceedings, University of Salford, Salford, Education Development Unit

## Enllaços externs

* (castellà) Exemple d'entorn d'aplicació de B-learning Arxivat 2009-01-29 a Wayback Machine.
* (anglès) Josh Bersin The Blended Learning Handbook: Best Practices, Proven Methodologies, and Lessons Learned, Pfeiffer Wiley. ISBN 0-7879-7296-7
* (anglès) A. Heinze, i C. Procter, Online Communication and Information Technology Education Journal of Information Technology Education 5: p.235-249
Viccionari
# Hymenocephalus striatissimus

Hymenocephalus striatissimus és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Subespècies

* Hymenocephalus striatissimus striatissimus (Jordan & Gilbert, 1904)
* Hymenocephalus striatissimus torvus (Smith & Radcliffe, 1912)

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giglioli E. H. & Issel A. 1884. Pelagos. Saggi sulla vita e sui prodotti del mare. Esplorazione talassografica del Mediterraneo. Pp. 198-270. Istituto de' Sordo-muti, Genova. Esplor. Talassogr. Medit.
* 1 2 BioLib (anglès)
# Hymenocephalus papyraceus

Hymenocephalus papyraceus és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix bentopelàgic i marí d'aigües temperades.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giglioli E. H. & Issel A. 1884. Pelagos. Saggi sulla vita e sui prodotti del mare. Esplorazione talassografica del Mediterraneo. Pp. 198-270. Istituto de' Sordo-muti, Genova. Esplor. Talassogr. Medit.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Hymenocephalus papyraceus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Jordan, D.S. i E.C. Starks, 1904. List of fishes dredged by the steamer Albatross off the coast of of Japan in the summer of 1990, with descriptions of new species and a review of the Japanese Macrouridae. Bull. U.S. Fish. Comm. 22 (1902):577-630. Pls. 1-8.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Barranc de Comalestorres

El Barranc de Comalestorres és un barranc que discorre del tot dins del terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins el Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
Té el naixement a uns 2.275 metres, al mig de Comalestorres. El seu curs discorre cap a l'est i desemboca, a 1.783 metres, en la zona central de la riba occidental de l'Embassament de Cavallers.

## Enllaços externs

* ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Barranc de Comalestorres. [Consulta: 23/09/2013]

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Coma les Torres. [Consulta: 23/09/2013]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Embassament de Cavallers (O). [Consulta: 23/09/2013]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Hokuto (Yamanashi)

Hokuto (北杜市, Hokuto-shi) és una ciutat de la prefectura de Yamanashi, al Japó.
El novembre de 2015, la ciutat tenia una població estimada de 45.362 habitants i una densitat de població de 75 persones per km². L'àrea total era de 602.48 km².

## Geografia

Hokuto està situada a l'extrem nord-oest de la prefectura de Yamanashi. La major part de l'àrea de la ciutat són terres altres i forestals.

### Municipalitats veïnes

* Prefectura de Yamanashi
** Kōfu
** Nirasaki
** Minami-Alps
** Kai
* Prefectura de Nagano
** Chino
** Ina
** Districte de Suwa: Fujimi
** Districte de Minamisaku: Kawakami, Minamimaki

## Història

Durant el període Edo, l'actual àrea de Hokuto formava part d'un tenryō controlat directament pel shogunat Tokugawa. Durant la restauració Meiji de l'1 d'abril de 1889, el districte rural de Kitakoma fou establert.
La ciutat actual de Hokuto es va fundar l'1 de novembre de 2004 com a resultat de la fusió dels pobles de Hakushū, Nagasaka, Sutama i Takane, i les viles d'Akeno, Mukawa i Ōizumi (totes les municipalitats eren part del districte de Kitakoma). El 15 de març de 2006, Hokuto va absorbir el poble de Kobuchisawa (també del districte de Kitakoma), i el districte es va dissoldre com a conseqüència.

## Economia

L'economia de Hokuto està dominada per l'agricultura, amb el turisme estacional i la manufacturació d'articles de precisió i de menjar com a indústries secundàries.

## Educació

* Hokuto té vuit escoles de primària, dos instituts de secundària baixa i dos instituts de batxillerat.

## Agermanament

* – Fukuroi, Shizuoka, Japó, des del 9 de març de 1987 (entre l'antiga Asaba i l'antiga Akeno)
* – Joetsu, Niigata, Japó, des del 17 de gener de 1991 (entre l'antic poble des Misaka i els antics pobles de Kazikazi i Sutuma)
* – Hamura, Tòquio (Japó), des de l'1 d'octubre de 1996 (amb l'antic poble de Takane)
* – Nishitokyo, Tòquio (Japó), des del 4 de febrer de 1999 (entre l'antic poble de Tanashi i l'antic poble de Sutama)
* – Comtat de Madison, Kentucky, EUA – since May 12, 1990 with former municipalities of Takane, Nagasaka, Ōizumi, and Kobuchisawa)
* – LeMars, Iowa, EUA, des del 3 de juliol de 1993 (amb l'antic poble de Sutama)
* – Pocheon, Gyeonggi-do, Corea del Sud, des del 21 de març de 2003 (amb l'antic poble de Takane)
* – Manciano, Toscana, Itàlia (amb l'antic poble de Kobuchisawa)
* – Crowsnest Pass, Alberta (no ratificat)

## Referències

* ↑ «US-Japan Sister Cities by State» (en anglès). Asia Matters for America. East-West Center. Arxivat de l'original el 2016-05-14. [Consulta: 20 novembre 2015].
* ↑ «International Exchange». List of Affiliation Partners within Prefectures. Council of Local Authorities for International Relations (CLAIR). Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 21 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament de Hokuto (japonès)
# Hol

Hol és un municipi situat al comtat de Viken, Noruega. Té 4.497 habitants (2016) i té una superfície de 1.858 km². El centre administratiu del municipi és el poble homònim.
Hol està vorejat al nord per Lærdal, al nord i a l'est per Ål, al sud per Nore og Uvdal, i a l'oest per Eidfjord, Ulvik i Aurland. Hol és una zona muntanyosa, on més del 90% de la superfície està a una altitud superior a 900 msnm. La serralada Hallingskarvet és el punt més alt del municipi, que arriba als 1.933 m. El riu Usta o Usteåne flueix al nord-est del llac Ustevatn viatjant per la vall d'Ustedalen. El riu Hallingdalselva està format per la confluència dels rius Usta i Holselva del llac Strandavatnet.

## Ciutats agermanades

Hol manté una relació d'agermanament amb les següents localitats:
* - Halinga, Comtat de Pärnu, Estònia
* - Mäntyharju, Itä-Suomi, Finlàndia
* - Säffle, Comtat de Värmland, Suècia

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 28 març 2016].
* ↑ «Vennskapskommuner» (Microsoft Word) (en noruec). Hol kommune. Arxivat de l'original el 2011-07-24. [Consulta: 7 gener 2009].

## Enllaços externs

* Hol - Lloc web oficial
# Helm

«Helm» té aquests significats:
* Helm (Califòrnia)
* Helm (Illinois)
* Biografies:
** Alexander Knox Helm (Dumfries, 1893 – 1964), diplomàtic britànic
** Amy Helm (1970), cantautora nord-americana i filla del bateria de The Band, Levon Helm, i la cantant Libby Titus
** Levon Helm (Elaine, Arkansas, 1940 - Nova York, 2012), músic estatunidenc
** Rüdiger Helm piragüista alemany
* Miscel·lània:
** Batalla de la Gorja d'en Helm, batalla fictícia de la Guerra de l'Anell narrada a la novel·la El Senyor dels Anells
** Gorja d'en Helm, lloc fictici pertanyent al llegendari de l'escriptor britànic JRR Tolkien
# Helmar Frank

Helmar Gunter Frank (19 febrer de 1933, Waiblingen – 15 de desembre de 2013, Paderborn) va ser un matemàtic, pedagog i esperantista alemany.
Es va doctorar el 1959 a la Universitat de Stuttgart, amb un treball sobre els principis de l'estètica informacional. Després va fer recerca sobre automates aprenents a la Universitat de Karlsruhe i posteriorment va treballar com a professor de cibernètica a l'escola Pädagogische Hochschule de Berlín, on va crear l'Institut de Cibernètica. El 1972 va ser un dels fundadors de la Universitat de Paderborn, on va continuar desenvolupant la seva teoria cibernètica, aplicada a la psicologia i la pedagogia. El 1985 va fundar, juntament amb Reinhard Selten, Ivo Lapenna, Fabrizio Pennacchietti, Humphrey Tonkin, i altres, l'Akademio Internacia de la Sciencoj San Marino (AIS), una acadèmia internacional de ciències on l'esperanto és llengua vehicular. En va ser el president fins a desembre del 2007. Des de la fi dels anys 1970 va iniciar diversos experiments sobre el valor propedèutic de l'esperanto. El 1998 va rebre el premi Bundesverdienstkreuz. Va ser el fundador i redactor en cap de la revista científica Grundlagenstudien aus Kybernetik und Geisteswissenschaft. Va establir un mètode per mesurar la intel·ligència en una escala absoluta i homogènia, i no per comparació entre individus. El 2004 va ser escollit Esperantista de l'Any per la revista La Ondo de Esperanto.
Es va casar amb Věra Barandovská-Frank, una coneguda esperantista txeca.

## Referències

* ↑ «Forpasis Helmar Frank» (en esperanto). Libera Folio, 19-12-2013. [Consulta: 20 desembre 2013].
* ↑ «Helmar Frank iĝis Esperantisto de la Jaro» (en esperanto). Libera Folio, 29-12-2004. [Consulta: 18 novembre 2015].

## Enllaços externs

* «Bibliografia relacionada amb Helmar Frank» (en alemany). Al catàleg de la Biblioteca Nacional d'Alemanya.
# Barbara Książkiewicz

Barbara Książkiewicz (Dortmund, 2 d'agost de 1913 - Zabrze, 16 de març de 2001) va ser una atleta polonesa, especialista en curses de velocitat, que va competir entre les dècades de 1930 i 1930.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata en la prova dels relleus 4×100 metres del Campionat d'Europa d'atletisme de 1938. Formà equip amb Otylia Kaluzowa, Jadwiga Gawronska i Stanisława Walasiewicz. També guanyà 5 títols nacionals i obtingué 7 rècords nacionals.

## Millors marques

* 60 metres. 7,7" (1936)
* 100 metres. 12,7" (1937)
* 200 metres. 26,8" (1935)

## Referències

* 1 2 Henryk Kurzyński, Maciej Rachwalski, Andrzej Socha, Tadeusz Wołejko, Historia polskiej kobiecej lekkoatletyki w okresie międzywojennym, Varsòvia 2008, pàg. 344-345 (polonès)