OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Colibrí de les Juan Fernández

El colibrí de les Juan Fernández (Sephanoides fernandensis), és una espècie d'ocell de la família dels colibrís endèmica de l'arxipèlag Juan Fernández. Està en perill d'extinció i les últimes estimacions uns pocs centenars d'exemplars.

## Descripció

És una au petita. El mascle mesura 12 cm de llarg i pesa 11 g. El seu plomatge és ataronjat excepte les ales que són grisa fosc, el bec gris i la corona daurada iridescent. La femella mesura 10 cm de llarg i pesa 7 g. Per a baix és de color blanc clapejat de petites zones verdes i negres, la corona és de blava iridescent, i per a dalt és blava i verda.

## Distribució i hàbitat

És una au endèmica de l'arxipèlag Juan Fernández i actualment la seva distribució està restringida a una sola de les tres illes que formen l'arxipèlag; l'Illa Robinson Crusoe.
# Corrent de Califòrnia

El corrent de Califòrnia és un corrent marí de l'oceà Pacífic d'aigua freda que es desplaça cap al sud al llarg de la costa de l'oest d'Amèrica del Nord. Comença a la Colúmbia Britànica cap a la latitud 48° N i acaba a la Baixa Califòrnia cap als 23 °N. És un corrent amb afloraments per desplaçament de les capes d'aigua freda cap a la superfície més càlida. El corrent de Califòrnia forma boires litorals i una anomalia negativa en les temperatures durant l'estiu.

## Descripció

Al nord del Pacífic, el continent americà bloqueja completament el transport de deriva dels vents de l'oest, conegut com el Corrent del Pacífic Nord, un tros del qual gira cap al nord per alimentar el corrent d'Alaska i la resta es dirigeix cap al sud com "corrent de Califòrnia" (CC). El límit exterior del CC està representat per la frontera entre la massa d'aigua subàrtica i la massa d'aigua subtropical. Aquest corrent és poc gruixut (0-100 m), té una velocitat de flux mitjana superficial de 25 cm s$^{-1}$ i flueix sobre una franja paral·lela a la costa d'uns 200-400 km d'amplada.
L'aflorament fa que hi hagi molta producció primària i zones molt productives per a la pesca.
El contracorrent del corrent de Califòrnia rep el nom de "contracorrent de Davidson" i de vegades desplaça aigua relativament més càlida cap al nord durant els mesos d'hivern.
Durant el fenomen d'El Niño el corrent de califòrnia queda interromput i el fitoplàncton entra en declivi com també la pesca.

## Variació estacional

El corrent de califòrnia mostra variacions estacionals. A l'hivern la temperatura superficial està propera a 13 °C i la columna és homogènia. A l'estiu la temperatura superficial s'aproxima a 20 °C i els perfils de temperatura mostren tres capes.

## Referències

* ↑ Svedrup, H. U., M. W. Johnson y R. H. Fleming (1942) The Oceans. Prentice-Hall. 1087 pp.
* ↑ Lynn, R. J. Y J. J. Simpson (1987) The California Current System: The seasonal variability of its physical characteristics. J. Geophys. Res. 92:12947-12966
* ↑ Winant, C. y A. Bratkcovich (1981) Temperature and currents on the Southern California shelf: A description of the variability. J. of Phys. Oceanogr. 11:71-86
* Carina Stanton. Warmer oceans may be killing West Coast marine life. Seattle Times. 13 July 2005. Retrieved 22 March 2008.
* Mann, K.H., Lazier, J.R.N. 2006. Dynamics of Marine Ecosystems: Biological-Physical Interactions in the Oceans. Third Edition. Blackwell Publishing. pp. 166–167, 194-204.
* Schwing, M.R., Mendelssohn, R., Bograd, S.J. 2003. El Nino Impacts of the California Current Ecosystem. Report produced by NOAA Fisheries, Southwest Fisheries Science Center. 1-8.

## Enllaços externs

* Information on legal statutes and regulations of the California Current Large Marine Ecosystem
# Cooperativa d'Almenar APRACOSA

La Cooperativa d'Almenar o APRACOSA és una cooperativa agrícola creada el 1965 a Almenar.
Almenar, juntament, amb altres poblacions de la riba de la Noguera Ribagorçana, totes elles regades per la séquia de Pinyana, durant els anys 60 i 70, foren el nucli antic de més densitat de plantacions d'arbres fruiters de Lleida, principalment perera, presseguer i pomera que marcaven les varietats i preus del mercat.
Apracosa va ser una de les primeres societats anònimes per a la comercialització de la fruita de Catalunya. Petits, mitjans i grans productors de l'horta d'Almenar i entorn foren la seva base i aquesta central hortofrutícola de producció pròpia va vendre igual a mercats nacionals com internacionals. El seu primer president fou Pere Serentill Miquel. Cap a la dècada dels 80 es donaren importants canvis en estatus i ampliació de capital i fou la família Raventós, de Raimat, qui en va obtenir, finalment, el control definitiu.
L'any 1973 l'Agrupació de Productors Agrícoles de la Comarca del Segrià, S. A. (APRACOSA) va obtenir un important crèdit per a la seva ampliació de part del Ministeri d'Agricultura de Madrid.

## Bibliografia

* ↑ García Manrique, Enrique «La evolución de los regadíos leridanos hacía los cultivos de frutales.». Papeles del Departamento de Geografía, 3, 1973, pàg. 21-108.
* ↑ Mir, Conxita. Diccionari biogràfic de les terres de Lleida Política, economia, cultura i societat Segle XX.. Lleida: Alfa, 2010, p. 41.
* ↑ BOE, núm 288, 1 de desembre de 1973
# Cooperativa Segle XX

La cooperativa Segle XX, nom complet: «Societat Cooperativa de Consum Segle XX», fou una entitat fundada el 1901 per cent associats que es van organitzar al voltant d'una botiga de queviures. La cooperativa es dedicava a la gestió popular del consum en un moment difícil per a les classes populars i d'una gran fractura social. Els socis pagaven una quota que els donava dret a comprar productes i també funcionava com a assegurança de malaltia, vellesa i viduïtat. A finals dels anys vint, va arribar a tenir tres-cents socis i la seva pròpia moneda.
Amb la República, es va passar a denominar «Cooperativa Obrera i Popular al Segle XX» i un dia abans de l'ocupació de Barcelona a la Guerra Civil, el gener de 1939, l'edifici va ser destruït durant un bombardeig. En els primers anys de la dictadura franquista, una junta rectora va assumir els deutes de l'entitat i va aconseguir un crèdit a la construcció d'un nou edifici al carrer de Ginebra, al barri mariner de la Barceloneta, inaugurat el 1941, on es van organitzar activitats socials i culturals.
L'edifici, de planta baixa i tres plantes, va ser projectat per Miquel Niubó i Munté, d'estil expressionista, i està en desús des de principis dels anys 90. La titularitat de l'immoble va estar en situació de litigi des del 2012, quan es va dissoldre l'antiga cooperativa i hi va haver un desacord entre els antics propietaris.

## Referències

* ↑ «L'Ajuntament expropia l'antiga Cooperativa del Segle XX per fer-hi equipaments». Betevé, 26-11-2017. Arxivat de l'original el 2017-12-01 [Consulta: 26 novembre 2017].
* ↑ Savall, Cristina «Cooperatives: memòria obrera i utilitat». El Periódico, 16-08-2017.
* ↑ «Barcelona expropia la histórica Cooperativa del Siglo XX para equipamientos». La Vanguardia.
* ↑ «La Barceloneta tindrà l'edifici de la cooperativa del Segle XX». El Punt Avui.
# Cooperativa de Campdevànol

La Cooperativa de Campdevànol és un edifici del municipi de Campdevànol (Ripollès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una antiga cooperativa de Campdevànol, feta amb un estil neogòtic a la part superior. L'obra està exempta de decoracions exteriors i es troba sense arrebossar. El canvi d'usos ha modificat l'interior de l'obra, actualment destinada a cinema, biblioteca i dispensari municipal.

## Referències

* ↑ «Cooperativa de Campdevànol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Reni natiu

El reni natiu és un mineral de la classe dels elements natius.

## Característiques

El reni natiu és l'ocurrència natural del reni, de fórmula química Re. Cristal·litza en el sistema hexagonal. Actualment, i des del 1987, es troba desacreditada com a espècie per l'IMA. Va ser originalment descrita com grans diminuts en wolframita d'una localitat russa. També se n'han observat com a grans microscòpics en inclusions riques en calci i alumini en el meteorit Allende, un condrita carbonosa.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, el reni pertany a «01.AB - Metalls i aliatges de metalls, família zinc-coure» juntament amb els següents minerals: cadmi, zinc, titani, danbaïta, zhanghengita, α-llautó, tongxinita i zinccopperita, així com de tres espècies més encara sense nom definitiu.

## Formació i jaciments

Se n'ha trobat reni al dipòsit de zinc i coure d'Uzel'ga (Txeliàbinsk) i a Transbaikalia (Districte Federal de l'Extrem Orient), totes dues a Rússia. Se n'ha trobat també a un meteorit que va caure a la localitat d'Allende (Chihuahua, Mèxic) l'any 1969. També es troba al Mare Crisium i al Mare Fecunditatis, a la Lluna.

## Referències

* ↑ «Rhenium» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 gener 2016].
* ↑ Rafalson M.B. & Sorokin N.D. «Determination of native rhenium in wolframites by method of X-ray spectral analysis.» (en rus). Voprosy geochimii i tipomorphisma mineralov, 1, 1976, pàg. 62-66.
* ↑ «Allende meteorite (Pueblito de Allende meteorite; Qutrixpileo meteorite [NHM cat.), Pueblito de Allende, Chihuahua, Mexico]» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 gener 2016].
# Resolució 19 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 19 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 13 de febrer de 1947, va determinar la creació d'un subcomitè de tres membres que examinessin tots els fets que van ocórrer en la disputa entre el Regne Unit i Albània en aigües del canal de Corfú, elaborant un informe per al Consell no més tard del 10 de març de 1947.
La resolució va ser adoptada per 8 vots a favor, amb tres abstencions per part de Polònia, Síria i la Unió Soviètica.

## Incidents del Canal de Corfú

Els incidents del Canal de Corfú es refereixen a tres incidents que van involucrar bucs de la Royal Navy als estrets de Corfú, que van tenir lloc en 1946, i es consideren uns dels primers episodis de la Guerra Freda. urante el primer incident, bucs de la Royal Navy van ser atacats des de fortificacions albaneses. El segon incident va implicar l'ús de mines navals i el tercer incident va ocórrer quan la Royal Navy va dur a terme la retirada de mines en una operació al Canal de Corfú, però en aigües territorials albaneses i Albània es va queixar de davant les Nacions Unides. Aquesta sèrie d'incidents va portar al fet que l'el Regne Unit presentés una demanda contra la República Popular d'Albània en la Cort Internacional de Justícia (conegut com a cas del Canal de Corfú). A causa dels incidents, Gran Bretanya, en 1946, va trencar les relacions diplomàtiques amb Albània, que solament van ser restablides en 1991.

## Referències

* 1 2 Australian Journal of Legal History Half Light Between War and Peace: Herbert Vere Evatt, The Rule of International Law, and The Corfu Channel Case
* 1 2 3 Europe since 1945 The Corfu Channel Incident Europe since 1945: An encyclopedia By Bernard A Cook, Inc NetLibrary Published by Taylor & Francis, 2001 ISBN 0-8153-4057-5, ISBN 978-0-8153-4057-7, 1464 pages by Google Books Retrieved 31-07-2008
* ↑ Times Online Obituary: Lieutenant-Commander Hugh Knollys Navigator who won a DSC on D-Day and survived when his destroyer hit a mine in the postwar Corfu Channel incident.
* ↑ JSTOR The Corfu Channel Casi Quincy Wright The American Journal of International Law, Vol. 43, No. 3 (Jul., 1949), pàg. 491-94 (l'article consta de 4 pàgines) Publicat per: American Society of International Law Retrieved 31-07-08.
* ↑ UK in Albania (British Embassy in Albània) Cita: "Discussions on the re-establishment of diplomatic relations were finally broken off as a result of the Corfu Channel incidents. In May 1946 the Albanians fired on two Royal Navy Cruisers and in October 1946 two Royal Navy destroyers were damaged by minis with the loss of 44 men. Britain was awarded damages at the International Court of Justice in The Hague. Albania refused to recognise the judgement. In retaliation, Britain refused to permit the release of Albanian gold held since the War by the Tripartite Gold Commission." i "Post-War diplomatic relations were finally established on 29 May 1991".

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1 a la 100 (1947 - 1952)
* Incident del canal de Corfú

## Enllaços externs

* «Text de la Resolució» (pdf). Nacions Unides.
# Reynosa

* Aquest article tracta sobre una ciutat mexicana . Si cerqueu una ciutat espanyola , vegeu «Reinosa».
Reynosa és una ciutat mexicana de l'estat de Tamaulipas, ubicada al nord-oest del país, a la frontera amb els Estats Units, i és capçalera del municipi homònim. Limita al nord, amb els comtats nord-americans d'Hidalgo i Pharr, de l'estat de Texas. El 2005, Reyonsa era el municipi més poblat de l'estat de Tamaulipas, amb poc més de cinc-cents mil habitants. Fou fundada el 14 de març de 1749.

## Enllaços externs

* Ajuntament de Reynosa (castellà).
# Ribera (Sicília)

Ribera (sicilià Ribbera) és un municipi italià, dins de la província d'Agrigent. L'any 2008 tenia 19.603 habitants. Limita amb els municipis de Bivona, Calamonaci, Caltabellotta, Cattolica Eraclea, Cianciana i Sciacca.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Antonino Scaturro | Centreesquerra |

## Personatges il·lustres

* Francesco Crispi

## Galeria d'imatges

* Castell de Poggiodiana
* Ajuntament
* Església mare
# Corb de Chihuahua

La corb de Chihuahua (Corvus cryptoleucus) és un ocell de la família dels còrvids (Corvidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones obertes, deserts i planures des del sud-oest dels Estats Units fins al nord de Mèxic, a nord de Sonora, sud i sud-est d'Arizona, centre i nord-est de Nou Mèxic, nord-est de Colorado i sud de Nebraska i oest de Kansas cap al sud fins Michoacán, Guanajuato, Querétaro, San Luis Potosí, Tamaulipas, centre i sud de Texas i oest d'Oklahoma.

## Referències

* ↑ «Corb de Chihuahua». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2023(català)
# Ressalt

Un ressalt o cavalló, també conegut com a banda reductora de velocitat, és un element que s'instal·la a les vies públiques per a intentar obligar els vehicles a reduir la velocitat per a no superar una determinada limitació. Es tracta d'una variació sobtada del ferm pavimentat. Generalment, pel perill que suposa, se n'avisa abans amb un senyal de trànsit acompanyat per una limitació de velocitat que desapareix després del perill anunciat. Normalment s'instal·la per la necessitat de reduir la velocitat del trànsit en un sentit de circulació concret per molts motius: zones de vianants, zones residencials amb limitacions de velocitat, escoles o centres de gran afluència de vianants. Sovint el mateix pas de vianants és un ressalt.

## Ús tradicional del mot cavalló

El mot fa referència un munt de terra o a la part més alta d'una teulada, entre altres usos.

## Vegeu també

* Panell d'informació
* Semàfor

## Referències

* ↑ «Resultats de la consulta: Entrada coincident: cavalló». Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 24 febrer 2020].
# Cootehill

Cootehill, anomenat des de la Colonització de l'Ulster com a Munnilly (en gaèlic irlandès Muinchille) és una vila d'Irlanda, al comtat de Cavan, a la província de l'Ulster.

## Història

Cootehill fou establit com a centre comercial en 1725 quan va obtenir una carta per a organitzar mercats i fires tot desenvolupant forts lligams amb la indústria irlandesa del lli. Cootehill va treure el seu nom el segle xvii del matrimoni del coronel cronwellià Thomas Coote amb Frances Hill de Hillsborough. Thomas Coote fou jutge de la Tribunal de Causes Comunes al segle xviii, i altres membres de la família foren xèrifs i ajudants de xèrifs en el segle xix.
Una descripció de 1844 diu: " "La ciutat està relativament ben construïda i habitada i no podria ser igualad en aparença per qualsevol altre lloc entre ella i Dublín excepte Navan." El Cootehill d'aleshores tenien sorprenents lligams amb el moviment sindical i comunista. El 1872 s'hi va establir una branca de la Primera Internacional, com les branques de Dublín, Cork, i Belfast.
La vila ha estat visitada els darrers anys per la Presidenta Mary McAleese en 2002, per a obrir Damien House, vora Dartrey Forest; Bertie Ahern, quan era Taoiseach, visità Cootehill en 2006; el pastor John Wesley, fundador del moviment metodista i evangèlic visità la vila en el segle XVIII; Eoghan Ruadh Ó Néill hi entrenà l'exèrcit de l'Ulster durant les Guerres Confederades Irlandeses de 1640.

## Referències

* ↑ Parliamentary Gazeeter of Ireland available at LDS libraries. Randell, 1844. Online source «Al Beagan's "Genealogy Notes" of Drumgoon, Co. Cavan». Arxivat de l'original el 2012-06-30. [Consulta: 24 maig 2013].
# Comtat de Madison (Alabama)

Madison Comtat és un comtat de l'estat d'Alabama als Estats Units. La població al cens de 2010 era 334,811, fent-lo el tercer comtat amb més població dins Alabama. La seva seu de comtat és Huntsville. El comtat és anomenat en honor de James Madison, quart President dels Estats Units d'Amèrica i el primer President en visitar l'estat d'Alabama.

## Referències

* ↑ «State & County QuickFacts Arxivat 2011-06-06 a Wayback Machine.». United States Census Bureau. [Consulta: May 16, 2014].
* ↑ «Find a County». National Association of Counties. [Consulta: 7 juny 2011].
# Coregonus heglingus

Coregonus heglingus és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes que es troba a Europa: llacs Zuric i Walenstadt (Suïssa).

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* «Coregonus heglingus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Copernicia

Copernicia és el gènere de les denominades com «palmeres ventall» dintre de la família Arecaceae, tribu Corypheae, de 24 espècies de palmells, natives de Sud-amèrica i del Carib. Va ser nomenat en honor de l'astrònom polonès Nicolau Copèrnic.

## Hàbitat

Es troben en les rodalies dels cursos fluvials en hàbitat de sabana. És natural de Sud-amèrica, a Haití i a Cuba. Les espècies són sovint endèmiques, i localitzades en petits territoris. En zones de sabanes i boscos en galeria. Algunes són molt exigents quant a la naturalesa del sòl (p.ej.: sòl que contingui silicats).

## Descripció

Són arbres de petits a mitjans (de 5 a 30 metres), els seus troncs són solitaris i aconsegueixen grandàries variables. El cim del tronc, sota la corona de vegades es cobreix d'una faldilla formada per les fulles dessecades.
Les seves fulles són amb forma de ventall i nombroses fulletes. En algunes espècies, les fulles estan recobertes d'una fina capa de cera, coneguda com a cera carnauba. Els pecíols són de longitud variable, de vegades absents. Es cobreixen d'espines en la base.

## Usos

La palmera carnauba (Copernicia prunifera), és una planta nativa del nord-est del Brasil, produeix una cera, anomenada "cera de carnauba", que es recull sobre les fulles dels arbres. Aquesta cera dona lloc a nombroses aplicacions. S'utilitza en productes per a polir els cotxes, les sabates, el sòl, i es barreja sovint amb cera d'abella per a distintes aplicacions. És també un dels principals ingredients de la cera utilitzada pels surfers, que es combina llavors amb oli de coco.
S'utilitza també en la preparació de productes industrials culinaris. Es cobreixen els aliments amb aquesta cera per a donar-los un aspecte brillant. La hi troba així en confiteries com els M&M' s i el Tic TAC, i en algunes xocolates.
També s'utilitza en la indústria cosmètica, en les cremes i barra de llavis. Troba també aplicacions en la indústria farmacèutica, per a cobrir alguns medicaments.

## Taxonomia

* Copernicia alba Morong (1893).
* Copernicia baileyana Léon (1931).
* Copernicia berteroana Becc. (1908).
* Copernicia brittonorum Léon (1931).
* Copernicia cowellii Britton i P.Wilson (1914).
* Copernicia curbeloi Léon (1931).
* Copernicia curtissii Becc., Webbia 2: 176 (1908).
* Copernicia ekmanii Burret (1929).
* Copernicia fallaensis Léon (1931).
* Copernicia gigas Ekman ex Burret (1929).
* Copernicia glabrescens H.Wendl. ex Becc. (1908).
* Copernicia hospita Mart. (1838).
* Copernicia humicola Léon (1936).
* Copernicia longiglossa Léon (1936).
* Copernicia macroglossa H.Wendl. ex Becc. (1907).
* Copernicia molineti Léon (1931).
* Copernicia prunifera (Mill.) H.E.Moore (1963).
* Copernicia rigida Britton i P.Wilson (1914).
* Copernicia roigii Léon (1931).
* Copernicia tectorum (Kunth) Mart. (1838).
* Copernicia yarey Burret (1929).

## Referències

* ↑ Sánchez, Mónica. «Copernicia, una palmera molt elegant», 16-03-2017. [Consulta: 21 desembre 2021].
# Resolució 163 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 163 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada el 9 de juny de 1961 després de la Resolució 1603 de l'Assemblea General declarant Angola Territori no-autònom reafirmant la resolució del Consell demanant a Portugal que actuï segons els termes. El Consell va demanar als portuguesos que desistissin en les mesures repressives i estenguessin totes les facilitats al Subcomitè sobre la situació a Angola, nomenat de conformitat amb els termes de la resolució de l'Assemblea, i expressant l'esperança que es trobi una solució pacífica i sol·licita que el Subcomitè n'informi al Consell i l'Assemblea General tan aviat com sigui possible.
Un cert nombre d'estats membres havien expressat la seva preocupació per la situació dels drets humans a Angola, inclosa la negació del dret a l'autodeterminació, massacres i la repressió armada dels pobles d'Angola. Representants de Portugal, Índia, Ghana, Congo (Leopoldville), Congo (Brazzaville), Nigèria, Mali, Etiòpia i Marroc foren convidats a participar en les trobades.
La resolució va ser adoptada per nou vots contra cap; França i Regne Unit es va abstenir.

## Vegeu també

* Llista de Resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 101 a 200 (1943 - 1976)
* Guerra de la Independència d'Angola
* Guerra colonial portuguesa

## Referències

* ↑ Wellens, Karen; T.M.C. Asser Instituut. Resolutions and statements of the United Nations Security Council (1946-1989): a thematic guide. BRILL, 1990, p. 58. ISBN 978-0-7923-0796-9.
* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Costa de Borrells

La Costa de Borrells és una costa del poble de Lladurs, al municipi del mateix nom (Solsonès).

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.