OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Abant (heroi)

Abant (en grec antic Ἄβας) fou un heroi grec, fill de Posidó i de la nimfa Aretusa, divinitat d'una font prop de Calcis. Però una tradició atenesa més recent el feia descendent de Mecíon, fill d'Erecteu. Va tenir dos fills, Calcodont i Canet. Va ser mort accidentalment pel seu net Elefènor.
Se'l considera epònim dels abants, ja mencionats a la Ilíada.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 1. ISBN 9788496061972.
* ↑ Parramon i Blasco, Jordi. Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 5. ISBN 8429741461.
# Golondrina (desambiguació)

«Golondrina» té aquests significats:
* Golondrina, tipus d'embarcació turística
* Golondrina (motocicleta), marca de ciclomotors fabricats a Barcelona durant la dècada del 1950
# Blancherupt

Blancherupt (en alemany Bliensbach) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 31 habitants.
Forma part del cantó de Mutzig, del districte de Molsheim i de la Comunitat de comunes de la Vall de la Bruche.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 25 | 36 | 31 | 32 | 30 | 31 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Albert Seiler | |
# Miquel Palau i Vila

Miquel Palau i Vila (Serrateix, Viver i Serrateix, Berguedà, 24 de juliol de 1868 - Cervera, Segarra, 16 d'octubre de 1929) fou un prevere claretià. Ha estat proclamat Servent de Déu per l'Església catòlica i el seu procés de beatificació està en marxa.

## Biografia

Miquel Palau va ingressar a la congregació dels Fills del Cor de Maria el 13 de gener de 1890. Fou enviat al seminari dels claretians de Cervera, on passà la resta de la vida. Hi feia els treballs de manteniment, essent el paleta i tenint al seu càrrec les instal·lacions elèctriques, d'aigua, etc. de la comunitat, instal·lada a l'antic edifici de la Universitat de Cervera.
Quan la congregació es va fer càrrec del Mas Claret, a set kilòmetres de Cervera, que seria la infermeria i casa de convalescència de la comunitat, el germà Miquel Palau va dur-ne a terme la remodelació i obres de reforma, construint-hi una nova ala com a residència. Simultàniament, era un home pietós i d'intensa vida espiritual, molt devot de la Mare de Déu, i un exemple de vida comunitària.
De constitució feble, en fer-se gran va començar a tenir problemes cardíacs i va morir a Cervera en 1929, amb 63 anys.

## Veneració

A petició de la comunitat cerverina de claretians, la diòcesi de Solsona va incoar el procés de beatificació en 1973, a causa de les virtuts heroiques de Palau. Ha estat proclamat servent de Déu.

## Bibliografia

* "Siervo de Dios, Hno. Miguel Palau", al lloc web de la congregació claretiana.
# Pico do Alberto

Pico do Alberto és un muntanya a la part oriental de l'illa de São Nicolau a Cap Verd. La seva elevació és de 598 m. El cim de la muntanya es troba al sud de la localitat Juncalinho.

## Referències

* REITMEIER, Pitt e FORTES, Lucete. Goldstadt Hiking Map São Nicolau 1: 50,000. Goldstadt-Verlag 2001. ISBN 3-89550-468-8

## Vegeu també

* Llista de muntanyes de Cap Verd
# Sport Clube dos Portos de Bissau

L'Sport Clube dos Portos de Bissau és un club de Guinea Bissau de futbol de la ciutat de Bissau.
És habitual a la primera divisió nacional. Els seus colors són el blau i el blanc.

## Palmarès

* Copa de Guinea Bissau de futbol:
       1993, 1998, 2006

## Referències

* ↑ «PORTOS DE BISSAU E FLAMENGO DE PEFINE EMPATAM NO ENCERRAMENTO DA 17ª JORNADA DE CAMPEONATO NACIONAL». soudjurtu.com. [Consulta: 15 setembre 2019].
* ↑ «Perfil». portosdaguinebissau.com. Arxivat de l'original el 2014-02-20. [Consulta: 15 setembre 2019].
* ↑ «Sport Portos de Bissau não é homenagem ao FC Porto!!!». clubecolours.blogspot.it. [Consulta: 15 setembre 2019].
* ↑ Schöggl, Hans; Batalha, José. «Guinea Bissau - 2014». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 2014. [Consulta: 15 gener 2010].
* ↑ «Guinea Bissau». http://footforpeoples.ucoz.org.+[Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ «Guinea Bissau - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 agost 2019].
# Abant (rei)

Abant (en grec antic Ἄβας) va ser el dotzè rei llegendari d'Argos, fill de Linceu i Hipermnestra i net de Dànau. És l'avantpassat de Perseu i el seu llinatge.
Es va casar amb Ocàlia de la que va tenir dos fills bessons, Acrísios i Pretos, i una filla, Idòmene, que es casà amb Amitàon. Va fundar Abae a Fòcida i Argos a Tessàlia i fou un anomenat conqueridor.
Higí explica que quan Dànau va morir, Abant va ser el primer que ho anuncià al seu pare Linceu. Linceu va mirar al seu entorn buscant alguna cosa per a obsequiar-lo, i va veure un escut que Dànau havia consagrat a Hera i que havia portat en la seva joventut. El va desclavar i el va entregar a Abant, i va establir uns jocs que se celebraven cada quatre anys, els "Jocs de l'escut d'Argos", i on els atletes guanyadors no rebien una corona sinó un escut.
Després de la seva mort, una revolta del poble fou sufocada només ensenyant el seu escut. Fou l'origen de la dinastia dels Abantiades d'Argos.

## Referències

* 1 2 Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 1. ISBN 9788496061972.
* ↑ Higinio. Fábulas mitológicas. Madrid: Alianza, 2009, p. 199-200. ISBN 9788420650722.
# Guadalupe Sabio Buzo

Guadalupe Sabio Buzo (Badajoz, 4 de juny de 1977) és una científica i professora espanyola, directora d'un grup de recerca al Centre Nacional de Recerques Cardiovasculars (CNIC) de l'Institut Carlos III de Madrid.
Llicenciada en Veterinària per la Universitat d'Extremadura amb Premi Extraordinari, en 2005 va aconseguir el Doctorat Europeu del Medical Reserch Council. Va ser acceptada en el grup de Roger Davis, en l'Institut Mèdic Howard Hughes de la Universitat de Massachusetts per la seva recerca sobre les proteïnes quinasas de l'estrès. Ha estat reconeguda per Fundació L'Oreal-Unesco pel seu estudi sobre l'obesitat i la seva relació amb el càncer hepàtic i la diabetis i ha rebut el Premi Príncep de Girona en Ciència i Acadèmia. Per la seva labor a favor dels drets de la dona li va ser atorgat el premi Estrella de la Comunitat de Madrid. Ha estat investigadora al Centre Nacional de Biotecnologia del CSIC.
La seva línia principal de recerca és el paper de les quinasas activades per l'estrès en el desenvolupament de malalties associades a l'obesitat com a malalties cardiovasculars, diabetis i el càncer hepàtic.

## Referències

* 1 2 Centro Nacional de Investigaciones Cardiovasculares Carlos III «Guadalupe Sabio Buzo». [Consulta: 5 març 2016].
* ↑ Sánchez Juárez, Ana «Guadalupe Sabio: 'La base del éxito es saber fracasar'». El Mundo, 27-03-2014 [Consulta: 5 març 2016].
* ↑ Centro Nacional de Investigaciones Cardiovasculares Carlos III. «La investigadora Guadalupe Sabio recibe la Estrella de la Comunidad de Madrid en el Día Internacional de la Mujer», 07-03-2014. [Consulta: 5 març 2015].

## Enllaços externs

* Guadalupe Sabio Laboratory
# Muntanyes del Banat

Les muntanyes del Banat (en romanès: Munții Banatului; hongarès: Bánsági-hegyvidék) són una sèrie de serralades de Romania, considerades part de la serralada dels Carpats romanesos occidentals (Carpații Occidentali Românești).
Les muntanyes del Banat estan formades per:
* Les muntanyes del Banat (Munții Banatului) per se, que inclouen:
** les muntanyes de Semenic (Munții Semenic);
** les muntanyes de Locva (Munții Locvei);
** les muntanyes de l'Anina (Munții Aninei);
** i les muntanyes Dognecea (Munții Dognecei).
* Les muntanyes Almăj (Munții Almăjului).
* La bretxa Timiș-Cerna (Culoarul Timiș-Cerna), inclosa la depressió Almăj (Depresiunea Almăj), que divideix les muntanyes del Banat dels Carpats meridionals.
* Els turons de Caraș (Dealurile Carașului).

## Referències

* ↑ THE CARPATHIAN REGION. WORLD SCIENTIFIC, 1988-02, p. 19–26.
# Uvàrovo (Vladímir)

* Per a altres significats, vegeu «Uvàrovo».
Uvàrovo (en rus: Уварово) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 16 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Copadichromis prostoma

Copadichromis prostoma és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del nord del llac Malawi (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 «Copadichromis prostoma» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Pico do Vento

Pico do Vento és un muntanya a la part oriental de l'illa de São Vicente a Cap Verd. La seva elevació és de 434 m. Està situat al sud de la vall de Ribeira do Calhau, 12 km al sud-est de la capital de l'illa Mindelo.

## Vegeu també

* Llista de muntanyes de Cap Verd

## Enllaços externs

* Pico do Vento a mindelo.info (francès)
# Steiningerita

La steiningerita és un mineral de la classe dels silicats.

## Característiques

La steiningerita és un ciclosilicat de fórmula química Ba₂Zr₂(Si₄O₁₂)O₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de juliol de l'any 2024, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema tetragonal.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del museu d'història natural de Magúncia, dins la col·lecció estatal d'història natural de Renània-Palatinat, a Alemanya, amb el número de catàleg: NHMMZ M 2024/1-LS.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a pedrera de basalt de Löhley, situada a Üdersdorf (Renània-Palatinat, Alemanya). Aquesta pedrera alemanya és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Steiningerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 agost 2024].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 80». European Journal of Mineralogy, 36, 4, 15-08-2024, pàg. 599–604. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-599-2024 [Consulta: 22 agost 2024].
# Nathan Aké

Nathan Benjamin Aké (18 de febrer de 1995) és un futbolista professional neerlandès que juga com a defensa central o lateral esquerre pel Manchester City Football Club anglès i per l'equip nacional neerlandès.

## Palmarès
### Chelsea FC

* 1 Lliga Europa de la UEFA 2012-13
* 2 FA Premier League: 2014-15, 2016-17
* 1 Copa de la Lliga: 2014-15

### Manchester City FC

* 1 Campionat del Món de Clubs: 2023
* 1 Lliga de Campions de la UEFA: 2022-23
* 1 Supercopa d'Europa: 2023
* 4 FA Premier League: 2020-21, 2021-22, 2022-23, 2023-24
* 1 Copa anglesa: 2022-23
* 1 Copa de la Lliga: 2020-21

### Selecció neerlandesa

* 2 Campionats d'Europa sub-17: 2011, 2012

## Referències

* ↑ «Player Profile: Nathan Aké». Premier League [Consulta: 15 febrer 2012]. Arxivat 2013-02-24 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-02-24. [Consulta: 23 agost 2019].
* 1 2 «nathan-ake Profile». Football Arroyo. [Consulta: 2 agost 2022].
* ↑ «Nathan Aké Profile». Football Arroyo. [Consulta: 2 agost 2022].
Nathan Aké amb la selecció neerlandesa - plantilles de navegació :
Selecció de futbol dels Països Baixos – Eurocopa 2020
1 Stekelenburg •
2 Veltman •
3 De Ligt •
4 Aké •
5 Wijndal •
6 De Vrij •
7 Berghuis •
8 Wijnaldum (c) •
9 L. de Jong •
10 Depay •
11 Promes •
12 Van Aanholt •
13 Krul •
14 Klaassen •
15 De Roon •
16 Gravenberch •
17 Blind •
18 Malen •
19 Weghorst •
21 F. de Jong •
22 Dumfries •
23 Bizot •
24 Koopmeiners •
25 Timber •
26 Gakpo •
Entrenador: De Boer
Selecció de futbol dels Països Baixos – Copa del Món de Futbol 2022
1 Pasveer •
2 Timber •
3 De Ligt •
4 Van Dijk  •
5 Aké •
6 De Vrij •
7 Bergwijn •
8 Gakpo •
9 L. de Jong •
10 Depay •
11 Berghuis •
12 Lang •
13 Bijlow •
14 Klaassen •
15 De Roon •
16 Malacia •
17 Blind •
18 Janssen •
19 Weghorst •
20 Koopmeiners •
21 F. de Jong •
22 Dumfries •
23 Noppert •
24 Taylor •
25 Simons •
26 Frimpong •
Entrenador: Van Gaal
Selecció de futbol dels Països Baixos – Eurocopa 2024
1 Verbruggen •
2 Geertruida •
3 De Ligt •
4 Van Dijk (c) •
5 Aké •
6 De Vrij •
7 Simons •
8 Wijnaldum •
9 Weghorst •
10 Depay •
11 Gakpo •
12 Frimpong •
13 Bijlow •
14 Reijnders •
15 Van de Ven •
16 Veerman •
17 Blind •
18 Malen •
19 Brobbey •
20 Maatsen •
21 Zirkzee •
22 Dumfries •
23 Flekken •
24 Schouten •
25 Bergwijn •
26 Gravenberch •
Entrenador: Koeman :
# Brackebuschita

La brackebuschita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany i dona nom al supergrup de la brackebuschita. Rep el nom en honor del mineralogista i geòleg alemany Ludwig Brackebusch (Northeim, Alemanya, 4 de març de 1849 - Hannover, 2 de juny de 1906), professor de mineralogia de la Universitat de Còrdova (1875-1888). Va tornar a Alemanya el 1888 i va treballar com a geòleg consultor.

## Característiques

La brackebuschita és un fosfat de fórmula química Pb₂Mn$^{3+}$(VO₄)₂(OH). Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4 i 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la brackebuschita pertany a «08.BG: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 0,5:1» juntament amb els següents minerals: arsentsumebita, bearthita, gamagarita, goedkenita, tsumebita, arsenbrackebuschita, feinglosita, bushmakinita, tokyoïta, calderonita, melonjosephita i tancoïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Venus, al dipòsit homònim de plom i zinc situat al districte d'El Guaico, al departament de Punilla (Córdoba, Argentina). També ha estat descrita al departament de Minas, també a l'Argentina, així com als Estats Units, la República Democràtica del Congo, Gabon, Sud-àfrica, Espanya, Alemanya i la República Popular de la Xina.

## Referències

* ↑ «Brackebuschite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 abril 2019].
# Miret

* Per a altres significats, vegeu «Martí Miret i Queraltó».
Miret és un paratge al terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Claverol, en terres de Sant Martí de Canals, però al límit amb l'antic terme d'Aramunt. És a la riba esquerra de la Noguera Pallaresa, a l'extrem sud-oest de l'antic terme de Claverol. L'emmarquen les masies de Casa de la Manduca (nord), Casa Oliva (est) i Cal Caputxí (sud). Travessa el lloc la carretera local del Pont de Claverol a Aramunt, que rep el nom de Carretera d'Aramunt. Està situat a la partida de la Serra.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
Viccionari
# Turgénieve (Bilohirsk)

* Per a altres significats, vegeu «Turguénevo».
Turgénieve (en (ucraïnès): Тургенєве, en rus: Тургенево, Turguénevo) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 316 habitants. Pertany al districte de Bilohirsk.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Kopsia

Kopsia és un gènere de fanerògames de la família de les Apocynaceae. Comprèn 50 espècies descrites i només 24 n'han estat acceptades.

## Descripció

Són herbes bracteades, amb inflorescències espigades, glandular-pubescents. Les bràctees com a fulles, però en general una mica menors. Bractèoles, si està present, 2, gairebé tan llargues com el calze, lliure, poques vegades adnades al tub del calze. Calze acampanat, 4 (-5) amb dents, o dividits en dos segments laterals. Corol·la campanulada, infundibuliforme a gairebé tubulosa, llavi bilabial, superior ± 2 lòbuls, sovint erecte; llavi inferior 3-lobat, amb lòbul mitjà amb freqüència una mica més gran que els laterals. Els fruits són càpsules ovoides, oblongues a esferoides, amb moltes llavors molt petites, de color marró.

## Taxonomia

El gènere va ser descrit per Carl Ludwig Blume i publicat a Catalogus van eenige der Merkwaardigste Zoo 12. 1823.

## Espècies seleccionades

* Kopsia alba Ridl. ex M.R.Hend.
* Kopsia albiflora Boerl.
* Kopsia angustipetala Kerr
* Kopsia arborea Blume
* Kopsia carolinensis Kaneh.
* Kopsia dasyrachis Ridl.
* Kopsia grandifolia D.J.Middleton
* Kopsia fruticosa (Roxb.) A.DC.
* Llista completa d'espècies

## Vegeu també

* Característiques de les apocinàcies

## Notes

* ↑ La bibliografia utilitzada per definir el nom correcte i els sinònims està a el lloc de Royal Botanic Gardens, Kew, i és el següent: Govaerts, R. (2003). World Checklist of Selected Plant Families Database in ACCESS: 1-216203. The Board of Trustees of the Royal Botanic Gardens, Kew.

## Referències

* 1 2 3 «Kopsia». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 22 octubre 2013].
* ↑ «Kopsia». Royal Botanic Gardens, Kew: World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 9 novembre 2009].
* ↑ Kopsia a PlantList
# Picocassette

El picocassette és un mitjà d'emmagatzematge d'àudio introduït per Dictaphone en col·laboració amb JVC el 1985. És aproximadament la meitat de la mida de l'anterior microcassette (en superfície) i estava pensat per a dispositius de dictat altament portàtils. Amb una velocitat de cinta de 9 mil·límetres per segon, cada casset podia suportar fins a 60 minuts de dictat, 30 minuts per costat. La relació senyal-soroll era de 35 db. La dimensió més gran del picocasset (amplada) era prop de 4,2 cm.

## Referències

* ↑ http://www.obsoletemedia.org/picocassette/
* ↑ "Technology: The Tiniest Tape Ever Arxivat 2007-12-03 a Wayback Machine. " May 27, 1985, Time.com, Retrieved 2010-04-06
* ↑ " Technology: The Tiniest Tape Ever " (1985), Time.com,04/06/2010

## Bibliografia

* «Apéndice: Sistemas Compac Casstte y Microcassette». A: Alta Fidelidad: Biblioteca Practica del Sonido. Cinta Encapsulada Casetes. España: Nueva Lente, Ediciones S.A., 1987, p. 64. ISBN 84-7534-286-8.

## Vegeu també

* Mini-cassette
* Microcassette
* Compact cassette

## Enllaços externs

* «¿Cómo funciona un grabador de cinta?» (en castellà). electronica-basica.com. Arxivat de l'original el 2009-12-01. [Consulta: 22 setembre 2019].
* «Historia de la gravació magnètica», 2019. Arxivat de l'original el 2013-02-02. [Consulta: 24 setembre 2019].(alemany)
* «The History of Magnetic Recording» (en anglès). h2g2.com.
# Spathula

Spathula és un gènere de triclàdide dugèsid que habita l'aigua dolça d'Austràlia i Nova Zelanda.
Fins a l'any 1977 Spathula era considerat un subgènere de Dugesia.

## Descripció

Els individus d'aquest gènere tenen un cap poc triangular.

## Espècies

* Spathula agelaea
* Spathula alba
* Spathula camara
* Spathula dittae
* Spathula foeni
* Spathula fontinalis
* Spathula gourbaultae
* Spathula limicola
* Spathula miserabile
* Spathula musculosa
* Spathula neara
* Spathula ochyra
* Spathula schauinslandi
* Spathula simplex
* Spathula trunculata
* Spathula tryssa

## Referències

* ↑ Ball, I. R. 1977. A monograph of the genus Spathula (Platyhelminthes: Turbellaria: Tricladida). Austr J Zool 47: 1-43. PDF
* ↑ Ball, Ian Raymond «A Contribution to the Phylogeny and Biogeography of the Freshwater Triclads (Platyhelminthes, Turbellaria)» (en anglès). The Biology of the Turbellaria. McGraw-Hill [Nova York], 1974, pàg. 339-401.
* ↑ Tyler, Schilling, Hooge & Bush 2006 : Turbellarian taxonomic database. Version 1.5 Base de dades Arxivat 2012-02-04 a Wayback Machine.
# Aeonium goochiae

Aeonium goochiae és una espècie de planta suculenta del gènere Aeonium, de la família de les Crassulaceae.

## Descripció

És un subarbust perenne, de mida petita, entre 15 a 30 cm d'alçada, tortuosa i abundantment ramificat.
Les branquetes són molt fines i trencadisses, les més joves de color verd i una mica viscoses, després recobertes d'una escorça prima i una mica rugosa de color terrós, lleugerament fisurada.
Les fulles són petites, de color verd més o menys intens, de vegades amb tonalitats vermelloses, s'agrupen en rosetes terminals de 3 a 10 cm de diàmetre i amb entre 5 a 13 fulles cadascuna. Són llises, planes, més o menys romboïdals, remotament ciliades en les vores, recobertes d'un fina i enganxosa vellositat a les dues cares, i una mica involutes al marge.
Les flors són petites, del voltant d'1,5 cm de diàmetre i acolorides de bellíssims tons rosats, s'agrupen en inflorescències curtament pedunculades, aplanades i difuses d'uns 3 a 8 cm de diàmetre, i amb entre 10 a 40 flors cadascuna. Són regulars, amb 7 a 8 sèpals estretament triangulars punxeguts, igual quantitat de pètals oblanceolats d'uns 5 a 7 mm de llarg, una mica pubescents al revers i les vores, de color groc molt pàl·lid (gairebé blanquinós), amb porcions centrals rosàcies, i doble quantitat d'estams amb filaments glabres i anteres grogues. En madurar produeixen nombrosíssimes i diminutes llavors. Floreix entre febrer i juny.
Tota la planta desprèn un lleuger i suau aroma.
S'hibrida amb altres espècies del seu gènere. Amb Aeonium canariense ssp. christii (Aeonium × santosianum), i amb Aeonium sedifolium (Aeonium x occidentale).
Producte de l'experimentació en viver s'han obtingut un cultivar d'Aeonium goochiae denominat "Ballerina", que produeix fulles suaus, peludes i estretes, arrugades en les seves vores i de color verd pastís amb rivets cremosos o blanquinosos.

## Distribució

Planta endèmica de l'illa de La Palma, a les Canàries. És relativament freqüent en llocs frescos i ombrívols del tabaibal-cardonal i entre les comunitats rupícoles dels boscos termòfils i la laurisilva. La seva distribució segueix un arc que, pel nord, va des de Santa Cruz de la Palma fins Tijarafe. De 100 a 700 m d'altitud.

## Taxonomia

Aeonium goochiae Webb & Berthel. va ser descrita per Philip Barker Webb i Sabin Berthelot i publicada a Histoire Naturelle des Îles Canaries. Paris. 3(2:1): 190.1840.
El seu nom genèric aeonium prové del llatí aeonium, probablement derivat del grec aionion, que significa "sempre viva". L'epítet específic goochiae fou atorgat en honor de la mare de Webb, Hannah Gooch. En castellà rep el nom vernacle de bejequillo melero.

## Propietats medicinals

El suc o els cataplasmes de les seves fulles s'empren per rebaixar la inflamació causada per cops i caigudes, així com per alleujar les cremades. També es feia servir en veterinària per curar la inflor de les mamelles dels animals.

## Referències

* 1 2 «Aeonium goochiae Webb & Berthel.». Flora Canaria.
* ↑ «Aeonium goochiae Webb & Berthel.». International Plant Names Index.
* ↑ «Aeonium goochiae Webb & Berthel.». Flora de Canarias.
# Göktürk-2

El Göktürk-2 és un satèl·lit d'observació terrestre dissenyat i desenvolupat pel TÜBİTAK, construït per l'Institut de Recerca Tecnològica Espacial TÜBÍTAK per al Ministeri de Defensa Nacional de Turquía.

## Referències

* ↑ «Gokturk 2». NASA. [Consulta: 10 gener 2013].
* ↑ Barbosa, Rui C. «China end 2012 with Long March 2D launch of Göktürk-2». NASASpaceflight.com, 18-12-2012. [Consulta: 18 desembre 2012].
* ↑ «Yerli keşif uydusu Göktürk 2 uzaya fırlatıldı» (en turkish). Hürriyet, 18-12-2012 [Consulta: 18 desembre 2012].
* ↑ «Göktürk-2 uzaya fırlatıldı» (en turkish). Habertürk, 18-12-2012 [Consulta: 18 desembre 2012].