OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Isabel de Bretanya

Isabel de Bretanya (1478-10 de juny de 1490), fou la filla de Francesc II de Bretanya i de Margarida de Foix; era la germana d'Anna de Bretanya i hereva del ducat després d'aquesta.

## Biografia

Va viure al castell de Nantes. Va ser promesa a Joan III de Navarra el 1481, però aquest va preferir a Caterina de Navarra. Isabel tenia 8 anys quan la seva mare Margarida de Foix va morir. Als 10 anys va morir el seu pare. Isabel va morir prematurament el 1490 a l'edat de 12 anys d'una pneumònia.

## Notes i referències

* ↑ Dictionnaire historique et géographique de la province de Bretagne, volum 2, Jean Ogée
# Inezia

Inezia és un gènere d'ocells de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per 4 espècies:
* Inezia tenuirostris - tiranet becfí.
* Inezia inornata - tiranet senzill.
* Inezia subflava - tiranet amazònic.
* Inezia caudata - tiranet cuallarg.
# Mokhovka

Mokhovka (en rus: Моховка) és un poble de l'óblast d'Oriol, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 37 habitants. Pertany al districte municipal de Verkhóvie.

## Referències

* ↑ «Орловская область. Общая площадь земель муниципального образования. ФСГС». Arxivat de l'original el 2016-03-06. [Consulta: 3 desembre 2018].
* ↑ «Закон Орловской области от 19 ноября 2004 года № 446-ОЗ «О статусе, границах и административных центрах муниципальных образований на территории Верховского района Орловской области»». Arxivat de l'original el 2018-09-12. [Consulta: 12 setembre 2018].
* ↑ «История Верховского района на сайте областной администрации». Arxivat de l'original el 2018-04-01. [Consulta: 22 maig 2011].
# Zvolen

Zvolen és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica, és la capital del districte de Zvolen. Després de la capital de la regió, Banská Bystrica (79.000 hab.), és la ciutat més gran del territori.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1135.

## Galeria d'imatges

* Fotografia aèria

## Ciutats agermanades

* Imatra, Finlàndia
* Tótkomlós, Hongria
* Prachatice, República Txeca
* Rivne, Ucraïna
* Zwoleń, Polònia

## Referències

* ↑ Còpia arxivada (en eslovac). Bratislava: Historický ústav SAV, 2010. ISBN 978-80-89396-11-5 [Consulta: 7 gener 2021]. Arxivat 2014-03-02 a Wayback Machine.
# Bernhard Schuster (compositor)

Bernhard Schuster (Berlín, 26 de març de 1870 - 13 de gener de 1934), fou un un compositor i editor alemany.
Schuster va exercir de director de teatre i va compondre algunes òperes a més de cançons i música orquestral. No obstant això, és més conegut com a editor de la revista musical Die Musik, que va començar el 1901, va deixar de publicar-se durant la Primera Guerra Mundial, però va ser reviscolada el 1922. Els escriptors musicals alemanys més famosos i nombrosos estrangers van aparèixer a Die Musik.
Entre les seves composicions i figuren diversos lieder, un quartet per a instruments d'arc, una suite per a petita orquestra, una simfonia, dues grans obres per a cor i orquestra, i una òpera.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 54, pàg. 1206. (ISBN-84-239-4554-5)
* Schuster, Bernhard a Salmonsens Konversationsleksikon (segona edició, 1926) (suec)
* Schmidt - Theyer Volum 9 de Deutsche biographische Enzyklopädie. Editors: Walther Killy, Rudolf Vierhaus. Walter de Gruyter, 2011. ISBN 9783110966299 (alemany)
# Papamosques de Borneo

El papamosques de Borneo (Cyornis superbus) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) del sud-est asiàtic. És endèmic de l'illa de Borneo, abastant els estats de Brunei, Indonèsia, Malàisisa. Habita els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits. El seu estat de conservació és de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «papamosques de Borneo». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 4 gener 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 699. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Bornean Blue-flycatcher. Cyornis superbus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 4 gener 2021].
# Thorogobius angolensis

Thorogobius angolensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu entre 26-135 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental: des de Pointe Noire (República del Congo) fins al sud d'Angola (13° 05′ S).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Miller P. J., 1969. Systematics and biology of the leopard-spotted goby, Gobius ephippiatus Teleostei: Gobiidae, with description of a new genus and notes on the identity of Gobius macrolepis Kolombatovic. J. Mar. Biol. Assoc. U. K. v. 49. 831-855.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Norman, J. R., 1935. Coast fishes. Part I. The South Atlantic. Discovery Rep. v. 12: 1-58.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* ↑ Bianchi, G., 1986. Fichas FAO de identifacao de espécies para propósitos comerciais. Guia de campo para as espécies comerciais marinhas e de águas salobras de Angola. Preparado com o apoio da NORAD e da FAO (FIRM) Programa Regular, FAO, Roma. 184 p.
* ↑ Haedrich, R.L. i N.R. Merrett, 1988. Summary atlas of deep-living demersal fishes in the North Atlantic Basin. J. Nat. Hist. 22:1325-1362.
* ↑ López-Abellán, L.J. i E. de Cárdenas, 1990. Resultados de la campaña de prospección pesquera de los stocks de crustáceos en aguas de la República de Angola 'Angola 8903'. Madrid: Inf. Téc. Inst. Esp. Oceanogr. Núm. 89. 140 p.
* ↑ Miller, P.J., 1981. Family Gobiidae. A: W. Fischer, G. Bianchi i W.B. Scott (eds.) FAO species identification sheets for fishery purposes. Eastern Central Atlantic; fishing areas 34, 47 (in part). Department of Fisheries and Oceans Canada and FAO. vols. 1-7. pag. var.
* ↑ Séret, B. i P. Opic, 1997. Poissons de mer de l'ouest Africain tropical. ORSTOM. Initiations-documentations techniques.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* uBio (anglès)
# Platja d'El Castrillón

La Platja de El Castrillón es troba en el concejo asturià de Cudillero i pertany a la localitat de Oviñana. Malgrat no presentar vegetació a la platja està protegida com a Paisatge protegit, ZEPA i LIC, i s'emmarca en la Costa Occidental d'Astúries.

## Descripció

La platja té forma de petxina, té una longitud d'uns 300-310 m i una amplària mitjana d'uns 26 m. El seu entorn és rural i amb un baix grau d'urbanització i la perillositat és mitjana. Les sorres són de gra gruixut i fosc i té molt poca assistència. Els accessos són per als vianants i inferiors a 0,5 km de fàcil recorregut. El seu entorn és rural i amb un baix mitjà d'urbanització.
Per accedir a aquesta platja cal localitzar prèviament els pobles propers que són Riego de Arriba i Oviñana sent en aquesta platja on es troba el petit port de Oviñana, el qual està protegit per l'est per la «punta Garita» i per les «puntes del Gavilán» per l'oest. L'accés és el mateix que per a les Platges de Portiella i Puertochico amb l'única diferència que cal passar un petit túnel d'uns 90-100 m que està situat al costat de les «cetáreas» descrites a les platges anteriors de Portiella i Puertochico que són contigües per l'oest. L'últim tram de baixada es fa per unes escales de pedra que estan a la dreta del mur i que no poden baixar-se en marea alta sense mullar-se. Si els visitants es dirigeixen a l'esquerra, cal baixar una rampa curta i còmoda i es trobaran amb una molt petita cala de palets.
La platja no té cap servei, pot portar-se mascota i les activitats recomanades són la pesca submarina i d'esbarjo a canya així com el busseig. És molt convenient estar atents a les pleamares per no quedar atrapats i sense sortida.

## Referències

* 1 2 «http://sig.magrama.gob.es/93/ClienteWS/Guia-Playas/Default.aspx?nombre=PLAYAS_WEB&claves=DGC.». Arxivat de l'original el 2015-04-03. [Consulta: 24 març 2015].
* ↑ Del Río, Alejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 117. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Pyxiloricaria menezesi

Pyxiloricaria menezesi és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 14 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paraguai.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Le rose di Danzica

Le rose di Danzica (distribuïda internacionalment com The Roses of Danzig) és una pel·lícula de drama bèl·lic italiana dirigida per Alberto Bevilacqua i coproduïda per la Rai, que fou estrenada als cinemes el desembre de 1979. Està basada en la novel·la homònima del propi Bevilaqua. Dos anys després de la seva estrena als cinemes, la RAI la va exhibir en forma ampliada com a sèrie en tres capítols.

## Repartiment

L'acció se situa a Dantzig cap al 1919. Allà, el general prussià Konrad von Der Berg segresta el jove noble baró Erich von Lehner. Després d'una enemistat inicial, es produeix una estreta amistat entre els dos i el jove baró von Lehner finalment es fa càrrec de l'última voluntat del general. La pel·lícula explica la topada entre els primers nacionalsocialistes i els seus oponents.

## Repartiment

* Franco Nero: General Konrad von Der Berg
* Helmut Berger: Baró Erich von Lehner
* Olga Karlatos: Margarethe
* Eleonora Vallone: Jutta
* Franco Javarone: Klaus von Knobelsdorf
* Macha Méril: Elvira von Lehner
* Roberto Posse: Herbert von Lehner
* Franco Ressel: sacerdot

## Distribució

La pel·lícula va obtenir el vistiplau de la censura n, 74137 el 19 d'octubre de 1979. Hi ha una versió ampliada en tres capítols, emesa per la RAI els dies 7, 14 i 21 d'octubre de 1981.
La banda sonora de Luis Bacalov fou publicada per primer cop en CD per Beat Records Company el 2016.

## Referències

* ↑ Stefano Reggiani «Il nobile e il generale nella Germania del' 19». La Stampa, 02-12-1979.
* ↑ Rosen von Danzig, cinema-italiano (abgerufen am 14. März 2013).
* ↑ «Visto censura».
* ↑ «Helmut Berger e Nero amici-nemici nella Germania drammatica del 1919». La Stampa, 7 ottobre 1981, p. 17.
* ↑ «Alla televisione». La Stampa, 14 ottobre 1981.
* ↑ «Alla televisione». La Stampa, 21 ottobre 1981, p. 17.
* ↑ «Luis Bacalov – Le Rose Di Danzica».
# Papamosques de Böhm

El papamosques de Böhm (Muscicapa boehmi; syn: Bradornis boehmi) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae), pròpia del sud d'Àfrica central i la regió dels Grans Llacs d'Àfrica. Habita els boscos secs subtropicals o tropicals (és a dir, els boscos de miombo). El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
El nom específic de Böhm fa referència a Richard Böhm (1854-1884), ornitòleg i explorador alemany a l'Àfrica tropical.

## Taxonomia

A la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.2, 2021) se'l considera al gènere Muscicapa. Tanmateix, en el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (desembre 2019) se'l classifica dins del gènere Bradornis (B. boehmi), juntament amb altres 5 espècies de papamosques.

## Referències

* 1 2 Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «papamosques de Böhm». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 25 desembre 2021].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 695. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Böhm's Flycatcher. Bradornis boehmi» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 25 desembre 2021].
* ↑ Boelens, Bo; Watkins, Michael. Whose Bird?: Common Bird Names and the People They Commemorate. Yale University Press, 2003, p. 58. ISBN 0-300-10359-X.
* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 11.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2021. [Consulta: 27 desembre 2021].
# Illa de Guadalupe

Illa de Guadalupe és el nom dels següents llocs:
* Guadalupe (França), illa i arxipèlag que forma una regió i departament d'ultramar francès
* Illa Guadalupe, illa volcànica a 241 km a l'oest de la costa mexicana de la península de Baixa Califòrnia
# Mirasierra

Mirasierra és un barri de Madrid integrat en el districte de Fuencarral-El Pardo. Té una superfície de 697,52 hectàrees i una població de 28.450 habitants (2009). Limita al nord amb El Goloso, al sud amb Fuentelarreina, Peñagrande, El Pilar i La Paz, a l'oest amb El Pardo i a l'est amb Valverde. Està delimitat al nord amb la carretera d'El Pardo a Fuencarral, a l'oest per la tàpia del Monte del Pardo, al sud per l'Avinguda Cardenal Herrera Oria i a l'est per la Carretera de Colmenar Viejo.

## Història

Es va urbanitzar el barri a mitjan segle xx quan encara la Plaça de Castilla estava als afores de Madrid. Inicialment s'hi van construir xalets, ocupats per cònsols i diplomàtics de totes les nacionalitats, i la Colònia de Telefónica, ocupada per treballadors vinguts de tot arreu d'Espanya. Actualment el barri s'ha desenvolupat fins als seus límits naturals, la carretera de Colmenar a l'Est, la coneguda com a carretera de «La Playa» al Sud, i la via del tren al Nord, que formen un gran triangle. Als xalets i els habitatges de la Tlefònica es van incorporar grans urbanitzacions de luxe ocupades per parelles joves de classes adinerades.
Ja a mitjan anys 90 es construí la zona d'Arroyofresno, que, en part i oficialment, pertany al barri. De la mateixa manera, és previsible que en pocs anys s'hi incorpori el nou P.A.U. d'Arroyofresno, que aspira a convertir-se en la nova Puerta de Hierro i que el 2007 es trobava en fase d'urbanització.

## Transports

El barri té, just al límit amb el carrer del Ventisquero de la Condesa, una estació de la línia 9 de Metro des del 28 de març de 2011, després que els veïns de Mirasierra la van reclamar durant dues dècades. En el moment d'inaugurar-se aquesta estació, continuen les obres del bescanviador de Metre i Rodalies, situat entre els carrers de Costa Brava i Monasterio del Paular i la finalització del qual està prevista per als propers anys.
Les estacions de Rodalies més properes són Pitis i Ramón y Cajal, relativament properes al barri (aproximadament, 2km) però que no estan unides amb aquest per cap línia de transport públic.

## Referències

* ↑ «Línia 9» (en castellà). Metro Madrid.

## Enllaços externs

* Estadística del districte Fuencarral-El Pardo
* Ortofoto de Fuencarral-El Pardo i mapes del districte i els seus barris, amb les seccions censals Arxivat 2011-11-12 a Wayback Machine.
* Barrio de Mirasierra Arxivat 2012-10-14 a Wayback Machine. a la Madripedia
# Beruete

Beruete és una pedania del municipi espanyol de Basaburua, a la província de Navarra. El 2006 tenia 156 habitants. A la frontera entre Leitza i Basaburua hi ha el parc eòlic anomenat "Aritz", de 19,2 megawatts de potència i propietat d'Acciona.
# Pyxichromis paradoxus

Pyxichromis paradoxus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És una espècie de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llac Edward.

## Referències

* ↑ «Pyxichromis paradoxus». Catalogue of Life. (anglès)
* 1 2 3 «Haplochromis paradoxus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Lippitsch, E. i L. Kaufman, 2003.
* ↑ V,an Oijen, M.J.P. 1996. The generic classification of the haplochromine cichlids of Lake Victoria, East Africa. Zool. Verh. Leiden 302:57-110.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ignaz Auer

Ignaz Auer (Neuburg am Inn, 19 d'abril de 1846 - Berlín, 10 d'abril de 1907) fou un polític socialdemòcrata de Baviera, que va ser membre del Reichstag alemany per a la circumscripció electoral del Reichstag de Glauchau-Meerane de manera intermitent entre els anys 1884 i 1906.
Va néixer a Dommelstadl, comunitat de Neuburg am Inn prop de Passau (Baviera) el 1846, fill d'un carnisser, i es va unir al Partit dels Treballadors Socialdemòcrates el 1866. El 1872, es va traslladar a Berlín com a guarnicionista, on va conèixer i es va fer amic d'Eduard Bernstein, més tard un influent teòric socialdemòcrata. Auer va ser un participant actiu al congrés d'unitat de 1875, celebrat a la ciutat de Gotha, que va fundar el Partit Socialdemòcrata d'Alemanya, (SPD) i més tard es va convertir en secretari del SPD. Encara que a la dreta del partit, Auer era un pragmatista i considerava que els intents de formular el reformisme socialdemòcrata teòricament perjudicaven la seva pràctica política real. Davant d'unes reflexions de Bernstein sobre justícia social, es diu que replica: "El que dius, benvolgut Ede [Eduard], són coses que no es diuen, simplement es fan". Auer va morir a Berlín el 10 d'abril de 1907.

## Referències

* 1 2 3 Berger, 1995, p. 34.
* ↑ Ettelt i Krause, 1975, p. 340.
* ↑ Steger, 1997, p. 33.
* ↑ Heuss, 1971, p. 29.
* ↑ Berger i Braun, 2015, p. 184.

## Fonts

* Berger, Stefan. «Auer, Ignaz». A: A. Thomas Lane. Biographical Dictionary of European Labor Leaders. 1. Greenwood Press, 1995. ISBN 0313298998.
* Berger, Stefan; Braun, Stefan. «Socialism». A: The Ashgate Research Companion to Imperial Germany. London and New York: Routledge, 2015, p. 177–192. ISBN 978-1317043218.
* Ettelt, Werner; Krause, Hans-Dieter. Der Kampf um eine marxistische Gewerkschaftspolitik in der deutschen Arbeiterbewegung, 1868 bis 1878. East Berlin: Verlag Tribüne, 1975.
* Heuss, Theodor. Friedrich Ebert 1871/1971. Bonn: Inter Nationes, 1971.
* Steger, Manfred B. The Quest for Evolutionary Socialism: Eduard Bernstein and Social Democracy. Cambridge: Cambridge University Press, 1997. ISBN 0521582008.
# Isabel-Helena Martí i Castell

Isabel-Helena Martí i Castell (Barcelona, 15 de setembre de 1964) és una periodista i activista catalana. Va ser membre fundadora i presidenta de Sobirania i Justícia entre 2014 i 2019. Va organitzar quatre edicions de la conferència internacional Building a New State (2011-2014) a Barcelona. Va ser membre de l'Assemblea Nacional Catalana on va col·laborar en l'àmbit internacional, i portaveu de la plataforma d'entitats Reinicia Catalunya. Va formar part també del patronat de la Fundació Congrés de Cultura Catalana. L'abril de 2013 va ser una de les trenta-una persones entrevistades en el documental Hola, Europa! de la directora Dolors Genovès.

## Referències

* ↑ «Sobirania i Justícia». Gran Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Qui som – Sobirania i Justícia», 05-11-2018. Arxivat de l'original el 2018-11-05. [Consulta: 4 juliol 2023].
* ↑ «"El pla A ha de ser un pla amical de secessió amb l'Estat espanyol"». El Món, 09-10-2012.
* ↑ «Entrevista a la presidenta de Sobirania i Justícia Isabel-Helena Martí». Vull una resposta. Esplugues TV, 30-10-2014.
* ↑ «Compareixença d'una representació de Reinicia davant la Comissió d'Estudi del Procés Constituent». Canal Parlament, 31-05-2016.
* ↑ «Òrgans de govern». Fundació Congrés de Cultura Catalana. Arxivat de l'original el 2017-05-14. [Consulta: 21 maig 2017].
* ↑ «Hola, Europa!». Sense Ficció. CCMA, 07-05-2013. Arxivat de l'original el 2017-11-29. [Consulta: 30 maig 2017].