OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Moschellandsbergita

La moschellandsbergita és un mineral de la classe dels elements. El seu nom fa referència al lloc on fou descoberta l'any 1938, a la localitat de Landsberg, prop d'Obermoschel, Renània-Palatinat, Alemanya.

## Característiques

La moschellandsbergita és un mineral d'argent i mercuri, una amalgama metàl·lica de fórmula Ag₂Hg₃. És de color blanc platejat, i la seva duresa és de 3,5 a l'escala de Mohs. Té una alta densitat (13,5 g/cm³), i cristal·litza en el sistema cúbic formant cristalls euèdrics, és a dir, cristalls ben formats que mostren bona forma externa. Es pot extreure com a mena d'argent altament concentrada.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la moschellandsbergita pertany a «01.AD - Metalls i aliatges de metalls, família del mercuri i amalgames» juntament amb els següents minerals: mercuri, belendorffita, kolimita, eugenita, luanheïta, paraschachnerita, schachnerita, weishanita, amalgames d'or, potarita i altmarkita.

## Formació i jaciments

La moschellandsbergita es forma probablement com a producte d'alteració hidrotermal a baixa temperatura. Sol trobar-se associada a altres minerals com: metacinabri, cinabri, plata, tetraedrita, tennantita, pirita, esfalerita o calcopirita.

## Referències

* ↑ «Moschellandsbergite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 novembre 2014].
* ↑ Garrido, Josep Lluís; Ybarra, Joan Manuel. Nomenclàtor de les espècies minerals, 2010, p. 374. D.L. B-38531-2010 [Consulta: 25 juny 2014].
* ↑ Anthony, J.W.; Bideaux, R.A.; Bladh, K.W. [et al.].. «Moschellandsbergite». A: Handbook of Mineralogy (pdf). Chantilly, EUA: Mineralogical Society of America, 2005 [Consulta: 4 abril 2012].
* ↑ «Moschellandsbergite Mineral Data» (en anglès). Webmineral. [Consulta: 15 novembre 2014].
# Perdiu nord-africana

La perdiu d'Àfrica o perdiu mora a les Balears (Alectoris barbara) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) natural del nord d'Àfrica i utilitzat profusament com espècie cinegètica.

## Morfologia

* Fa 33 - 34 cm de llargària, amb una envergadura de 46 – 49 cm. Aspecte arrodonit i escàs dimorfisme sexual.
* Dors gris-marró i parts inferiors gris beix. Flancs vermellosos amb estretes vires blanques.
* Cara gris clar amb un ampli collar marró vermellós clapejat de clar. Banda fosca pel front, capell i clatell.
* Potes i bec de color rogenc.
* Cant similar al de la perdiu roja, però una mica més agut.

## Hàbits

Espècie sedentària. Quan és molestada s'estima més córrer que volar. Si cal, farà un vol ràpid i curt amb les seves arrodonides ales.

## Hàbitat i distribució

Habita terrenys àrids i estepàrids arribant al límits de terres de conreu del nord d'Àfrica, des del Marroc fins al nord-oest d'Egipte. Va ser introduït a les illes Canàries, Sardenya, el sud de la península Ibèrica i altres llocs.

## Reproducció

Espècie monògama, les parelles es formen en primavera. Fan un niu a terra, folrat de plomes i fulles, on ponen 10 a 16 ous que coven durant 25 dies. Els perdigons abandonen el niu al poc de nàixer i poden volar als 10 dies.

## Alimentació

Poden menjar una gran varietat de llavors, fulles, brots i raïls. També, sobretot els joves, poden menjar insectes.

## Llista de subespècies

S'han descrit quatre subespècies:
* A. b. barbara (Bonnaterre, 1792). De les zones septentrionals del Marroc i d'Algèria.
* A. b. barbata (Reichenow, 1896). Líbia i el nord-oest d'Egipte.
* A. b. koenigi (Reichenow, 1899). Del nord-oest del Marroc.
* A. b. spatzi (Reichenow, 1895). Del sud del Marroc, al sud de Tunis, a través del centre d'Algèria.

## Enllaços externs

* Martín P., Cardona A., Avifauna Canaria II, Aves de las Zonas Bajas p 48 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (castellà)
# SEAT Córdoba WRC

El SEAT Córdoba WRC és un vehicle de ral·li basat en el SEAT Córdoba amb homologació World Rally Car. Va ser construït per SEAT per participar en el Campionat del Món de Ral·lis en l'equip oficial, el SEAT World Rally Team que és gestionat pel seu departament esportiu, SEAT Sport.
Va debutar al Ral·li de Finlàndia de 1998 i va participar des d'aquest any fins a 2000 amb pilots com Harri Rovanperä, Oriol Gómez, Piero Liatti, Didier Auriol i Toni Gardemeister. Mai va aconseguir cap victòria, però si tres podis: a Nova Zelanda i Gran Bretanya de 1999 i en el Safari de 2000.
Va comptar amb tres evolucions i la seva última participació oficial va ser en el Ral·li de la Gran Bretanya de 2000.
Després de la seva retirada del mundial el SEAT Córdoba WRC va seguir apareixent en proves del campionat del món en mans de pilots privats, però sobre el seu destí van ser els campionats nacionals i regionals, principalment d'Espanya, en certàmens tant d'asfalt com de terra, essent un dels pilots més destacats en fer-lo servir Salvador Cañellas júnior.

## Referències

* ↑ Delgado, Esteban «Un "taxi" para el Mundial» (en castellà). Motor & Viajes (El Mundo), n.64, 06-06-1998 [Consulta: 12 gener 2015].
* ↑ Tineo, M. «Seat Córdoba WRC: ¡cómo para no volver a probarlo!» (en castellà). Autofácil, 7 abril 2021. [Consulta: 18 desembre 2021].
# Hannó (119 aC)

Hannó, de renom Gillas o Tigillas (en grec antic Γίλλας, o Τιγίλλαρ), fou un ambaixador de Cartago envia al cònsol Censorí poc abans del començament de la Tercera Guerra Púnica l'any 119 aC.
Appià, que en aquesta ocasió posa en boca d'Hannó un llarg discurs, diu que era el membre més destacat de l'ambaixada. El seu nom ha estat corromput en Βάννων ("Bannon", en alguns manuscrits), Βλάννων ("Blannon" en Diodor de Sicília) i Βράνων ("Brannon" a Suides).

## Referències

* ↑ 24.Hanno a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 346
# Diaphus lucifrons

Diaphus lucifrons és una espècie de peix de la família dels mictòfids i de l'ordre dels mictofiformes.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 564 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S., 1890. Additions to the fauna of San Diego. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 3. 1-24.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20):977 p.
* ↑ Fowler, H.W., 1934. Descriptions of new fishes obtained from 1907 to 1910, chiefly in the Philippine Islands and adjacent seas. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. 85:233-367.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hulley, P.A., 1984. Myctophidae. p. 429-483. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.). Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París, França. Vol. 1.
* Hulley, P.A., 1990. Myctophidae. p. 398-467. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI; París; i UNESCO, París. Vol. 1.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Paxton, J.R., 1979. Nominal genera and species of lanternfishes (Family Myctophidae). Contrib. Sci. Natur. Hist. Mus. Los Angeles County, 322:1-28.
* Paxton, J.R. i P.A. Hulley, 1999. Myctophidae. Lanternfishes. p. 1957-1964. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lliga Nacional de Myanmar

La Lliga Nacional de Myanmar és la màxima competició futbolística de Myanmar.

## Història

La primera edició començarà el gener del 2010, i substitueix la lliga Premier de Myanmar.
El 16 de maig de 2009 es disputà una primera competició que durà dos mesos i s'anomenà Copa de la Lliga Nacional de Myanmar, com a preparació per la nova lliga. El primer campió fou el Yadanabon FC que derrotà el Yangon United FC a la final, esdevenint el primer campió de la nova lliga.
La competició la disputen 8 clubs, amb la intenció d'ampliar-se a 12 el 2011.

## Clubs participants 2023

| Club | Ciutat | Estadi | Capacitat |
| Ayeyawady United FC | Pathein | Estadi Ayar | 6.000 |
| Gospel For Asia | Xin | Estadi Hakha | 10.000 |
| Hanthawaddy United FC | Pegu | Estadi Grand Royal | 4.000 |
| ISPE FC | Mandalay | Estadi Mandalarthiri | 30.000 |
| Myawady FC | Naypyidaw | Estadi Wunna Theikdi | 30.000 |
| Rakhine United FC | Sittwe | Estadi Wai Thar Li | 7.000 |
| Mahar United FC | Monywa | Estadi Monywa | 5.000 |
| Shan United FC | Taunggyi | Estadi Taunggyi | 7.000 |
| Yadanarbon FC | Mandalay | Estadi Bahtoo | 17.000 |
| Yangon United FC | Yangon | Complex Esportiu Yangon United | 3.500 |

## Historial

Font:
Pels campions anteriors vegeu: Lliga Premier de Myanmar.
* 2009: Yadanarbon FC
* 2009-10: Yadanarbon FC (1)
* 2010: Yadanarbon FC (2)
* 2011: Yangon United FC (1)
* 2012: Yangon United FC (2)
* 2013: Yangon United FC (3)
* 2014: Yadanarbon FC (3)
* 2015: Yangon United FC (4)
* 2016: Yadanarbon FC (4)
* 2017: Shan United FC (1)
* 2018: Yangon United FC (5)
* 2019: Shan United FC (2)
* 2020: Shan United FC (3)
* 2021: Cancel·lat
* 2022: Shan United FC (4)

## Notes

* ↑ Anteriorment anomenat Delta United FC.
* ↑ Anteriorment anomenat Chinland FC.
* ↑ Anteriorment anomenat Okkthar United FC.
* ↑ Anteriorment anomenat Rakhapura United FC.
* ↑ Anteriorment anomenat Sagaing United FC.
* ↑ Anteriorment anomenat Kanbawza FC.
* ↑ La competició del 2009, jugada en una ronda seguida d'una final, per la disputa de la Grand Royal Cup, no compta com a campionat de lliga oficial.

## Referències

* 1 2 Han Oo Khin «New era for football». The Myanmar Times, March 9-15, 2009. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-02-15. [Consulta: 16 novembre 2009].
* ↑ Han Oo Khin «MFF announces May domestic cup competition». The Myanmar Times, March 30-5 abril 2009. Arxivat de l'original el 14 de febrer 2012 [Consulta: 16 novembre 2009]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el de febrer 14, 2012. [Consulta: de novembre 16, 2009].
* ↑ Fang Yang «Five African soccer players agree with Myanmar private professional club». China View. Xinhua News, 24-03-2009.
* ↑ «Myanmar (Burma) - List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Customs retain ML title in photo finish». Myanmar Times, 01-03-2008. Arxivat de l'original el 16 desembre 2010. [Consulta: 9 juny 2011].
* ↑ «2020 MNL Title won». themnl.com, 2020. [Consulta: 1r octubre 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Soccer Myanmar
# Lliga Nacional turca de futbol

La Lliga Nacional turca de futbol (en turc Milli Küme ) va ser el primer intent de crear una competició de lliga de futbol de caràcter nacional. Fou un campionat inter-ciutats on prenien part clubs d'Istanbul, Ankara i Esmirna.
L'edició de 1941, anomenada Maarif Kupası fou disputada per 10 equips, inclòs un de la ciutat d'Eskişehir. L'edició de 1943 s'anomenà Milli Eğitim Mukafatı. La de 1946 fou disputada només per 6 equips, dos de cadascuna de les tres ciutats. La resta d'edicions fou disputada per 8 equips, 4 d'Istanbul i 2 d'Ankara i Esmirna.

## Historial

El nombre de campionats enre parèntesi es continua amb els títols del Campionat turc de futbol.
* 1937: Fenerbahçe SK (4)
* 1938: Günes SK (1)
* 1939: Galatasaray SK (1)
* 1940: Fenerbahçe SK (5)
* 1941: Besiktas JK (3)
* 1942: no es disputà
* 1943: Fenerbahçe SK (6)
* 1944: Besiktas JK (4)
* 1945: Fenerbahçe SK (7)
* 1946: Fenerbahçe SK (8)
* 1947: Besiktas JK (5)
* 1948: no es disputà
* 1949: no es disputà
* 1950: Fenerbahçe SK (9)

## Palmarès

| Takım | Kupa |
| Fenerbahçe SK | 6 |
| Beşiktaş JK | 3 |
| Galatasaray SK | 1 |
| Güneşspor | 1 |

## Referències

* ↑ «Turkey – List of Champions». RSSSF. [Consulta: 25 febrer 2018].
* ↑ «Història del futbol turc». [Consulta: 25 febrer 2018].

## Vegeu també

* Lliga turca de futbol
* Campionat turc de futbol
# Llengües parukotoanes

Les llengües parukotoanes són un subgrup de les llengües carib. Les llengües són parlades al Brasil, Suriname, i Guyana.

## Llengües

Les llengües parukotoanes són:
* Waiwai
* Sikiana, Hixkaryana

## Referències

* ↑ Meira, Sérgio. 2006. A família lingüística Caribe (Karíb). Revista de Estudos e Pesquisas v.3, n.1/2, p.157-174. Brasília: FUNAI. (PDF)
* ↑ Gildea, Spike. 2012. "Linguistic studies in the Cariban family", in Campbell & Grondona, eds, The Indigenous Languages of South America: A Comprehensive Guide. Berlin/Boston: De Gruyter Mouton.
* ↑ Jolkesky, Marcelo Pinho De Valhery. 2016. Estudo arqueo-ecolinguístico das terras tropicais sul-americanas. Ph.D. dissertation, University of Brasília.
* ↑ Meira S, Birchall J, Chousou-Polydouri S. 2015. A character-based internal classification of the Cariban family. Talk presented at the 48th Annual Meeting of the Societas Linguisticae Europaea, Leiden, Netherlands, Sept. 4.
# Diprotó

Un diprotó és un hipotètic nucli atòmic d'heli (He-2), format per dos protons i sense neutrons. La interacció nuclear entre els protons té un efecte atractiu, però al mateix temps també hi ha una repulsió electroestàtica. La combinació de les dues interaccions fa que el diprotó no formi un estat lligat i, per tant, no sigui estable.
Si la força de la interacció forta fos només un 2% més forta, el diprotó seria estable. De vegades, aquest fet es coneix com a "desastre del diprotó" car la vida a l'univers no seria possibleː La fusió nuclear dins dels estels seria provocada per la interacció forta en lloc de la interacció nuclear feble i es produiria unes 10$^{18}$ vegades més ràpidament. Les estrelles realitzarien la fusió nuclear tan ràpidament que la vida tal com la coneixem no es podria desenvolupar, segons Freeman Dyson.
El fet que el diprotó no estigui lligat es pot explicar pel principi de Pauli juntament amb el fet que la interacció forta és més forta entre nucleons amb spins (S) paral·lels que antiparal·lels. Aquesta és també la raó per la qual el deuteró només existeix en un estat triplet (S = 1). Atès que els protons de l'hipotètic diprotó són fermions idèntics, estan subjectes al principi de Pauli, és a dir no poden tenir els mateixos nombres quàntics. Els spins han d’estar alineats antiparal·lels (estat singlet). Tot i això, com que la força nuclear és més forta quan els nucleons tenen spins paral·lels, l'estat diprotó no està lligat. La mateixa consideració s'aplica al dineutró.
Els diprotons varen ser observats el 2002 com a estats de vida curta en l'emissió radioactiva de dos protons de l'isòtop Fe-45.

## Referències

* ↑ «The anthropic principle» (en anglès). Progress in Particle and Nuclear Physics, 10, 01-01-1983, pàg. 1–38. DOI: 10.1016/0146-6410(83)90002-9. ISSN: 0146-6410.
* ↑ Giovinazzo, J.; Blank, B.; Chartier, M.; Czajkowski, S.; Fleury, A. «Two-Proton Radioactivity of $^{\mathrm{45}}\mathrm{F}\mathrm{e}$». Physical Review Letters, 89, 10, 19-08-2002, pàg. 102501. DOI: 10.1103/PhysRevLett.89.102501.
# Dorado (Puerto Rico)

Dorado és un municipi de Puerto Rico situat a la costa nord de l'illa, també conegut amb els noms de Ciudad Ejemplar, Donde La Vida Es Bella, Paraiso de Puerto Rico i La Ciudad Más Limpia de Puerto Rico. Limita al nord amb l'oceà atlàntic; al sud amb Toa Alta; a l'est amb Toa Baja i a l'oest amb Vega Alta.
El municipi està dividit en 6 barris: Dorado Pueblo, Espinosa, Higuillar, Maguayo, Mameyal i Río Lajas. L'any 1842 el governador de Puerto Rico Santiago Méndez de Vigo autoritzà la seva fundació.

## Referències

* ↑ Grupo Editorial EPRL «Dorado» (en castellà). Enciclopedia de Puerto Rico. Fundación Puertoriqueña de las Humanidades, 07-09-2010 [Consulta: 26 juny 2015].
* ↑ «American FactFinder» (en anglès). Oficina del cens dels EUA. [Consulta: 26 juny 2015].

## Enllaços externs

* Directori de Municipis, Dorado Arxivat 2015-03-02 a Wayback Machine. a la web oficial de l'Estat Lliure associat de Puerto Rico (castellà)
Viccionari
# Diego García Corrales

Diego García Corrales (Azkoitia, País Basc 1961 - Azpeitia 2001) fou un atleta basc especialista en carreres de fons.

## Biografia

Va néixer el 12 d'octubre de 1961 a la ciutat guipuscoana d'Azkoitia.
Morí, de manera sobtada, el 31 de març de 2001 a la població de Loyola, a mig camí entre Azpeitia i Azkoitia, després de patir un atac de cor mentre s'entrenava per a la mitja marató d'Azkoitia-Azpeitia.

## Trajectòria professional

Va començar la seva carrera esportiva corrent la prova dels 10.000 m. i posteriorment es passà a la prova de marató. La seva fiabilitat competitiva el va dur a ser seleccionat per l'equip d'atletisme espanyol al Campionat del Món d'Atletisme el 1991. El 1994 participà en Campionat d'Europa d'atletisme disputat a Hèlsinki, on obtingué la medalla de plata just per darrere de Martín Fiz i davant d'Alberto Juzdado, aconseguint un dels majors èxits esportius espanyols de la història.
El 1997 va participar en el combinat espanyol participant en la prova de marató del Campionat del Món d'Atletisme disputat a Atenes, on contribuí a la victòria espanyola per equips de la Copa del Món. El setembre d'aquell mateix fou guardonat, amb la resta dels seus companys de selecció, amb el Premi Príncep d'Astúries dels Esports.
L'any 2000 es retirà de l'alta competició.

## Referències

* ↑ (castellà) Fiz, García y Juzdado lograron en Helsinki el triplete español más recordado Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
* ↑ (castellà) Príncep d'Astúries dels Esports 1997 Arxivat 2010-03-23 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* (anglès) Fitxa a la IAAF
# Fort Jones

Fort Jones és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2009 tenia 646 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fort Jones tenia 660 habitants, 298 habitatges, i 185 famílies. La densitat de població era de 424,7 habitants/km².
Dels 298 habitatges en un 28,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,6% hi vivien parelles casades, en un 12,8% dones solteres, i en un 37,6% no eren unitats familiars. En el 33,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 23,3% entre 25 i 44, un 24,1% de 45 a 60 i un 22,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.563 $ i la renda mediana per família de 25.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.058 $ mentre que les dones 16.875 $. La renda per capita de la població era de 15.301 $. Entorn del 23,3% de les famílies i el 26% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fort Jones». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fort Jones». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Malcolm Ross

Malcolm David Ross (nascut el 1942) és un lingüista i professor a la Universitat Nacional Australiana. Ha publicat diversos treballs sobre la classificació de les llengües austronèsiques i les llengües papús, així com sobre lingüística històrica i contacte lingüístic (especialment sobre la metatipia). Va ser elegit membre de l'Acadèmia Australiana d'Humanitats el 1996.
Ross va ocupar el lloc de rector del Goroka Teachers' College a Papua Nova Guinea des de 1980 a 1982, temps durant el qual es va interessar per les llengües autòctones i va començar a recol·lectar dades sobre elles. En 1986, va rebre el seu doctorat de l'ANU havent estat els seus directors de tesi Stephen Wurm, Bert Voorhoeve i Darrell Tryon. La seva tesi doctoral versava sobre la classificació filogenètica de les llengües oceàniques de Melanèsia occidental i contenia una reconstrucció primerenca de l'idioma proto-oceànic. A Ross també es deu el concepte d'encadenament lingüístic (en anglès: linkage), és a dir, una denominació per a un grup de llengües que evoluciona mitjançant la diferenciació dialectal amb contactes entre dialectes, més que d'acord amb un esquema d'arbre filogenètic.
Juntament amb Andrew Pawley i Meredith Osmond, Ross ha desenvolupat Proto-Oceanic Lexicon Project, que actualment consta de molts volums de formes lèxiques proto-oceàniques en nombrosos dominis semàntics.
Més recentment, Ross ha publicat treballs sobre les llengües formosanes i la classificació de les llengües papús.

## Referències

* ↑ «AHA website». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 20 abril 2022].
* ↑ ANU Press website
* ↑ Ross, Malcolm. Proto Oceanic and the Austronesian languages of western Melanesia. Canberra: Pacific Linguistics, 1988. ISBN 0858833670.
* ↑ Oceanic Lexicon Project homepage
# Moscat (Aramunt)

Moscat és una partida de camps de conreu de secà del terme municipal de Conca de Dalt, dins del territori de l'antic terme d'Aramunt, al Pallars Jussà.
Està situada quasi a l'extrem nord de l'antic terme d'Aramunt, al nord-est de Casa Carlà, al nord del Serrat de Narçà i a ponent dels Clots i a llevant de Casa Oliva.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació