OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Peter Grünberg

Peter Grünberg (Plzeň, Alemanya -actualment a la República Txeca- 1939 - abril del 2018) va ser un físic alemany que fou guardonat amb el Premi Nobel de Física l'any 2007.

## Biografia

Va néixer el 18 de maig de 1939 a la ciutat de Plzeň, població actualment situada a la República Txeca però que en aquells moments formava part del Protectorat de Bohèmia-Moràvia, depenent d'Alemanya. Va estudiar física a la Universitat Tècnica de Dàrmstadt, on es va llicenciar l'any 1966 i doctorar el 1969. Posteriorment va ampliar els seus estudis a la Universitat Carleton d'Ottawa (Canadà).

## Recerca científica

Inicià la seva recerca científica a l'Institut de Recerca de Jülich, on descobrí l'any 1986 l'intercanvi antiparal·lel entre unes capes ferromagnètiques separades per una capa noferromagnètica fina. Posteriorment l'any 1988 va descobrir l'efecte de magnetoresistència gegant (GMR), pel qual les capes múltiples poden ajuntar-se d'aquesta manera, i que ha permès augmentar la capacitat de gigabytes en els discs durs. Aquest docobriment fou realitzat simultàniament, i de forma independent, pel francès Albert Fert. L'any 2007 fou guardonat, juntament amb Fert, amb el Premi Nobel de Física per aquest últim descobriment.

## Enllaços externs

* (anglès) Informació de Peter Grünberg a l'Institut de Recerca de Jülich Arxivat 2011-01-02 a Wayback Machine.
* «Peter Grünberg» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Grup de la canasita

El grup de la canasita és un grup de minerals de la classe dels silicats. Està format per tres espècies: la canasita, la fluorcanasita i la frankamenita. Les dues primeres cristal·litzen en el sistema monoclínic, mentre que la frankamenita ho fa en el triclínic. Són un component accessori de la charoitita, una roca metasomàtica potàssica que es troba únicament a la República de Sakha, a Rússia.
| Espècie | Fórmula |
| Canasita | K₃Na₃Ca₅Si₁₂O30(OH)₄ |
| Fluorcanasita | K₃Na₃Ca₅Si₁₂O30F₄·H₂O |
| Frankamenita | K₃Na₃Ca₅(Si₁₂O30)(F,OH)₄·H₂O |
Segons la classificació de Nickel-Strunz els minerals d'aquest grup pertanyen a «09.DG - Inosilicats amb 3 cadenes senzilles i múltiples periòdiques» juntament amb els següents minerals: bustamita, ferrobustamita, pectolita, serandita, wol·lastonita, wol·lastonita-1A, cascandita, plombierita, clinotobermorita, riversideïta, tobermorita, foshagita, jennita, paraumbita, umbita, sørensenita, xonotlita, hil·lebrandita, zorita, chivruaïta, haineaultita, epididimita, eudidimita, elpidita, fenaksita, litidionita, manaksita, tinaksita, tokkoïta, senkevichita, miserita, charoïta, yuksporita i eveslogita.
Aquestes tres espècies es troben principalment a Rússia, entre l'escut d'Aldan i l'óblast de Múrmansk. La canasita podria haver estat citada també a les pedreres d'Aris, a Namíbia.

## Referències

* ↑ «Canasite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 abril 2023].
* ↑ «Charoitite». Mindat. [Consulta: 26 abril 2023].
# Grup de la carfolita

El grup de la carfolita és un grup de minerals format per silicats de cadena doble. Està integrat per cinc espècies: carfolita, ferrocarfolita, magnesiocarfolita, potassiccarfolita i vanadiocarfolita. Totes elles cristal·litzen en el sistema ortoròmbic.
| Espècie | Fórmula |
| Carfolita | Mn²⁺Al₂Si₂O₆(OH)₄ |
| Ferrocarfolita | Fe²⁺Al₂Si₂O₆(OH)₄ |
| Magnesiocarfolita | MgAl₂Si₂O₆(OH)₄ |
| Potassiccarfolita | K(Mn²⁺,Li)₂Al₄Si₄O₁₂(OH,F)₈ |
| Vanadiocarfolita | Mn²⁺V³⁺Al(Si₂O₆)(OH)₄ |
Segons la classificació de Nickel-Strunz els minerals d'aquest grup pertanyen a «09.DB - Inosilicats amb 2 cadenes senzilles periòdiques, Si₂O₆; minerals relacionats amb el piroxens» juntament amb els següents minerals: balifolita, lorenzenita, lintisita, punkaruaivita, eliseevita, kukisvumita, manganokukisvumita, vinogradovita, paravinogradovita, nchwaningita, plancheïta, shattuckita, aerinita i capranicaïta.
De totes aquestes espècies únicament la carfolita podria haver estat descrita als territoris de parla catalana. Sembla que va ser trobada a la mina de barita d'Escornalbou, al Baix Camp (Tarragona, Catalunya).

## Referències

* ↑ «Carpholite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 maig 2023].
# Vulsor occidentalis

Vulsor occidentalis és una espècie d'aranyes araneomorfes de la família dels viridàsids (Viridasiidae). Fou descrit per primera vegada per Cândido Firmino de Mello-Leitão el 1922. És endèmica de Brasil.

## Referències

* 1 2 3 Mello-Leitão, C. F. de (1922b). Novas clubionidas do Brasil. Archivos da Escola Superior de Agricultura e Medicina Veterinaria, Rio de Janeiro 6: 17-56.
* ↑ (anglès) World Spider Catalog: Vulsor occidentalis Mello-Leitão, 1922 en la família Viridasiidae +base de dades. Accés el 23 de gener de 2019.
# Grup de la carnotita

El grup de la carnotita és un grup de minerals d'urani associats entre sí químicament i estructuralment. El membre més comú i conegut del grup és la carnotita.

## Propietats químiques

Els minerals d'aquest grup són vanadats hidratats d'uranil i un metall, generalment alcalí o alcalinoterri. La seva fórmula general és A(UO₂)₂(VO₄)₂·nH₂0, on n = 3 o 6 (amb algunes excepcions) i "A" és un metall. Existeix una àmplia substitució d'ions metàl·lics, especialment entre metalls alcalins-alcalinoterris i viceversa.
A diferència dels fosfats i arsenats hidratats d'uranil, aquests compostos tendeixen a ser més estables. Gran part de l'aigua de les seves molècules és zeolítica, és a dir, en perdre-la parcialment no es produeix la destrucció de la molècula, a diferència dels minerals de grup de l'autunita, per exemple. No posseeixen productes de deshidratació a excepció de la Tiuiamunita (que passa a metatiuiamunita). La majoria reacciona a l'àcid clorhídric produint un anell castany (prova de vanadat).

## Propietats físiques

Els minerals d'aquest grup cristal·litzen en els sistemes ortoròmbic i monoclínic. Com la gran majoria dels minerals amb ió uranil, són de colors que van des de groc a verd groguenc, i verd quan contenen coure. No presenten fluorescència o aquesta és molt feble, igual que la majoria dels silicats d'uranil, la qual cosa els diferencia notablement d'altres compostos d'urani. Òpticament són biaxials (-).

## Ocurrència

Aquests minerals són secundaris, que s'originen a la zona d'oxidació dels jaciments d'urani-vanadi o urani-polimetàl·lics. La carnotita i la tiuiamunita són dels minerals secundaris d'urani més comuns i abundants, sent d'àmplia distribució.

## Minerals del grup

El grup de la carnotita està format per vuit espècies minerals: carnotita, margaritasita, metatiuiamunita, metavanuralita, sengierita, strelkinita, tiuiamunita i vanuralita.
| Nom | Fórmula | Cristal·lització |
| Carnotita | K₂(UO₂)₂(VO₄)₂·3H₂O | monoclínic |
| Margaritasita | (Cs,K,H₃O)₂(UO₂)₂(VO₄)₂·H₂O | monoclínic |
| Metatiuiamunita | Ca(UO₂)₂(VO₄)₂·3H₂O | ortoròmbic |
| Metavanuralita | Al(UO₂)₂(VO₄)₂(OH)·8H₂O | triclínic |
| Sengierita | Cu₂(UO₂)₂(VO₄)₂·6H₂O | monoclínic |
| Strelkinita | Na₂(UO₂)₂(VO₄)₂·6H₂O | ortoròmbic |
| Tiuiamunita | Ca(UO₂)₂(VO₄)₂·5-8H₂O | ortoròmbic |
| Vanuralita | Al(UO₂)₂(V₂O₈)(OH)·11H₂O | monoclínic |

## Referències

* ↑ «Carnotite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 abril 2016].

## Vegeu també

* Grup de l'autunita
# Passeig de Joan Brudieu

El Passeig de Joan Brudieu és un passeig, paral·lel al carrer Major, de la ciutat pirinenca de la Seu d'Urgell, a l'Alt Urgell. És el centre de la població, té un alt valor social juntament amb el carrer Major, si bé aquest últim també té valor arquitectònic.
Hi ha plantats plataners en tres fileres a banda i banda i al centre, regats per tres canals que travessen tot el Passeig. A l'inici del Passeig, al costat de la plaça de Catalunya i el carrer de Sant Ot, hi ha una font i un avet de grans dimensions. Al final del Passeig hi ha l'hospital comarcal, el centre cívic, el convent i l'església de la Sagrada Família d'Urgell, conegut popularment com la Punxa. Dins del Passeig hi ha un quiosc, un bar amb terrassa, hi havia hagut un punt d'informació i una xurreria molt popular de fusta. A més a partir de la primavera també s'hi pot trobar les dues gelateries.
El Passeig duu el nom de Joan Brudieu, nascut cap al 1520 a la diòcesi de Llemotges i mort a la Seu d'Urgell el 1591. Fou mestre de capella de la Catedral de la Seu d'Urgell i és considerat un dels millors músics de tot el Renaixement català. També porten el seu nom l'institut IES Joan Brudieu i el Festival Internacional de Música Joan Brudieu que té lloc cada any a la ciutat.

## Celebracions

Cada any el 17 de gener, el dia de Sant Antoni Abat hi té lloc una escudellada o calderada dins la festa dels Tres Tombs. També és un dels llocs de pas de la processó de la Seu d'Urgell i les cercaviles. A més de les parades de Sant Jordi, de la festa major i la fira de Sant Ermengol.

## Referències

* ↑ MARTORELL, Oriol; VALLS, Manuel. Síntesi històrica de la música catalana. 1985, Els llibres de la frontera, Ed. Hogar del Libro. Pàg. 34 ISBN 84-85709-42-X
# Guitarra llatina

La guitarra llatina és un instrument de corda polsada del període medieval. Posseeix cordes d'un sol ordre i és normalment puntejada amb una ploma. Aquest tipus de guitarra amb costats corbats és il·lustrada en les Cantigas de Santa María, on es mostra també la guitarra morisca de caixa oval.

## Vegeu també

* Guitarra anglesa
* Guitarra saxona
* Guitarra portuguesa
* Guitarra morisca

## Referències

* ↑ The New Grove Dictionary of Music and Musicians. Macmillan Publishers, 1980. ISBN 1-56159-229-3.

## Enllaços externs

* Medieval Danse Royale (anglès)
Viccionari
# Passeig de Ragull

El passeig de Ragull és una via pública de Ripoll (Ripollès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Passeig paral·lel a la carretera de Barcelona i al riu Freser, entre els què està situat. Té dos nivells: al nivell més pròxim al nucli urbà hi ha quatre fileres de plataners, bancs i baranes de pedra a la banda que dona al riu; al nivell inferior, al què s'hi accedeix per escales i una rampa, hi ha cinc fileres de plataners, una font dedicada a l'alcalde Antoni M. Ginestà i una creu de terme, anomenada d'en Besora. Al centre del passeig hi ha una font i quatre bancs de pedra al seu voltant. A ambdós nivells hi ha espais de jocs infantils.

## Referències

* ↑ «Passeig de Ragull». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 maig 2021].
# Gleason

Gleason és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 1.463 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gleason tenia 1.463 habitants, 599 habitatges, i 431 famílies. La densitat de població era de 247,7 habitants/km².
Dels 599 habitatges en un 36,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,3% hi vivien parelles casades, en un 12,4% dones solteres, i en un 27,9% no eren unitats familiars. En el 25,4% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 22,9% de 45 a 60 i un 14,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.597 $ i la renda mediana per família de 35.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.397 $ mentre que les dones 19.643 $. La renda per capita de la població era de 13.747 $. Entorn del 13,6% de les famílies i el 15% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gleason». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gleason». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hans De Meester

Hans De Meester (Aalst, 7 d'agost de 1970) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1993 i 2002.

## Palmarès

* 1994
** 1r al Gran Premi d'Affligem
* 1995
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Baviera
* 1996
** 1r a Le Samyn
* 1997
** 1r a la Gullegem Koerse
* 1998
** 1r al Premi d'Armor
** Vencedor d'una etapa a l'OZ Wielerweekend
* 2003
** 1r al Gran Premi d'Affligem
** 1r l'Internationale Wielertrofee Jong Maar Moedig
** 1r a la Fletxa dels ports flamencs

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Gtranslator

Gtranslator és una aplicació de traducció desenvolupada específicament per a l'entorn Gnome. Té eines d'ajut a la traducció complexes: cerca i reemplaça, detecció de possibles errades o diferents perfils de traducció. També té complements destacats com: integració amb Subversion, visualitzadors del codi font,... L'eina que integra el Gtranslator anomenada “Memòries de traducció” serveix per a generar una base de dades amb les traduccions realitzades, i quan l'aplicació detecta una cadena igual o similar ofereix suggeriments a la part dreta de la interfície, indicant el percentatge d'afinitat que té amb la cadena a traduir. Aquestes cadenes proposades es poden inserir en substitució de la cadena anterior amb una simple combinació de tecles (Ctrl+1, Ctrl+2, etc.).

## Referències

* ↑ «AUTHORS» (en anglés). GitHub. [Consulta: 26 novembre 2015].
* ↑ Pellicer i Sabrià, Oriol. «La internacionalització d'aplicacions en entorns GNU/Linux aplicada a la traducció al català de l'Enlightenment 17». TFC. Universitat Oberta de Catalunya (CCBYSA). [Consulta: 22 desembre 2014].

## Enllaços externs

* Gtranslator - Lloc web oficial
* Gtranslator a Github (anglès)
* Projecte Gtranslator a SourceForge (anglès)
# Gunnison (Utah)

Gunnison és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 2.394 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gunnison tenia 2.394 habitants, 513 habitatges, i 410 famílies. La densitat de població era de 174,4 habitants per km².
Dels 513 habitatges en un 45,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 72,1% hi vivien parelles casades, en un 6,4% dones solteres, i en un 19,9% no eren unitats familiars. En el 18,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,12 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,59.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,3% tenia menys de 18 anys, un 13,2% entre 18 i 24, un 33,8% entre 25 i 44, un 17,9% de 45 a 60 i un 9,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 240,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.147 $ i la renda mediana per família de 37.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.207 $ mentre que les dones 23.958 $. La renda per capita de la població era de 14.537 $. Entorn del 9,8% de les famílies i l'11% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gunnison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gunnison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Passeig de Mar Manuel Puigvert

El Passeig de Mar Manuel Puigvert és una obra del municipi de Calella (Maresme) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una urbanització de balustrades i escalinates, amb elements decoratius que separen el passeig de la platja i de la via del tren. Projectats en plena dictadura d'en Primo de Rivera, com ho foren l'escorxador i el mercat, per en J. Martorell i Tarrats. Utilització d'elements de decoració, com per exemple, els obeliscs, molt d'acord amb l'estètica de la nova conjuntura política. L’inici es troba a prop de l'estació de tren. D’aquesta zona surten tres camins separats per arbres i quan arriben al restaurant la Gàbia passen a ser un camí. El pont de la riera forma part del passeig i a partir d’aquest es bifurca en dos camins, un per a peatons i un altre per a bicicletes. S’acaba a prop de la piscina municipal Dorly Strobl.

## Història

L'actual passeig fou construït a mitjans de 1927, promogut per l'alcalde J. Dalmau i dedicat a l'alcalde més popular, Manuel Puigvert, "Soques", qui fou l'iniciador des de mitjans del s. XIX, la urbanització del passeig. A l'obra definitiva s'amplià la superfície de l'espai arbrat. La inauguració fou simultània a la del nou escorxador, el mercat i la reforma del far del Cap- Aspre.

## Referències

* 1 2 «Passeig de Mar Manuel Puigvert». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 juny 2015].

## Enllaços externs

* Passeig de Mar Manuel Puigvert Arxivat 2015-02-23 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Gustáv Reuss

Gustáv Reuss (1818 - 1861) va ser un famós escriptor de ciència-ficció, astrònom, botànic eslovac. El seu pare, Samuel va ser un membre actiu de la societat científica Malohont i un dels primers a iniciar recopilacions de contes populars d'Eslovàquia. Aquesta activitat va ser continuada pels seus fills Luis i Gustáv, els compiladors del Codex Revúcka: una col·lecció de contes populars.
Va estudiar medicina a Viena i Budapest, i el seu interès per la ciència li va portar a estudiar astronomia.

## Premis i reconeixements

* Premi de Ciència Ficció Gustáv Reuss

### Epònims

* (Rubiaceae) Reussia Dennst.

## Referències

* ↑ Schlüssel Hortus Malab. 33 (1818). [20 d'octubre 1818] (IK)
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Wymbritseradiel

Wymbritseradiel (Wymbritseradeel en neerlandès) era un municipi de la província de Frísia, al nord dels Països Baixos. L'1 de gener de 2009 tenia 16.078 habitants repartits per una superfície de 162,74 km² (dels quals 24,43 km² corresponen a aigua). Limitava al nord amb Bolsward, Littenseradiel, Sneek i Boarnsterhim, a l'oest amb Wûnseradiel, a l'est amb Skarsterlân i al sud amb Nijefurd i Gaasterlân-Sleat.
El 2011, es va fusionar amb Bolsward, Nijefurd, Sneek i Wûnseradiel per formar Súdwest-Fryslân.

## Administració

El consistori actual, després de les eleccions municipals de 2007, és dirigit pel conservador Jacob Reitsma. El consistori consta de 17 membres, compost per:
* Crida Demòcrata Cristiana, (CDA) 4escons
* Gemeinden Belangen, 4 escons
* Partit Nacional Frisó, (FNP) 4 escons
* Partit del Treball, (PvdA) 3 escons
* ChristenUnie, 1 escó
* Partit Popular per la Llibertat i la Democràcia, (VVD) 1 escó

## Enllaços externs

* www.wymbritseradiel.nl
# Gusxenka

Gusxenka - Гущенка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 43 habitants. Pertany al districte (raion) de Novi Oskol.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
# Wyndham (Virgínia)

Wyndham és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 6.176 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wyndham tenia 6.176 habitants, 2.068 habitatges, i 1.732 famílies. La densitat de població era de 656,9 habitants per km².
Dels 2.068 habitatges en un 55,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 79,2% hi vivien parelles casades, en un 3,2% dones solteres, i en un 16,2% no eren unitats familiars. En el 13,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,99 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,32.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,7% tenia menys de 18 anys, un 2% entre 18 i 24, un 39,2% entre 25 i 44, un 18,7% de 45 a 60 i un 4,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96 homes.
La renda mediana per habitatge era de 113.723 $ i la renda mediana per família de 121.019 $. Els homes tenien una renda mediana de 93.839 $ mentre que les dones 44.911 $. La renda per capita de la població era de 43.195 $. Entorn del 0,8% de les famílies i el 0,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wyndham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wyndham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Gymnogeophagus caaguazuensis

Gymnogeophagus caaguazuensis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Paraguai.

## Referències

* ↑ Miranda Ribeiro, A. de 1918. Dous generos e tres especies novas de peixes Brasileiros determinados nas collecções do Museu Paulista. Rev. Mus. Paulista v. 10: 787-791, 1 pl.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Staeck, W. (2006): Gymnogeophagus caaguazuensis sp. n. - a new species of cichlid fish (Teleostei: Perciformes: Cichlidae) from the drainage of the lower Río Paraguay in Paraguay. Zoologische Abhandlungen, 56: 99-105.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.