OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llista de peixos del riu Elba

Aquesta llista de peixos del riu Elba -incompleta- inclou 53 espècies de peixos que es poden trobar a l'Elba ordenades per l'ordre alfabètic de llur nom científic.

## A

* Abramis brama
* Acipenser oxyrinchus oxyrinchus
* Acipenser sturio
* Alburnoides bipunctatus
* Alburnus alburnus
* Alosa alosa
* Alosa fallax
* Ameiurus nebulosus
* Ammodytes tobianus
* Anguilla anguilla
* Aspius aspius

## B

* Ballerus ballerus
* Barbatula barbatula
* Barbus barbus
* Belone belone
* Blicca bjoerkna

## C

* Carassius carassius
* Chondrostoma nasus
* Cobitis elongatoides
* Coregonus albula
* Coregonus maraena
* Coregonus oxyrinchus
* Cottus gobio

## E

* Esox lucius

## G

* Gasterosteus aculeatus aculeatus
* Gobio gobio
* Gymnocephalus cernua

## L

* Lampetra fluviatilis
* Lampetra planeri
* Lepomis gibbosus
* Leucaspius delineatus
* Leuciscus idus
* Leuciscus leuciscus
* Lota lota

## O

* Oncorhynchus mykiss

## P

* Perca fluviatilis
* Petromyzon marinus
* Phoxinus phoxinus
* Platichthys flesus

## R

* Rhodeus sericeus
* Romanogobio albipinnatus
* Romanogobio belingi
* Rutilus rutilus

## S

* Salmo salar
* Salmo trutta fario
* Salmo trutta trutta
* Sander lucioperca
* Scardinius erythrophthalmus
* Silurus glanis
* Squalius cephalus

## T

* Thymallus thymallus
* Tinca tinca

## V

* Vimba vimba

## Referències

* ↑ FishBase (actualitzat el 8 d'octubre del 2010) (anglès)

## Bibliografia

* Kottelat, M. I J. Freyhof, 2008: Handbook of European Freshwater Fishes. Kottelat, Cornol, Suïssa i Freyhof, Berlín, Alemanya. Publications Kottelat. Handbook of European Freshwater Fishes.: xiii+ 1-646.
* Schulze, E., 1890-1892: Fauna piscium Germaniae. Verzeichnis der Fische der Stromgebiete der Donau, des Rheines, der Ems, Weser, Elbe, Oder, Weichsel, des Pregels und der Memel. Jahrbuch des Naturwissenschaftlichen Vereins in Magdeburg For 1889: 137-213.

## Enllaços externs

* Dioxins and dioxin-like PCBs in different fish from the river Elbe and its tributaries, Germany (anglès)
* The significance of non-indigenous fish species in the river Elbe (anglès)
# Hladovka

Hladovka és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.
La primera menció escrita de la vila es remunta al 1558.

## Referències

* ↑ «Population and housing census» (en anglès). Statistical Office of the Slovak Republic, 2011. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «Obec Hladovka - Základné informácie». [Consulta: 19 desembre 2021].
# Alcalde de Vitòria

Aquesta és la llista cronològica dels alcaldes de Vitòria (País Basc), que han estat al capdavant del consistori municipal vitorià.

## Alcalde s. XX

| Alcalde | Mandat |
| Teodoro González de Zárate | 1931-1934 |
| Teodoro González de Zárate | 1934-1936 |
| Tomás Alfaro Fournier | 1936 |
| Rafael Santaolalla Aparicio | 1936-1941 |
| José Lejarreta Salterain | 1941-1943 |
| Joaquín Ordoño López de Vallejo | 1943-1946 |
| Norberto Mendoza Carl | 1946-1946 |
| Luis Saracho Momeñe | 1946-1949 |
| Pedro Orbea Orbea | 1949-1951 |
| Gonzalo de Lacalle y Leloup | 1951-1957 |
| Luis Ibarra Landete | 1957-1966 |
| Manuel María Lejarreta Allende | 1966-1971 |
| José María Mongelos Osarte | 1971-1974 |
| José Casanova y Tejera | 1974-1977 |
| Alfredo Marco Tabar (UCD) | 1977-1979 |
| José Ángel Cuerda Montoya (PNB/EA) | 1979-1999 |
| Alfonso Alonso Aranegui (PP) | 1999-2007 |
| Alcalde | Inici mandat | Fi mandat | Partit polític |
| Alfonso Alonso Aranegui | 4 de juliol de 1999 | 16 de juny de 2007 | Partit Popular del País Basc |
| Patxi Lazcoz | 16 de juny de 2007 | 11 de juny de 2011 | Partit Socialista d'Euskadi - Euskadiko Ezkerra |
| Javier Maroto Aranzábal | 11 de juny de 2011 | 13 de juny de 2015 | Partit Popular del País Basc |
| Gorka Urtaran Agirre | 13 de juny de 2015 | | Partit Nacionalista Basc |

## Enllaços externs

* Vitoria durante el franquismo Arxivat 2012-06-26 a Wayback Machine. per Aitor González de Langarica Mendizábal.
# Mariamne IV

Mariamne IV fou filla de Josep i d'Olímpies (nebot i filla, respectivament, d'Herodes el Gran). Es va casar amb Herodes de Calcis amb el qual fou reina de Calcis i amb el qual va tenir un fill de nom Aristòbul; Herodes es va casar després amb Berenice (filla d'Herodes Agripa I).

## Referències

* ↑ Ciecieląg, Jerzy. Polityczne dziedzictwo Heroda Wielkiego: Palestyna w epoce rzymsko-herodiańskiej (en polonès). Wydawn. Naukowe Akademii Pedagogicznej, 2002, p. 154. ISBN 978-83-7271-156-4.
# Nova Escòcia

Nova Escòcia (anglès: Nova Scotia, francès: Nouvelle-Écosse, gaèlic escocès: Alba Nuadh, Mi'kmaq: Gespogwitg) és una província marítima del Canadà. La capital és la ciutat de Halifax. La major part de la terra ferma d'aquesta província està formada per una península de costa accidentada envoltada per l'oceà Atlàntic. També formen part d'aquesta província l'illa del Cap Bretó, una illa gran situada al nord-est de la península de Nova Escòcia, i l'illa de Sable, petita però famosa pel gran nombre de naufragis que s'hi han produït. Nova Escòcia és la segona província més petita del Canadà (després de l'Illa del Príncep Eduard). En aquesta província no hi ha cap punt a més de 56 km de la costa.

## Vegeu també

* Llista de Primers Ministres de Nova Escòcia

## Enllaços externs

* Govern de Nova Escòcia
* Turisme oficial del Govern de Nova Escòcia
* Oficina de turisme de Nova Escòcia
* Explore Informació turística de Nova Escòcia
* Nova Escòcia Vine-hi a viure
# Aphareus

Aphareus és un gènere de peixos de la família dels lutjànids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Aphareus furca (Lacépède, 1801)
* Aphareus rutilans (Cuvier, 1830)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Lacépède, B. G. E., 1801. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 3: i-lxvi + 1-558, Pls. 1-34.
* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1830. Historie naturelle des poissons. Tome Sixième. Livre sixième. Partie I. Des Sparoïdes; Partie II. Des Ménides. Hist. Nat. Poiss. v. 6: i-xxiv + 6 pp. + 1-559, Pls. 141-169.
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Practical Fishkeeping (anglès)
# Aristàgores de Cízic

Aristàgores de Cízic (en llatí Aristagoras, en grec antic Αρισταγόρας "Aristagóras") fou tirà de Cízic.
Abans de l'any 500 aC va ser un dels caps jònics que el rei persa Darios I el Gran va deixar com a guarnició a un dels ponts del Danubi, segons diu Heròdot.

## Referències

* ↑ Aristagoras a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 290
# Serafín Asensio-Vega y Muñoz

Serafín Asensio-Vega y Muñoz (Badajoz, 1836 - La Parra, 8 de febrer de 1905) fou un militar espanyol.

## Biografia

De família benestant, estudià a l'Acadèmia General Militar de Toledo. En 1853 assolí el grau d'alferes. Participà en la Guerra d'Àfrica i es va distingir a la batalla de Wad-Ras (1860), raó per la qual fou distingit amb la Creu Llorejada de Sant Ferran. En 1861 va contribuir a esclafar la revolta de Loja. Ascendit a tinent, va lluitar amb Joan Prim i Prats en la batalla de los Castillejos (1868), que va suposar l'enderrocament d'Isabel II d'Espanya.
Durant la Tercera Guerra Carlina (1872-1876) fou nomenat comandant general de Valls, va alliberar Caldes de Montbui i aixecà el setge de Vilanova i la Geltrú. En abdicar Amadeu I va proclamar a Badajoz la Primera República Espanyola. El 1876 fou declarat benemèrit de la pàtria. Cap el 1877 ingressà en la francmaçoneria.
Ascendit a tinent coronel, el 25 de juliol de 1882 va protagonitzar un pronunciament en proclamar la república a Badajoz promogut per l'Associació Republicana Militar (dirigida per Manuel Villacampa del Castillo i Manuel Ruiz Zorrilla) secundat pel seu Regiment de Cavalleria de Villaviciosa; el cop va fracassar per la manca de coordinació amb les altres unitats que s'havien de revoltar. En fracassar el cop va fugir a Portugal amb les seves tropes i d'allí a França. Fou amnistiat el 1891 i tornà a Espanya. Es va establir a La Parra, on va morir el 8 de febrer de 1905.

## Referències

* ↑ El pronunciamiento republicano del 5 de agosto de 1883 en Badajoz. 2ª parte, Fernando de la Iglesia Ruiz
* ↑ Militares republicanos en la Restauración: de la rebelión al exilio (1883-1891), Eduardo Higueras Castañeda
* ↑ Tras las huellas del heroico militar Asensio Vega 1866-1905, Valeriano Gutiérrez Macías

## Enllaços externs

* El pronunciamiento Republicano de 1883 en Badajoz per José Raya Téllez
# Schröckingerita

La schröckingerita és un mineral de la classe dels carbonats. Va rebre el seu nom l'any 1873 per Albrecht Schrauf en honor de Julius von Schröckinger (1813-1882), naturalista txec que va observar amb especial força la mineralogia i malacologia, qui va trobar i descriure el mineral com un producte d'alteració de la uraninita.

## Característiques

La schröckingerita és un carbonat de fórmula química NaCa₃(UO₂)(CO₃)₃(SO₄)F·10H₂O. Cristal·litza en el sistema triclínic. Són rars els cristalls pseudohexagonals, que poden arribar a mesurar 6 mil·límetres, amb prominents {001}, i molt estret {100}, {101}, {201}, {102}, {104} i {108}. Normalment es troba de manera micàcia, en escates, rosetes, agregats globulars, en crostes i eflorescències. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la schröckingerita pertany a «05.EG - Uranil carbonats amb SO₄ o SiO₄» juntament amb la lepersonnita-(Gd) i el mineral sense anomenar UM1997-27-CO:CaHKSU.

## Formació i jaciments

És un producte d'alteració poc freqüent de la uraninita a la zona oxidada dels dipòsits d'urani. Sol trobar-se associada a altres minerals com: guix, andersonita, bayleyita, swartzita, albrechtschraufita, liebigita, uraninita i dolomita. Va ser descoberta a la mina Svornost, a Jáchymov (Erzgebirge, República Txeca). A dins dels territoris de parla catalana ha estat descrita a la mina Eureka (Castell-estaó, Lleida), on és un mineral molt escàs al jaciment, en el que es troba cristal·litzada sobre andersonita i a vegades sobre arenisca.

## Referències

* ↑ «Schröckingerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 maig 2016].
* 1 2 «Schröckingerite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 8 maig 2016].
* ↑ Abella Creus, Joan; Viñals Olià, Joan «Nous minerals de la mina Eureka: metamunirita, schröckingerita, boltwoodita i gordaïta». Mineralogistes de Catalunya. Grup Mineralògic Català [Barcelona], XI, 1, febrer 2012, pàg. 14-18. ISSN: 1132-7022 [Consulta: 8 maig 2016].
# Schrondweiler

Schrondweiler (en luxemburguès i alemany: Schrondweiler) és una vila de la comuna de Nommern situada al districte de Luxemburg del cantó de Mersch. Està a uns 21 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Schrondweiler». [Consulta: 16 octubre 2015].
# Serrat de Sant Joan

«Serrat de Sant Joan» té aquests significats:
# Arthur Wehnelt

Arthur Rudolph Berthold Wehnelt (4 d'abril de 1871 a Rio de Janeiro - 15 de febrer de 1944 a Berlín) va ser un físic alemany, destacat per importants contribucions en els camps de la física de raigs X, descàrregues de gas i emissió d'electrons.

## Biografia

Els pares de Wehnelt van tornar a Alemanya des del Brasil quan encara era un noi. Va estudiar física a la Technische Hochschule Charlottenburg, i del 1893 al 1897 a la Universitat Friedrich-Wilhelms de Berlín. Es va doctorar el 1898 a Erlangen. Va exercir com a professor des del 1901 i professor associat de física des del 1904 a la Universitat de Friedrich-Alexander Erlangen-Nuremberg. Es traslladà de nou el 1906 a la Universitat de Berlín, on exercí fins a la seva jubilació el 1937 com a professor i investigador. El 1934 fou nomenat director del departament de física.

## Treball

El 1899, va inventar l'interrupdor Wehnelt per a bobines d'inducció. Aquest dispositiu utilitzava un elèctrode de platí immers en l'electròlit. Quan es passava corrent a través d'ella, les bombolles de gas van evolucionar i van provocar interrupcions repetides del corrent. Va ser capaç de desenvolupar voltatges més elevats a partir de bobines d'inducció i es van emprar àmpliament en les grans bobines d'inducció que van impulsar les primeres màquines de raigs X fins als anys vint.
Bona part de la investigació de Wehnelt va tractar sobre les emissions termoiòniques i l'emissió d'electrons en tubs de buit. En aquest context, va desenvolupar el 1902/03 el cilindre de Wehnelt, un elèctrode utilitzat en canons d'electrons. El 1904 va desenvolupar el que és probablement el seu invent més important, el Wehnelt o càtode d'òxid per a tubs de buit. Va trobar que quan el càtode en un tub de buit està revestit amb un òxid de metall alcalí de la terra, com l'òxid de calci o l'òxid de bari, la seva funció de treball es redueix, fent que emeti electrons més ràpidament. El càtode d'òxid es va convertir en el tipus estàndard de càtode utilitzat als tubs de buit fins als nostres dies.

## Premis i honors

* Medalla John Scott (1905)

## Vegeu també

* Tub d'electrons
* Càtode fred
* Efecte fotoelèctric

## Referències

* ↑ Wehnelt Elektrotechnische Zeitschrift, January 1899 Vol. 20, pp. 76-78.
* ↑ Wehnelt, A. «On the discharge of negative ions by glowing metallic oxides, and allied phenomena». The London, Edinburgh, and Dublin Philosophical Magazine and Journal of Science. Taylor & Francis [Dublín], 10, 6, 01-07-1905, pàg. 80–90 [Consulta: 7 gener 2013].
* ↑ A. Wehnelt, Über den Austritt negativer Ionen aus Glühenden Metallverbindungen und damit zusammenhängende Erscheinungen, Ann. Phys., Ser. 4 14 (1904), pp. 425–468
* ↑ Applied Surface Science Volume 251, Issues 1-4, 15 September 2005, Pages 24-30

## Bibliografia

* Jerzy Antoniewicz (editors), Manual Ràdio i Teleelektryka. B - Elements i components de , PWT, Varsòvia 1959

## Enllaços externs

* «Bibliografia relacionada amb Arthur Wehnelt» (en alemany). Al catàleg de la Biblioteca Nacional d'Alemanya.
* Arthur Wehnelt beim Mathematics Genealogy Project (engl.)
* Sammlungen der Humboldt-Universität zu Berlin Arxivat 2016-03-06 a Wayback Machine.
# Associació Catalana de Rugby Lliga

L'Associació Catalana de Rugbi Lliga (ACRL) és l'organisme que regula i organitza l'esport del rugbi lliga o rugbi a 13 a Catalunya. Des del mes d'agost de 2008 forma part de la Federació Europea de Rugbi Lliga.
L'ACRL té com a objectius el desenvolupament, el foment, la difusió i la promoció del rugbi XIII a Catalunya. Amb aquesta intenció va organitzar la primera competició oficial a mitjans de 2008, la Copa Catalunya, que va guanyar el FC Barcelona, i a mitjans de 2009 va organitzar la primera lliga universitària i el primer Campionat de Catalunya de Rugby Lliga, amb la partipació de 9 equips i l'objectiu de crear una competició estable.
A nivell internacional, l'associació va promoure el debut de la selecció catalana en un partit amb la selecció del Marroc a Perpinyà, i posteriorment també ha fet debutar la selecció catalana universitària en un partit a Leeds. El primer campionat oficial on va participar la selecció catalana va ser l'Euro Med Challenge, on va competir amb les seleccions del Marroc i Bèlgica.
L'any 2010 va organitzar el segon campionat de Catalunya, que va guanyar el BUC. L'Associació compta amb el suport i l'experiència dels Dragons Catalans de Perpinyà per aconseguir que aquest esport arreli a tot Catalunya.

## Referències

* ↑ «La Federació Europea de Rugbi XIII reconeix Catalunya». VilaWeb, 29-04-2009.
* 1 2 «El BUC revalida el títol». El 9 Esportiu, 15-06-2010.
* ↑ «El FC Barcelona guanya la primera Copa Catalunya de Rugbi Lliga». VilaWeb, 19-04-2008. Arxivat 2008-05-22 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2008-05-22. [Consulta: 24 agost 2011].
* ↑ «Primer campionat universitari de rugbi lliga». VilaWeb, 26-02-2009.
* ↑ «El BUC s'adjudica el Campionat de Catalunya de rugby lliga». EsportCatala, 08-06-2009 [Consulta: 24 agost 2011]. Arxivat 2012-03-30 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-03-30. [Consulta: 24 agost 2011].
* ↑ «El Marroc tomba Catalunya en l'amistós de Perpinyà». El 9 Esportiu, 22-06-2008, p. 25.
* ↑ «Catalunya participa en l'Euro Med Challenge de rugbi XIII». VilaWeb, 04-07-2009.
* ↑ «Catalunya debuta oficialment amb derrota davant el Marroc en l'Euro Med Challenge de rugbi a XIII (6-29)». Esport3, 05-07-2009.
* ↑ «Catalunya s'acomiada de l'Euro Med Challenge en perdre contra Bèlgica (28-22)». 3cat24.cat, 25-07-2009.
* ↑ «Trencant fronteres». El 9 Esportiu, 30-04-2009.

## Enllaços externs

* Associació Catalana de Rugby Lliga - Lloc web oficial
# Scinax berthae

Scinax berthae és una espècie de granota que es troba a l'Argentina, el Brasil, el Paraguai i l'Uruguai.

## Referències

* Fordham et al (2006). Scinax berthae. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 3 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Scinax ariadne

Scinax ariadne és una espècie de granota de la família dels hílids. Viu de forma endèmica al Brasil, només a partir d'una única àrea protegida a São Paulo i Rio de Janeiro, al sud-est del Brasil. S'ha registrat per sobre de 500 m snm, a almenys 1.600 m snm, encara que no es coneix el límit superior del seu rang altitudinal. Habita el bosc primari i secundari. Es tracta d'una espècie terrestre i d'aigua dolça. No hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie al seu hàbitat en l'actualitat, ja que només se sap que es reprodueixen en una àrea protegida, però podria passar fora d'aquesta zona, en aquest cas aquestes parts del seu hàbitat podrien estar sota amenaça. L'àrea protegida de la seva àrea de distribució coneguda és enterament en el Parc Nacional da Serra da Bocaina.

## Referències

* ↑ Carlos Alberto Gonçalves da Cruz; Sergio Potsch de Carvalho-e-Silva. Scinax ariadne. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 27-08-2014.
# Artigues

«Artigues» té aquests significats:
* Plural d'artiga
* Municipis francesos:
** Artigues (Alts Pirineus)
** Artigues (Arieja)
** Artigues (Aude)
** Artigues (Var)
* Artigues (Badalona), barri del districte 6
# Arnoldus Bloemers

Arnoldus Bloemers (Amsterdam, 1792 – La Haia, 1844) fou un pintor holandès de flors, fruites i animals. Va ser instruït per Antonie Piera, però bàsicament va imitar Jan van Huysum. El Museu Boijmans Van Beuningen de Rotterdam i el Museu Teyler de Haarlem exposen natures mortes seves.

## Galeria d'imatges

* Natura morta de flors (1839)
* Natura morta de flors, exposada a la Primera galeria de pintures del Museu Teyler
# Asbest (Rússia)

Asbest - Асбест (rus) és una ciutat de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia. Es troba al vessant oriental dels Urals, a la vora del riu Bolxoi Reft, afluent per la dreta del Pixmà. És a 86 km al nord-est de Iekaterinburg.

## Història

La vila es creà el 1889 amb el nom de Kudelka, aconseguí l'estatus de possiólok (poble) el 1928 i el de ciutat el 1933. Avui dia Asbest és un centre industrial.

## Referències

* ↑ Государственный комитет Российской Федерации по статистике. Комитет Российской Федерации по стандартизации, метрологии и сертификации. №ОК 019-95 1 января 1997
# Asturcón (escultura)

L'escultura urbana coneguda pel nom Asturcón, ubicada a la plaça de Dolores Medio (barrio de La Argañosa), a la ciutat d'Oviedo, Principat d'Astúries, Espanya, és una de les més d'un centenar que adornen els carrers de l'esmentada ciutat espanyola.
El paisatge urbà d'aquesta ciutat, es veu adornat per obres escultòriques, generalment monuments commemoratius dedicats a personatges d'especial rellevància en un primer moment, i més purament artístiques des de finals del segle xx.
L'escultura, feta de bronze, és obra de Félix Alonso Arena, i està datada 2003.
L'obra està col·locada sobre un pedestal i representa el característic cavall d'Astúries. Ocupa una de les dues plataformes que constitueixen la plaça Dolores Medio, en la qual també està ubicada el bust en honor d'aquesta escriptora d'Oviedo; la qual va ser inaugurada el 16 de març de l'any 2003.

## Referències

* 1 2 «Esculturas archivos - Turismo Asturias» (en espanyol europeu). [Consulta: 14 novembre 2018].
* 1 2 «Escultura pública en Oviedo». Arxivat de l'original el 2014-07-17. [Consulta: 14 novembre 2018].
* ↑ «Ruta por el Oviedo más escultural... 32 figuras que te dejarán de piedra :) ¿TE ATREVES CON UN "SELFIE" DIFERENTE EN TODAS? - GUÍA TURISMO ASTURIAS» (en castellà). GUÍA TURISMO ASTURIAS.
* ↑ «Escultura «Asturcón» - Turismo Asturias» (en castellà). Turismo Asturias, 05-07-2018.
# Sent Roman de Sarnon

Sent Roma de Sarnon (en francès Saint-Rome-de-Cernon) és un municipi del departament francès de l'Avairon, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Singhiella kuraruensis

Singhiella kuraruensis és una espècie d'hemípter del gènere Singhiella, de la família dels Aleiròdids.
Va ser descrita científicament per primera vegada per Takahashi el 1933.

## Referències

* ↑ Jon H. Martin & Laurence A. Mound (2007) "An annotated check list of the world’s whiteflies (Insecta: Hemiptera: Aleyrodidae)" Zootaxa 1492: 1-84 Link
# Singhiella pallida

Singhiella pallida és una espècie d'hemípter del gènere Singhiella, de la família dels Aleiròdids.
Va ser descrita científicament per primera vegada per Singh el 1931.

## Referències

* ↑ Jon H. Martin & Laurence A. Mound (2007) "An annotated check list of the world’s whiteflies (Insecta: Hemiptera: Aleyrodidae)" Zootaxa 1492: 1-84 Link
# Singhiella serdangensis

Singhiella serdangensis és una espècie d'hemípter del gènere Singhiella, de la família dels Aleiròdids.
Va ser descrita científicament per primera vegada per Corbett el 1935.

## Referències

* ↑ Jon H. Martin & Laurence A. Mound (2007) "An annotated check list of the world’s whiteflies (Insecta: Hemiptera: Aleyrodidae)" Zootaxa 1492: 1-84 Link
# Arte Bèlgica (televisió)

Arte Belgique és la versió belga del canal de televisió de temàtica cultural Arte. El canal va deixar d'emetre definitivament l'estiu del 2015. Arte - acrònim de Association relative aux télévisions européennes (en francès literalment associació relativa a les televisions europees) és un canal de televisió franco-alemany que emet programes de qualitat relacionats amb el món de l'art i la cultura. Els seus estudis són a Estrasburg, França (seu) i Baden-Baden, Alemanya, pel que els seus programes poden veure's tant en francès com en alemany. La versió belga fou creada el 25 de setembre del 2006 per a la comunitat francòfona de Bèlgica. Fou aquesta mateixa comunitat qui la demanà, juntament amb l'impuls de l'RTBF i la mateixa Arte.

## Enllaços externs

* http://www.arte-belgique.be/ Arxivat 2015-09-28 a Wayback Machine.
# Serrat del Xipell

Serrat del Xipell és una muntanya amb una elevació màxima de 381,2 msnm al sud-est de la vila de Sallent, a la comarca catalana del Bages. Al cim hi ha un repetidor, una magnífica vista de Sallent, i de Montserrat i la muntanya de el Cogulló.

## Referències

* ↑ Sallent a l'abast. Sallent: Foment Arqueològic Excursionista Sallentí, 1982. ISBN 8460027805.
* ↑ Flora i Història de Sallent, 1992. ISBN 8460603741.
# Senseneb

Senseneb o Seniseneb va ser una reina egípcia de la XVIII DInastia. Era la mare del faraó Tuthmosis I, al començament del Regne Nou. Només portava el títol de "Mare del Rei" (Mw.t-nswt) i, per tant, es creu que era de condició plebea.
Senseneb en jeroglífic :
Senseneb és coneguda gràcies a l'estela anomenada Caire CG 34006, de Wadi Halfa, on se la mostra jurant fidelitat com a mare del rei en la coronació del seu fill Tuthmosis I. Senseneb també apareix en relleus pintats al temple mortuori de Hatxepsut a Deir el-Bahri.

## Referències

* ↑ de Buck, 1948, p. 46.
* ↑ «Thutmose I and His Mother Seniseneb» (en anglès). Met Museum. [Consulta: 1r desembre 2020].
* ↑ Naville, 1895, p. pl. XIII.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte.

## Bibliografia

* de Buck, Adriaan. Coronation decree of Tuthmosis I. Urk IV (79.5 to 81.8), 1948.
* Naville, Édouard «The Temple of Deir el Bahari, Part I. Plates 1 - 24: The north-western end of the upper platform» (en anglès). Egypt Exploration Fund [Londres], 1895.