# Francesc Micó

Francesc Micó (Vic, 1528 - Barcelona, 1592?) va ser un metge i botànic català. Batejat el 28 de maig del 1528, els seus pares eren Caterina i Antoni i els seus padrins el canonge Francesc Vivet i Esperança Prat. Va estudiar medicina a Salamanca amb el catedràtic d'Anatomia Cosme de Medina, que era deixeble del valencià Lluís Collado, el qual s'havia format com a anatomista amb Andreas Vesal. Va completar la seva formació en els hospitals del Monestir de Guadalupe, a Extremadura, on va coincidir amb Francisco Hernández de Toledo, a qui acompanyava en excursions botàniques per la regió.
Micó va exercí com a metge a Barcelona, on consta que era membre del Col·legi de Doctors des de 1564. Sense deixar d'exercir la medicina, va dedicar-se a l'estudi de la flora catalana. Va herboritzar força per Catalunya, especialment per les muntanyes de Montserrat el pla de Barcelona i la zona litoral propera. En va descriure una trentena d'espècies botàniques noves, però no ho va fer en cap publicació, sinó que en va informar el metge i botànic francès Jacques Daléchamps, el qual va recollir-les en la seva Historia generalis plantarum (1587). En l'obra de Daléchamps, la principal espècie que s'associa a Micó és l'orella d'ós, coneguda també com herba peluda, borraina, borratja de roca o herba tossera (pel seu ús per a calmar la tos), i hi surt descrita amb el nom Auricula Ursi Myconi. El 1753, Linné va anomenar-la Verbascum myconi i el seu nom oficial actualment és Ramonda myconi; tot i que s'ha reclassificat dins d'un altre gènere, ha mantingut l'epítet myconi de reconeixement a Micó. El seu nom és recordat també en el gènere Miconia, descrit per Ruiz y Pavon a Perú l'any 1794.
Al llibre Alivio de los sedientos, en el qual se trata la necesidad que tenemos de bever frío y refrescado con nieve […] (Barcelona, 1576), Micó tractà sobre la utilització de la neu per refredar les begudes, i la conveniència del consum de begudes fredes des del punt de vista dietètic:
| « | …el beber cálido antes enflaquece y debilita, que no aprovecha, y yo tengo por averiguarlo y creo, que la buena y sana bebida, ha de ser fría, para conservar la sanidad | » |
| — Francesc Micó, Alivio de los sedientos […] |||
És un tema que ja havien tractat el xativí Francesc Franco i el sevillà Nicolás Monardes.
Des que es va instal·lar a Barcelona, Francesc Micó hi va viure fins a la seva mort, el 1592.

## Referències

* 1 2 3 4 5 López Piñero, José M. «La història natural. L'alquímia i el paracelsisme». A: Joan Vernet i Ramon Parés (eds). La ciència en la història dels Països Catalans. Vol. II: Del naixement de la ciència moderna a la Il·lustració. Barcelona - València: Institut d'Estudis Catalans - Universitat de València, p. 286-287. ISBN 978-84-7283-760-7 (Institut d'Estudis Catalans) i 978-84-370-6048-4 (Universitat de València) [Consulta: 22 gener 2022].
* ↑ López Piñero, José M.; Navarro Brotons, Víctor. Història de la ciècia al País Valencià. València: Edicions Alfons el Magnànim, 1995, p. 158-157. ISBN 84-7822-154-9 [Consulta: 22 gener 2022].
* 1 2 3 4 Bernat, Pasqual. Científics d'Osona - Diccionari històric i biobibliogràfic dels científics nascuts o vinculats a Osona. Vic: Patronat d'Estudis Osonencs, 2010, p. 144-145. ISBN 978-84-936936-5-7 [Consulta: 22 gener 2022].
* ↑ «Ramonda myconi» (en anglès). International Plant Names Index. [Consulta: 22 gener 2022].
* ↑ «Miconia» (en anglès). International Plant Names Index. [Consulta: 22 gener 2022].

## Bibliografia

* Francesc Micó - Galeria de Metges Catalans
* Torres i Amat, Fèlix. Memorias para ayudar a formar un diccionario crítico de los escritores catalanes y dar alguna idea de la antigua y moderna literatura de Cataluña (en castellà). Barcelona: Imprenta de J. Verdaguer, 1836, p. 417-418 [Consulta: 4 octubre 2013].

## Enllaços externs

* Alivio de los sedientos: en el qual se trata la necesidad que tenemos de beber frio y refrescado con nieve, y las condiciones que para esto son menester, y quales cuerpos lo pueden libremente soportar. Llibre electrònic gratuït