OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fort Laramie

Fort Laramie és una població dels Estats Units a l'estat de Wyoming. Segons el cens del 2000 tenia 243 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fort Laramie tenia 243 habitants, 119 habitatges, i 59 famílies. La densitat de població era de 347,5 habitants/km².
Dels 119 habitatges en un 20,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,5% hi vivien parelles casades, en un 6,7% dones solteres, i en un 50,4% no eren unitats familiars. En el 42% dels habitatges hi vivien persones soles el 21% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,04 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,8% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 25,9% de 45 a 60 i un 23,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.500 $ i la renda mediana per família de 32.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.929 $ mentre que les dones 13.125 $. La renda per capita de la població era de 13.236 $. Entorn del 18,9% de les famílies i el 20,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fort Laramie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fort Laramie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Flávio Rodrigues da Costa

Flávio Rodrigues da Costa (Carangola, 14 de setembre de 1906 - Rio de Janeiro, 22 de novembre de 1999) fou un futbolista brasiler i destacat entrenador de futbol.

## Trajectòria

Com a futbolista va jugar entre 1926 i 1936 al Flamengo, disputant 145 partits en els quals marcà 15 gols. El 1934 esdevingué jugador-entrenador, iniciant una llarga carrera com a entrenador de futbol. Pel que fa a clubs, destacà a les següents entitats: Flamengo, Vasco da Gama, Colo Colo de Xile o FC Porto de Portugal. Fou el seleccionador brasiler al Mundial de 1950, retornant al càrrec posteriorment, entre 1955 i 1956.

## Estadístiques

Carrera d'entrenador :
| De | Fins | Club | Títols |
| 1970 | 1970 | Bangu AC | |
| 1965 | 1966 | FC Porto (Portugal) | |
| 21/01/1962 | 22/07/1965 | CR Flamengo (RJ) | 1963 - Campionat carioca |
| 1960 | 1961 | São Paulo FC | |
| 1959 | 1960 | Colo-Colo (Xile) | |
| 1956 | 1957 | FC Porto (Portugal) | |
| 1/04/1956 | 8/08/1956 | Brasil (equip nacional) | |
| 13/11/1955 | 13/11/1955 | Brasil (equip nacional) | |
| 1953 | 1956 | CR Vasco da Gama (RJ) | |
| 17/02/1951 | 21/12/1952 | CR Flamengo (RJ) | |
| 1947 | 1950 | CR Vasco da Gama (RJ) | 1947 - Campionat carioca 1948 - Campionat sud-americà de 1948 1949 - Campionat carioca 1950 - Campionat carioca |
| 14/05/1944 | 16/07/1950 | Brasil (equip nacional) | 1949 - Copa Amèrica |
| 10/03/1946 | 21/12/1946 | CR Flamengo (RJ) | |
| 8/12/1938 | 18/11/1945 | CR Flamengo (RJ) | 1939 - Campionat carioca 1940 - Torneig Rio-São Paulo 1942 - Campionat carioca 1943 - Campionat carioca 1944 - Campionat carioca |
| 16/09/1934 | 10/01/1937 | CR Flamengo (RJ) | |
| Carrera de Jugador ||||
| De | Fins | Club | Títols |
| 1926 | 1936 | CR Flamengo (RJ) | 1927 - Campionat carioca |
Estadístiques amb Brasil (equip nacional) :
| P | G | E | P |
| 56 | 35 | 9 | 12 |

## Referències

* ↑ «Flávio Costa al Museu dos Esportes». Museu dos Esportes. Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Article al Museu dos Esportes». Museu dos Esportes. Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Perfil». Sambafoot. [Consulta: 1r abril 2015].
# Front d'Alliberament Africà del Sudan

Front d'Alliberament Africà del Sudan fou el nom adoptat el març de 1965 per la Unió Nacional Africana del Sudan, sector exterior. Va subsistir només fins al desembre de 1965.
La Unió Nacional Africana del Sudan va tenir un Congrés el 14 d'octubre de 1964 a Kampala i el president Joseph Oduho va perdre la presidència del grup per un sol vot, enfront d'Aggrey Jaden, causant uns incidents al lloc de la reunió que el van portar a la presó breument. El febrer de 1965 William Deng Nhial va decidir retornar al Sudan (on s'havia restablert la democràcia) i competir en les eleccions; el sector que va retornar al Sudan i el sector de l'exili es van enfrontar i la Unió Nacional Africana del Sudan es va dividir en dos sectors, exterior (a l'exili) i interior (al Sudan). Per la seva banda Joseph Oduho va formar la seva pròpia organització, el Front d'Alliberament d'Azània. Poc després Jaden va rebatejar a la seva organització, el sector exterior, com Front d'Alliberament Africà del Sudan. L'agost de 1965 el Front d'Alliberament Africà del Sudan i el Front d'Alliberament d'Azània van concertar una aliança estratègica que va portar a la unió dels dos grups el desembre sota el nom de Front d'Alliberament d'Azània i la presidència d'Oduho. El Front va organitzar durant el 1966 el seu pas a l'interior del Sudan per crear un govern provisional del Sudan del Sud, govern que fou establert a la convenció de 15 a 18 d'agost de 1967, i que va presidir Aggrey Jaden. L'abandonament de la presidència per Jaden a finals del 1968, va portar a la presidència del govern a Camilio Dhol que va convocar la convenció de Bul-Bingi (a la frontera del Sudan amb Zaire) el 29 de març de 1969, que va decidir establir l'estat del Nil (o república del Nil) i canviar de nom el govern a govern provisional del Nil. Fou elegit president Gordon Mourtat Mayen.
Vegeu: estat del Nil.

## Referències

* Foreign policy trends in Southern Sudan per John G. Nyout Yoh
# Federació de Futbol de Tahití

La Federació de Futbol de Tahití, també coneguda per les sigles FTF (en francès: Fédération Tahitienne de Football), és l'òrgan de govern del futbol a Tahití. Va ser fundada l'any 1989 per transformació de la Ligue de football de Polynésie française que s'havia creat l'any 1969.
L'any 1990, la TFT es va afiliar a la Federació Internacional de Futbol Associació (FIFA) i a la Confederació de Futbol d'Oceania (OFC).
La FTF és la responsable d'organitzar el futbol de totes les categories i les respectives seleccions nacionals, incloses les de futbol femení, futbol sala, futbol platja i la Selecció de futbol de Tahití.
La Tahiti Ligue 1 és la principal competició de lliga de Tahití. Va ser creada l'any 1948 i la disputen 10 equips.
La Tahiti Cup és la principal competició per eliminatòries. Va ser creada l'any 1938 i, des de 1995, els guanyadors de la Tahiti Cup 1 i la Tahiti Ligue 1 disputen a partit únic la Tahití Coupe des Champions.

## Referències

* 1 2 «Federació Tahitiana de Futbol» (en francès). TFT. [Consulta: 7 febrer 2020].
* ↑ «FTF» (en francès). FIFA. Arxivat de l'original el 7 de febrer 2020. [Consulta: 7 febrer 2020].
* ↑ «La realidad de los jugadores de la selección de Tahití» (en castellà). El Comercio (Ecuador), 21 juny 20'13. [Consulta: 7 febrer 2020].
* ↑ «Ligue 1» (en francès). FTF, 27-01-2020. [Consulta: 7 febrer 2020].
* ↑ Schöggl, Hans. «Tahiti - List of Cup Winners» (en anglès). rsssf, 20-12-2019. [Consulta: 7 febrer 2020].
* ↑ «Coupe des Champions» (en francès). TFT, 27-01-2020. [Consulta: 7 febrer 2020].

## Enllaços externs

* Federació de Futbol de Tahití - Lloc web oficial
# Fotbollsföreningen Jaro Jalkapalloseura

El Fotbollsföreningen Jaro Jalkapalloseura és un club de futbol finlandès de la ciutat bilingüe de Jakobstad (Pietarsaari).

## Història

El FF Jaro va ser fundat l'any 1965, com a continuador del Drott Pietarsaari, fundat el 1922.

## Palmarès

* Copa finlandesa de futbol: (1)
** 1957 (Drott)

## Futbolistes destacats

* Sam Ayorinde (1997)
* Andrei Borissov (1998-2001)
* Alexei Eremenko Sr. (1990-1997, 2003-2005)
* Alexei Eremenko Jr.
* Roman Eremenko (2004-2005)
* Krzysztof Gawara (1991-1992)
* Hans Gillhaus (1998)
* Angel Ginev (2004-2006)
* Toomas Kallaste (1997-1998)
* Piracaia (2005-2007)
* Fredrik Svanbäck (1997-2004)
* Denis Tumasyan (2004-2005)
* Jari Vanhala (1991, 1995-1996)

## Entrenadors destacats

* Hannu Touru (1990 — 1993, 2004 — 2005)
* Antti Muurinen (1994 — 1996)
* Sixten Boström (2002 — 2004)

## Enllaços externs

* (finès), (suec) Web oficial
# Fotbal Club Municipal Bacău

El Fotbal Club Municipal Bacău és un club de futbol romanès de la ciutat de Bacău.

## Història

El club va ser fundat el 1950 i dissolt el 2014. El seva actuació més destacada arribà la temporada 1990-91, en la que fou finalista de copa. El 1998 fou campió de la Copa de la Lliga. Evolució del nom:
* 1950: Dinamo Bacău
* 1970: SC Bacău
* 1990: FC Bacău
* 1992: FC Selena Bacău
* 1995: AS Bacău
* 1997: FCM Bacău

## Palmarès

* Segona divisió romanesa de futbol:
** 1955, 1966-67, 1974-75, 1994-95
* Tercera divisió romanesa de futbol:
** 2010-11
* Copa de la Lliga romanesa de futbol:
** 1998

## Referències

* ↑ «Un abandon anunţat! "Activitatea va fi îngheţată până în vara următoare"» (en romanian), 03-09-2012. [Consulta: 3 setembre 2012].
* ↑ «Romania Cup Finals». RSSSF. [Consulta: 4 octubre 2011].
* ↑ «Romania List of League Cup Finals». RSSSF. [Consulta: 4 octubre 2011].

## Enllaços externs

* (romanès) Web oficial Arxivat 2011-02-08 a Wayback Machine.
* (romanès) Facebook Page
* (romanès) FCM Bacău News
* (romanès) BacauSport Arxivat 2009-03-24 a Wayback Machine.
* (romanès) Sports Blog
# Ajo

* Per a altres significats, vegeu «Ajo (Cantàbria)».
Ajo és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2000 tenia 3.705 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ajo tenia 3.705 habitants, 1.659 habitatges, i 1.088 famílies La densitat de població era de 51 habitants/km².
Dels 1.659 habitatges en un 19,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,4% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 34,4% no eren unitats familiars. En el 30,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,74.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,6% tenia menys de 18 anys, un 4,9% entre 18 i 24, un 17,2% entre 25 i 44, un 25,3% de 45 a 60 i un 32,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 52 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.618$ i la renda mediana per família de 29.310 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.000 $ mentre que les dones 18.571 $. La renda per capita de la població era de 14.548 $. Aproximadament el 16,5% de les famílies i el 22,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ajo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 31 gener 2021].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ajo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.

## Vegeu també

* Monument Nacional del Cactus Tubs d'Orgue
Viccionari
# Francesc Sánchez

Francesc Sánchez és el nom dels següents personatges:
* Francesc Sánchez (impressor) (Segles XVIII - XIX) Impressor a Reus, Tarragona i Barcelona
* Francesc Sánchez Madriguera (!928-2008) Atleta
* Francesc Xavier Sánchez Jara (1969 -) Ex-futbolista
* Francesc de Paula Sánchez i Gavagnach (1845-1918) Compositor
* Francesc Sánchez Carcassés. Periodista
* Francesc Sánchez Vera. Polític
* Francesc Sánchez Llecha. Jesuïta
# Albert Ibáñez i Ruiz

Albert Ibáñez i Ruiz (Sant Boi de Llobregat, Baix Llobregat, 1959 - Hidden Peak, Pakistan, 1990) fou un alpinista i militant independentista català, conegut com a Patufet o l'avi.
Estudià als Salesians de Sant Boi i es llicencià en geografia i història (especialitat d'història medieval) a la Universitat de Barcelona. Va formar part de l'equip que va dur a terme les excavacions arqueològiques a les termes romanes de Sant Boi de Llobregat. Alhora, a finals de la dècada de 1970 va ingressar al PSAN-P i el 1979 a Independentistes dels Països Catalans; també participà en la Marxa de la Llibertat, treballà activament als Consells Populars de Cultura Catalana i participà en la fundació dels Comitès de Solidaritat amb els Patriotes Catalans (CSPC) al Baix Llobregat. Compaginava aquestes activitats amb la pràctica del rugbi (jugà a la Unió Esportiva Santboiana) i l'alpinisme (fou membre del Centre Excursionista de Catalunya i del Centre Excursionista de Sant Boi).
Durant la dècada del 1980 va militar al Moviment de Defensa de la Terra. Juntament amb Jaume Fernàndez i Calvet, Montserrat Tarragó i Domènech i Carles Sastre i Benlliure fou detingut i acusat de pertànyer a Terra Lliure, concretament d'haver atacat la delegació d'Hisenda de Barcelona el 10 de setembre de 1981 amb un explosiu de 300 grams de goma-2, sent absolt el 1986.
Posteriorment fou membre del secretariat nacional dels CSPC, monitor de l'Escola Catalana d'Alta Muntanya i guarda de refugi a la Vall Ferrera (Alins, Pallars Sobirà), on va establir la seva residència. L'activitat alpinista el va dur a viure llargues temporades a la muntanya preparant expedicions alpines. També col·laborà com a redactor comarcal i corresponsal a les Terres de Ponent del periòdic Lo Raier. Va desaparèixer el 19 d'agost de 1990 amb Josep Grañó quan intentava fer el cim del Hidden Peak amb altres alpinistes catalans de l'Expedició Olesa-Hidden Peak'90 amb el Centre Muntanyenc i de Recerques Olesà. El 12 de maig de 1991 es va construir un monòlit en la memòria de Josep Grañó i l'Albert Ibañez al coll de les Espases (Olesa de Montserrat).

## Referències

* 1 2 3 4 5 Albert Ibañez "Patufet", en la memòria a llibertat.cat
* ↑ «La Audiencia Nacional juzga hoy a dos independentistas catalanes» (en castellà). El Periódico, 22-10-1986. Arxivat de l'original el 2019-05-12. [Consulta: 10 febrer 2013].
* ↑ Bloc del Centre Excursionista de Sant Boi
# Francesc Canals Frontera

Francesc Canals Frontera (Santa Maria del Camí, 1943 - Binissalem ?) va ser un historiador balear.
Es llicencià en història a la Facultat de Filosofia i Lletres de Palma. És autor dels llibres "Aproximació socio.econòmica a Binissalem en el segle XVI" (1989) i "23 judicis a Binissalem entre els anys 1379-1382" (1996). També va publicar diversos articles de recerca històrica a publicacions especialitzades.

## Referències

* ↑ «Canals Frontera, Francesc». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 18. Palma: Promomallorca, p. 361. ISBN 84-8661702-2.
# Francesc Martínez

Francesc Martínez és el nom dels següents personatges:
* Francesc Martínez de Foix i Llorens (Barcelona, 1954 - 2017), impulsor català de diverses iniciatives per a la inserció social, laboral i esportiva de les persones amb disminució psíquica
* Francesc Martínez Infante (Balaguer, 1956), il·lustrador i escriptor de literatura infantil i juvenil català
* Francesc Martínez i Martínez (Altea, 1866 — Altea, 1946), historiador i folklorista valencià
* Francesc Martínez Massó (Barcelona 1909 - 2002), excursionista i dirigent esportiu
* Francesc Martínez Miret (Beniopa, 1901 - 1936), sacerdot i poeta valencià
* Francesc Martínez Portusach (1864 - 1919), marxant i balener estatunidenc d'origen català
* Francesc Martínez-Soria Ramos, nascut Francesc d'Assís Martínez Ramos (Barcelona, 1934 - Tarragona, 2022), religiós català, fill de Paco Martínez Soria
# Foundation for Endangered Languages

La Foundation for Endangered Languages és una organització sense ànim de lucre, registrada com a Charity 1070616 a Anglaterra i Gal·les, fundada en 1996. El seu president actual és Nicholas Ostler.
El seu objectiu és donar suport, habilitar i assistir la documentació, protecció i promoció de les llengües amenaçades.
La Fundació dona premis de petites donacions (de l'ordre de 1.000 dòlars EUA) per a tota mena de projectes que entrin dins d'aquest objectiu. També publica un butlletí de notícies, OGMIOS: Newsletter of Foundation for Endangered Languages, i organitza una conferència anual, amb els procediments que estan disponibles com volums publicats.

## Enllaços externs

* Web de la Foundation for Endangered Languages
* OGMIOS: Publicació de la Foundation for Endangered Languages
* Continguts dels volums publicats
# Campionats del món de ciclisme en ruta de 2009

Els Campionats del món de ciclisme en ruta de 2009 es disputaren del 23 al 27 de setembre de 2009 a Mendrisio, Suïssa. La competició consistí en una cursa contrarellotge i una en ruta per a homes, dones i homes sub-23.

## Resultats

| | Or | Or | Argent | Argent | Bronze | Bronze |
| Proves masculines professionals |||||||
| Cursa en línia masculina detalls | Cadel Evans Austràlia | 6h 56' 26" | Alexandr Kolobnev Rússia | + 27" | Joaquim Rodríguez Catalunya | m. t. |
| Contrarellotge masculina detalls | Fabian Cancellara Suïssa | 57' 55.74" | Gustav Larsson Suècia | + 1' 27.13" | Tony Martin Alemanya | + 2' 30.18" |
| Proves masculines sub-23 |||||||
| Cursa en línia masculina sub-23 detalls | Romain Sicard França | 4h 41' 54" | Carlos Betancur Colòmbia | + 27" | Egor Silin Rússia | m. t. |
| Contrarellotge masculina sub-23 detalls | Jack Bobridge Austràlia | 40' 44.79" | Nelson Oliveira Portugal | + 18.73" | Patrick Gretsch Alemanya | + 27.66" |
| Proves femenines elit |||||||
| Cursa en línia femenina detalls | Tatiana Guderzo Itàlia | 3h 33' 25" | Marianne Vos Països Baixos | + 19" | Noemi Cantele Itàlia | m. t. |
| Contrarellotge femenina detalls | Kristin Armstrong Estats Units | 35' 26,09" | Noemi Cantele Itàlia | + 55.01" | Linda Villumsen Dinamarca | + 58.25" |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Austràlia | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 2 | Itàlia | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 3 | França | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | Suïssa | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | Estats Units | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 6 | Rússia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 7 | Colòmbia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 | Països Baixos | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 | Portugal | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 | Suècia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11 | Alemanya | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 12 | Dinamarca | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 12 | Espanya | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 6 | 6 | 6 | 18 |

## Referències

* ↑ «Men's Road Race Results». Union Cycliste Internationale, 27-09-2009. Arxivat de l'original el 2009-09-27.
* ↑ «Time Trial Men Elite Results». Union Cycliste Internationale, 24-09-2009. Arxivat de l'original el 2009-09-24.
* ↑ «Men's U23 Road Race Results». Union Cycliste Internationale, 26-09-2009. Arxivat de l'original el 2009-09-26.
* ↑ «Time Trial Men U23 Results». Union Cycliste Internationale, 23-09-2009. Arxivat de l'original el 2009-09-23.
* ↑ «Women's Road Race Results». Union Cycliste Internationale, 26-09-2009. Arxivat de l'original el 2009-09-26.
* ↑ «Time Trial Women Elite Results». Union Cycliste Internationale, 23-09-2009. Arxivat de l'original el 2009-09-23.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2009-09-24 a Wayback Machine.
* Resultats al web de l'UCI
# Velko Iotov

Velko Nikolàiev Iotov (en búlgar Велко Йотов) (nascut el 26 d'agost de 1970 a Sofia) és un futbolista búlgar, ja retirat.
Es va formar a les files del Levski Sofia, on va guanyar la Copa de 1991 i 1992 i la Lliga de 1993. Eixe any és traspassat al RCD Espanyol, al qual ajuda, amb 13 gols, a retornar a la primera divisió espanyola.
La següent campanya no té tanta participació en l'equip barceloní i deixa el club per militar al Newell's Old Boys argentí. En aquest equip passa quatre anys abans de tornar al seu país, a les files del PFC Beroe Stara Zagora.
Posa el punt final a la seua carrera en actiu a la lliga estat-unidenca, en la qual va jugar amb el Charleston Battery (2000-2002) i l'Atlanta Silverbacks (2002-2005).

## Selecció

Iotov va disputar set partits amb la selecció de futbol de Bulgària entre 1991 i 1995. Va formar part del combinat búlgar que va assolir la quarta plaça del Mundial dels Estats Units 1994.

## Referències

* ↑ Velko Iotov a BDFutbol
* ↑ Profile at LevskiSofia.info
* 1 2 3 Velko Iotov a National-Football-Teams.com (anglès)

## Enllaços externs

* Perfil del jugador a LevskiSofia.info (anglès)
# Velitxàievskoie

Velitxàievskoie (en rus: Величаевское) és un poble del krai de Stàvropol, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 5.204 habitants. Pertany al districte rural de Levokúmskoie.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Г) 1:100000. Дагестан, Калмыкия, Астраханская область». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 4 juliol 2016].
# Cançoner de Medinaceli

El Cançoner de Medinaceli o Cançoner Musical de Medinaceli (CMM) és un manuscrit que conté música del Renaixement espanyola. Va ser copiat a la segona meitat del segle xvi i es va conservar a la Biblioteca de la Casa del Duc de Medinaceli, d'on procedeix el seu nom. Probablement, constitueix la recopilació de polifonia profana espanyola de l'època renaixentista més important després de l'Cancionero de Palacio.
El manuscrit va ser estudiat i transcrit pel musicòleg Miquel Querol i Gavaldà del CSIC a Barcelona el 1949-1950).

## Obres

El llibre conté 177 obres, de les quals 100 són seculars i la resta religioses. El gènere musical millor representat en el repertori secular és el madrigal, comptant també amb nadales i romanços.
Hi ha obres dels compositors següents: Cristóbal de Morales (16 obres), Ginés de Morata (11), Juan Navarro (8), Francisco Guerrero (7), Rodrigo de Ceballos (7), Diego garçon (7), Cipriano (podria ser Cipriano de Soto) (6), Bernal Gonçales (4), Pedro Guerrero (3), Antonio Cebrián (3), Ortega (1), Fra Juan Díaz (1), F. Chacón (1), B. Farfán (1), Antonio de Cabezón (1), Bartolomé Escobedo (1), Gerónimo (podria ser Gerónimo de la Cova Durán) (1), Nicolas Gombert (1), Orlando di Lasso (1). Com es pot veure la majoria dels compositors són andalusos o van treballar al voltant de les catedrals andaluses. Hi ha també 43 obres anònimes. En general, aquests compositors van posar música a nadales i poemes de literats com Joan Boscà, Garcilaso de la Vega, Gutierre de Cetina, Jorge de Montemayor, Baltasar de l'Alcàsser, Juan de Leyva i Garci Sánchez de Badajoz.

## Discografia

* El cançoner de Medinaceli 1535-1595. Jordi Savall. Hespèrion XX. Astrée. 1992

## Referències

* ↑ Revista de musicología. La Sociedad, 1988, p. 73–74.
* ↑ Historia de Andalucía. CUPSA, 1984, p. 108.
* ↑ The Musical quarterly, 1974, p. 66.

## Bibliografia

* Historia de la música española. Vol 2. Des de l'Ars Nova fins a 1600. Samuel Ros. Aliança Editorial. Madrid. 1983
* Comentaris de Josep Maria Gregori i Josep Maria Mico Juán al llibret del disc El cançoner de Medinaceli 1535-1595. J. Savall. Hespèrion XX.