OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kiotina delicata

Kiotina delicata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* Els adults són de color marró, amb el cap fosc i una franja pàl·lida transversal davant dels ocels, els palps i les antenes marrons foscos, el pronot marró fosc amb rugositats prominents, les ales de color marró fosc i l'abdomen marró però més pàl·lid que el pronot.
* Les ales anteriors del mascle fan entre 14 i 15 mm de llargària.
* Ni la femella ni la larva no han estat encara descrites.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: la Xina (Fujian).

## Referències

* ↑ Klapálek, 1907. Rozpr. Ceské. Akad. 16(31):2.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Stark, B.P. & I. Sivec, 2008. Systematic notes on Kiotina Klapálek and Hemacroneuria Enderlein (Plecoptera: Perlidae), with description of four new species. Illiesia, 4(17):161-175. «PDF».
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Publi Deci (tribú de la plebs)

Publi Deci (en llatí Publius Decius), segons Ciceró i Aureli Víctor o, Quint Deci (Quintus Decius) segons Titus Livi va ser un magistrat romà del segle ii aC.
Va ser elegit tribú de la plebs l'any 120 aC. Va acusar Luci Opimi (cònsol el 121 aC) d'haver causat la mort de Gai Grac i d'haver empresonat diversos ciutadans sense veredicte judicial. Els enemics de Deci deien que havia presentat aquestes acusacions mercès a un suborn. L'any 115 aC va ser pretor urbà i va ofendre el cònsol Marc Emili Escaure en quedar-se al seu seient quan aquest va passar. Escaure va tornar a passar, però Deci va refusar aixecar-se i Escaure llavors va trencar-li la cadira a trossos i va ordenar que ningú obtingués justícia de mans d'aquell pretor. Probablement l'enemistat entre els dos ja venia de què Escaure havia instigat el cònsol Opimi a agafar les armes contra Gai Grac, al partit del qual pertanyia Deci. Ciceró parla de Deci com un orador turbulent en els seus discursos. Ciceró també va conservar un fragment d'un poema de Lucili que fa referència a un Deci, que probablement és aquest.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 947-948.
# Platja des Grau

La platja des Grau està situada a 8 km de Maó, dins el Parc Natural de s'Albufera des Grau, símbol ecologista de Menorca, que conserva un gran nombre de zones verges. Les aigües tenen poca profunditat, però és un bon refugi per a embarcacions de calat inferior a tres metres i mig. Aquesta àmplia platja de forma circular està separada de l'albufera per una massa boscosa. Les seves aigües són molt tranquil·les i estan protegides per l'illa d'en Colom. En aquesta platja s'hi poden practicar diverses activitats nàutiques.
# Julián Pavón

Julián Pavón Morote va néixer a Ciudad Real. És Doctor Enginyer Industrial per la Universitat Politècnica de Madrid, Llicenciat en Ciències Econòmiques per la Universitat Complutense i en Ciències Socials per la Universitat Pontifícia de Salamanca. Va realitzar els seus estudis de postdoctorat a la Universitat de Califòrnia, a Los Angeles. Ha estat subdirector general del Centre per al Desenvolupament Tecnològic Industrial (CDTI) en el Ministeri d'Indústria, i director del Servei Europa de la Fundació Universitat Empresa. També s'ha exercit com a consultor del Banc Mundial en Polítiques d'Innovació. Actualment, és catedràtic d'Organització d'Empreses a l'ETSI Industrials de la UPM i director de l'escola de negocis CEPADE-IEN d'aquesta mateixa universitat.

## Tesi

Seguidor de les tesis de John Maynard Keynes i altres economistes, creu que la crisi actual és deguda al parasitisme xinès. Xina amb un sistema polític comunista aplica una economia de mercat lliure exportant a la resta del món fent dunping social amb uns costos de producció molt baixos impossibles de superar per occident. Amb les divises obtingudes de la venda dels seus productes presta a interessos molt baixos als països occidentals, fet que ha provocat per una banda l'endeutament desmesurat dels Estats Units i per l'altre la bombolla econòmica.

## Obra

* China. ¿Parásito o dragón?, de Plataforma Editorial.

## Vegeu també

* Plataforma Editorial (castellà)
* Cepade
* Youtube
# Philippe-Christine de Lalaing

Philippe-Christine de Lalaing (1545, probablement à Condé-1582, Anvers), o Marie-Christine de Lalaing, era la filla del comte Carles II de Lalaing i Marie de Montmorency-Nivelle. Es va casar amb Pierre de Melun, el governador de Tournai el 2 de juliol de 1572. En absència del seu marit, va defensar la ciutat de Tournai contra l'atac d'Alexandre Farnese, duc de Parma, l'any 1581.

## La defensa de Tournai

A mitjan segle xvi, els predicadors calvinistes van guanyar un gran suport a Tournai, malgrat els esforços de Felip II d'Espanya per erradicar el moviment. El 1576, els Estats Generals dels Països Baixos van nomenar Pierre de Melun com a governador de Tournai. Havent deixat Tournai per atacar Gravelines, de Melun va confiar la defensa de Tournai al seu lloctinent i a la seva muller, Marie-Christine de Lalaing. Poc després de la seva marxa, el príncep de d'Orange va ser advertit que Farnese atacaria la ciutat, malgrat que l'hivern s'apropava. Quan l'exèrcit de Flandes va arribar a la ciutat, Marie-Christine de Lalaing va dirigir-se a les seves tropes en un discurs: "Soc jo, la dona del vostre governador que ara ha marxat a la guerra, arriscant la seva pròpia vida, en servei pel seu país. Seguiu el meu exemple: abans deixaria la meva vida que abandonaria el meu país." Christine va ser ferida en la batalla.
Malgrat el valor que van mostrar, els soldats de Christine es van haver de rendir el 29 de novembre de 1581. Després d'això es va retirar a Anvers, on va morir el 9 de juny de 1582.

## Referències

* ↑ de Volkaersbeke, Kervyn. Documents historiques inédits concernant les troubles des Pays-Bas, 1577-1584, avec des notes biographiques et historiques (en francès). Gand, Gyselynck, 1848, p. 438,439.
* 1 2 Juste, Théodore. Christine De Lalaing, Princesse D'épinoy. Nabu Press, 2011. ISBN 9781247035796.
# Bartomeu Vidal i Nadal

Bartomeu Vidal i Nadal (Barcelona, 1822 - Barcelona, 1887) fou un empresari i hisendat barceloní del segle xix.
Fill del comerciant de Sant Feliu de Llobregat Bartomeu Vidal i Mayol (1776-1841) i Marianna Nadal i Ferrater (1793-1870), va ser director de la Sociedad del Fomento Nacional, precedent del Banc de Barcelona (1845), i va intervenir com a inversor en altres quinze societats entre els anys 1850 i 1864. Des del 1859 es dedicà en cos i ànima a l’especulació de terrenys i fou el principal impulsor d'El Fomento del Ensanche de Barcelona, societat liquidada el 1867, plena de deutes. Entre 1864 i 1865 va promoure una residència senyorial al Passeig de Gràcia, projectada per l’arquitecte Josep Oriol Mestres.

## Referències

* ↑ «Jose Rufino Vidal y Nadal family tree» (en anglès). ancestry. [Consulta: 3 octubre 2022].
* ↑ Artigues i Vidal, Jaume; Mas i Palahí, Francesc. El model de casa fàbrica als inicis de la industrialització. Registre de fàbriques de Ciutat Vella de Barcelona 1738-1807/1808-1856, 2019, p. 516. ISBN 978-84-9156-216-0.

## Bibliografia

* Galí, Roser «Crédito comercial e inversión fabril. El “holding” Nadal i Ribó (1828-1875)». Revista de Historia Industrial, 22, 2002, pàg. 45-78.
* Oliva i Ricós, Benet «Capital comercial i primera industrialització. La casa de comerç «Nadal y Ribó» i la industrialització catalana a mitjan segle XIX». Estudis Històrics i Documents dels Arxius de Protocols, XVIII, 2000, pàg. 373-418.
* Solà Parera, Àngels «Producció, inversió i especulació en la gran burgesia barcelonina del segle xix. El cas dels germans Vidal i Nadal». Estudis Històrics i Documents dels Arxius de Protocols, XIV, 1996, pàg. 305-338.
* Solà Parera, Àngels «Comerciants catalans un xic especials: anada i retorn dels catalans a "les Castilles" en el segle XIX». Els catalans a España, 1760-1914. Universitat de Barcelona-Centre d'Història Contemporània de Catalunya, 1996, pàg. 47-65.
# Kiotina chiangi

Kiotina chiangi és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1907. Rozpr. Ceské. Akad. 16(31):2.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Banks, 1939. Bull. Mus. Comp. Zool. 85(7):452.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Bibliografia

* Stark, B.P. & I. Sivec, 2008. Systematic notes on Kiotina Klapálek and Hemacroneuria Enderlein (Plecoptera: Perlidae), with description of four new species. Illiesia, 4(17):161-175. «PDF».
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:334.
* Du, Sivec & He, 1999. Acta Entomol. Sloven. 7(1):63.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Publi Curiaci

* Per a altres significats, vegeu «Publi Curiaci Fist Trigemí».
Publi Curiaci (en llatí Publius Curiatius) va ser un magistrat i polític romà del segle v aC. Formava part de la gens Curiàcia, un antiga gens romana originària d'Alba Longa.
Va ser tribú de la plebs el 401 aC. Aquell any els tribuns de la plebs eren impopulars perquè havien estat escollits per cooptació d'uns comicis influïts pels patricis. Per fer front a aquesta impopularitat, Curiaci i els seus col·legues Marc Metili i Marc Minuci, van acusar dos tribuns militars patricis que havien exercit el càrrec l'any 402 aC, Sergi i Virgini, els quals van ser condemnats a pagar una multa important. Després van promulgar una llei agrària i van prohibir que el tribut per mantenir els exèrcits fos recaptat entre els plebeus.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Pinsà blau de Gran Canària

El pinsà blau de Gran Canària (Fringilla polatzeki) és una espècie d'au passeriforme de la família dels fringíl·lids endèmic de l'illa de Gran Canària.

## Referències

* ↑ «Pinsà blau de Gran Canària». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 2/12/2021(català)
* ↑ del Hoyo, Josep; Collar, Nigel; Kirwan, Guy M. «Gran Canaria Blue Chaffinch (Fringilla polatzeki)» (en anglès). Birds of the World, 04-03-2020.
# Yanko Daučík Ciboch

Yanko Daučík Ciboch (Praga, 22 de març de 1941 - Madrid, 13 de maig de 2017) fou un futbolista txec, nacionalitzat espanyol, de la dècada de 1960. El seu pare era Ferdinand Daučík.

## Trajectòria

Després de passar per l'Atlético de Madrid Aficionats, jugà al Rayo Vallecano l'any 1959 i al FC Porto, on marxà amb el seu pare com a entrenador. El 1960 fitxà pel Reial Betis, jugant dues temporades a primera divisió a alt nivell, també amb el seu pare com a entrenador. El 1962 fitxà pel Reial Madrid, però no gaudí de massa minuts. El 1964 fou cedit a la Melilla CF, on realitzava el servei militar. L'any 1965 fitxà per l'Atlètic de Madrid per jugar la Copa, i seguidament retornà al Melilla.
La temporada 1966-67 defensà els colors del RCD Mallorca i a continuació jugà al Canadà, als Toronto Falcons de la National Professional Soccer League, juntament amb Branko Kubala i Ladislau Kubala. La seva etapa internacional la completà a Cleveland Stokers i Universidad de Chile.
Retornà a Espanya per jugar a l'Elx CF i al Rayo Vallecano. El 1969 fitxà per la UE Sant Andreu, on realitzà una bona temporada a Segona Divisió, fet que provocà que el RCD Espanyol l'incorporés al seu equip la temporada següent. Amb l'Espanyol jugà 13 partits a Primera i un de Copa, però només marcà un gol. Finalitzà la seva carrera al Jerez Deportivo.

## Palmarès

* Lliga espanyola:
** 1962-63, 1963-64
* Lliga espanyola:
** 1964-65

## Referències

* 1 2 «Daucik». Mundo Deportivo, 20-05-1960. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Madrid actualidad». Mundo Deportivo, 18-11-1964. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Yanko ha fichado para la Copa solamente, por el At. de Madrid». Mundo Deportivo, 15-05-1965. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Yanko Daucik a Toronto». nasljerseys.com. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Los americanos del Cleveland Stocker verncieron ayer en Elda». Mundo Deportivo, 20-03-1968. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Yanko Daucik». BDFA. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Yanko Daucik fichó por el Elche». Mundo Deportivo, 12-05-1968. [Consulta: 1r abril 2015].
* 1 2 «Fitxa de Yanko». Periquito.cat. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Yanko el eterno discutido». Mundo Deportivo, 17-03-1972. [Consulta: 1r abril 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Baud (Bretanya)

Baud (en bretó Baod) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 5.368 habitants. A l'inici del curs 2007 el 9,9% dels alumnes del municipi eren matriculats a la primària bilingüe.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| - | - | - | - | - | 5120 | - | - | - |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| - | - | - | 4067 | - | - | - | - | - |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| - | - | 4781 | 5167 | - | - | - | 4837 | 4379 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 4547 | 4814 | 4989 | 4925 | 4658 | 4932 | 5368 | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| -2001 | Yves Leroy | PS |
| 2001- | Jean-Paul Bertho | PS |

## Patrimoni cultural

* La Vénus de Quinipily, antiga estàtua, classificada com a monument històric.

## Referències

* ↑ (francès) Ofis ar Brezhoneg: Enseignement bilingue
* ↑ Statue dite Vénus de Quinipily, a la base de dades Mérimée, del Ministeri de Cultura francès.
# Déu, per què ets tan idiota?

Déu, per què ets tan idiota? (títol original en alemany, Gott, du kannst ein Arsch sein!) és una pel·lícula dramàtica alemanya del 2020. Està basat en la novel·la homònima del 2015 de Frank Pape, en la qual descrivia el destí de la seva filla Stefanie Pape. S'ha doblat i subtitulat al català.
La pel·lícula es va rodar al Rin del Nord-Westfàlia, Baviera i França fins a l'octubre de 2019. Es basa en uns fets reals. La pel·lícula es va estrenar l'1 d'octubre de 2020 als cinemes alemanys. La pel·lícula es va emetre el 20 de gener de 2022 a RTL Television. Va arribar a 1,60 milions d'espectadors.
La banda sonora de la pel·lícula va ser composta per Michael Regner.

## Sinopsi

Pocs dies després de graduar-se de l'institut, la Steffi, de 16 anys, descobreix que està malalta de càncer en fase terminal. Els seus pares reaccionen impotents i li prohibeixen participar en el viatge de graduació a París. Així que s'escapa amb l'acròbata Steve i condueix amb ell en la camioneta del seu pare cap a la capital francesa. Els pares de Steffi la segueixen.

## Referències

* ↑ Kritik zu Gott, du kannst ein Arsch sein, filmstarts.de, aufgerufen am 21. Januar 2022.
* ↑ Gott, du kannst ein Arsch sein, kino-zeit.de, aufgerufen am 21. Januar 2022.
* ↑ Déu, per què ets tan idiota? a la Base de dades de cinema en català
* ↑ Gott, du kannst ein Arsch sein, ufa.de, aufgerufen am 21. Januar 2022.
* ↑ Gott, du kannst ein Arsch sein, kino.de, aufgerufen am 21. Januar 2022.
* ↑ Til Schweiger reißt für RTL keine Bäume aus, quotenmeter.de, aufgerufen am 21. Januar 2022.
* ↑ Soundtrack aufgerufen am 22. Januar 2022.

## Enllaços externs

* Tràiler en català
# Publi Curci

Publi Curci (en llatí: Publius Curtius) va ser un cavaller romà del segle i aC. Formava part de la gens Cúrcia, una antiga gens romana d'origen patrici. Era germà de Quint Salàs.
Publi Curci va ser decapitat a Hispània per ordre de Gneu Pompeu el jove, en presència de tot l'exèrcit, acusat de formar una aliança amb els ibers contra Pompeu, a qui s'havia previst capturar quan entrés en una ciutat a la qual havia d'anar a demanar provisions, i després entregar-lo a Juli Cèsar.

## Referències

* ↑ Ciceró. Epistulae ad familiares VI,18
# Qutrit

Un qutrit (millor dit: qtrit, per analogia amb qbit, de l'anglès qutrit, de quantum trit, trit quàntic) és una unitat d'informació quàntica de 3 estats; la informació emmagatzemada en un qutrit pot superposar-se com ocorre en els qbit, però anàlogament als trit, és a dir, permet prendre el valor 0, 1 i 2 (estats fonamentals) en un registre de combinacions possibles de $3^{n}$.
Els 3 estats d'un qutrit es representen com Ket zero, Ket un i Ket dos (|0>, |1>, |2>).
Com els estats bàsics de la informació en sistemes quàntics han de ser ortogonals per ser fidelment distingits, els estats bàsics han de ser-ho també físicament. Els Qbits ho aconsegueixen utilitzant l'Espai de Hilbert H2, corresponent a un spin incrementat i spin decrementat. Els Qutrits requereixen un espai de Hilbert tridimensional, denominat H3. Com passa amb els qbits, un qutrit pot ser expressat per la combinació lineal dels seus estats bàsics, donats de la forma:
$|\psi \rangle =\alpha |0\rangle +\beta |1\rangle +\gamma |2\rangle$
Aquestes estructures tenen algunes peculiaritats quan són emprades per emmagatzemar informació quàntica. Per exemple, són molt més robustes a la decoherència quàntica davant les interaccions de l'entorn. En realitat, manipular qutrits directament és enutjós, raó per la qual s'empren entrellaçats entre aquests i un qbit.

## Vegeu també

* Computació quàntica
* Qbit

## Referències

* ↑ «What is Qutrit | IGI Global» (en anglès). www.igi-global.com. [Consulta: 23 maig 2017].
* ↑ Li, Bin; Yu, Zu-Huan; Fei, Shao-Ming «Geometry of Quantum Computation with Qutrits» (en anglès). Scientific Reports, 3, 1, 05-09-2013. DOI: 10.1038/srep02594. ISSN: 2045-2322. PMC: PMC3763255. PMID: 24005379.
* ↑ «What is $\gamma$ in the qutrit?» (en anglès). physics.stackexchange.com. [Consulta: 23 maig 2017].
* ↑ Lombardi, Olimpia; Fortin, Sebastian; Holik, Federico; López, Cristian. What is Quantum Information? (en anglès). Cambridge University Press, 2017-04-30. ISBN 9781108210898.
# Baucis

* Per a altres significats, vegeu Filemó i Baucis
Baucis (en llatí Baucis, en grec antic Βαυκίς) fou una poeta grega considerada deixeble de Safo.
Havia nascut a Tenos i era amiga d'Erinna. Va morir jove, just abans de casar-se, i Erinna hauria escrit el seu epitafi, que encara es conserva a l'Antologia grega. És citada dues vegades, però, de la seva poesia, no se'n conserva cap fragment.

## Referències

* ↑ Baucis a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 478
Viccionari
# Edmond Roche

Edmond Roche (Calais, 20 de febrer de 1828 - París, 24 de desembre de 1861) fou un poeta, dramaturg, llibretista i violinista francès.
Estudiant de Habeneck al Conservatori de París, on va aprendre el violí (1842), es va convertir en concertino de l'orquestra del Teatre de la Porte Saint-Martin abans d'abandonar el seu lloc per convertir-se en duaner.
Amic de Richard Wagner, li devem la primera traducció al francès del Tannhäuser.
Els seus poemes van ser publicats el 1863 per Michel Lévy, pòstumament a càrrec dels seus amics amb un prefaci de Victorien Sardou i gravats de Camille Corot, Bar, Herst i Michelin.
* Mozart, étude poétique, 1853
* Les Algues, études marines, 1856
* Stradivarius, 1859
* Les Récréations enfantines, 1859
* L'Italie de nos jours, 1860
* Les Virtuoses contemporains, 1861
* La dernière fourberie de Scapin (A propos en un acte en vers), 1863 (pòstum)

## Referències

* Madeleine Guignebert, neÌ ?? i Duplessy, Henri Weitzmann, Le Douanier de Wagner, Edmond Roche, 1861
* Arthur Pougin, Supplément et complément, vol.2, 1881, (p. 427)
* Revue internationale de musique française, Vol.1, Slatkine, 1980, pàg. 18
* George Servières Tannhauser? l'òpera el 1861, 1895, p.8
* Col·lectiu, Wagner controvèrsia, 2013
# Rafael Coloma

Rafael Coloma (Principat de Catalunya?, segle xvi) fou un compositor i mestre de capella.
Va substituir a Joan Brudieu com a mestre de capella de la seu d'Urgell en dos períodes, del 1586 al 1587 i del 1591 al 1594. Entremig havia estat mestre de capella de Tarragona (1589-1591), i hom el retroba a la seu tarragonina del 1595 al 1600 procedent de la seu de Solsona.
És autor de motets polifònics a quatre veus: Surrexit Pastor Bonus i Dum sacrum convivium.

## Referències

* ↑ «L'estada del compositor Rafael Coloma a la catedral de Tarragona (1589-91, 1595-1600)». ddd.uab.cat. [Consulta: 1r gener 2017].
* ↑ «Rafael Coloma». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Kurtistown

Kurtistown és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Hawaii. Segons el cens del 2000 tenia 1.157 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kurtistown tenia 1.157 habitants, 405 habitatges, i 294 famílies La densitat de població era de 76,87 habitants per km².
Dels 405 habitatges en un 29,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,6% hi vivien parelles casades, en un 11,9% dones solteres, i en un 27,4% no eren unitats familiars. En el 22,0% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,86 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,34.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 25,8% de 45 a 64 i un 16,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40,5 anys. Per cada 100 dones hi havia 100,87 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,23 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.012 $ i la renda mediana per família de 51.176 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.000 $ mentre que les dones 26.875 $. La renda per capita de la població era de 16.528 $. Aproximadament el 6,5% de les famílies i el 8,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kurtistown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Kurtistown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.