# Perdiu xerra

La perdiu xerra (Perdix perdix), també coneguda com a perdiu grisa o simplement com a perdiu o perdriu, és un ocell de l'ordre dels gal·liformes. Es caracteritza per habitar ecosistemes variats, la qual cosa ha permès que aquesta espècie hagi sigut capaç d'adaptar-se tant a Europa, el seu àmbit territorial originari, com a Amèrica del Nord, on ha estat introduïda. A la península Ibèrica sol habitar zones per sobre dels 1.600 metres d'altitud, a diferència de la perdiu roja, més comú.

## Morfologia

* Fa 30 cm de llargària.
* En comparança amb la perdiu roja, té el plomatge més marronós i les ratlles no tan contrastades.
* Té les parts inferiors més clares i el cap castany rogenc. Potes de color gris i no vermell.
* El mascle presenta una taca castany fosca en forma de ferradura al pit.

## Subespècies

* Perdix perdix lucida (Altum, 1894)
* Perdix perdix perdix (Linnaeus, 1758)
* Perdix perdix sphagnetorum (Altum, 1894)
* Perdix perdix arenicola
* Perdix perdix armoricana
* Perdix perdix borkumensis
* Perdix perdix canescens
* Perdix perdix furvescens
* Perdix perdix hispaniensis
* Perdix perdix hungarian
* Perdix perdix italica
* Perdix perdix robusta

## Reproducció

Entre els 1.000 i els 2.000 m d'altitud fa un forat a terra que omple amb herba seca, moltes vegades a la vora d'un camí. A l'abril-maig hi pon 12-18 ous, que la femella cova durant 24 dies. Quasi immediatament després de néixer, els petits, que els dos progenitors alimenten, abandonen el niu i després de dues setmanes ja volen.

## Alimentació

Es nodreix amb gra, flors, llavors, cargols, insectes…, més o menys igual que la perdiu roja. Durant els primers deu dies de vida, els pollets de la perdiu xerra només poden menjar insectes i el pares els condueixen als camps de cereals per poder-se-n'hi alimentar.
Si desapareixen els conreus, la perdiu roja és substituïda per la perdiu xerra, que, a la vegada, és més esmunyedissa.

## Hàbitat

Es troba, sovint, estesa per la zona d'Europa que no ocupa la perdiu roja, en terrenys oberts i erms, i també semi-desèrtics, i no es troba tant a la península Ibèrica, on es localitza únicament en zones muntanyenques del nord. Fins i tot, un cop acabada la reproducció pugen a la zona alpina i poden coincidir amb la perdiu blanca.

## Distribució geogràfica

Viu a les muntanyes del nord de la península Ibèrica, a tot Europa (llevat de França) i a l'oest d'Àsia. Als Països Catalans és comuna als Pirineus.
Ha estat introduïda a Nord-amèrica i actualment és present al sud del Canadà i al nord dels Estats Units.

## Costums

Té el costum de dormir en grups, de tal manera que se situa amb el cap mirant enfora del conjunt, alerta a la presència d'algun enemic.

## Observacions

Són objecte de cacera i se'n fan repoblacions.

## Referències

* ↑ «Perdiz Pardilla». SEO Birdlife. [Consulta: 2 octubre 2020].
* ↑ Lalueza i Fox, Jordi: El llibre dels ocells de Catalunya. Editorial De Vecchi - Edicions Cap Roig. Barcelona, 1987, planes 41-42. ISBN 84-315-0434-X

## Enllaços externs

* Estudi de la població de perdiu xerra al Principat de Catalunya. (català)
* Fotografies de la perdiu xerra. (anglès)
* Descripció i hàbitat de la perdiu xerra. (francès)
* Taxonomia d'aquesta espècie (anglès)