OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Patricio Caicedo Liciaga

Patricio Caicedo Liciaga (Bilbao, 6 de febrer de 1899 - Barcelona, 8 de setembre de 1981) fou un jugador i entrenador de futbol basc, instal·lat a Catalunya.

## Trajectòria

Com a futbolista va debutar amb l'Athletic Club, fins que l'any 1918 va fitxar pel RCD Espanyol, on va jugar fins a l'any 1926. On va destacar més va ser en la faceta d'entrenador. En l'actualitat encara és el segon entrenador que més partits ha entrenat al RCD Espanyol, amb un total de 198, en 9 temporades. A més també va entrenar altres històrics com el Sevilla FC, l'Athletic Club, el Reial Saragossa, el RCD Mallorca, el Reial Oviedo, la UD Las Palmas o l'Hèrcules CF.

## Palmarès com a entrenador

* 1 Lliga espanyola (1933-34) amb l'Athletic Club
* 2 Campionat de Catalunya (1933,1940) amb el RCD Espanyol
* 2 Copes d'Espanya (1940) amb el RCD Espanyol i (1948) amb el Sevilla FC

## Referències

* ↑ Antoni Closa, Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Any 1999. Editorial Jaume Rius. ISBN 8492294434
* ↑ «Nos dejó Patricio Caicedo». Mundo Deportivo, 10-09-1981.
# Patricio Laules Brian

Patricio Laules (Lauwles) y Briaen Denn y Staines, també conegut como Patrick Lolles (Kilkenny, (Irlanda), 1676 - Mallorca, 19 de març de 1739) va ser un militar i diplomàtic espanyol, membre de l'Orde d'Alcántara.

## Biografia

Va néixer a Kilkenny, (Irlanda) en 1676, en una família d'imigrants irlandesos. Fill de Gualtero Laules, de Kilkenny, i d'Ana Briaen, de Gien-Klenstoune, els seus avis paterns foren Ricardo Laules, de Kilkenny, i Margarita Denn, de Talbotsinch, i els materns Juan de Briaen i Ana Staines, ambdós de Gien-Klenstoune.
Va tenir almenys un fill anomenat José Laules.
Va participar en la Guerra de Successió Espanyola (1702-1714) al costat de Felip V. En 1709 s'inicia l'expedient per nomenar-lo Cavaller de l'Orde d'Alcántara, junt amb el seu germà Tomás.
Des de febrer 1713 a maig 1714 va ser encarregat de negocis. Després de tornar de Londres, va donar suport a la causa jacobita pretendent al tron d'Anglaterra. En 1714, Felip V el nomena regidor perpetu de la Nova Colònia de Sant Felip, antiga Xàtiva, càrrec que posseiria fins a la seva mort. En 1718, Giulio Alberoni el va enviar a negociar amb el rei Carles XII de Suècia i el tsar Pere I de Rússia, a fi de fer una aliança que li permetés fer la guerra contra Anglaterra. En 1719 fou nomenat tinent general dels exèrcits. Entre 1720-1725 va ser membre espanyol a París. Allí va signar juntament amb el Duc d'Osuna les capitulacions matrimonials del príncep Lluís de Borbó amb la Princesa de Montpensier, Maria Lluïsa.
Al seu retorn a Espanyaés destinat a Palma, Mallorca, en maig de 1726. Va morir e1 19 de març de 1739 quan era governador i capità general de Mallorca.

## Lema

El lema Virtute et numine apareix en l'escut del Capità General de Mallorca D. Patricio Laules en 1726.

## Referències

* 1 2 Caballeros de la Orden de Alcántara que efectuaron sus pruebas de ingreso durante el Siglo XVIII. Página 38
* ↑ El sonido del dinero: monarquía, ejército y venalidad en la España del siglo XVIII. Pag 182
* 1 2 Bando fechado en 1733 en Palma de Mallorca firmado por D. Patricio Laules, caballero de la Orden de Alcántara.
* ↑ "A la sombra de Felipe V: José de Grimaldo, ministro responsable (1703-1726)" de Concepción de Castro. Pag 331
* ↑ Boletín de la Real Academia de la Historia. TOMO CLXXIII. número II. AÑO 1976. Pag 361
* ↑ Retratos de los reyes de Espana desde Atanarico hasta nuestro católico monarca Carlos III. Pag 230
* ↑ "Cronicón Mayoricense" Juan Colamar y Salas, 1881. Pag 519
* ↑ "Un nuevo municipio para una nueva monarquía: oligarquías y poder local" Isaïes Blesa i Duet. Universidad de Valencia (2005) Pag 206
* ↑ Lema como caballero

## Bibliografia

* O'Callaghan, John Cornelius. History of the Irish brigades in the service of France. Cameron and Ferguson Popular Publications, 1870, p. 235,286 y 287}.
* ""Caballeros de la Orden de Alcántara que efectuaron sus pruebas de ingreso en el siglo XVIII. Tomo II" Vicente de Cadenas Vicent. Instituto Salazar y Castro. 1992. Página 38.
# Patricio Manuel

Patricio «Pat» Manuel (Santa Monica, 22 de juliol de 1985) és un boxejador professional estatunidenc. El 2018, es va convertir en el primer boxejador transsexual en la història dels Estats Units en participar en un combat professional. Abans de la seva transició, va ser cinc vegades campiona nacional de boxa amateur. Va realitzar el seu últim combat com a dona el 2012 contra Tiara Brown. El seu següent combat va ser contra Adam Ochoa el 2016 i va guanyar per decisió unànime. Manuel va fer el seu debut professional el desembre de 2018.

## Carrera esportiva

Va fer el seu debut professional el 8 de desembre de 2018 a Indio, obtenint una victòria per decisió unànime en quatre assalts contra Hugo Aguilar, amb els tres jutges donant un puntuació de 39-37. Aguilar va saber de la transició de Manuel dos dies abans del combat i va afirmar: «Per a mi és del tot respectable... Això no canvia res, al ring ell vol guanyar i jo també».
El maig de 2019, Manuel va ser l'orador principal de l'acte de presentació de la penya LGBTQ+ i aliats dels San Francisco 49ers, celebrat al Levi's Stadium. El setembre de 2019, Manuel va esdevenir la nova cara de la marca Everlast.

## Transició

Manuel es va identificar com un home després de ser nomenat cinc vegades campiona aficionada nacional, a més de competir en les proves femenines per a les Olimpíades de Londres de 2012. Va començar la seva transició amb tractaments hormonals el 2013, i es va sotmetre a una cirurgia de reassignació de sexe a Salt Lake City el 2014.

## Vida personal

La mare de Manuel, que el va criar amb l'ajuda de la seva àvia i els seus oncles, és irlandesa-estatunidenca, i el seu pare és afroamericà. Ara viu amb la seva parella Amita Swadhin i el seu gos pit bull, Ginkgo.

## Referències

* ↑ «Transgender fighter wins in historic pro debut». Reuters, 10-12-2018.
* ↑ «Transgender Boxer Patricio Manuel Wins His First Fight Against Another Man». , 10-12-2018.
* ↑ «The first U.S. boxer to fight as a woman, and then as a man». , 04-08-2017.
* ↑ «America's First-Ever Transgender Male Professional Boxer, Patricio Manuel, Wins His Debut Fight». , 10-12-2018.
* ↑ «Transgender male boxer Patricio Manuel makes history with a win in his pro debut». , 08-12-2018.
* ↑ «49ers launch first official fan club for LGTBQ+ community and supporters». , 29-05-2019.
* ↑ Scipioni, Jade «Transgender boxer is now face of iconic boxing brand». , 27-09-2019 [Consulta: 27 setembre 2019].
* ↑ «El histórico debut de Patricio Manuel, el primer boxeador transgénero profesional» (en espanyol europeu). Infobae, 09-12-2018. [Consulta: 2 juliol 2020].
* ↑ Kevin, Baxter «Pat Manuel will make history as the first transgender male to fight professionally in the U.S.». , 07-12-2018.
* ↑ Skalij, Wally «This is Who I am». , 04-08-2017.
# Insted

Insted va ser un grup de hardcore straight edge format a Anaheim el 1986 i dissolt el 1991. La banda es va tornar a reunir el 2004 per a realitzar alguns concerts abans de separar-se definitivament.

## Components

* Kevin - veu
* Bear - guitarra
* Ric - baix
* Steve - bateria

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* 1986 - Bonds of Friendship
* 1990 - What We Believe

### EP

* 1989 - We'll Make the Difference

### Àlbums en directe

* 2005 - Live at CBGB's

### Recopilatoris

* 2000 - Bonds of Fiendship/We'll Make the Difference
* 2004 - Proud Youth: 1986-1991

## Referències

* ↑ «Indecision Records» (en anglès). [Consulta: 12 gener 2023].
* ↑ «Straight edge: clean-living youth, hardcore punk, and social change» (en (anglès)).
* ↑ Ramirez, Carlos. «Interview: Kevin Hernandez (Insted)» (en anglès), 16-06-2017. [Consulta: 12 gener 2023].
# Instantània

* Aquest article tracta sobre el quadre de Joaquim Sorolla. Vegeu-ne altres significats a «Fotografia (document)».
Instantània és una obra de 1906 del pintor valencià Joaquim Sororolla pintada a l'oli sobre llenç amb unes dimensions de 62 × 93,50 cm que es conserva en el Museu Sorolla de Madrid. Sorolla pintà el quadre a la platja de Biarritz l'estiu del 1906, lloc on acudia sovint amb la seva família.
L'obra representa a una dona (podria ser la seva dona Clotilde, o també la seva filla María) asseguda sobre la platja de la sorra i subjectant a les seves mans una càmera Kodak "Folding Pocket Nº 0", la càmera de butxaca més petita d'aquells moments, comercialitzada en 1902 i tot un luxe per a l'època. Amb aquesta càmera la família de Sorolla va captar innombrables instants i ara l'artista sembla voler rendir-li un petit tribut tractant de plasmar en l'obra una espècie de relació còmplice entre la fotografia i la pintura.
El títol "Instantània" no és només el més indicat per la seva temàtica i el seu "enquadrament fotogràfic" sinó també per la seva pinzellada ràpida i composició esquemàtica. Això, al costat d'una suau paleta de colors, dona com a resultat una obra més propera a la pintura impressionista francesa possiblement a causa del seu èxit en l'exposició de París i d'on va tornar impregnat amb l'aire de la pintura francesa.

## Referències

* 1 2 3 4 Museu Sorolla. Guía oficial Museo Sorolla (en castellà). Museu Sorolla. ISBN 9788480036771.
* 1 2 3 4 «Instantánea». Museo Sorolla. Biblioteca Digital. Ficha de la obra..

## Enllaços externs

* Museu Sorolla.
Viccionari
# Hypogomphia

Hypogomphia és un gènere d'angiospermes pertanyent a la família de les lamiàcies. Herba natural de l'oeste d'Àsia, als desèrtics valls de l'Iran i Kazakhstan.

## Taxonomia

* Hypogomphia bucharica
* Hypogomphia purpurea
* Hypogomphia turkestana
# Isabel de Castella (desambiguació)

«Isabel de Castella» té aquests significats:
* Isabel de Castella (1283-1328), reina consort d'Aragó pel seu matrimoni amb Jaume II d'Aragó
* Isabel de Castella (1355-1392), filla de Pere I de Castella
* Isabel la Catòlica (1451-1504), reina de Castella, casada amb Ferran II d'Aragó
* Isabel d'Aragó (1470-1498), filla de l'anterior, reina de Portugal pel casament amb Manuel I de Portugal
* Isabel de Castella (n. 1518), filla de Germana de Foix.
# Papamosques de Brooks

El papamosques de Brooks (Cyornis poliogenys) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae). Es troba al nord-est de l'Índia, el Nepal, Bhutan, Bangladesh, nord de Myanmar i sud-oest de la Xina. Habita els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits i el seu estat de conservació és de risc mínim.
El nom específic de Brooks fa referència a William Edwin Brooks (1828-1899), enginyer civil a l'Índia i ornitòleg.

## Referències

* 1 2 Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «papamosques de Brooks». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 3 gener 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 698. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Pale-chinned Flycatcher. Cyornis poliogenys» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 3 gener 2021].
# Papamosques de Dàuria

El papamosques de Dàuria o papamosques bru (Muscicapa dauurica) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) que cria en zones boscoses, sovint a prop de l'aigua, al turons meridionals de l'Himàlaia, sud de Sibèria, Mongòlia, nord-est de la Xina, Corea, Sakhalín i Japó, i passa l'hivern a l'Índia, Sri Lanka i Sud-est asiàtic. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «papamosques de Dàuria». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 25 desembre 2021].
* ↑ Papamosques de Dàuria a BIRDGUIDES Arxivat 2012-10-26 a Wayback Machine. Rev. 24/07/2012
* ↑ «Papamosques de Dàuria». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 agost 2014].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 694. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Asian Brown Flycatcher. Muscicapa dauurica» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2019. [Consulta: 15 juliol 2022].
# Pas de Diàtlov

El pas de Diàtlov és un vessant de la muntanya Kholat Syakhl, als monts Urals del nord, conegut amb eixe nom per la mort de nou membres d'una expedició dirigida per Igor Diàtlov l'any 1959.
L'expedició de Diàtlov, amb deu estudiants —dos dones i huit hòmens— de l'Institut Politècnic dels Urals d'Sverdlovsk, partí el 27 de gener de la pica de Kholattxakhl (en rus: Холатча́хль, que significa «muntanya morta» en llenguatge mansi) en direcció a una altra muntanya, Gora Otorten («no aneu allí»): atrapats en una tempesta de neu, el 2 de febrer acamparen al vessant occidental del Kholat Syakhl; per causes mai esclarides, el grup abandonà la tenda i tots moriren d'hipotèrmia la mateixa nit; els cossos varen ser trobats en diferents llocs fins a un quilòmetre i mig de distància de la tenda, alguns despullats, amb traumatismes o mutilats, i amb signes de radiació, la qual cosa ha donat lloc a tot tipus d'especulacions tant científiques com paranormals. L'únic supervivent del grup de deu, Iuri Iudin, que havia abandonat l'expedició uns dies abans, va morir l'any 2013.
El fet que tots els integrants de l'expedició eren muntanyers experimentats, amb edats compreses entre els vint i els vint-i-quatre anys —amb l'excepció de Semion Zolotàriov, de trenta-huit anys— i una altra sèrie de causes fa difícil trobar una explicació senzilla a l'incident, ja que aparentment el grup eixí de la tenda tallant la tela, a mitjan nit i, malgrat una temperatura exterior d'almenys setze graus davall zero, sense algunes peces de roba —Zolotàriov, per exemple, aparegué quasi despullat però amb la seua màquina de retratar—; els cadàvers foren trobats, amb mesos de diferència, en grups separats i en diferents estats −alguns amb traumatismes interns i altres desfigurats o amb les mans mutilades− i amb alts nivells de radioactivat tant al lloc com en els cadàvers, dels quals alguns testimonis presents al funeral asseguren haver-ne notat els efectes.
L'any 2020, el govern rus feu una conferència de premsa per a explicar que la causa plausible de l'incident fon la climatologia adversa: el grup tingué d'escapar de la tenda per una allau i, en acabant, amb una visibilitat de només setze metres i amb temperatures que poden baixar fins a -45°, no aconseguiren trobar el campament i moriren congelats, alguns d'ells al voltant d'una foguera improvisada.

## Referències

* 1 2 David Emery. «The Dyatlov Pass Incident» (en anglés). Snopes, 28-12-2017. [Consulta: 5 novembre 2020].
* ↑ Марина Сизова. ««Сердце его осталось на перевале Дятлова»» (en rus). Комсомольской правды, 29-04-2013. [Consulta: 5 novembre 2020].
* ↑ «Dyatlov Pass Incident Explained: Here are Facts You Need To Know» (en anglés). Answers Africa. [Consulta: 5 novembre 2020].
* ↑ Brian McGleenon. «Dyatlov Pass incident: Mystery SOLVED as Russia announces cause for bizarre deaths» (en anglés). Express.co.uk, 11-07-2020. [Consulta: 5 novembre 2020].

## Enllaços externs

* DyatlovPass.com (anglès)
# Pepa Palau i Martí

Pepa Palau i Martí (1938 - 30 de desembre de 2022) va ser una actriu, directora, guionista, locutora de ràdio, teatre i televisió catalana. Va començar col·laborant en programes dramàtics i musicals a Ràdio Barcelona. Al final dels anys 1970, amb Teodor Garriga, va impulsar la recuperació de l’emissora incautada pel franquisme Ràdio Associació de Catalunya, i va ser la primera veu que pronunciar per antena el nom d'aquesta emissora després de la dictadura. Més endavant, el 20 de juny de 1983, va participar en la primera emissió d'una altra nova emissora, Catalunya Ràdio. Des de l’inici de RAC105, el 1984, i fins que es va jubilar, va formar part de la plantilla d’aquesta emissora, on presentava el programa Sense límits. També impulsà espais dramàtics, de literatura infantil, culturals diversos, especials de música.
Pel que fa a televisió, va presentar els programes infantils La casa del reloj (1971) i El juego de la foca (1972-1973) i, juntament amb Kiko Ledgard, va presentar algunes de les gales del V Festival de la Cançó Infantil de TVE (1973). Quant a la incursió teatral, el 1975 va fundar una companya de teatre que va posar en escena obres bàsicament infantils. El 1980 va intervenir en el film Los últimos golpes de El Torete, de José Antonio de la Loma.

## Referències

* ↑ «Ràdio Associació de Catalunya – QUI SOM». [Consulta: 30 desembre 2022].
* 1 2 «Palau, Pepa». [Consulta: 30 desembre 2022].
* ↑ Ràdio, Catalunya. «La tarda de Catalunya Ràdio - Adeu a Pepa Palau, gran dama de la ràdio en català». [Consulta: 30 desembre 2022].
* ↑ «Pepa Palau > Información, Biografia, Archivo, Historia.». [Consulta: 30 desembre 2022].
* ↑ «Mor l'actriu i locutora de Catalunya Ràdio Pepa Palau», 30-12-2022. [Consulta: 30 desembre 2022].
# Paul G. Comba

Paul G. Comba un astrònom italià que viu als EUA.
Va néixer el 1926 a Itàlia i va anar a viure als Estats Units d'Amèrica el 1946 als 20 anys gràcies a una beca de Caltech amb la que va assolir el doctorat en matemàtiques el 1951. Després de la seva graduació va ser contractat per la Universitat de Hawaii fins al 1960, quan va anar a IBM com a programador de software.
És un reconegut especialista en asteroides i té reconegudes fins a 498 descobriments fins al 2006. També és conegut per a la Multiplicació de Comba, un algorisme per multiplicar amb programació basat en grans multiplicacions amb paper i llapis. . El 2003 va guanyar el premi Leslie C. Peltier per la seva contribució a l'astronomia .
És autor en la Astronomical League's Asteroid Club Observing Guide Arxivat 2006-05-06 a Wayback Machine., i actualment és membre del Prescott Astronomy Club. Arxivat 2006-10-30 a Wayback Machine. Arxivat 2006-10-30 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* (anglès) Guia per l'observació dels astres Arxivat 2006-05-06 a Wayback Machine.
* (anglès) Premis Peltier
* (anglès) La Multiplicació de Comba
# JEF United Ichihara Chiba

El JEF United Ichihara Chiba és un club de futbol japonès de les ciutats de Chiba i Ichihara. El club fou fundat amb el nom de Furukawa Electric Soccer Club l'any 1946. Des de l'any 1965 sempre ha jugat a la primera divisió japonesa (JSL1 o J1). El 1991 es fusionà amb la companyia JR East i esdevingué East Japan JR Furukawa Football Club, amb la creació de la J. League el 1993 esdevingué JEF United Ichihara, construït futbolísticament al voltant del futbolista internacional alemany Pierre Littbarski. El nom JEF prové de les inicials de les empreses JR East i Furukawa Electric. L'1 de febrer de 2005, el club canvià el nom esdevenint JEF United Ichihara Chiba, per tal de reflectir que la ciutat de Chiba s'havia unit a la d'Ichihara com a seu del club el 2003. El principal patrocinador del club deixà de ser Furukawa Electric i passà a ser Fuji Electric.

## Palmarès
### Furukawa Electric FC

* Japan Soccer League (1a Divisió): 1976, 1985), Copa JSL (1977, 1982, 1986/87), Copa de l'Emperador (1960, 1961, 1964, 1976), Lliga de Campions de l'AFC (1987)

### JEF United Ichihara / JEF United Ichihara Chiba

* Copa J. League (2005, 2006)

## Futbolistes destacats

| Yuki Abe Ken Naganuma Koki Mizuno Takayuki Chano Shohei Morita Shinji Murai Yuji Sakakura Yoshika Matsubara Tomoyuki Sakai Eisuke Nakanishi Tadahiro Akiba Nobuhiro Takeda Takayuki Suzuki | Shigeyoshi Mochizuki Sandro Pierre Littbarski Frank Ordenewitz Peter Bosz Arnold Scholten Ivan Hašek Ľubomír Moravčík Gabriel Popescu Cosmin Olăroiu Ovidiu Burcă Edin Mujčin | Nenad Maslovar Željko Milinovic Mario Haas Owusu Benson Wynton Rufer Matthew Bingley Choi Yong-Soo Kim Dae-Ui Rade Bogdanović Nenad Đorđević Ilian Stoyanov Mirko Hrgović |

## Entrenadors

| Entrenador | Nac. | Anys |
| Yoshikazu Nagai | Japó | 1992-1994 |
| Eijyun Kiyokumo | Japó | 1994-1995 |
| Yasuhiko Okudera | Japó | 1996 |
| Jan Versleijen | Països Baixos | 1997-1998 |
| Gert Engels | Alemanya | 1999 |
| Nicolae Zamfir | Romania | 1999-2000 |
| Zdenko Verdenik | Eslovènia | 2000-2001 |
| Jozef Vengloš | Eslovàquia | 2002 |
| Ivica Osim | Bòsnia i Hercegovina | 2003-2006 |
| Amar Osim | Bòsnia i Hercegovina | 2006-2007 |
| Josip Kuže | Croàcia | 2008 |
| Alex Miller | Escòcia | 2008- |

## Enllaços externs

* JEF United Ichihara Chiba - Lloc web oficial
* Rising Sun News(anglès)
# Pavoraja pseudonitida

Pavoraja pseudonitida és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 37,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu entre 212-512 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic occidental: Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Whitley G. P., 1939. Taxonomic notes on sharks and rays. Aust. Zool. v. 9 (pt 3). 227-262.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Last, P.R., Mallick, S. & Yearsley, G.K., 2008. A review of the Australian skate genus Pavoraja Whitley (Rajiformes: Arhynchobatidae). Zootaxa, 1812: 1–45.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Last, P. i L.J.V. Compagno, 1999. Arhynchobatidae. Softnose skates. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.). FAO Identification Guide for Fishery Purposes. The Western Central Pacific.
* ↑ Last, P.R. i J.D. Stevens, 1994. Sharks and rays of Australia. CSIRO, Austràlia. 513 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Personal Package Archive

Un Personal Package Archive (PPA) és un contenidor de programari especial on poder pujar paquets de programari per a ser construïts i publicats com a APT repository per Launchpad o plataformes similars. Un ús molt comú que se li dona als PPA és mantenir versions noves d'aplicacions que no estan suportades especialment a distribucions de GNU/Linux antigues. Mentre el terme sols s'utilitza dintre de la comunitat Ubuntu, Canonical confia que siga utilitzat més enllà.

## Referències

* ↑ Personal Package Archives : Ubuntu
* ↑ Launchpad PPA Blog
# Paradoxornis cap-roig

El paradoxornis cap-roig (Psittiparus bakeri) és una espècie d'ocell de la família dels paradoxornítids (paradoxornitidae), tot i que sovint encara se'l troba classificat amb els sílvids (Sylviidae). Es troba al nord del sud-est asiàtic. El seu hàbitat el conformen els matollars, els herbassars, les zones humides i els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits i de l'estatge montà. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

Les quatre espècies del gènere Psittiparus estaven classificades anteriorment en el gènere Paradoxornis i Psittiparus no fou recuperat fins al 2009 Aleshores estaven a la família dels sílvids (Sylviidae). Però el Congrés Ornitològic Internacional, en la seva llista mundial d'ocells (versió 10.2, 2020) el transferí finalment a la la família dels paradoxornítids (Paradoxornithidae). Tanmateix, el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), aquest tàxon apareix classificat encara dins de la família dels sílvids.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «paradoxornis cap-roig». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Sylviid babblers, parrotbills, white-eyes». IOC World Bird List Version 11.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 635. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Rufous-headed Parrotbill. Paradoxornis bakeri (formerly as: Psittiparus bakeri)» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Penhallurick, John; Robson, Craig «The generic taxonomy of parrotbills (Aves, Timaliidae)». Forktail, 25, 2009, pàg. 137–141.
* ↑ «Master Lists». IOC World Bird List Version 10.2. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.