OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nowhere

Nowhere és una pel·lícula de terror i suspens espanyola de 2023, dirigida per Albert Pintó i protagonitzada per Anna Castillo i Tamar Novas.

## Sinopsi

Ambientada en un futur distòpic amb escassetat de recursos, la trama segueix la difícil situació de la Mia, embarassada, i el seu marit, Nico, que fugen d'una Espanya totalitària a Irlanda amagats en un contenidor marítim. Després de ser separats a la força, la Mia haurà de lluitar per la seva supervivència quan una violenta tempesta la llança a la mar. Sola i a la deriva a la meitat de l'oceà, la Mia s'enfrontarà a tot per a salvar la vida de la seva filla i retrobar-se amb la seva parella.

## Repartiment

* Anna Castillo com a Mia.
* Tamar Noves com a Nico.
* Tony Corvillo com a Gil.
* Mariam Torres com a Lucía.
* Irina Bravo com a Ángela.
* Victoria Teijeiro com a Vicky.
* Mary Ruiz com a Sandra.
* Edu Bulnes com a Andrés.
* Antonio Buíl com el conductor de camió.
* Saïd El Mouden com el líder dels traficants.
* Kaabil Sekali com el traficant.
* Andrew McGurk com el pare del pescador.
* Saorla Wright com la filla del pescador.
* Tonu Sureda Luther com el net del pescador.

## Producció

La pel·lícula compta amb guió d'Ernest Riera, Miguel Ruz, Seanne Winslow, Teresa Rosendoy i Indiana Lista, autora de la història. A més, està produïda per Miguel Ruz (El practicante) i compta amb la producció executiva de Jordi Roca, ambdós socis a la productora Rock & Ruz. Es va estrenar el tràiler el setembre de 2023, unes setmanes abans de la seva estrena oficial a Netflix (plataforma productora i distribuïdora de la pel·lícula), el 29 de setembre de 2023.

## Referències

* ↑ Sevilla, Diario de. «Anna Castillo protagoniza 'Nowhere' para Netflix» (en espanyol europeu). Diario de Sevilla, 13-07-2023. [Consulta: 2 octubre 2023].
* ↑ «El director santcugatenc Albert Pintó estrena al setembre ‘Nowhere’ a Netflix». Tot Sant Cugat, 19-07-2023. [Consulta: 2 octubre 2023].
* ↑ «Crítica: ‘Nowhere’, un emocionante viaje de supervivencia en alta mar con una gran Anna Castillo» (en castellà). El Español, 29-09-2023. [Consulta: 2 octubre 2023].
* 1 2 «Nowhere, actores y personajes: quién es quién en la película de Netflix». Mag, 29-09-2023. [Consulta: 2 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 «Nowhere: final explicado de la película de Netflix». Mag. [Consulta: 2 octubre 2023].
* ↑ «Tráiler de ‘Nowhere’: la película de supervivencia de Anna Castillo para Netflix» (en castellà). Cine con Ñ, 14-09-2023. [Consulta: 25 setembre 2023].
* ↑ «Nowhere, de Netflix, será la película española más angustiante del año, pero no te la querrás perder» (en castellà). Revista GQ, 14-07-2023. [Consulta: 25 setembre 2023].
# Asturhockey Club Patín

El Asturhockey Club Patín és un club d'hoquei patins de la ciutat de Grado, en Astúries. Fou fundat el 2015 i jugará l'OK Lliga en la temporada 2017-2018.
El club va ser fundat en 2015 després d'un grup del club CP Areces en desacord amb el consell d'administració després que l'equip ès relegat al tercer nivell. En la seva primera temporada, el club va guanyar la lliga autonòmica i va tenir accés a la primera divisió. La temporada següent, va continuar fent història després de guanyar l'accés a l'OK Lliga i va acabar en segona posició de la primera divisió.

## Referències

* ↑ «Nace el Club Patín AsturHockey — IUSPORT: EL OTRO LADO DEL DEPORTE» (en castellà). IUSPORT: EL OTRO LADO DEL DEPORTE.
* ↑ SARENET. «El Club Patín Mieres sella la permanencia». [Consulta: 25 maig 2017].
* ↑ «Asturhockey CP y CdE Arenys de Munt ascienden a la OK Liga - Hockey Patines». [Consulta: 25 maig 2017].
# El joc del falcó

El joc del falcó (títol original: The Falcon and the Snowman) és una pel·lícula estatunidenca de John Schlesinger estrenada l'any 1984. Ha estat doblada al català.

## Argument

Chris Boyce i Daulton Lee tenen 23 anys l'any 1974, en una Amèrica que està traumatitzada per l'escàndol Watergate. Amics d'infantesa, han escollit vies totalment oposades: Lee ha esdevingut un petit traficant, mentre que Chris, després d'haver-hi renunciat a la prêtrise, es consagra al dressage del seu falcó. Gràcies al seu pare, està contractat en una important companyia d'electrònica, la TRW. Ràpidament promocionat, ocupa una plaça de confiança, rebent els missatges codificats d'un satèl·lit espia a compte de la CIA. És així com sap de les fetes poc glorioses del seu país. Ciutadà model, no comprèn que la CIA es permeti manipular impunement tots els governs del món, hi compresos els dels seus aliats (suport al colpista Augusto Pinochet a Xile, desestabilització del govern laborista a Austràlia, ...).

## Repartiment

* Timothy Hutton: Christopher Boyce
* Sean Penn: Andrew Daulton Lee
* Pat Hingle: Mr. Boyce
* Joyce Van Patten: Mrs. Boyce
* Richard Dysart: Dr. Lee
* Priscilla Pointer: Mrs. Lee
* Chris Makepeace: David Lee
* Dorian Harewood: Gene
* Macon McCalman: Larry Rogers
* Nicholas Pryor: Eddie
* Jerry Hardin: Tony Owens
* Lori Singer: Lana
* David Suchet: Alex

## Referències

* ↑ esadir.cat. El joc del falcó. esadir.cat.
* ↑ «The Falcon and the Snowman». The New York Times.
# Portèth d'Aspèth

Portèth d'Aspèth (francès Portet-d'Aspet) és una comuna comengesa situada al departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània (França). Es troba a 32 km al sud-est de Sent Gaudenç, al peu dels Pirineus. Els carrers de Portèth d'Aspèth es caracteritzen per estar rotulats exclusivament en occità.
Dins del municipi existeix el coll de Portèth d'Aspèth, una de les ascensions clàssiques del Tour de França. Va ser en el descens d'aquest coll que el ciclista italià Fabio Casartelli va perdre la vida en l'edició de 1995

## Demografia

Malgrat els mesos d'hivern Portèth d'Aspèth queda gairebé desert de persones, la comuna s'omple d'habitants durant el mes d'agost, descendents majoritàriament d'antics habitants que han emigrat a les grans ciutats del sud-oest francès (de Bordeus a Tolosa), del sud-est (Lió, Marsella) i fins a la regió de l'Illa de França. La població pot llavors ascendir fins a les 200 persones, sobretot durant la Festa Major local, celebrada cada any el cap de setmana que hi ha abans del 15 d'agost.
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 112 | 114 | 68 | 65 | 75 | 67 |

## Llocs i monuments

* Coll de Portèth d'Aspèth
* Església de St. Ròc
* Capella de Pomès
* Capella de Speregas

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 6 juliol 2010].
# Nowhere boy

Nowhere boy o El meu nom és John Lennon és una pel·lícula dramàtica biogràfica britànica del 2009, dirigida per Sam Taylor-Wood en el seu debut com a directora. Escrita per Matt Greenhalgh, es basa en la biografia de Julia Baird sobre el músic John Lennon. Nowhere boy tracta sobre els anys d'adolescència de Lennon (Aaron Johnson), les seves relacions amb la seva tia Mimi Smith (Kristin Scott Thomas) i la seva mare Julia Lennon (Anne-Marie Duff), la creació de la seva primera banda, The Quarrymen, i la seva evolució cap a The Beatles. S'ha doblat al català oriental pel Servei Català de Doblatge amb el títol de Nowhere boy, i en valencià per a À Punt amb el nom d'El meu nom és John Lennon.
Després de la seva estrena al Festival de Cinema de Londres el 29 d'octubre de 2009, Nowhere boy es va estrenar als cinemes britànics el 26 de desembre de 2009. Gairebé un any després, l'octubre de 2010, la pel·lícula es va estrenar als Estats Units, coincidint amb el 70è aniversari del naixement de Lennon. Nowhere boy va rebre crítiques positives i va tenir un èxit moderat a la taquilla, tot guanyant 4,3 milions de lliures amb un pressupost d'1,2 milions.

## Repartiment

* Aaron Johnson com a John Lennon
* Kristin Scott Thomas com a Mimi Smith
* Anne-Marie Duff com a Julia Lennon
* Thomas Sangster com a Paul McCartney
* Sam Bell com a George Harrison
* David Threlfall com a George Toogood Smith
* Josh Bolt com a Pete Shotton
* Ophelia Lovibond com a Maria Kennedy
* James Michael Johnson com a Stan Parkes
* Angelica Jopling com a Julia Baird
* Jessie Phoenix Jopling com a Jacqueline "Jackie" Dykins
* David Morrissey com a Bobby Dykins
* Andrew Buchan com a Michael Fishwick
* James Jack Bentham com a Rod Davis
* Jack McElhone com a Eric Griffiths
* Sam Wilmott com a Colin Hanton
* Christian Bird com a Jimmy Tarbuck
* Colin Tierney com a Alf Lennon
* Paul Ritter com el director d'en John

## Referències

* 1 2 «Nowhere boy». ésAdir. [Consulta: 22 febrer 2023].
* 1 2 «El meu nom és John Lennon». À Punt, 07-12-2021. [Consulta: 22 febrer 2023].
# Nicolas Mosar

Nicolas Mosar (Ciutat de Luxemburg, 1927 - Ciutat de Luxemburg, 2006) fou un polític, jurista i diplomàtic luxemburguès, membre de la Comissió Delors I entre 1985 i 1989.
Va néixer el 25 de novembre de 1927 a la ciutat de Luxemburg, on va morir el 6 de gener de l'any 2006. Membre del Partit Popular Social Cristià (CSV) l'any 1959 fou escollit membre del consell municipal de la ciutat de Luxemburg, càrrec que va ocupar ininterrompudament fins al 1984. L'any 1969 fou escollit diputat a la Cambra dels Diputats, i, exceptuant els anys 1974-1976, va ocupar un escó fins al 1984. Així mateix entre 1972 i 1974 fou president del seu partit. L'any 1985 fou nomenat membre de la Comissió Delors I, sent nomenat Comissari Europeu d'Energia. El 1989 abandonà la Comissió Europea per esdevenir ambaixador a Itàlia, càrrec que ocupà fins al 1992.
# Organovaïta-Mn

L'organovaïta-Mn és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la labuntsovita. Rep el nom de la cristal·lògrafa russa Natalia Ivanovna Organova (1929-).

## Característiques

L'organovaïta-Mn és un ciclosilicat de fórmula química K₂MnNb₄(Si₄O₁₂)₂O₄·5-7H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2000. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'organovaïta-Mn pertany a «09.CE - Ciclosilicats amb enllaços senzills de 4 [Si₄O₁₂]$^8$- (vierer-Einfachringe), sense anions complexos aïllats» juntament amb els següents minerals: papagoïta, verplanckita, baotita, nagashimalita, taramel·lita, titantaramel·lita, barioortojoaquinita, byelorussita-(Ce), joaquinita-(Ce), ortojoaquinita-(Ce), estronciojoaquinita, estroncioortojoaquinita, ortojoaquinita-(La), labuntsovita-Mn, nenadkevichita, lemmleinita-K, korobitsynita, kuzmenkoïta-Mn, vuoriyarvita-K, tsepinita-Na, karupmøllerita-Ca, labuntsovita-Mg, labuntsovita-Fe, lemmleinita-Ba, gjerdingenita-Fe, neskevaaraïta-Fe, tsepinita-K, paratsepinita-Ba, tsepinita-Ca, alsakharovita-Zn, gjerdingenita-Mn, lepkhenelmita-Zn, tsepinita-Sr, paratsepinita-Na, paralabuntsovita-Mg, gjerdingenita-Ca, gjerdingenita-Na, gutkovaïta-Mn, kuzmenkoïta-Zn, organovaïta-Zn, parakuzmenkoïta-Fe, burovaïta-Ca, komarovita i natrokomarovita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont Karnasurt, al massís de Lovozero, un massís situat al centre de la Península de Kola, dins l'óblast de Múrmansk (Districte Federal del Nord-oest, Rússia). Només ha estat descrita en un altre indret, concretament al proper mont de Selsurt.

## Referències

* ↑ «Organovaite-Mn» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 març 2018].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: November 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 2019-08-10. [Consulta: 9 març 2018].
# Nidin-Bêl

Nidin-Bêl fou un suposat rei de Babilònia esmentat en un text cuneïforme conegut com la llista de reis d'Uruk. Després d'esmentar al reis perses fins a Darios I el Gran, té un espai trencat i continua amb "(...mesos...) el segon nom del qual és Nidin-Bêl, cinc anys Darios, set anys Alexandre...". Això fa suposar que fou un rei rebel a Babilònia que va governar abans de Darios III. Com que aquest darrer diu que va governar cinc anys que haurien de ser el 336, 335, 334, 333 i 332, amb uns mesos de marge, Nidin-Bêl hauria governat uns mesos abans, és a dir vers el 336 aC. No se'n sap res més. El nom és la forma col·loquial de Nidintu-Bêl, el nom d'uns dels darrers reis independents de Babilònia. És probable que seguint les rebel·lions d'Egipte (on es va revoltar Khabbash) i d'Armènia (on es va revoltar Artašata), un noble babiloni aprofités per dominar la regió. Finalment l'estiu del 336 aC Arsès fou enverinat suposadament pel seu visir, l'eunuc Bagoas, i Artašata va esdevenir rei sota el nom de Darios III Codomà. El 335 aC Darios III ja hauria recuperat Babilònia.
# O'Brien

O'Brien és el nom dels següents personatges:
* Ed O'Brien (1968, Oxford, Anglaterra), guitarrista membre de Radiohead
* Flann O'Brien és un dels pseudònims de l'escriptor Brian O'Nolan (1911, Strabane, Irlanda – 1966, Dublín, República d'Irlanda)
* Keiko O'Brien, personatge fictici de Star Trek: La nova generació i de Star Trek: Deep Space Nine
* Miles O'Brien, personatge fictici en la sèrie Star Trek
* Robert O'Brien, pilot de curses automobilístiques estatunidenc que va arribar a disputar curses de Fórmula 1
# Guntín

* Per a altres significats, vegeu «Guntín (desambiguació)».
Guntín és un municipi de la província de Lugo a Galícia. Pertany a la comarca de Lugo.

## Geografia

El municipi limita al nord amb Friol i Lugo, a l'est amb O Corgo i O Páramo, al sud amb Portomarín i a l'oest amb Monterroso i Palas de Rei. La capital municipal està situada a uns 550 metres d'altitud i a 19 km de la capital provincial, amb la qual es comunica a través de la carretera N-540.
Es troba a la vall del curs alt del riu Miño, que fa de frontera per l'est. Un dels seus afluents, el Ferreira, fa de límit amb els municipis de Palas de Rei i Portomarín i en ell desemboca el riu Levadoiro. Un altre afluent del Miño que recorre el municipi és el Colmeiro.

## Parròquies

| Castelo de Pallares (San Salvador) Costante (San Miguel) Entrambasaugas (Santiago) Ferreira de Pallares (Santa María) Ferroi (Santiago) Francos (San Salvador) Gomelle (Santiago) Grolos (Santa Cruz) Guntín de Pallares (San Salvador) Lamela (Santa Mariña) Lousada (Santa Eulalia) Monte de Meda (San Martiño) Mosteiro (Santa María) A Mota (Santo Estevo) Mougán (Santa María Madanela) Navallos (San Pedro) | Ourol (San Xulián) Piñeiras (San Mamede) Pradeda (Santa Eulalia) San Cibrao de Monte de Meda (San Cibrao) San Mamede de Lousada (San Mamede) San Romao da Retorta (San Romao) Santa Cruz da Retorta (Santa Cruz) Santa Euxea (San Xoán) Santa María de Ferroi (Santa María) Sirvián (Santa María) Vilamaior de Negral (San Lourenzo) Vilameá (San Martiño) Vilamerelle (San Vicente) Vilarmao (San Miguel) Zolle (Santa María) |

## Llocs d'interès

* Monestir de Santa María de Ferreira de Pallares
* Castell de Besgo
* Torre de Francos
* Fortalesa d'A Mota
* Torre de Santa Euxea

## Enllaços externs

* Ajuntament de Guntín
# Opuntia jamaicensis

Opuntia jamaicensis, és una espècie fanerògama que pertany a la família de les cactàcies. És nativa de Centreamèrica a Jamaica.

## Descripció

Opuntia jamaicensis és un arbust que creix amb múltiples branques ascendents i assoleix una grandària de fins a 1 metre d'altura. Forma una tija de color verd mat, prim, lleugerament inclinat, en forma d'ou, disminuint a la seva base i amb seccions de 7 a 13 cm de llarg i de 5 a 7.5 centímetres d'ample. Les arèoles fan fins a 2,5 cm, amb dos (rarament un a cinc) espines aciculars, desiguals de color blanc i de fins a 2,5 cm. Les flors lluminoses de color groc sofre tenen una franja de color vermellós i arriben a un diàmetre de fins a 4 cm. Les fruites vermelles amb forma de pera, són de 3,5 a 4 cm de llarg.

## Taxonomia

Opuntia jamaicensis va ser descrita per Britton i Harris i publicat a Torreya 11: 130. 1911.

### Etimologia

Opuntia: nom genèric que prové del grec emprat per Plini el Vell per a una planta que va créixer al voltant de la ciutat d'Opus a Grècia.
jamaicensis: epítet geogràfic que al·ludeix a la seva localització a Jamaica

## Referències

* ↑ «Opuntia jamaicensis». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 14 gener 2013].
* ↑ Opuntia jamaicensis a PlantList
* ↑ a Noms Botànics

## Bibliografia

* Edward F. Anderson: Das großi Kakteen-Lexikon. Eugen Ulmer KG, Stuttgart 2005 (übersetzt von Urs Eggli), ISBN 3-8001-4573-1, S. 463.

## Enllaços externs

* http://cactiguide.com/cactus/?genus=opuntia&species=jamaicensis
# Opuntia leucotricha

Opuntia leucotricha és una espècie fanerògama de la família de les Cactàcies, nativa de Mèxic.
Cactus de forma arborescent, molt ramificat, que pot arribar a mesurar fins a 3,5 m d'alçada. Els segments són ovalats, una mica allargats d'entre 10-25 cm de longitud per 12 cm d'ample (a vegades augmenten tant que tendeixen a adquirir una forma gairebé cilíndrica) i estan coberts de pilositat curta i grisenca. Les arèoles, de color blanc, es troben molt juntes. Els gloquidis són grocs. Presenta d'1 a 3 espines centrals curtes, nombroses radials blanques, flexibles i fines que mesuren entre 5-10 cm, tan abundants que gairebé cobreixen tota la superfície del segment. Flors d'intens color groc, d'entre 6 a 8 cm de diàmetre. Estams blancs, pistil vermell i estigma amb 6 lòbuls verds. El pericarpi té moltes arèoles, les més superiors amb gloquidis d'1 cm.

## Taxonomia

Opuntia leucotricha va ser descrita per Augustin Pyrame de Candolle i publicada a Mémoires du Muséum d'Histoire Naturelle 17: 119. 1828.

### Etimologia

* Opuntia: nom genèric que prové del grec usat per Plini el Vell per a una planta que va créixer al voltant de la ciutat d'Opunte a Grècia.
* leucotricha: epítet llatí que significa "amb pèl blanc".

### Sinonímia

* Opuntia durangensis Britton & Rose
* Opuntia pailana Weing.
* Opuntia pyriformis Rose

## Referències

* ↑ «Opuntia leucotricha». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 13 gener 2013].
* ↑ Opuntia a Nombres Botánicos.
* ↑ leucotricha a Epítetos Botánicos.
* ↑ «Opuntia leucotricha a EOL» (en anglès). [Consulta: 23 juliol 2014].

## Bibliografia

* Allorge-Boiteau, L. 2002. Les cactées introduites à Madagascar. Succulentes (France) 25(1): 9–16.
* Anonymous. 1986. List-Based Rec., Soil Conserv. Serv., U.S.D.A. Database of the U.S.D.A., Beltsville.
* CONABIO. 2009. Catálogo taxonómico de especies de México. 1. In Capital Nat. México. CONABIO, Mexico City.
* Small, J. K. 1933. Man. S.E. Fl. i–xxii, 1–1554. Published by the Author, New York.
* Wunderlin, R. P. 1998. Guide Vasc. Pl. Florida i–x, 1–806. University Press of Florida, Gainseville.

## Enllaços externs

* Opuntia leucotricha a Cactiguide
# Ocel (anatomia)

Un ocel és una petita estructura fotoreceptora present en alguns invertebrats, com anèl·lids i artròpodes, i que funcionen com a òrgans de la visió. És un tipus d'ull primitiu i simple. El terme ocel procedeix del llatí oculus (ull) i literalment significa "ull petit".
En els insectes hi ha dos tipus d'ocels: els ocels dorsals o simples que es troba en les formes adultes de molts tipus d'insectes i els ocels laterals o stemmata, que hi ha només en les larves d'alguns ordres. Tots dos tipus són molt diferents estructuralment i funcionalment.
Els ulls simples d'altres animals com els cnidaris (pòlips i meduses) també són anomenats ocels, però la seva estructura i anatomia és totalment diferent a la de l'ocel dorsal dels insectes.
Una de les teories existents sobre la funció dels ocels, en els insectes, proposa que són utilitzats per mantenir l'estabilitat del vol. S'han demostrat correccions en el vol com a resposta a la llum en llagostes i libèl·lules.

## Referències

* ↑ Vegeu TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Taylor, Charles P. «Contribution of Compound Eyes and Ocelli to Steering of Locusts in Flight: I. Behavioural Analysis». Journal of Experimental Biology, 93, 1, 08-01-1981, pàg. 1.
* ↑ Stange, Gert; Howard, Jonathon «An Ocellar Dorsal Light Response in a Dragonfly». Journal of Experimental Biology, 83, 1, 12-01-1979, pàg. 351.
# Ocel

«Ocel» té aquests significats:
* Biologia: ocel (anatomia), òrgan fotosensible, propi de diversos animals pluricel·lulars
* Biografies:
** Ocel o Ocil, ambaixador espartà.
** Ocel Lucà, filòsof pitagòric romà,
# Hilas i les nimfes

Hilas i les nimfes és una pintura de John William Waterhouse dins del seu cicle dedicat a mitologia grega. Pintat en 1896, en l'actualitat el quadre es troba a la Manchester Art Gallery. Representa el mite d'Hilas, seduït per les nimfes fins que es va ofegar.

## Descripció

La pintura mostra un jove inclinat sobre l'aigua d'un llac cobert per vegetació. L'home va vestit de blau i porta una bossa per beure penjada al coll i mira atentament les nimfes, unes noies joves que estan mig submergides al llac, del qual només sobresurt la part superior del cos, nu. Estan representades com set noies amb cabell llarg adornat amb flors i rostre inexpressiu i un cos blanc i prim. Es veuen set nimfes diferents que envolten l'home en dues fileres: dues al front (una de les quals li agafa el braç), dues més als costats i les altres tres al darrere de les dues primeres.
Els tons blancs de la pell contrasten amb el color viu de la roba del jove i amb els tons foscos i verdosos del paisatge. A la superfície del llac es poden veure diverses nimfeàcies i altres nenúfars.

## Anàlisi

El focus de la pintura està posat al poder malèfic i seductor de les nimfes, per això el punt de vista se situa gairebé arran d'aigua i el rostre d'Hilas només es veu de perfil, mentre que elles es pinten amb més claredat, una definició accentuada pel color de la seva pell, que contrasta amb el fons. El tema de la mort d'Hilas va ser pintat per diversos artistes britànics dels segles XIX i principis del XX.
El quadre es va fer famós per una polèmica que va aconseguir la seva retirada temporal de la galeria on s'exposa, amb l'argument que determinades feministes podien sentir-se ofeses per mostrar la dona com un objecte o amb una visió negativa.

## Referències

* ↑ Cavallaro, Dani (February 2017). J.W. Waterhouse and the Magic of Color. McFarland & Company. pp. 68–71. ISBN 978-1476667096.
* ↑ The Guardian [Consulta: 21 juny 2019].
# Eugènia de Grècia

Eugènia de Grècia, princesa Radziwill (París, 10 febrer de 1910 - Ginebra, 13 febrer de 1989) era una princesa de Grècia i de Dinamarca, filla de Jordi de Grècia i de Maria Bonaparte. Ha conduït una vida mundana en les cercles aristocràtiques i les famílies reials europees.
El 1938 es casà amb el príncep Dominik Radziwill, membre d'una de les famílies nobiliàries més riques i influents de l'aristocràcia polonesa. Van tenir dos fills, Tatiana i Jordi.
El 1946 es va divorciar. Tot i tenir dos fills, el Vaticà va reconèixer la nul·litat del matrimoni el 1952. El 1949, es va casar amb el príncep Raimon della Torre e Tasso amb qui va tenir un fill, Carles. Es van divorciar el 1965.
Va morir a Ginebra a conseqüència de l'alzheimer.

## Referències

* 1 2 Bertin, Célia. Marie Bonaparte. Nouv. éd.. París: Perrin, 2000. ISBN 978-2-262-01602-9.
* ↑ Beéche, Arturo E.; Mille, Ilana D. «The Wedding of Princess Eugenie of Greece and Prince Dominic Radziwill – Paris, France, 30 May 1938». A: Eurohistory (en anglès), 2015. ISBN 0985460385.
* ↑ Mateos Sáinz de Medrano, 2004, p. 363-364.
* ↑ Mateos Sáinz de Medrano, 2004, p. 242.

## Bibliografia

* Mateos Sáinz de Medrano, Ricardo. La familia de la reina Sofía: la dinastía griega, la Casa de Hannover y los reales primos de Europa (en castellà). La Esfera de los Libros, 2004. ISBN 978-84-9734-195-0.