OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mesquita Nasir ol Molk

La mesquita Nasir-ol-Molk (persa: مسجد نصیر الملک), també coneguda com la mesquita Rosa, és una mesquita tradicional de Xiraz, a l'Iran. És al districte de Gowad-e-àrabān, a prop de la mesquita Xa Chérāgh.
La mesquita té una extensa superfície de cristall de colors a la façana, juntament amb altres elements tradicionals com el disseny Panj Kāes ('cinc còncaus'). Se la coneix popularment com la mesquita Rosa, perquè els taulellets de l'interior són de color rosa.

## Història

La mesquita es construí durant la dinastia Qajar, i pertany a la Fundació de Dotació de Nasir ol Molk. Mirzā Hasan Ali (Nasir ol Molk), un mandtari Qajar, l'edificà entre 1876 i 1888. Els dissenyadors en foren Mohammad Hasan-e-Memār, un arquitecte iranià, i Mohammad Rezā Kāshi-Sāz-e-Šanarāzi.

## Referències

* ↑ CNN: Why your next vacation could be in Iran, Frederik Pleitgen – July 14, 2015
* ↑ Stunning Mosque In Iran Becomes A Magnificent Kaleidoscope When The Sun Rises, DeMilked Magazine
* ↑ «https://books.google.cat/books?id=RT0bAgAAQBAJ&pg=PA185&dq=Nasir+ol+Molk+Mosque+Muhammad+Hassan&hl=ca&sa=X&redir_esc=y#v=onepage&q=Nasir%20ol%20Molk%20Mosque%20Muhammad%20Hassan&f=false».

## Enllaços externs

* Nasir ol Molk Mezquita Arxivat 2021-03-02 a Wayback Machine. en Art-days.com Arxivat 2021-03-02 a Wayback Machine.
* Nasir ol Molk Mezquita en Albert-videt.eu (en francès)
* Persa de BBC: Nasir ol Molk (en persa)
# Hombre mate hombre

Hombre mate hombre és el tretzè àlbum publicat per la banda navarresa de rock Barricada.
Va ser publicat l'any 2004 per la discogràfica Dro East West i contenia 12 cançons fidels al so tradicional de la formació. Per a la portada de l'àlbum es va utilitzar la imatge de l'obra de Goya «Duelo a garrotazos».

## Llista de cançons

* Sofokao - 3:03
* Menos que nada - 3:32
* Tres palabras - 4:00
* Hombre mate Hombre - 3:22
* Sean bienvenidos - 4:05
* De mis párpados se cuelga (Loko) - 4:13
* El sapo del cuento - 3:50
* Llévame de aquí - 4:00
* Y ya no estás - 3:50
* Tu con puñales - 3:30
* Las paredes del pozo - 3:42
* Donde se rompe - 3:56

## Referències

* ↑ «Barricada regresa con 'Hombre mate hombre' el 1 de marzo», los40.com
* ↑ «Barricada», mtv.es
* ↑ «Barricada: Hombre Mate Hombre», coveralia.com

## Enllaços externs

* Barricada - Hombre mate hombre
# Frutillar

Frutillar és una ciutat de Xile que es troba a la riba oest del llac Llanquihue, a la regió de Los Lagos. Es caracteritza pel paisatge, les tradicions alemanyes dels seus fundadors. El 2017 tenia 12.876 habitants.

## Història

El nom de la localitat es deu a la frutilla xilena (maduixera de Xile) present a les rodalies i boscos.
La ciutat de Frutillar va ser fundada a la vora de l'estany Llanquihue el 23 de novembre de 1856 per immigrants alemanys que van arribar a la zona en el període de la colonització de l'estany Llanquihue durant el govern de el president Manuel Montt. Les condicions econòmiques a Alemanya per als agricultors es van deteriorar durant la revolució industrial. L'economia rural basada en l'agricultura es va traslladar cap a una de caràcter urbà industrial, produint un èxode massiu de camperols cap a les ciutats. Els camps van reemplaçar la mà d'obra per la mecanització de serradores, empaquetadores de pastura i gra, tractors i altres maquinàries d'alt rendiment agrícola. La concentració de la feina a les ciutats industrials es van veure saturats, el que va generar una alt nivell d'atur.
En aquesta oportunitat el govern de Xile va encarregar a Bernardo Philippi la tasca de reclutar immigrants alemanys per colonitzar el sud de Xile. El treball de convenciment als agricultors per viatjar a el nou món a la Patagònia va ser complex. Philippi va haver de lliurar concessions de terres de part de l'estat Xilè per incentivar les famílies alemanys a immigrar cap a Xile. Finalment, el primer grup va arribar a Valdivia el 1846 i es va establir a les rodalies de Valdivia i la La Unió. Durant els 10 anys següents van arribar vapors d'Alemanya a Melipulle ciutat rebatejada amb el nom de Port Montt en honor d'el president de l'època. Més tard es va introduir als colons alemanys a l'estany Llanquihue, distribuint-los en vapors per les riberes de l'estany.
En Frutillar se'ls va lliurar terres parcel·lades per José Decher amb una riba de llac i extensions de boscos natius que van haver de buidar amb gran sacrifici per a llaurar la terra, construir les seves cases, cobert i els seus propis embarcadors a la vora de la badia de Frutillar per traslladar-se en vaixells a vapor que circulaven pel llac Llanquihue. Els colons es van dedicar a tasques agrícoles, ramaderes, instal·lant lleteries, molins, destil·leries, cistelleria i llocs d'abastament.

## Referències

* ↑ «Frutillar | Frutillar» (en castellà), 18-07-2019. [Consulta: 20 juny 2021].
* ↑ «.:: Biografía de Chile ::. Historia de Chile - Regiones - Historia de Frutillar - .». [Consulta: 20 juny 2021].
# Maxomys rajah

Maxomys rajah és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds d'entre 0 i 1.100 msnm a Brunei, Indonèsia, Malàisia i Tailàndia. El seu hàbitat natural són els boscos tropicals perennifolis de plana, tant primaris com pertorbats. Està amenaçat per la tala d'arbres i l'expansió dels camps de conreu. El seu nom específic, rajah, significa 'príncep' en hindustànic.

## Referències

* ↑ Ruedas, L. Maxomys rajah. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 26 desembre 2017.
* ↑ Entrada «Maxomys» d'Animalia (en anglès).
# Vinya d'en Maquino

La Vinya d'en Maquino és un jaciment en un camp de cereals en municipi de Mediona (Alt Penedès). Consta de dos moments cronològics segons les troballes que s'han localitzat -33000 / -650 leptolític (indiferenciat) (33000 - 650 aC) i el ferro-ibèric (650 - 50 aC). Les troballes no han sigut localitzades com a conseqüència d'una excavació sinó que han sigut trobades durant prospeccions i com a causa de l'acció de llaurar les terres. El jaciment va ser localitzat per les prospeccions que va dur a terme Josep Gallart Romeu durant els anys 80.
Les troballes provinents d'època paleolítica són una ascla, un gratador i fragments de nucli entre d'altres. Quant a les d'època ibèrica les més ressenyables són fragments informes d'àmfora, ceràmica comuna, una vora decorada amb incisions i fragments de ceràmica a mà. Les troballes estan guardades al museu de Mediona.

## Referències

* ↑ Vinya d'en Maquino, Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya
# Separapp

Separapp és una aplicació mòbil publicada en el context del Referèndum sobre la independència de Catalunya que permet saber si l'empresa introduïda al seu cercador té la seu social a Catalunya per a facilitar el boicot als productes catalans. De tal manera que no diferència si aquestes empreses donen suport o no a la independència de Catalunya. És gratuïta i està disponible per a Android.

## Referències

* ↑ Escobar Martí, Marta «Una 'app' incita al boicot a las empresas catalanas ('indepes' o no)». El Nacional.cat, 05-10-2017 [Consulta: 23 octubre 2017].
* ↑ «Boicot a los productos catalanes en las redes: listados de empresas y una App que permite identificarlas». Okdiario, 05-10-2017 [Consulta: 23 octubre 2017].
* ↑ «Lanzan una aplicación para boicotear productos catalanes». La Nueva España, 03-10-2017 [Consulta: 23 octubre 2017].
# 1721
## Esdeveniments
### Resta del món

* 4 d'abrilː Robert Walpole esdevé de facto el primer Primier Ministre de la Gran Bretanya.
* 27 de març - Madrid: Espanya signa amb França el Tractat de Madrid que posà fí a la Guerra de la Quàdruple Aliança i al qual es va adherir Anglaterra el 13 de juny.
* 13 de juny: pacte entre Espanya, França i Anglaterra per garantir el compliment dels tractats d'Utrecht, de Baden i de Londres.
* 10 de setembre - Uusikaupunki (Finlàndia): Suècia i Rússia van signar el Tractat de Nystad en el que el primer estat va cedir al segon parts de Vyborg, el Comtat de Kexholm (actual Priozersk a Rússia), Íngria, Estònia i Livonià a Rússia en el context de la Gran Guerra del Nord.
* Innocenci XIII és escollit Papa.
* Publicació de les Cartes Perses de Montesquieu.

## Naixements
### Països Catalans

Francesc Canivell i de Vila

### Resta del món

* 21 de febrer, John McKinly, metge americà, president de Delaware (m. 1796).
* 8 de març, Estrasburg: Carolina de Zweibrücken-Birkenfeld, aristòcrata, una de les dones més influents del seu temps (m. 1774).
* 29 de desembre, París, Regne de França: Jeanne-Antoinette Poisson, Madame de Pompadour, la més cèlebre de les amants del rei Lluís XV de França (m. 1764).

## Necrològiques
### Resta del món

* 19 de març - Papa Climent XI (n. 1649).
* 28 d'abril - Jamaica: Mary Read, dona pirata anglesa de principis del segle xviii (n. 1695).
* 18 de juliol - Valenciennes (França): Antoine Watteau, pintor francès (n. 1684).

## Referències

* ↑ «George I (1660 - 1727)» (en anglès). BBC. [Consulta: 4 abril 2020].
* ↑ «Notícia: Efemèrides». El Punt Avui, 10-06-2013. [Consulta: 23 desembre 2011].
* ↑ «Karoline Henriette Christina Louisa Pfalzgräfin von Zweibrücken-Birkenfeld» (en anglès). The Peerage, 13-05-2012. [Consulta: 10 gener 2021].
* ↑ Queralt, María Pilar. Reinas en la sombra : amantes y cortesanas que cambiaron la historia (en castellà). Madrid: EDAF, 2014, p. 95. ISBN 9788441434400.
* ↑ «Mary Read | Biography, Death, & Facts» (en anglès). [Consulta: 28 abril 2020].
# El Molí del Puig

El Molí del Puig és una obra del municipi de Gisclareny (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Les restes del derruït molí fariner del Puig corresponen a una construcció senzilla, seguint la tipologia de la masia d'estructura clàssica coberta a dues aigües amb teula àrab i el carener paral·lel a la façana de ponent on s'obre la porta amb llinda de fusta. Està estructurat en planta baixa i dues plantes superiors. Les obertures són petites, amb llindes de fusta i disposades de forma arbitrària. El parament és de carreus de pedra de diverses mides, disposats en filades i units amb morter. El casal moliner aixopluga les moles a la planta baixa on arribava l'aigua mitjançant un rec que la portava de la veïna bassa. Abandonat després de la guerra civil (1936- 1939) es troba en desús des d'aleshores, parcialment cobert de vegetació.

## Història

Situat al peu del riu Bastareny, prop de la masia del Puig de la Bagà que n'era propietària, és un dels molts molins fariners que aprofitaven l'aigua del Bastareny. Fou construït a finals del s. XVII o començaments del s. XVIII i és contemporani a l'obra del pont amb el mateix nom i la masia del Puig. Des de la guerra civil (1936- 1939) resta en desús.

## Referències

* 1 2 «El Molí del Puig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 novembre 2015].
# Homburg (Turgòvia)

Homburg és un municipi del cantó de Turgòvia (Suïssa), situat al districte de Steckborn.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Font de Palomer

La Font de Palomer és una font de l'antic terme d'Aransís, actualment pertanyent al municipi de Gavet de la Conca. És dins del territori del poble de Sant Miquel de la Vall.
Està situada a 841 m d'altitud, a la dreta del barranc de les Moles, al nord-est de Sant Miquel de la Vall, a llevant de la Teulera i de la Vinya del Peraire.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Vinya Vella de Mussarra

La Vinya Vella de Mussarra és un extens paratge a cavall dels termes municipals de Talamanca, al Bages, i de Monistrol de Calders, al Moianès.
Està situada a l'extrem sud-oest del terme, a ponent de la masia de Mussarra, a llevant del Serrat del Vintró i a la dreta de la riera de Talamanca. Es tracta d'un extens territori que fou una gran vinya de la masia de Mussarra, cedida a parcers de Monistrol de Calders i de Talamanca. Fa molts anys que les vinyes estan abandonades. El juliol del 2003 aquest paratge patí un incendi devastador iniciat al Molí del Menut.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# Can Serra (Sant Adrià del Besòs)

Can Serra és una masia situada a la Carretera de Mataró, 124 de Sant Adrià del Besòs, catalogada com a bé cultural d'interès local.

## Referències

* ↑ «Can Serra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.

## Enllaços externs

* «Can Serra (Museu de la Immigració)». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Lluís Torrent

* Aquest article tracta sobre el compositor i músic nord-català. Si cerqueu l'empresari català del sud, vegeu «Lluís Torrent i Suñé».
Lluís Torrent és un músic, cantant i intèrpret de tenora nord-català nascut a Sant Llorenç de Cerdans el 1931.

## Biografia

Començà a donar-se a conèixer durant els anys seixanta del segle xx com a vocalista i animador d'orquestra, amb el conjunt Lou Torrent (1972), però als anys vuitanta decideix cantar en català i fer carrera en solitari. Conrea un tipus de Cançó d'humor populista de força acceptació popular.
Només ha enregistrat un parell de senzills (amb temes com "Bertranades catalanes" i "L'orellut").
En el camp de la música popular, ha estat intèrpret de tenora al seu conjunt Lou Torrent, que també tocà en formació de cobla, i ha compost una vintena de sardanes, algunes dedicades al seu Sant Llorenç natal.

## Obres

* Havanera traginera, per a cor
* Vallespir estimat, per a cor

### Sardanes

* Canta Jordi
* La font de la Torre del Bisbe (2007), enregistrada per la cobla els Casenoves al DC Pobles i Foments de Catalunya Nord 1 (Aiguaviva: Estudi 44.1, 2009 ref. 44.1 09065-CD)
* Les fonts de Sant Llorenç
* La tenora d'en Sieta
* Sant Llorenç 1991 (1993)
* Sant Llorenç, plora i canta

## Referències

* ↑ Pujadó i García, Miquel: Diccionari de la Cançó: D'Els Setze Jutges al Rock Català. Enciclopèdia Catalana, Barcelona, abril del 2000. ISBN 84-412-0467-5, plana 283
* 1 2 «Llista de sardanes al web de Boig per la Sardana». [Consulta: 1r agost 2013].
* ↑ «Jacques de Noell : un homme de partage honorÃ© par la commune - LindÃ©pendant.fr».
# Tel·líades

Els tel·líades (en grec antic Τελλίαδες) eren una família d'endevins originaris de l'Èlide, citats per Heròdot i Filòstrat.
Deien que eren descendents de Tèl·lies d'Elis, un militar i endeví que va viure cap als segles VI-V aC. Heròdot parla d'Hegesístrat com el "més insigne dels tel·líades". Al segle i aC, Ciceró parla d'aquesta família en passat, donant-los per extingits.
Les fonts diuen que la piromància, o art d'endevinar el futur a través del foc, era la tècnica més utilitzada pels tel·líades. Es creu que aquesta família estava relacionada amb altres dues "famílies" (genos) de l'Èlide dedicades a l'endevinació: els iàmides i els clícides.

## Referències

* ↑ Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 287. ISBN 8481641618.
# Himne Nacional Surinamès

God zij met ons Suriname (Déu estigui amb nostre Surinam) o Opo Kondreman (Eleveu fills de la nació) és l'Himne Nacional Surinamès. La cançó és bilingüe i és composta per dues estrofes, una en idioma neerlandès i altra en Sranan tongo. El text va ser establerta oficialment en 1959 pel Parlament de Surinam (Staten van Suriname) en substitució de la Suriname’s Trotsche Stroomen que fins aleshores havia estat l'himne oficial surinamès.

## Història

El text en la seva versió actual és compost per Trefossa, pseudònim s'amaga el poeta surinamès Henry Frans de Ziel (1916–1975). Aquesta cançó va ser escrita en 1893 pel predicador luterà Cornelis Atses Hoekstra per a una escola dominical, però es va convertir en l'himne no oficial del país. Originalment el text va ser cantat en 1876 amb la melodia composta per John Corstianus de Puy (1835-1924). Per al nou himne oficial es va triar la composició de Johannes Nicolaas Welkom Helston (1853-1927).
No obstant això, es va dir que el govern colonial estava contra la melodia, de manera que va ser canviada (en aquest cas la segona estrofa en sranantongo) per la música que De Puy havia compost. La segona estrofa va ser escrita en surinamès por Henri Frans De Zielen 1959.

## Lletra de l'himne

    God zij met ons Suriname
    Opo Kondreman
    (Himne Nacional Surinamès)
    God zij met ons Suriname
    Hij verheff’ ons heerlijk land
    Hoe wij hier ook samen kwamen
    Aan zijn grond zijn wij verpand
    Werkend houden w’ in gedachten
    Recht en waarheid maken vrij
    Al wat goed is te betrachten
    Dat geeft aan ons land waardij.
    Opo, kondreman un opo
    Sranangron e kari un
    Wans ope tata komopo
    Wi mu seti kondre bun.
    Stre def stre, wi no sa frede
    Gado de wi fesiman.
    Eri libi, te na dede
    Wi sa feti, gi Sranan.

## Referències

* ↑ Volkslied a suriname.nu

## Enllaços externs

* 'Suriname - God zij met ons Suriname' | Àudio de l'himne de Surinam, amb informació i lletra
# Francisco López Gonzalvo

Francisco López Gonzalvo (Barcelona, 2 de setembre de 1958) va ser un ciclista català que fou professional entre 1982 i 1988. Durant la disputa de la Volta a Catalunya de 1984, va aconseguir vestir de líder durant una jornada.

## Palmarès
### Resultats a la Volta a Espanya

* 1984. 79è de la classificació general
* 1985. 100è de la classificació general
* 1988. Abandona

## Referències

* ↑ Dalmases, Javier «López: "Entrar líder en Barcelona ya és un sueño"». Mundo Deportivo, 09-09-1984 [Consulta: 22 novembre 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Font de Nofred

La Font de Nofred és una font del poble de Serradell, de l'antic terme de Toralla i Serradell, pertanyent a l'actual municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà.
Està situada a 921 m d'altitud a la dreta del riu de Serradell, al sud i damunt de les Sorts i al sud-oest de Fontfreda. Queda just al nord de la Cova de Toralla.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cañ fer dos passos d'aproximació
# Lluís Gonzàlez i Pujol

Lluís Gonzàlez i Pujol (Sallent, 30 de juny de 1969) és un exfutbolista professional català, que jugava com a davanter.

## Trajectòria

Va fitxar pel RCD Espanyol Juvenil provinent del Centre d'Esports Sallent. Va començar a destacar a les files del CE L'Hospitalet, aleshores filial espanyolista, i posteriorment al RCD Espanyol. Amb els pericos va debutar a primera divisió la campanya 91/92. Eixe any va jugar 24 partits i va marcar sis gols. Però, no va tenir continuïtat i va passar a la suplència, tot i que seguia apareixent en un bon nombre de partits cada temporada. Amb l'Espanyol va jugar tant a la màxima categoria com a la Segona Divisió l'any 93/94.
La temporada 95/96 recala al CP Mérida, on juga 15 partits, la majoria des de la banqueta i marca un gol. A l'any següent baixa a la Segona Divisió per jugar amb la UE Lleida. Ací recuperaria certa titularitat (17 de 18 partits jugats) i marcaria dos gols. Després de passar pel CE Castelló, on va militar entre 1997 a 1999 en la Segona B, a la UDA Gramenet va jugar-hi les temporades 99/00 i 00/01 i es va a retirar al Terrassa FC on va militar la campanya 01/02.

## Referències

* ↑ «LLUÍS González». hallofameperico, 24-04-2009. [Consulta: 20 març 2012].
* ↑ «Lluís: Lluís González Pujo». bdfutbol. [Consulta: 20 març 2012].
# Tel·lurur de potassi

El tel·lurur de potassi és un compost inorgànic, del grup de les sals, que està constituït per anions tel·lurur ${\ce {Te^2-}}$ i cations potassi (1+) ${\ce {K+}}$, la qual fórmula química és ${\ce {K2Te}}$.

## Propietats

S'ha calculat que el tel·lurur de potassi cristal·litza en el sistema cúbic, grup espacial Fm3m, que té una densitat de 2,45 g/cm³ i que el seu índex de refracció val 1,86.

## Preparació

Es pot preparar a partir de tel·luri i potassi en dissolució d'amoníac líquid segons la reacció:
${\ce {2K + Te ->[NH_3] Na2Te}}$

## Referències

* ↑ «K₂Te» (en anglès). The Materials Project. [Consulta: 31 octubre 2019].
# Otto Stoll

Otto Stoll (Frauenfeld, 29 de desembre de 1849 - Zúric, 18 d'agost de 1922) fou un lingüista i etnòleg suís.
Otto Stoll fou professor d'etnologia i geografia a la Universitat de Zúric on s'especialitzà en la investigació de llengües maies. De 1878 a 1883 va dur a terme estudis científics en Guatemala. Fou l'autor de diversos tractats sobre Guatemala, incloent importants obres en els camps de l'etnografia i l'etnolingüística. A Suïssa és especialment conegut el cos material de treball sobre suggestió i hipnotisme de la psicologia popular.

## Obres

* Zur Ethnographie der Republik Guatemala (Etnografia de la República de Guatemala), 1884.
* Guatemala: Reisen und Schilderungen aus den Jahren 1878–1883 (Guatemala: viatges i descripcions dels anys 1878-1883), 1886.
* Biologia Centrali-Americana/ Arachnida – Acaridea, (Biologia centreamericana, Arachnida - Acaridae), 1886–1893.
* Die Sprache der Ixil-Indianer: ein Beitrag zur Ethnologie und Linguistik der Maya-Völker (La llengua dels ixils: una contribució a antropologia i lingüística dels pobles maies), 1887.
* Die Sprache der Ixil-Indianer/ Nebst einem Anhang/ Wortverzeichnisse aus dem nordwestlichen Guatemala (La llengua dels ixils; incloent un annex i un directori del nord-oest de Guatemala), 1887.
* Suggestion und Hypnotismus in der Völkerpsychologie (Suggestió i hipnotisme en psicologia ètnica), 1894.
* Zur Zoogeographie der landbewohnenden Wirbellosen (Zoogeografia dels invertebrats terrestres), 1897.
* Das Geschlechtsleben in der Völkerpsychologie, (Vida sexual en psicologia ètnica), 1908
* Zur Kenntnis des Zauberglaubens der Volksmagie und Volksmedizin in der Schweiz (Informació sobre la fascinació amb la màgia i medicina populars a Suïssa), 1909.

## Referències

* ↑ Graham, Ian. Alfred Maudslay and the Maya: A Biography. University of Oklahoma Press, 2002, p. 292. ISBN 978-0-8061-3450-5.
* ↑ Prager, Christian «La herencia de Otto Stoll en la Biblioteca Central de Zúrich, Suiza: Una recopilación de sus manuscritos sobre América Central». Mexicon. Mexicon Stable, Vol. 19, Núm. 5, 1997, pàg. 86-91 [Consulta: 26 juliol 2017].

## Bibliografia

Johannes Strohl: Otto Stoll (1849–1922): Mitglied der Naturforschenden Gesellschaft in Zürich seit 1875. SA. aus: Vierteljahrsschrift der Naturforschenden Gesellschaft in Zürich 69(1924), S. 128–171, Ill. Zürich: Fretz, 1924

## Enllaços externs

* Llibres de i sobre Otto Stoll als catàlegs de biblioteques suïsses (després de la KVK) Arxivat 2014-01-04 a Wayback Machine.
* Treballs d'etnologia d'Otto Stoll per descarregar