OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zadànie

Zadànie (en rus: Задание) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 22 habitants.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский» (en rus). Информация о Свердловской области. Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].
# La Canyada de Beric

La Canyada de Beric és una vila i municipi del Baix Aragó, però històrica, cultural i lingüísticament, pertany a la comarca del Matarranya.
Malgrat la davallada demogràfica la vila es resisteix a desaparèixer, i per això els darrers anys s'han fet moltes millors. S'ha restaurat el molí de l'oli, la nevera, l'ermita de la Mare de Déu del Pilar, el safareig, etc.
La Canyada del Beric ja surt esmentada com a límit l'any 1149 en el document de la donació de l'orde del Temple del castell de Camaró. Hom pensa que al principi la població, a diferència de les poblacions veïnes, no devia pertànyer a l'orde de Calatrava. Potser era un territori independent o estava enclavat dintre dels límits del castell de Mont-roig. Tal vegada si apareixen els documents oportuns, la història ens ho podrà aclarir. Segons la documentació, l'any 1429 era una vila que, juntament amb Calaceit, Maella i Favara, havia de passar a mans de Francesc d'Arinyó, tot i que finalment restà en poder de l'orde. D'altra banda, l'arxiu municipal conserva les actes de l'època en què els anarquistes instauraren la col·lectivitat.

## L'església

L'any 1280, la vila ja tenia església i vicari. L'església parroquial està dedicada a Sant Blai. L'edifici d'una sola nau, és d'estil gòtic, amb un portal d'accés romànic i robust contraforts exteriors. Posteriorment ha sofert al reformes.

## Les mines

Les mines de terra refractària, juntament amb les de carbó, es començaren a aprofitar a la fi del segle xix. En la dècada dels seixanta del segle xx, aquestes explotacions tenien una gran activitat: fou quan la població arribà als 311 habitants. Actualment, però, aquesta activitat ha minvat en gran manera i solament hi treballen tres o quatre persones.

## Costums

Salvador Ginesta, en el llibre Les terres del Matarranya, explica una cosa curiosa. Fins no fa gaires anys, a la Canyada celebraven la cacera d'aus de pas, anomenades grives. La vigília de Sant Miquel (el 29 de setembre), a la nit hom feia sonar uns corns marins, tramesos de pares a fills, i els veïns s'aplegaven a la casa de la vila on subhastaven els llocs de caça. L'agutzil encenia tantes candeles com llocs hi havia per repartir i, per subhasta, es lliuraven als qui havien fer l'oferta en el moment que la candela s'apagava.

## Bibliografia

* El Matarranya (Crònica de viatge) de Joaquim Montclús i Esteban, pàg. 47-49 (ISBN 978-84-96786-47-9)
# Ridgeway (Carolina del Sud)

Ridgeway és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 328 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ridgeway tenia 328 habitants, 138 habitatges i 96 famílies. La densitat de població era de 269,5 habitants/km².
Dels 138 habitatges en un 27,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 18,1% dones solteres, i en un 30,4% no eren unitats familiars. En el 27,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,5% tenia menys de 18 anys, un 4,6% entre 18 i 24, un 30,5% entre 25 i 44, un 28% de 45 a 60 i un 13,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.250 $ i la renda mediana per família de 49.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.833 $ mentre que les dones 25.469 $. La renda per capita de la població era de 14.884 $. Entorn del 24,1% de les famílies i el 25,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ridgeway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ridgeway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ridgetop

Ridgetop és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 1.083 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ridgetop tenia 1.083 habitants, 385 habitatges, i 314 famílies. La densitat de població era de 261,3 habitants/km².
Dels 385 habitatges en un 32,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,5% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 18,4% no eren unitats familiars. En el 16,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,4% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 28,3% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.381 $ i la renda mediana per família de 57.589 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.813 $ mentre que les dones 26.250 $. La renda per capita de la població era de 19.610 $. Entorn del 4,3% de les famílies i el 4,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ridgetop». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ridgetop». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ridgeway (Ohio)

Ridgeway és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 354 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ridgeway tenia 354 habitants, 123 habitatges, i 101 famílies. La densitat de població era de 227,8 habitants/km².
Dels 123 habitatges en un 47,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,2% hi vivien parelles casades, en un 13% dones solteres, i en un 17,1% no eren unitats familiars. En el 13,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,88 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,8% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 32,5% entre 25 i 44, un 17,2% de 45 a 60 i un 9,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.542 $ i la renda mediana per família de 46.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.875 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 18.537 $. Aproximadament el 2,2% de les famílies i el 2,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ridgeway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ridgeway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Ri d'Asse

El Ri d'Asse o Ruisseau d'Asse és un petit riu de Bèlgica que neix a Charneux, un llogaret al nord del municipi de Herve al País de Herve a la província de Lieja i desemboca al Berwijn a Mortroux (Dalhem). Rega els nuclis de Charneux, Julémont, Saint-André i Mortroux.
A les seves ribes es troben tres molins d'aigua, del qual un encara funciona de tant en tant. El 2004 es va construir un pas de peix a la presa de molí prop de la desembocadura amb el Berwijn.

## Afluents

* El riu al bosc de Mortroux
* El riu canalitzat al carrer Rue del Ri d'Asse
* Un pont a Mortroux
* Cases velles prop de la confluència amb el Berwijn

## Referències

* ↑ Michaël Ovidio & Jean-Claude Philippart, Définition de bases biologiques et éco-hydrauliques pour la libre circulation des poissons dans les cours d'eau non navigables de Wallonie. Volume 2 Suivi scientifique de l'efficacité des nouvelles échelles à poissons sur la Berwinne aux barrages de Berneau et Mortroux., Ministère de la Région Wallonne/Universitat de Lieja, Abril 2007, pàgina 33
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Ri d'Asse
* Afluents del Mosa en orde davall->damunt
Dieze - Niers - Swalm - Roer - Geleenbeek- Geul - Jeker - Voer - Berwijn - Julienne - Llègia - Ourthe - Hoyoux - Mehaigne - Samson -Sambre - Bocq - Burnot - Molignée - Lesse - Viroin - Semois - Bar - Kuer (Chiers) :
Vegeu també : • Mosa • França • Bèlgica • Països Baixos :
# La Roca (Muntanyola)

La Roca és una masia de Muntanyola (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular coberta a dos vessants, de planta baixa, dos pisos i golfes. A la part de migdia hi ha un cos de dependències agrícoles que formen un call estret davant de la façana actual, la qual té un portal d'arc rebaixat i es troba paral·lel al carener.
Adossat a aquest cos i formant angle recte hi ha un cos de planta rectangular que en l’àmbit del primer pis ubica galeries, mentre que la part baixa és destinada al bestiar. És coberta a dues vessants.
L'estat de conservació és mitjà, ja que tant a l'interior com a l'exterior s'hi han fet reformes que desmereixen l'antiga estructura.
Construïda amb lleves de pedra i els elements de ressalt de pedra picada.

## Història

Segons el document de dotació de la parròquia de Muntanyola en motiu de la consagració de l'església realitzada el 12 de juliol de 1177, en Guillem Alfanec fou donant del cens del mas la Roca.
Trobem també esmentat en Roca en el fogatge de 1553 de la parròquia i terme de Muntanyola.
Segons les llindes del mas aquest fou cremat a la Guerra del Francès l'any 1809. A partir d'aleshores s'anà edificant en diverses etapes al llarg del segle xix.
Actualment ha perdut les funcions de masia i s'ha convertit en casa de colònies. La casa de colònies La Roca de Muntanyola està llogada pel Centre d'Esplai de Ca n'Aurell des del 1974.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «La Roca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 agost 2021].
# La Roca (Sobremunt)

La Roca és una masia de Sobremunt (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil de petites proporcions orientat a migdia. Situat prop de l'església de Sant Martí de Sobremunt. Hostal i nucli rural del poble.
Té les teulades de dues vessants. El portal, les cantoneres i els finestrals són de pedra. S'hi accedeix pel cantó est, on la llinda del portal senyala l'any 1747. A la façana sud s'hi troba una petita glorieta sota la qual hi ha un balcó. Les parets estan rebordïdes i està edificat aprofitant el desnivell d'una roca.
Al cantó dret hi té adossat un magatzem.

## Referències

* 1 2 3 «La Roca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2017].
# Robert Combas

Robert Combas (Lió, 25 de maig de 1957) és un artista contemporani, pintor, escultor i il·lustrador francès. És l'iniciador, amb Hervé Di Rosa, del moviment artístic de la figuració lliure. El 2012 se li va dedicar una important retrospectiva al Museu d'Art Contemporani de Lió i el 2016 al Fòrum Grimaldi de Mònaco.

## Biografia

Fill d'una família de conviccions comunistes, el 1961 van traslladar-se a Seta on va viure la seva infantesa i adolescència. Va deixar l'escola als 17 anys i de 1975 a 1979 va estudiar a l'École Supérieure des Beaux-Arts de Montpeller.
Malgrat que l'art conceptual dominava la producció artística francesa, Combas va adoptar la visió oposada i es va esforçar per a redefinir l'ús de l'espai, el color i la figuració, es va apropiar dels grans tòpics de l'art i es va obrir a noves possibilitats en el camí cap al retorn a la figuració. A partir de 1977, Combas va pintar la sèrie Batailles i, després, va continuar, entre altres coses, amb les seves apropiacions de la figura de Mickey Mouse. Més endavant va crear «l'art pop àrab», una sèrie d'obres que semblen anuncis de països «subdesenvolupats», marcats amb falses escriptures àrabs, influït per la televisió, el rock, els còmics i el sexe. Combas es va graduar en Belles Arts el 1979 a Saint-Étienne.

## Referències

* 1 2 «Robert Combas» (en francès). Le Delarge..
* ↑ Pascale Le Thorel, Nouveau Dictionnaire des artistes contemporains, Larousse, 2004-2005.
* ↑ Site internet de l'artiste.

## Bibliografia

* Robert Combas, Maïten Bouisset, Paris, Fall éd., coll. « Musée international », 1999 ISBN 2-910667-08-1
* Olivier Sultan, « Robert Combas », in Les Afriques : 36 artistes contemporains, Foire internationale des Arts derniers, Musée des arts derniers, Éditions Autrement, Paris, 2004, p. 38-41 ISBN 2-7467-0621-0
* Robert Combas, monographie, par Philippe Dagen, Paris Musées, 2005
* Michel Onfray, Transe est connaissance, un chamane nommé Combas, Flammarion, 2014
* Eric Mézil, Les Combas de Lambert, Éditions de l'Amateur / Jnf Éditions, 2016
# Roca de la Quadra

La Roca de la Quadra és un paratge del municipi de Castell de Mur, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Mur, en terres del poble de Miravet.
Està situada al sud de l'extrem oriental de la Serra del Meüll, a ponent de l'Obac de Miravet, a l'esquerra de la llau de Farmicó, a ponent de l'antic poble de Miravet. És al nord-est de la casa de la Grisa.
# Rhamnus alpina

Rhamnus alpina, púdol o fic, és un arbust de la família Ramnàcia.

## Descripció

Arbust que fa entre 3 i 4 m d'alt. Flors verdes. Floreix entre maig i agost.

## Distribució i hàbitat

Es troba a les clarianes del bosc i pedreres en el pis subalpí a Suïssa, est i sud-est de França, i a la Península Ibèrica incloent els Països Catalans.

## Propietats

Es considera una planta medicinal contra el restrenyiment.

## Taxonomia

Rhamnus alpina va ser descrita per Linnaeus i publicada a Species Plantarum 193, l'any 1753.

### Sinònims

* Frangula latifolia Mill.
* Oreoherzogia alpina (L.) W. Vent
* Rhamnus alpina subsp. alpina L.
* Rhamnus kabylica (Maire) Grubov

## Referències

* ↑ Rhamnus alpina en Trópicos
* ↑ Rhamnus alpina en PlantList/

## Bibliografia

* Philippe Mayoux, Fleurs des Pyrénées - faciles à reconnaître, Éditions Rando, ISBN 2-84182-214-1.
* "Rhamnus alpina" (Pudio, aliso bastardo) a Flora de Iberia

## Enllaços externs

* Rhamnus alpina en Belles fleurs de France (en francès)
# La Poua Gran de la Pregona

La Poua Gran de la Pregona és un pou de glaç del municipi de Sant Quirze Safaja (Moianès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un pou de glaç semisubterrani, un espai cilíndric de 11,5 metres de diàmetre per 8,80 d'alçada fins a l'arrencada de la cúpula semiesfèrica actualment totalment ensorrada. En els 5 metres de paret de pedra que sobresurten del nivell del terra, s'hi pot observar una porta d'1,80 metres d'alçada per 1,20 d'amplada que en època posterior a la de la construcció del pou fou restaurada amb maons. En la part de paret subterrània, també s'hi pot observar dos nivells de forats destinats a recolzar-hi les bastides de fusta.

## Història

Els pous del gel, es construïren i obtingueren la seva major rendibilitat en el decurs dels segles XVII, XVIII i part del XIX quan la fabricació o comercialització del gel representava una bona font d'ingressos. No obstant, durant la primera meitat del segle XX alguns pous continuaren funcionant, malgrat que l'aparició del gel artificial amb l'arribada de l'electricitat i els transports moderns fessin desaparèixer aquest tipus d'indústria. Els últims pous en funcionament ja no comercialitzaven amb els hospitals, mercats... de Barcelona, sinó que eren d'ús propi.
Les condicions necessàries per a la construcció d'un pou de glaç, són la proximitat a les vies de comunicació, amb llocs de consum no gaire allunyats i la seva instal·lació en llocs de fortes glaçades i bones aigües. El gel es recollia a l'hivern a les basses o rieres properes al pou. Es tallava en blocs i s'emmagatzemava per capes recobertes de palla, vegetació i gel trossejat dins les poues fins que a l'estiu, segons la demanda, s'anava extraient i transportant dins de sàrries també cobertes de palla i boll.

## Referències

* 1 2 3 4 «La Poua Gran de la Pregona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 desembre 2015].
# Lambert II de Spoleto

Lambert II de Spoleto (mort el 15 d'octubre de 898) fou duc de Spoleto (Lambert II, 894 – 898), rei d'Itàlia (894 – 898) i emperador d'Occident (894-898). Era el fill de Guiu III de Spoleto.
Va estar associar al seu pare, com a rei i emperador, des d'abril de 892 a Pavia. Quan el seu pare va morir el 894, va regnar en solitari i el va succeir al Ducat de Spoleto.
Va haver de fer front a les pretensions de Berenguer de Friül i Arnulf de Caríntia, que desitjaven obtenir el regne d'Itàlia.
L'any 898, Lambert fou derrotat pel seu rival Berenguer. Va morir assassinat poc després de la batalla.
# Lajos Czeizler

Lajos Czeizler (Heves, 5 d'octubre de 1893 - 6 de maig de 1969) fou un futbolista hongarès.

## Referències

* ↑ Rich, Dave. «How The Holocaust Swept Away European Jewish Soccer». The Forward, 25-01-2018.
* ↑ Wilson, Jonathan. The Names Heard Long Ago: How the Golden Age of Hungarian Soccer Shaped the Modern Game (en anglès). PublicAffairs, 2019-09-17. ISBN 978-1-5417-3049-6.
# Richmond Lattimore

Richmond Alexander Lattimore (Paotingfu, Xina, 6 de maig de 1906 – Rosemont, Pennsilvània, 26 de febrer de 1984) fou un poeta i hel·lenista estatunidenc, conegut per les seves traduccions dels clàssics grecs, especialment les seves versions de la Ilíada i l'Odissea, les quals han tingut durant molt temps una gran consideració i influència pel seu ús generalitzat en escoles i universitats.
Va néixer a Paotingfu, Xina, fill de David i Margaret Barnes Lattimore. Va graduar-se al Dartmouth College el 1926. Lattimore fou un Rhodes Scholar al Christ Church, Oxford, on va obtenir el seu Bachelor of Arts el 1932, i posteriorment va doctorar-se (Ph.D.) a la Universitat d'Illinois el 1934. Va ingressar al Departament de grec al Bryn Mawr College l'any següent. Un dels seus fills, Steven, també fou investigador en filologia clàssica i professor a la UCLA. De 1943 a 1946, Lattimore va absentar-se del seu càrrec acadèmic per servir en la Marina dels Estats Units d'Amèrica, i al seu retorn després de la guerra va tornar al Bryn Mawr College, amb càrrecs periòdics de professor visitant a altres universitats, fins a la seva jubilació el 1971. Va continuar publicant poemes i traduccions la resta de la seva vida. Va traduir l'Apocalipsi el 1962. Una edició de 1979 per a McGraw-Hill Ryerson va incloure el quatre Evangelis. Lattimore va completar la traducció del Nou Testament, que fou publicada pòstumament el 1996.

## Premis

La seva traducció de Les Granotes d'Aristòfanes va guanyar el Bollingen Poetry Translation Prize el 1962.

## Referències i fonts
### Referències

* ↑ La traducció de S. Lattimore de Tucídides es va publicar el 1998 a Hackett.

### Fonts

* Deborah E. Kamen. «Lattimore». Department of Greek, Latin and Classical Studies. Bryn Mawr College. Arxivat de l'original el 7 març 2008. [Consulta: 19 setembre 2009].
# La Vileta (Claramunt)

La Vileta era una masia i antiga caseria del poble de Claramunt, a l'antic terme de Fígols de Tremp, pertanyent actualment al municipi de Tremp.
Estava situada al sud-oest de Claramunt, a l'esquerra del barranc de la Vileta. Queda a prop de la carretera C-1311, al nord-nord-oest del punt quilomètric número 10. La pista que hi mena surt d'uns 300 metres més al nord d'aquesta fita. És en un coster que davalla cap al fons de la vall del barranc esmentat.
Hi ha documentació antiga que fan referència a la Vileta no com una simple masia, sinó com a nucli d'una caseria de població disseminada. Al costat de l'actual masia hi ha les restes de l'antiga església romànica de Santa Llúcia de la Vileta. Encara avui dia, l'acumulació de ruïnes fa pensar en l'existència del petit poble de la Vileta.

## Referències

* ↑ «La Vileta (Claramunt)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# La Villa de Don Fadrique

La Villa de don Fadrique és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa. Limita amb Corral de Almaguer, La Puebla de Almoradiel, Quero, Villacañas i Lillo. El nom del poble honra a Fadrique Alfonso de Castella, gran mestre de l'Orde de Santiago, qui li va concedir la "Carta-Pobla" (el document fundacional i que recollia els furs i privilegis de la Vila) el 25 d'abril de 1343. Abans d'aquesta data la població estava sota la administració de Corral de Almaguer.

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# La Ratlla (Serra de Corbera)

La Ratlla és un cim de la serra de Corbera entre els municipis de Favara (la Ribera Baixa) i Alzira (la Ribera Alta), al País Valencià. Amb els seus 626 metres d'altura és el cim més elevat de la serra de Corbera i de la comarca de la Ribera Baixa.
Des del cim s'observa una magnífica panoràmica de tota la serra amb el Cavall Bernat a l'altra banda de la cresteria de la serra de Corbera cap a l'oest, l'Albufera i l'Horta de València cap al nord, la vall d'Aigües Vives a l'oest, la Valldigna pel sud i la mar Mediterrània a l'est.

## Referències

* ↑ Someso, Francisco José Tomás. «RUTAS DE MONTAÑA: LA RATLLA», miércoles, 17 septiembre 2014. [Consulta: 12 setembre 2024].
# Roptanka

Roptanka (en rus: Роптанка) és un poble de l'óblast d'Orenburg, a Rússia, segons el cens del 2010 no tenia cap habitant, pertany al municipi de Nesterovka.

## Referències

* ↑ «Численность и размещение населения Оренбургской области. Статистический сборник». Orenburgstat. Arxivat de l'original el 2020-07-25. [Consulta: 25 novembre 2020].
* ↑ Коряков Ю.Б. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 25 novembre 2020].