OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Discantus

El discantus o discant és un tipus de polifonia que es va practicar a partir del segle xi i en què les veus ja no es mouen per moviments paral·lels, com en l'organum primitiu, sinó per moviments contraris; és a dir, si una veu baixa, l'altra puja, i a l'inrevés. El conductus es forma de quatre octaves en direcció nord i al sud, és monifosina i l'estructura és AABAAC.
Discantus pot referir a diferents conceptes dins de la música, depenent del moment històric del que es tracti; etimològicament, la paraula vol dir una veu (cantús) per sobre o a part d'altres.
Discants és una tècnica de polifonia medieval en que una veu canta el cant pla mentre una altra entona la veu suplementària, bé improvisada o composta prèviament. La paraula en aquest sentit prové del terme ”discantus supra librum” (discantus segons el llibre), i és una forma de cant gregorià en la que només la melodia està anotada, mentre que s'assumeix que anirà acompanyada d'una polifonia improvisada. El “Discantus supra librum” té normes específiques que regeixen la improvisació de les veus addicionals. A la música medieval el terme “discantus” serveix per diferenciar el contrapunt que utilitza el moviment contrari per distingir-lo de l'“Organum” paral·lel o diafonia, en el qual el cant pla i el contrapunt es mouen en paral·lel.
Més tard el terme va passar a significar el tiple o cantant soprano en qualsevol grup de veus, o la línia més aguda en una cançó i, amb el temps, pel Renaixement, es va referir generalment al contrapunt.
El discantus pot referir-se també al més agut d'un grup d'instruments, particularment la viola o la flauta dolça discantus. D'igual manera, pot aplicar-se a la clau soprano.
El discantus també pot referir-se a una melodia aguda, florida, cantada per unes poques sopranos per ornamentar un himne.

## Referències

* Clark Kimberling, "Hymn Tune Descants, Part 1: 1915-1934", The Hymn 54 (n.º 3) julio de 2003, pág. 20-27. (Reeditada en Journal of the Ralph Vaughan Williams Society 29 (febrero de 2004) 17-20.)
* Clark Kimberling, "Hymn Tune Descants, Part 2: 1935-2001", The Hymn 55 (n.º 1) enero de 2004, pág. 17-2
# Càl·lies d'Arados

Càl·lies d'Arados o Càl·lias d'Arados（en llatí: Callias, en grec antic: Καλλίας) va ser un arquitecte grec, nadiu de l'illa d'Arados a la costa de Síria, que era contemporani de Demetri Poliorcetes, segons diu Vitruvi.

## Notes

* ↑ Segons el Diccionari Grec-Català, p. 954

## Referències

* ↑ Callias a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 568
# Càl·lies de Calcis

Càl·lies de Calcis o Càl·lias de Calcis（grec antic: Καλλίας, llatí: Callias) fou un tirà de Calcis. Va succeir en la tirania al seu pare Mnesarc, juntament amb el seu germà Tauròstenes.
Es va aliar a Filip II de Macedònia perquè volia la seva ajuda contra Plutarc, tirà d'Erètria, i per estendre la seva autoritat a tota l'illa d'Eubea. Per això políticament va llençar una Lliga Eubea, amb un congrés general d'Eubea amb seu a Calcis. Plutarc va demanar ajut a Atenes i, tot i l'oposició de Demòstenes, es va enviar a l'illa un exèrcit dirigit per Foció, que va derrotar Càl·lies a Tamines el 350 aC.
Càl·lies va anar a la cort de Macedònia, però durant la seva estada va ofendre en algun moment el rei Filip i es va haver de retirar a Tebes. Tampoc no va aconseguir el favor dels tebans, i, per por d'un atac tebà i macedoni a Calcis, va canviar les seves aliances i va demanar ajut a Atenes, on Demòstenes es va mostrar favorable. Atenes va reconèixer la independència de Calcis i va transferir a aquesta ciutat estat les contribucions anyals (συντάξεις) que pagava Òreos a Atenes, i va rebre promeses d'assistència en homes i diners d'Acaia, Mègara, i de ciutats d'Eubea (343 aC) mentre Filip preparava el seu assalt a Ambràcia (promeses que mai es van fer efectives). Èsquines va atribuir el suport de Demòstenes a Càl·lies a un suborn, però això és dubtós, car és lògic que Demòstenes volgués un estat fort (l'illa d'Eubea unida) entre Atenes i Macedònia.
El 341 aC Foció va derrotar els promacedonis de l'illa a Erètria (Clitarc) i a Òreos (Filístides), i Càl·lies va assolir l'hegemonia de l'illa. Va viure almenys fins al 330 aC, quan Demòstenes proposava donar a Càl·lies i el seu germà Tauròstenes la ciutadania atenesa.

## Referències

* Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Departament de La Paz (Hondures)

El departament de La Paz és un dels 18 departaments en què es divideix Hondures.

## Història

Antigament els habitants lenques van anomenar al lloc "de les pedres", per la topografia del terreny, informació que es veu ratificada en el Cens eclesiàstic de Fernando Cardiñanos en 1791, registrat amb el nom de vall de las Piedras en la circumscripció del curat d'Ajuterique. Les raons que incideixen en la creació del departament de la Pau es va deure en gran manera a la falta d'atenció de les autoritats de*Comayagua als pobles d'aquesta jurisdicció, situació que va permetre l'autonomia de les autoritats locals. Al govern del president José María Medina el 28 de maig de 1869, es va materialitzar la creació del departament com a resultat de la política territorial i l'acostament de les autoritats cap a la població. La principal activitat econòmica del departament la constitueix la producció del cafè i l'horticultura recolzada per països asiàtics. Origen del seu nom: Denominació cultural “Paz”.

## Ubicació geogràfica

La Paz està situat en la part suroccidental del país. Alternatives turístiques: Casa de la Cultura, parròquia del Perpetu Socors, mirador de la Pau, la cova del Viejo, El Chircal o llogaret de Miravalle que alberga l'àrea arqueològica més antiga d'Hondures (situada entre Yarumela i Comayagua)

## Divisió administrativa
### Municipis

* La Paz
* Aguanqueterique
* Cabañas
* Cane
* Chinacla
* Guajiquiro
* Lauterique
* Marcala
* Mercedes de Oriente
* Opatoro
* San Antonio del Norte
* San José
* San Juan
* San Pedro de Tutule
* Santa Ana
* Santa Elena
* Santa María
* Santiago de Puringla
* Yarula
# Departament de Justícia dels Estats Units

El Departament de Justícia dels Estats Units (anglès: United States Department of Justice, abreujat com DoJ o DOJ) constitueix, segons la secció 501 del títol 28 del Codi dels Estats Units (United States Code) un departament executiu del govern dels Estats Units.
L'any 2005 tenia 112.500 empleats i l'any 2008 tenia un pressupost de 46,2 milers de milions de dòl·lars
Té el seu lema en llatí: Qui Pro Domina Justitia Sequitur
El departament de Justícia va ser creat l'any 1870, i és dirigit pel procurador general dels Estats Units (Attorney General), nomenat pel president dels Estats Units, assessorat legalment pel seu gabinet i secundat des de 1950 per un procurador adjunt dels Estats Units (Deputy Attorney General).
Actualment el departament de Justícia té la seu a la capital Washington en l'edifici Robert Kennedy.
El 19 de gener del 2012 el col·lectiu Anonymous va fer caure els seus servidors com a protesta pel tancament de Megaupload i l'arrest dels seus treballadors.

## Referències

* ↑ «Anonymous downs government, music industry sites in largest attack ever» (en anglès). rt.com, 20-01-2012. [Consulta: 20 gener 2012].

## Enllaços externs

* (anglès) http://www.usdoj.gov/
* (anglès) http://www.justice.gov
# Dilofonotinis

Els dilofonotinis (Dilophonotini) són una tribu de lepidòpters ditrisis de la família dels esfíngids Sphingidae). Les espècies de la subtribu Hemarina es caracteritzen per imitar abellots.

## Taxonomia

* Subtribu Dilophonotina Burmeister, 1878
** Gènere Aellopos Hübner, 1819
** Gènere Aleuron Boisduval, 1870
** Gènere Baniwa Lichy, 1981
** Gènere Callionima Lucas, 1857
** Gènere Cautethia Grote, 1865
** Gènere Enyo Hübner, 1819
** Gènere Erinnyis Hübner, 1819
** Gènere Eupyrrhoglossum Grote, 1865
** Gènere Hemeroplanes Hübner, 1819
** Gènere Himantoides Butler, 1876
** Gènere Isognathus C. & R. Felder, 1862
** Gènere Kloneus Skinner, 1923
** Gènere Madoryx Boisduval, 1875
** Gènere Nyceryx Boisduval, 1875
** Gènere Oryba Walker, 1856
** Gènere Pachygonidia Fletcher, 1982
** Gènere Pachylia Walker, 1856
** Gènere Pachylioides Hodges, 1971
** Gènere Perigonia Herrich-Schäffer, 1854
** Gènere Phryxus Hübner, 1819
** Gènere Protaleuron Rothschild & Jordan, 1903
** Gènere Pseudosphinx Burmeister, 1856
** Gènere Stolidoptera Rothschild & Jordan, 1903
** Gènere Unzela Walker, 1856
* Aellopos
* Aleuron
* Callionima
* Cautethia
* Erinnyis
* Eupyrrhoglossum
* Hemeroplanes
* Isognathus
* Kloneus
* Nyceryx
* Pachygonidia
* Pachylia
* Pachylioides
* Perigonia
* Pseudosphinx
* Stolidoptera
* Unzela
* Subtribu Hemarina Tutt, 1902
** Gènere Cephonodes Dalman, 1816
** Gènere Hemaris Dalman, 1816
* Cephonodes
* Hemaris

## Referències

* ↑ «BioLib - Dilophonotini» (en anglès). [Consulta: 26 maig 2024].

## Espècies presents als Països Catalans

* Hemaris fuciformis
* Hemaris tityus
# Cèsar I d'Este

Cèsar I d'Este, també anomenat Cèsar I de Mòdena, (Ferrara, Ducat de Ferrara 1552 - Mòdena, Ducat de Mòdena 1628) fou un membre de la Casa d'Este que va esdevenir Duc de Mòdena entre 1597 i 1628.

## Orígens familiars

Va néixer el 8 d'octubre de 1552 a la ciutat de Ferrara sent fill del príncep Alfons d'Este i Juliana della Rovere. Fou net per línia paterna del duc Alfons I d'Este i la seva amistançada Laura Dianti, i per línia materna del duc Francesc Maria I della Rovere i Elionor Gonzaga.

## Núpcies i descendents

Es casà el 6 de febrer de 1586 amb Virgínia de Mèdici, filla de Cosme I de Mèdici i Camilla Martelli. D'aquesta unió nasqueren:
* Júlia d'Este (1588-1645)
* Alfons III d'Este (1591-1644), duc de Mòdena
* Lluís d'Este (1594-1664), senyor de Montecchio i Scandiano
* Laura d'Este (1594-1630)
* Caterina d'Este (1595-1618)
* Hipòlit d'Este (1599-1647)
* Nicolau d'Este (1601-1640)
* Borso d'Este (1605-1657)
* Foresto d'Este (1606-1640)
* Àngela Caterina d'Este (?-1651), religiosa

## Ascens al poder

Quan Alfons II d'Este morí sense descendència l'octubre de 1597 Cèsar fou nomenat hereu del seu cosí. La legitimitat de la successió va ser reconeguda per l'emperador Rodolf II del Sacre Imperi Romanogermànic però no pel papa Climent VIII, motiu pel qual el Ducat de Ferrara, nominalment feu papal, fou retribuïda als Estats Pontificis.
Cèsar I d'Este intentà aconseguí el suport de les potències del moment per mantenir la uniformitat del seu territori, però sense aconseguir l'ajuda esperada tan sols aconseguir mantenir el Ducat de Mòdena, convertint la ciutat del mateix nom amb la capital del ducat. El 30 de gener de 1598 fou rebut pels seus ciutadans, si bé hagué d'afrontar problemes en el palau ducal, la relació entre la noblesa del Ducat de Ferrara que havia arribat amb ell amb la noblesa del Ducat de Mòdena i finalment la lluita amb al Ducat de Lucca per la Garfagnana.
Morí l'11 de desembre de 1628 a la seva residència de Mòdena.

## Referències

* ↑ (anglès) Rulers of Modena

## Vegeu també

* Ducat de Ferrara
# Diables de Sant Antoni

Diables de Sant Antoni és una colla de diables del barri de Sant Antoni (Eixample). Es van formar com a colla l'any 1986 i des de bon començament es van dedicar a organitzar i a participar en tota mena d'espectacles de foc, tant dins el barri de Sant Antoni com en més indrets de la ciutat o de fora. S'encarrega del correfoc de la festa major de la barriada i també ha actuat en el de la festa de la Mercè. Així mateix, va ser la colla organitzadora de les Olimpíades dels Diables de l'any 2014.
Per als espectacles, els Diables de Sant Antoni disposen d'una bèstia de foc, la Porca. La vestimenta que identifica la colla és de color vermell amb flames grogues i amb el logotip a l'esquena.

## Porca de Sant Antoni

La Porca de Sant Antoni és una figura de la colla de diables del barri. És una bèstia lligada a sant Antoni, patró dels animals, que se sol representar en les imatges acompanyat d'un porquet. La peça és de fibra de vidre, amb una estructura que l'aguanta i rodes per a poder-se moure. A causa del pes i la mida, l'han de dur dos portadors.
La iniciativa de construir la Porca sorgeix dels Diables de Sant Antoni, que volien una bèstia foguera que els acompanyés en els correfocs i en més espectacles pirotècnics. Xavier Erre i Xavier Saló en foren els artistes constructors, i l'enllestiren el 1995. Des d'aleshores ha acompanyat la colla a totes les eixides.
La Porca és una peça que té un doble vessant: tant la podem trobar en correfocs, traient guspires, com en cercaviles diürnes, animant el públic amb confeti i mullant-lo amb l'aigua que treu pel nas.
És protagonista de l'espectacle de foc que s'organitza cada any durant la festa major del barri, per la festivitat de Sant Antoni Abat, i també es deixa veure en més actes i celebracions d'arreu de la ciutat, acompanyada dels diables i dels ritmes dels percussionistes de Toca'l 2.
Desde el 2020 a la Porca tambe l'acompanya la seva filla anomenada "Espurna". Aquesta al ser més petita pot ser portada per una sola persona i també pot tirar aigua. És compartida amb la colla infantil de Trapelles.

## Referències

* 1 2 «Diables de Sant Antoni». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Diables de Sant Antoni». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
* ↑ «Coneixem la Porca de Sant Antoni». [Consulta: 18 abril 2024].
# Storojevoie (Lípetsk)

* Per a altres significats, vegeu «Storojevoie».
Storojevoie (en rus: Сторожевое) és un poble de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que el 2011 tenia 1.247 habitants. Pertany al districte rural d'Úsman.

## Referències

* ↑ «Комсомольская правда». «В Липецкой области в селе сгорело 103 дома». Николай Боков, 30 июля 2010. Проверено 01-08-2010
# Maniquí rovellat

El maniquí rovellat (Lonchura ferruginosa) és un ocell de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Hàbitat i distribució

Habita praderies, matolls, canyars i conreus de les terres baixes de Java.

## Referències

* ↑ «Maniquí rovellat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Bambino (desambiguació)

«Bambino» té aquests significats:
* Bambino, cantant andalús.
* Héctor Veira, de renom, Bambino, ex-futbolista i entrenador argentí
* Bambino!, un manga japonès
# Ana Isabel Noguera Montagud

Ana Isabel Noguera Montagud (Krefeld, Rin del Nord-Westfàlia, 2 de setembre de 1964) és una política socialista valenciana, diputada a les Corts Valencianes en la VI i VII legislatures.

## Biografia

Filla d'emigrants, el 1965 va tornar a València amb la seva família. Es llicencià en Filosofia i Lletres per la Universitat de València, on es doctorà el 1996. Ha format part del consell de redacció de la revista Temas.
Militant d'UGT des del 1987 i del PSPV-PSOE des de 1983, entre 1991 i 1995 formà part de l'executiva comarcal a València Ciutat, el 1994 del Comitè Federal del PSOE i el 1997 de la Comissió Executiva Federal. Des del 2003 és la Secretària de Cultura de l'Executiva del PSPV. Ha estat regidora de l'ajuntament de València el 1995-2003 i diputada per la província de València a les eleccions a les Corts Valencianes de 2003 i 2007. El 2011 fou destinada al Consell Valencià de Cultura. També és professora a la UNED.

## Obres

* Un lunar en el labio El Nadir, (2008)
* La otra crisis: Ciudadanía y Democracia

## Referències

* Javier Paniagua Fuentes i J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.399. ISBN 9788495484802.
* Fitxa de les Corts Valencianes Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* Bloc d'Ana Noguera Arxivat 2015-08-01 a Wayback Machine.
# Frédéric Kanouté

Frédéric "Fredi" Kanouté (nascut el 2 de setembre del 1977 a Sainte-Foy-lès-Lyon, prop de Lió) és un futbolista malià que actualment està retirat.

## Biografia

Va néixer a França, però els seus pares són malians, i va decidir jugar per al seu país d'origen. Es va convertir a l'islam quan tenia 20 anys.
El 25 d'agost del 2006 va marcar el segon gol del Sevilla contra el FC Barcelona, a la final que enfrontava el campió d'Europa, el FC Barcelona, enfront del campió de la copa de la UEFA, el Sevilla FC, en un partit que acabà amb la victòria d'aquest últim per 3-0, resultat que donava el títol a l'equip andalús.
A més, va marcar l'únic gol de la final de Copa del Rei, davant el Getafe CF, que va finalitzar 1-0 a favor dels andalusos. Es va convertir, així, en l'únic jugador que ha marcat en totes les finals jugades, i guanyades, del Sevilla FC en els últims temps.

## Palmarès
### Sevilla

* 2005-06 Copa de la UEFA
* 2006 Supercopa d'Europa
* 2006-07 Copa de la UEFA
* 2006-07 Copa del Rei
* 2007 Supercopa espanyola
* 2009-10 Copa del Rei

## Enllaços externs

* Dades i perfil de Kanouté (anglès)
# Cantó de Montrevel-en-Bresse

El cantó de Montrevel-en-Bresse era una divisió administrativa francesa del departament de l'Ain. Comptava amb 14 municipis i el cap era Montrevel-en-Bresse. Va desaparèixer el 2015.

## Municipis

* Attignat
* Béréziat
* Confrançon
* Cras-sur-Reyssouze
* Curtafond
* Étrez
* Foissiat
* Jayat
* Malafretaz
* Marsonnas
* Montrevel-en-Bresse
* Saint-Didier-d'Aussiat
* Saint-Martin-le-Châtel
* Saint-Sulpice

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | M. Mathieu | radical |
| 1951-1964 | Abel Favier | CNIP |
| 1964-2001 | Louis Jannel | sense etiqueta, després MRG |
| 2001-2008 | Bernard Fonteneau | Divers gauche |
| 2008-2015 | Jean-Pierre Roche | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 9.108 | 9.917 | 9.946 | 14.053 | 11.025 | 11.374 | 15.418 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Capella de Saint-Pancrace de Manosque

La Capella de Sant Pancraç de Manosque (també coneguda com Tous Aures), és una capella romànica situada al cim del turó de Tous-Aures a Manòsca, al departament dels Alps de l'Alta Provença.
És la capella d'un doble vot. L'any 1631, els cònsols de la ciutat, arran d'una terrible pesta, van decidir construir una capella al turó de Tous-Aures, al lloc on antigament hi havia l'església d'un poble abandonat. Això es va fer entre 1634 i 1637. L'any 1708, va ser després d'un terratrèmol que es van comprometre a establir-hi un pelegrinatge.
Aquest nou lloc de culte va ser consagrat a sant Pancraç quan els manosquins, arran d'un cas de falsos testimonis que van desaparèixer la seva reputació, van decidir donar-se com a patró Pàncrae, que era considerat com a garant dels juraments. El pelegrinatge va agafar força quan el santuari va rebre de les carmelites de Roma una relíquia del sant. Avui encara s'hi va en processó el dilluns de Pentecosta i per Sant Pancraç, el 12 de maig.

## Un sant adolescent

Sant Pancraç és el patró dels nens i de la bona fe. Màrtir als 14 anys, va ser decapitat a Roma l'any 304, sota Dioclecià. Curiosament, està representat com un nen soldat. Molt honrat a la Provença, on hi ha diverses capelles dedicades a ell, forma part, amb Mamert i Servais, dels sants de gel.

## Fonts

* Capelles de Provence, Édisud Patrimoines, text de Serge Panarotto, pàg. 150. (ISBN 978-2-7449-0817-0)
# Capriata d'Orba

Capriata d'Orba és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Basaluzzo, Castelletto d'Orba, Francavilla Bisio, Predosa, Rocca Grimalda, San Cristoforo i Silvano d'Orba.

## Galeria

* Nucli antic
* Torre del campanar
* Portics
* Meridiana
* La Torre del Castelvecchio
# Capriasca

Capriasca és un municipi del cantó de Ticino (Suïssa), situat al districte de Lugano.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Capri Leone

Capri Leone (sicilià Capri Liuni) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Messina. L'any 2007 tenia 4.440 habitants. Limita amb els municipis de Capo d'Orlando, Frazzanò, Mirto, San Marco d'Alunzio i Torrenova.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Bernadette Grasso | Llista cívica |
# Capri (Campània)

Capri és un municipi, a la Ciutat metropolitana de Nàpols, situat a l'illa de Capri, a Itàlia. Comprèn el centre i l'est de l'illa, mentre que l'oest pertany al municipi d'Anacapri.

## Principals llocs d'interès

Entre els llocs d'interès del municipi es troben:
* Via Krupp
* Els farallons (Faraglioni)
* Arco Naturale
* Villa Lysis
* Villa Malaparte
* Palazzo a Mare
* Marina Grande, port de Capri
* Piazza Umberto I coneguda com a Piazzetta
* Cartoixa de San Giacomo, amb vistes al port Marina Piccola
* Villa Jovis

### Esglésies

* Església de San Costanzo
* Església de Santo Stefano
* Església de Sant'Anna
* Església de S. Michele
* Església de S. Maria del soccorso
* Església de S. Andrea
* Església de Costantinopoli
* Cementiri catòlic de Capri

## Transport

Hi ha connexions marítimes des del ports de Mergellina i Molo Beverello de Nàpols, Sorrento, Positano i Amalfi cap el port de Capri. Des del port de Marina Grande, hi ha un funicular que puja cap fins a la ciutat de Capri.
L'aeroport més proper és l'Aeroport de Nàpols-Capodichino (codi IATA NAP).

## Galeria

* La Piazzetta
* Torre del rellotge a la Piazzetta
* Funicular a Capri
* Via Krupp
* Capri

## Referències

* ↑ Royal Geographical Society (Great Britain).. The Geographical journal. Public domain. Royal Geographical Society., 1903, p. 133– [Consulta: 5 juliol 2012].

## Vegeu també

* L'illa de Capri
* El municipi d'Anacapri

## Enllaços externs

* Web de l'ajuntament (italià)
# Cantó de Vichèi Nord

El cantó de Vichèi Nord és un cantó francès del departament de l'Alier, situat al districte de Vichy. Compta amb part del municipi de Vichèi.

## Municipis

* Vichèi

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1950-1961 | Lucien Lamoureux | Divers droite |
| 1961-1967 | Pierre Coulon | RPR |
| 1967-1973 | Georges Frelastre | UDF |
| 1973-1994 | Jacques Lacarin | PCF |
| 1994- | Gabriel Maquin | PRG |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| - | - | - | - | 13.567 | 13.007 | 12.596 |
# Caraballo

Caraballo és un centre poblat de l'Uruguai, ubicat al sud del departament de Río Negro. Té una població aproximada de 100 habitants segons les dades del cens del 2004.
Es troba a 60 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* 1 2 (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Carles Guillem d'Anhalt-Zerbst

Carles Guillem d'Anhalt-Zerbst (en alemany Karl Wilhelm von Anhalt-Zerbst) va néixer a Zerbst (Alemanya) el 16 d'octubre de 1652 i va morir a la mateixa ciutat el 3 de novembre de 1718. Era un príncep alemany de la Casa d'Ascània, fill de Joan VI d'Anhalt-Zerbst (1621-1667) i de Sofia Augusta de Schleswig-Holstein-Gottorp (1630-1680).
El 1667, a l'edat de quinze anys, en morir el seu pare va succeir-lo al capdavant del principat d'Anhalt-Zerbst. La seva mare va exercir la regència fins a la seva majoria d'edat, el 1674. Carles Guillem va ordenar la construcció del palau de Zerbst, que convertí en la seva residència oficial, així com l'Església de la Trinitat de Zerbst. Durant un temps, també va viure a Jever.

## Matrimoni i fills

El 18 de juny de 1676 es va casar a Halle amb Sofia de Saxònia-Weinssenfels (1654-1724), filla del duc August (1614-1680) i d'Anna Maria de Mecklenburg-Schwerin (1627-1669). El matrimoni va tenir tres fills:
* Joan August (1677-1742), casat primer amb la princesa Frederica de Saxònia-Gotha-Altenburg (1675-1709), i després amb Hedwig Frederica de Württemberg-Weiltingen (1691-1752)..
* Carles Frederic (1678-1693).
* Magdalena Augusta (1679-1740), casada amb Frederic II de Saxònia-Gotha-Altenburg (1676-1732).

## Bibliografia

* Ferdinand Siebigk: Karl Wilhelm. A: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 15, Duncker & Humblot, Leipzig 1882, S. 226 f.

## Enllaços externs

* http://familypedia.wikia.com