OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nina Degele

Nina Degele (Ulm, 29 de juliol de 1963) és una sociòloga i professora universitària alemanya.

## Trajectòria

Nina Degele va estudiar Sinologia, Sociologia, Ciències Polítiques, Filosofia i Psicologia a la Universitat de Múnic i a la Universitat de Frankfurt. El 1993 es va doctorar a la Facultat de Ciències Socials amb la tesi: Der überforderte Computer. Zur Soziologie menschlicher und künstlicher Intelligenz. El 1998 va completar la seva habilitació amb Informiertes Wissen. Eine Wissenssoziologie der computerisierten Gesellschaft.
El 1998, Nina Degele va ser professora visitant a la Universitat de Minnesota, i el 1999 va representar la càtedra C-4 de Sociologia general i anàlisi social a la Facultat de Ciències Socials de la Universitat d'Osnabrück. L'any 2000, fou catedràtica de sociologia i recerca empírica de gènere a l'Institut de Sociologia de la Universitat de Friburg de Brisgòvia. Des del 2002 és directora de l'Instituts für Soziologie.
El centre del seu treball de recerca recau en la sociologia del coneixement i la tecnologia, la teoria de la modernització, els estudis de gènere i queer, com també la metodologia qualitativa.

## Obra publicada

* 1994: Der überforderte Computer. Zur Soziologie menschlicher und künstlicher Intelligenz. Ffm: Campus, ISBN 3-593-35082-3.
* 2000: Informiertes Wissen. Eine Wissenssoziologie der computerisierten Gesellschaft. Ffm: Campus.
* 2001: Soziologische Beratungsforschung. (hg. gemeinsam mit Tanja Münch/Hans Pongratz/Nicole Saam). Opladen: Leske + Budrich.
* 2002: Einführung in die Techniksoziologie. München: Fink (UTB).
* 2004: „Sich schön machen.“ Zur Soziologie von Geschlecht und Schönheitshandeln. Opladen: VS-Verlag.
* 2005: Modernisierungstheorie. Eine Einführung (gemeinsam mit Christian Dries). München: Fink (UTB).
* . Fink Verlag, Paderborn 2008, ISBN 978-3-8252-2986-3
* 2010: Gendered Bodies in Motion (hg. gemeinsam mit Sigrid Schmitz, Marion Mangelsdorf und Elke Gramespacher) Opladen: Budrich UniPress, ISBN 978-3-940755-57-5.
* 2011: Hetero, weiß und männlich? Fußball ist viel mehr! Eine Studie der Friedrich-Ebert-Stiftung zu Homophobie, Rassismus und Sexismus im Fußball (PDF; 982 kB) (gemeinsam mit Caroline Janz), Berlin.

## Referències

* ↑ «Persönliche Daten — Institut für Soziologie». [Consulta: 18 agost 2020].
* ↑ Faltermeier, Kathrin. «El matrimonio homosexual como derecho a la burguesía para todos» (en castellà), 16-04-2013. [Consulta: 18 agost 2020].
# Nolensville

Nolensville és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 3.099 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nolensville tenia 3.099 habitants, 995 habitatges, i 866 famílies. La densitat de població era de 126,1 habitants/km².
Dels 995 habitatges en un 51% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 76,5% hi vivien parelles casades, en un 8,4% dones solteres, i en un 12,9% no eren unitats familiars. En l'11% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,38.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,9% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 32,1% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 6,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96 homes.
La renda mediana per habitatge era de 69.318 $ i la renda mediana per família de 72.426 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.563 $ mentre que les dones 33.622 $. La renda per capita de la població era de 24.123 $. Entorn del 2,1% de les famílies i el 2,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nolensville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nolensville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Nujikal

Nujikal és un riu de Karnataka al districte de Coorg.
Rega la vall de Sampaji. A Sulya rep un afluent procedent del pas de Todikana i Tale-Kaveri i agafa el nom de Basavani, amb el qual continua el seu curs fins que desaigua a la mar prop a la població de Kasaragod, al districte de South Kanara.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Nuit féline

Nuit féline és un curtmetratge francès realitzat per Gérard Marx, segons un guió d'Olivier Assayas estrenat el 1979.

## Repartiment

* Marcel Delmotte
* Philippe du Jannerand

## Estrena

Fou estrenada en la secció Perspectives du cinéma français del 32è Festival Internacional de Cinema de Canes El mateix any fou candidata al César al millor curtmetratge.

## Premis

* 1979 : Premi Jean-Vigo al curtmetratge

## Notes i referencies

* ↑ Jacques Grant, Cinéma soixante-dix-neuf, Plantilla:Numéro, juillet-août 1979, p. 40
* ↑ COURT MÉTRAGE : " NUIT FÉLINE " Mercredi 27 février Antenne 2, 22 h. 45 et jeudi 28 février Antenne 2, 17 h. 20, Le Monde, 24 fr febrer de 1980

## Bibliografia

* Jeune Cinéma, numéro 119, juin 1979, p. 41
* Alain Beaufils, La Saison cinématographique 80, numéro 16, octobre 1980, p. 456
# Néstor Mont

Néstor Mont (Algemesí, 28 de gener de 1967) és un cantautor i guitarrista del País Valencià.
Autodidacta de formació, comença la seua trajectòria com a guitarrista i cantant en diverses formacions de pop-rock. Al pocs anys es dedica a la seua vessant de cantautor amb la guitarra clàssica com a instrument fonamental i bàsic de les seues composicions. Enceta així la seua carrera en diferents projectes amb la complicitat de Mara Aranda i Joansa Maravilla, dels quals destaca Cendraires, formació amb la que gravarà el disc homònim i que combina les composicions de Néstor amb instruments tradicionals i sonoritats del mediterrani. Arran de la dissolució d'aquest grup continua la seua carrera en solitari editant tres treballs discogràfics i participant com a guitarrista i productor en projectes, produccions i treballs discogràfics de destacats i prestigiosos artistes, destacant la col·laboració amb el conegut cantaor xativí Pep Gimeno «botifarra».

## Discografia

Discos Propis
* Cendraires(Sonifolk 1998)
* Sentit (Cambra Records 2004)
* Amor de Terra(autoedició 2010)
* Tres (Mésdemil 2014)
Discos Produïts
* Si em pose a cantar cançons (Pep Gimeno «botifarra», Cambra Records 2006)
* Mare, vull ser muixeranguera (llibre-disc Ed: Andana, 2011)
* Pugem amb globus (Ruben Suàrez canta a Dolors Pellicer, Autoedició, 2014)
* Una cançoneta i a dormir (Ruben Suàrez canta a Dolors Pellicer ,llibre-disc, Ed: El Petit Editor, 2016)
* Emprentes (Xavi de Bétera, Metrònom 2019)
* De dins (Pixurri, Autoedició 2020)
Producció espectacles poètics-musicals
Amb el grup de recitació poètica Argila de l'Aire
* Poemes Solidaris (2005)
* Del somni a la poesia (2017)
* Ratlles a l'aire (2019)
Amb el grup de recitació poètica Confiteor
* La terra i el goig (2006)
* El mural del País Valencià (2008)
* El goig i la terra (2017)
Altres espectacles: Som de la Pelitrúmpeli (Muixerola 2011)
Col·laboracions com a guitarrista
* Enún (Calabruix, autoedició 2000)
* Te’n cantaré més de mil (Pep Gimeno «botifarra», Temps Record 2009)
* Botifarra a banda (Pep Gimeno «botifarra, autoedició 2012)
* Ja ve Nadal (Pep Gimeno «botifarra», Bureo Músiques, 2014)
* Emprentes (Xavi de Bétera, Metrònom 2019)
* 16 anys 16 cançons (Aljub, La Casa Calba 2019)
* De dins (Pixurri, Autoedició 2020)

## Referències

* http://www.lasprovincias.es/valencia/prensa/20061026/ribera/musica-invita-extraer_20061026.html
* http://www.enderrock.cat/noticia/13899/tercer/nestor/mont
* http://www.lossonidosdelplanetaazul.com/2014/10/nestor-mont-publica-su-tercer-album/
* http://www.rtve.es/alacarta/audios/mediterraneo/mediterraneo-nestor-mont-3-no-son-multitud-14-12-14/2906737/

## Enllaços externs

* http://www.nestormont.com/
* https://www.facebook.com/N%C3%A9stor-Mont-1698632280362964/
* https://www.youtube.com/channel/UCvXvSpb44els0ttSaqE-6vA
# Odatis

Odatis (Ὀδάτις) fou una heroïna protagonista d'una llegendària història d'amor.
Era filla d'Omartes, un rei escita i es va enamorar de Zariadres rei del país entre les portes Càspies i el riu Tànais, al qual només havia vist en un somni; a Zariadres li va passar justament el mateix.
Omartes no tenia fills i volia casar la seva filla a un parent proper que havia d'heretar el regne. Els pretendents foren convidats a un banquet on s'havia de designar qui seria el seu gendre i successor mitjançant l'entrega d'una copa que feria Odatis; Zariadres se'n va assabentar i es va presentar al banquet i es va dirigir a Odatis i li va dir "sóc aquí, sóc Ziriadres"; la noia el va reconèixer i li va entregar la copa.
En la confusió que va seguir els dos joves es van escapar i els servidors de palau, que simpatitzaven amb els joves, van fingir no saber per on se'n havien anat.
La història fiu molt popular a tot Àsia a l'època clàssica.
# Núria de Dalmases i Balañà

Núria de Dalmases i Balañà (Barcelona, 27 de març de 1950 - 26 de març de 2023) va ser una catedràtica d'història de l'art catalana especialitzada en orfebreria medieval. Era doctora en filosofia i lletres per la Universitat de Barcelona i catedràtica d'història de l'art per la Universitat Autònoma de Barcelona, on va treballar com a directora del Departament d'Història de l'Art de la Facultat de Geografia.

## Trajectòria

Especialista en art medieval català i en orfebreria de la Corona d'Aragó, va obtenir el Premi Puig i Cadafalch de l'Institut d'Estudis Catalans amb la seva tesi Orfebreria catalana medieval. Barcelona 1300-1500, publicada el 1992. Més endavant va realitzar desenes de publicacions entre les quals destaquen Argenteria andorrana: estudi introductori, sobre la catalogació de l'orfebreria a Andorra, o la seva col·laboració en l'obra L'art gòtic a Catalunya del Grup Enciclopèdia Catalana.
Va formar part del Consell Assessor del Patrimoni del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, així com de la Comissió Territorial del Patrimoni Cultural de Barcelona. Des del 1996, va ser membre numerària de la Secció Històrico-Arqueològica de l'Institut d'Estudis Catalans i membre del patronat de la Fundació Amatller.

## Referències

* 1 2 Balcells, Albert «Núria de Dalmases i Balañà (1950-2023)». Catalan Historical Review, Vol. 16, 2023, pàgs. 201-202 [Consulta: 8 desembre 2023].
* ↑ «Mor Núria de Dalmases, catedràtica d'Història de l'Art». El Punt Avui, 26-03-2023. [Consulta: 26 març 2023].
* 1 2 Institut d'Estudis Catalans. Memòria: curs 1997-1998. Institut d'Estudis Catalans, 1999, p. 1–. ISBN 978-84-7283-393-7.
* ↑ «Dalmases i Balañà, Núria de». Diccionari d'historiadors de l'art català, valencià i balear (DHAC). Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: març 2020].
* ↑ «L'Art Gòtic a Catalunya». web. Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 6 juny 2016].
* ↑ Núria de Dalmases Balañá. Orfebreria catalana medieval--Barcelona 1300-1500: Consideracions generals i catalogació d'obra. Institut d'Estudis Catalans, 1992. ISBN 978-84-7283-218-3.
* ↑ «Patronat». web. Fundació Amatller. [Consulta: 6 juny 2016].
# Núvol (llaminadura)

El núvol és una llaminadura tova i molt esponjosa que tradicionalment es fa amb clara d'ou batuda, almívar i extracte d'arrel de malva, que conté una mena de proteïna anomenada mucílag que s'usava popularment com a remei casolà contra la tos i que a la cuina té propietats similars a la gelatina i a l'agar-agar. Estan envoltats de sucre glas per tal que no s'enganxin entre ells.
Actualment a Europa els casolans, tot i que no és gaire freqüent fer-los, se solen fer amb gelatina, de vegades directament amb gelatines aromatitzades amb gustos i sabors. Els que es comercialitzen industrialment solen ser blancs, com el tradicional, o bé de colors pastel, com groc, verd i molt habitualment rosa.

## Història

L'ús de llaminadures i caramels de mucílag com a remei contra la tos es remunta a l'antic Egipte, però no va ser fins al segle xix, amb la revolució industrial, quan es van començar a fabricar industrialment i vendre massivament. Va ser en aquesta època quan a França van tenir la idea d'afegir merenga de clara d'ou, i encara era habitual, copiant la tradició de la cuina nord-africana, perfumar-les amb aigua de roses, raó per la qual el rosa va esdevenir el colorant habitual. Una altra variant molt popular a França però no tant a la resta de països és el núvol recobert de xocolata, que modernament pot tenir forma d'os, com algunes gominoles, o d'un altre ninot o animal.
A mitjans del segle xx es van començar a fabricar industrialment als Estats Units, on es va posar de moda coure aquests caramels al foc, punxats en broquetes.

## Referències

* ↑ «| TERMCAT». [Consulta: 8 gener 2021].
Viccionari
# Nitrat d'alumini

El nitrat d'alumini, de fórmula Al(NO₃)₃ és una sal d'Alumini i Àcid Nítric, normalment el trobem en la seva fórmula nonahidratada Al(NO₃)₃·9H₂O.

## Preparació

Formar nitrat d'alumini no és senzill, no n'hi ha prou en fer la reacció d'Alumini amb Àcid Nítric. Una de les reaccions que s'utilitza per a formar aquest compost és la del sulfat d'alumini amb el nitrat de bari com a reactius. Els productes que obtindrem seran el nitrat d'alumini i el sulfat de bari. La reacció estequiomètrica és la següent: Al₂(SO₄)₃ + 3Ba(NO₃)₂ → 2Al(NO₃)₃ + 3BaSO₄

## Usos

El nitrat d'alumini és un oxidant de caràcter fort, aquesta característica li confereix molts usos. Alguns exemples en poden ser el seu ús en alguns processos de refinat de petroli, també en la fabricació de desodorants així com en productes inhibidors de la corrosió. També és utilitzat en algun procés de l'extracció d'urani.
# Níjniaia Bulanka

Níjniaia Bulanka (en rus: Нижняя Буланка) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que el 2012 tenia 92 habitants. Pertany al districte de Karatuzski.

## Referències

* ↑ Список населённых мест Сибирского края. – Том 1. Округа Юго-Западной Сибири. – Новосибирск: Сибирский Краевой Исполнительный Комитет. Статистический отдел, 1928. – 831 с.
# Níjniaia Gostagaika

Níjniaia Gostagaika - Нижняя Гостагайка (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora esquerra del riu Gostagaika. És a 17 km al nord d'Anapa i a 128 km a l'oest de Krasnodar.
Pertany al poble de Tsibanobalka.
# Norðoyri

Norðoyri [ˈnoːɹɔiɹɪ] és un poble de l'illa de Borðoy, a les illes Fèroe. Forma part del municipi de Klaksvík. El 2021 tenia 110 habitants.

## Geografia

Norðoyri va créixer al llarg de la riba oriental del fiord Borðoyarvík que s'obre en direcció sud-sud-est. El poble es troba al capdavall d'un fort pendent produït per la serralada central que hi ha a la península on s'assenta, de 400 a 563 m. d'altura. Aquest pendent és especialment pronunciat seguint la costa en direcció sud-est, passat el poble. Aquesta zona es considera de difícil accés i perillosa, ja que s'hi perden moltes ovelles els hiverns que són durs.

## Història

Norðoyri surt per primer cop a la documentació escrita en un text del 1584. Tanmateix les excavacions arqueològiques a Islendingatoftir, a pocs quilòmetres al sud de Norðoyri, han demostrat que aquest lloc ja va ser habitat durant l'era dels vikings. Prop d'aquestes restes vikingues, el 12 de març de 1745 una granja va ser destruïda per una allau de neu. Exactament, vint anys després, aquesta granja va patir la mateixa sort. Les seves ruïnes encara són visibles avui en dia. El 1945, 200 anys després de la primera tragèdia, s'hi va col·locar una pedra commemorativa que recorda aquests esdeveniments.

## Referències

* ↑ «Statistical Database» (en feroès). Arxivat de l'original el 2020-07-06. [Consulta: 1r agost 2019]. «Base de dades estadística de les Illes Fèroe»
* ↑ «Fjøll» (en feroès). Arxivat de l'original el 2011-07-20. [Consulta: 16 desembre 2018]. «Llista de muntanyes de les Fèroe per alçada.»
* ↑ «Bygdir, sum síggjast at hava verið um leið ár 1584-1630, men sum kunnu vera eldri» (en feroès). Heimabeiti. Arxivat de l'original el 2015-07-15. [Consulta: 27 octubre 2019].
* ↑ Mahler, Ditlev L. Sæteren ved Argisbrekka. Økonomiske forandringer på Færøerne i vikingetiden og tidlig middelalder (en danès). Tórshavn: Fróðskapur, 2007, p. 343–345. ISBN 978-99918-65-13-3.
* ↑ Hjaltason, Kaare. Færøerne rundt-en guide (en danès). Holte: Skarv Publications, 1986. ISBN 87-7545-190-5. OCLC 15876364.

## Vegeu també

* Llista de municipis de les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Web de l'ajuntament de Klaksvík.
# Nostra Parla

Nostra Parla fou una entitat fundada vers el 1916 per catalans, balears, rossellonesos i valencians, sobretot per impulsar la unitat de la llengua catalana.
Fou presidida, honoràriament, per Àngel Guimerà, i de fet, per Jaume Bofill i Mates i posteriorment per Lluís Nicolau d'Olwer. Organitzà cursos de gramàtica catalana, convocà un concurs per a nomenar professors de català (1921) i establí la Diada de la Llengua Catalana. També promogué la retolació del comerç en català i la catalanització en el cinema.
Tingué com a òrgans Ofrena (1917, segona època), Revista de Nostra Parla i Nostra Parla i un butlletí. Desaparegué amb motiu de la Dictadura de Primo de Rivera (1923).
Una entitat semblant i amb el mateix nom fou fundada a Menorca per Joan Mir i Mir i Joan Hernández Mora, la qual publicà un butlletí (1923-1925) i amb la col·laboració de l'historiador Ferran Soldevila.
# Oisy

«Oisy» té aquests significats:
* Senyoria d'Oisy, senyoria de França centrada a Oisy-le-Verger
* Oisy (Aisne), municipi francès departament de l'Aisne (regió de Picardia)
* Oisy (Nièvre), municipi francès departament de la Nièvre (regió de Borgonya)
* Oisy (Nord), municipi francès a la regió de Nord – Pas de Calais (departament de Nord)
* Oisy-le-Verger és un municipi francès departament del Pas de Calais (regió de Nord – Pas de Calais)
# OpenClassrooms

OpenClassrooms és una plataforma d'educació virtual gratuïta creada el 1999 per oferir cursos oberts de formació a distància (MOOC, acrònim de Massive Open Online Courses). Ofereix cursos gratuïts de temàtiques diverses, més aviat de nivell universitari, i oberts a qualsevol persona del món.

## Productes i serveis
### Cursos

Els cursos de OpenClassrooms duren aproximadament de quatre a deu setmanes, amb una o dues hores de conferències de vídeo per setmana. Aquests cursos proporcionen proves, exercicis setmanals, avaluacions entre iguals i, de vegades, un projecte o un examen final. Els cursos també es fer de manera intensiva. En aquest cas els usuaris poden demanar tot el material disponible alhora i organitzar el seu procés de formatiu. A partir del mes de maig del 2018, OpenClassrooms va oferir 750 cursos a la carta.

## Referències

* ↑ «Des MOOCS gratuits pour les demandeurs d'emploi» (en francès). [Consulta: 21 desembre 2020].
* ↑ Bohic, Clément. «OpenClassRooms : la découverte de l'entreprise par les MOOC» (en francès), 27-05-2014. [Consulta: 21 desembre 2020].
# OpenCores

OpenCores és una comunitat que desenvolupa maquinari digital de codi obert mitjançant l'automatització del disseny electrònic (EDA), amb una filosofia similar al moviment del programari lliure. OpenCores espera eliminar el treball de disseny redundant i reduir els costos de desenvolupament. S'ha informat que diverses empreses adopten OpenCores IP en xips, o com a complements a les eines EDA. OpenCores també es cita de tant en tant a la premsa electrònica com un exemple de codi obert a la comunitat de maquinari electrònic.

## Referències

* ↑ Andrew Orlowski, "Flextronics demos open source chips", The Register, 12 December 2003,
* ↑ Rick Merritt, "Vivace plans to release HD media processors", EE Times India (online edition), 20 April 2006 «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 7 de gener 2015. [Consulta: 30 d’agost 2022].
* ↑ Dylan McGrath, "Firm packages OpenCores IP with EDA tool", EE Times (online edition), 9 January 2006
* ↑ "OVP Simulator Smashes SystemC TLM-2.0 Performance Barrier", EDA Cafe, 5 February 2009
* ↑ Richard Goering, "Doors 'open' to hardware", EE Times (online edition), 6 June 2005
# OpenEdition

OpenEdition és un portal de publicació en ciències humanes i socials creat i desenvolupat pel Centre pour l'édition électronique ouverte (Cléo). El Cléo és un centre especialitzat en l'edició electrònica, que està recolzat pel CNRS, l'EHESS, la Universitat de Aix-Marsella i la Universitat de Avignon. És una iniciativa pública en favor de l'accés obert als resultats de la investigació científica.

## Descripció

Aquest portal comprén quatre plataformes:
* OpenEdition Books: creada l'any 2013, és una plataforma de publicació de llibres electrònics, dels quals més del 50 % són en accés obert. Les publicacions provenen majoritàriament d'editors universitaris i d'altres institucions com l'ENS o el Collège de France.
* OpenEdition Journals: agrupa més de 480 revistes en ciències humanes i socials. La plataforma fou fundada en 1999 amb el nom de "Revues.org".
* Calenda: calendari multilingüe on, des de l'any 2000, s'anuncien i arxiven milers d'esdeveniments científics en relació amb les ciències humanes i socials: col·loquis, conferències, seminaris, així com beques i premis d'investigació.
* Hypothèses.org: plataforma de blogs acadèmics creada l'any 2009. Té dimensió internacional, i les comunitats lingüístiques més representades són la francesa, l'anglesa, l'alemanya i l'espanyola. Els blogs hispanòfons estan gestionats per la biblioteca de la UNED.
Les quatre plataformes disposen de consells científics, que seleccionen les publicacions amb la finalitat d'assegurar una qualitat científica a tot el conjunt.

## Referències

* ↑ «Missions | Centre pour l'édition électronique ouverte» (en francès). Arxivat de l'original el 2018-03-08. [Consulta: 8 abril 2018].
* ↑ «Lecteurs - OpenEdition Books» (en francès). Arxivat de l'original el 2013-11-09. [Consulta: 8 abril 2018].
* ↑ vautrin, Céline «Un nouveau portail pour les livres numériques du Collège de France» (en francès). La lettre du Collège de France, 36, 24-12-2013. DOI: 10.4000/lettre-cdf.1695. ISSN: 1628-2329.
* ↑ «Revues.org devient OpenEdition Journals» (en francès). [Consulta: 8 abril 2018].
* ↑ «Calenda» (en francès). [Consulta: 8 abril 2018].
* ↑ «Sobre Hypotheses» (en castellà). [Consulta: 8 abril 2018].
* ↑ «Hypotheses - Biblioteca UNED» (en castellà). [Consulta: 8 abril 2018].

## Vegeu també

* Persée
* JSTOR
* Érudit
* Dialnet

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Centre pour l'édition électronique ouverte Arxivat 2017-07-18 a Wayback Machine. (Cléo)
* «L'open access en action : dispositif de valorisation de la recherche». Bulletin des bibliothèques de France (BBF), 2016.
# OpenEXR

OpenEXR és un format d'arxiu per a imatges de mapa de bits d'alt rang dinàmic pensat per a aplicacions d'imatges per ordinador. És de codi obert sota llicència BSD3CLAUSE, format similar al BSD. Fou desenvolupat per Industrial Light & Magic (ILM), les primeres pel·lícules que van emprar OpenEXR van ser Harry Potter and the Sorcerers Stone, Men in Black II, Gangs of New York i Signs. Des de llavors, OpenEXR s'ha convertit en el format de fitxer d'imatge principal d'ILM i àmpliament adoptat per diversos estudis com Weta Digital, Walt Disney Animation Studios, Sony Pictures Imageworks, Pixar Animation Studios o DreamWorks.

## Referències

* ↑ «The 3-Clause BSD License». Open Source Initiative. [Consulta: 19 gener 2022].
* ↑ «FreshPorts -- graphics/OpenEXR: High dynamic-range (HDR) image file format». Fresh Ports. [Consulta: 19 gener 2022].
* ↑ «Openexr». Anaconda.org. [Consulta: 19 gener 2022].
# Osun-Osogbo

Osun-Osogbo, Bosc Sagrat d'Osogbo o Temple d'Osun és una arbreda sagrada que es troba a la vora del riu Osun a la ciutat d'Osogbo, Osun State, Nigèria. Està inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des de l'any 2005.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Osun-Osogbo Sacred Grove» (en anglès). [Consulta: 11 gener 2021].