OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Myotis handleyi

Myotis handleyi és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids i el gènere Myotis. És endèmic del nord de Veneçuela, on viu a altituds d'entre 1.050 i 2.150 msnm. És un ratpenat de petites dimensions, amb la llargada de l'avantbraç de 33,7–37,3 mm, la llargada de les orelles de 12–15 mm i un pes de fins a 6 g. S'alimenta d'insectes. Com que fou descoberta fa poc, encara no se n'ha avaluat l'estat de conservació.

## Referències

* ↑ Moratelli, R.; Gardner, A. L.; De Oliveira, J. A.; Wilson, D. E. (2013) «Review of Myotis (Chiroptera, Vespertilionidae) from northern South America, including description of a new species». American Museum Novitates, 3.780: 1-36
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Shannon (Geòrgia)

Shannon és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 1.682 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Shannon tenia 1.682 habitants, 678 habitatges, i 494 famílies. La densitat de població era de 129,4 habitants/km².
Dels 678 habitatges en un 29,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,7% hi vivien parelles casades, en un 11,2% dones solteres, i en un 27% no eren unitats familiars. En el 22,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,4% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 24,3% de 45 a 60 i un 16,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.144 $ i la renda mediana per família de 42.578 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.181 $ mentre que les dones 22.000 $. La renda per capita de la població era de 17.565 $. Entorn del 6,4% de les famílies i el 5,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Shannon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Shannon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# May-Britt Moser

May-Britt Moser (Fosnavåg, Noruega, 4 de gener de 1963) és una neurocientífica i psicòloga noruega. El 2014 fou guardonada amb el Premi Nobel de Fisiologia o Medicina, compartit amb Edvard Moser i John O'Keefe «pels seus descobriments de cèl·lules que constitueixen un sistema de posicionament en el cervell». És directora del Centre for Neural Computation a Trondheim, Noruega.
La recerca de May-Britt Moser i del seu marit, Edvard Moser, se centra en el mecanisme del cervell per representar l'espai.
Moser va rebre la seva formació com a psicòloga al Departament de Psicologia de la Universitat d'Oslo i va obtenir el doctorat en neurofisiologia a la Facultat de Medicina el 1995; el 1996 va ser nomenada professora associada en psicologia biològica al Departament de Psicologia de la Universitat Noruega de Ciència i Tecnologia (NTNU). El 2000 va ser ascendida a professora de neurociència. El 2002, el grup de recerca va obtenir la condició de «centre d'excel·lència».

## Referències

* ↑ «The Prize in Physiology or Medicine 2014» (en anglès). Nobelprize.org. [Consulta: 6 octubre 2014].
* ↑ «May-Britt Moser | enciclopedia.cat». [Consulta: 16 novembre 2022].
* ↑ «May-Britt Moser». The Nobel Prize. [Consulta: novembre 2022].
# Hyalinobatrachium crurifasciatum

Hyalinobatrachium crurifasciatum és una espècie de granota que viu a Veneçuela i, possiblement també, al Brasil i Guaiana.

## Referències

* La Marca, E. & Señaris, C. 2004. Hyalinobatrachium crurifasciatum. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 25 d'abril del 2008.
# Xiaomi Pad 5

La Xiaomi Pad 5 és la cinquena tauleta desenvolupada per Xiaomi basada en el sistema operatiu Android i la capa de personalització MIUI. Va ser presentada el 10 d'agost a la Xina, però globalment es va presentar el 15 de setembre del 2021.

## Referències

* ↑ Jhaveri, Por Aakash; agost 2021, Anastasia Lazaridis 08. «La Xiaomi Mi Pad 5 será presentada el 10 de agosto en China» (en espanyol europeu), 08-08-2021. [Consulta: 15 setembre 2021].
* ↑ García, Jose. «Xiaomi Mi Pad 5 y Mi Pad 5 Pro: la firma china vuelve al mercado de las tablets con todo un dardo al iPad Pro» (en castellà), 10-08-2021. [Consulta: 15 setembre 2021].
* ↑ «Reimagining the Future of Work and Play: Xiaomi Unveils Xiaomi Pad 5 and New AIoT Products at Global Launch Event – Mi Blog» (en anglès americà). [Consulta: 15 setembre 2021].
* ↑ López, Juan Carlos. «Xiaomi Pad 5: esta 'tablet' presume de diseño y especificaciones para conseguir que volvamos a fijarnos en las tabletas con Android» (en castellà), 15-09-2021. [Consulta: 15 setembre 2021].

## Enllaços externs

* Xiaomi Pad 5 - Lloc web oficial
* Xiaomi Product Launch September 2021 a YouTube
# Neoperla idella

Neoperla idella és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.
En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.
Es troba a Indoxina: el Vietnam.

## Referències

* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Stark & Sivec, 2008. Illiesia 4(3):31.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Shenrr

A la mitologia selknam, Shenrr o Shénu és el howenh del vent, germà de Kren, howenh del Sol.

## Mitologia

Diu el mite que Shenrr (howenh del vent) i Kojh (howenh del mar) van combatre a l'Estret de Le Maire. Producte d'aquesta lluita, es va produir una gran tempesta. En aquell combat, Shenrr va vèncer Kojh.
* Estret de Le Maire
Per venjar-se, Kojh va fer que al mateix lloc s'enfrontessin dos poders femeníns, procedents de l'Oest i del Nord, respectivament, igual que els dos poderosos howenh. En aquesta ocasió Nord va atrapar a l'Oest fent-la esclatar. Segons el mite, la sang de l'Oest va ser vessada sobre la terra, des de l'Estret de Le Maire, fins al Riu Irigoyen. A causa d'això, l'aigua dels rius i rierols d'aquest sector de l'Illa Gran de Terra del Foc van adquirir el seu color vermellós característic.

## Referències

* 1 2 Chapman, A. Culturas tradicionales. Patagonia. Fin de un mundo. Los Selknam de Tierra del Fuego (en castellà).
# Kurtxàtov

Kurtxàtov (en rus Курчатов) és una ciutat de l'óblast de Kursk, a Rússia. Es troba a la vora del riu Seim a 37 km a l'oest de Kursk.

## Història

La ciutat de Kurtxàtov va ser fundada el 1968 arran de la construcció de la central nuclear de Kursk. Va aconseguir l'estatus d'assentament de tipus urbà el 1971 i el de ciutat el 1983. Va ser anomenada així en honor del físic rus Ígor Kurtxàtov.

## Persones il·lustres

* Inna Deriglàzova, esgrimista russa nascuda el 1990.

## Referències

* ↑ «Kurtxàtov». ésAdir. [Consulta: 5 novembre 2023].
# Home assegut

Home assegut és una pintura a l'oli sobre cartró ondulat realitzada per Pablo Picasso el 1969 i que actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu Picasso de Barcelona. Es mostra a la sala 16 de la col·lecció permanent del museu. L'obra va ingressar al museu el 1977 amb el codi de registre MPB 112.867, gràcies a una donació de Pablo Vilató.
En els darrers anys de la seva vida, Picasso sorprèn de nou amb una revolució estètica i formal, poc compresa en el seu moment. Dins l'obra tardana trobem la renovació última, en què Picasso s'allibera de tot saber, de tota tècnica i retorna a allò que és natural, a l'espontaneïtat, a la infantesa de l'art, a una pintura primària i immediata. És a dir, a una pintura sense traves ni regles, expressió de la seva prodigiosa energia.
Home assegut és un clar exponent d'aquesta pintura de transgressió que es coneix com a període d'Avinyó, amb motiu de les dues grans exposicions que tenen lloc al Palau dels Papes (1970 i 1973). Picasso hi ofereix una sèrie d'arquetips, un dels quals és l'ésser híbrid que protagonitza aquest oli, en el qual allò humà i l'animalitat més rude es fonen. De la mescla surt un personatge intrigant, amb aparença de mosqueter cavaller, que descriu de manera vehement, amb contrastos de colors ben compartimentats i contorns negres. Mostra la materialitat de la pintura, amb traços gruixuts i barroers, amb zones empastifades.
Per elaborar el rostre, Picasso torna a la careta, símbol i fetitxe. Els trets facials són d'animal, però el pentinat i el portentós bigoti i el masclet són referents directes dels senyors del segle d'or espanyol.
L'obra evidencia el desig d'expressar un univers obsessiu i fantàstic amb una estètica primària i brutal, i amb un grafisme característic d'aquest darrer període com les mans en forma de ventall que mostra sempre de cara. Una altra obra d'aquesta darrera època amb representació de figures abarrocades o d'inspiració velazquenya és el dibuix amb retolador i guaix, que Picasso va fer pocs mesos abans de la seva mort: Quatre personatges o La conversa.

## Donació

El 1987, Pablo Vilató Ruiz (nebot de l'artista, fill de la seva germana Lola) fa donació al museu de dues teles del període d'Avinyó: aquesta obra, Home assegut, (1969) i també Bust de dona.

## Referències

* ↑ «Fitxa de l'obra al web del museu». Museu Picasso, 2007. [Consulta: 12 juliol 2011].
* ↑ 1972, MPB 113.024
* ↑ 1970, MPB 112.866

## Bibliografia

* Rafart i Planas, Claustre. Guia del Museu Picasso. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 1998. DL B.2.887-1998. ISBN 84-7609-869-3.
# Xu Qiliang

Xu Qiliang (xinès: 许 其亮) (1950-) és un militar xinès, membre del 19è Politburó del Partit Comunista de la Xina.

## Biografia

Xu Qiliang fill de família de pagesos va néixer el març de 1950 a Linqu província de Shandong a la costa est de la Xina.
Va ingressar a l'Exèrcit Popular d'Alliberament al 16 anys i al Partit Comunista Xinès als 17.
Tota la seva formació l'ha rebut a les diferents escoles de lèxèrcit de l'Aire, inicialment a l'Escola Primaria (1966) i a l'Escola d'Aviació a la ciutat de Shenyang a la província de Liaoning. De 1969 a 1973 va fer d'aviador i més tard va seguir la formació a Wuwei a la província de Gansu (1968-1969) i a Xinyang a la província de Henan (1982).
A la Universitat de Defensa Nacional de Pequín va estudiar al Departament d'Operacions Bàsiques (1986-1988) i va participar en diversos programes d'especialització militar.
La seva carrera militar la va iniciar com a pilot i ha anat ocupant llocs i rangs d'alta responsabilitat en l'Exèrcit de l'Aire, com General de Divisió (1991) Tinent General (1996). El 1999, a l'edat de 49 anys, va prendre el comandament de la Regió Militar de Shenyang, on també va comandar la força aèria. El 2007, va ser ascendit a General *** i comandant de la força aèria al capdavant del qual romandrà fins al 2012, any del 18è Congrés, on és promogut com número 3 de la Comissió Militar Central, darrere de Xi Jinping i el general Fan Changlong.
A l'octubre de 2017 el 19è Congrès Nacional del Partit Comunista de la Xina el va nomenar vicepresident de la Comissió Militar del Partit i membre de Buró Polític.

## Referències

* 1 2 «China Vitae : Biography of Xu Qiliang». [Consulta: 24 febrer 2024].
* 1 2 Danjou, François. «Xu Qiliang» (en francès), 10-12-2017. [Consulta: desembre 2017].
* 1 2 Cheng, Li. «Xu Qilian. Born 1950» (en anglès). [Consulta: gener 2018].
* ↑ «Xu Qiliang -- Member of Political Bureau of CPC Central Committee.» (en anglès), 25-10-2017. Arxivat de l'original el 2018-01-22. [Consulta: gener 2018].
* ↑ «Xu Qiliang - Ministry of National Defense». [Consulta: 24 febrer 2024].
# Nil (desambiguació)

«Nil» té aquests significats:
* Biografies:
** Nil o Nileu, metge grec.
** Nil d'Ancira, dit “l'Asceta” i també “el Sinaïta”, (s. IV - V), monjo i escriptor.
** Nil I, patriarca de Constantinoble (1379-1388)
** Nil Montserrat (Barcelona, 1987), jove pilot català de Fórmula 3.
** Nil de Rodes, bisbe o arquebisbe de Rodes cap a l'any 1360.
* Geografia:
** Nil, riu de l'Àfrica. Vegeu també: Nil Blau, Primera cascada del Nil, Segona cascada del Nil, Virus del Nil occidental, Delta del Nil, i Cob del Nil
** Nahr an-Nil o Estat del Riu Nil, wilaya del Sudan, una de les 26 wilayat que formen el país.
** Provincià del Riu Nil, província del Sudan
** Nil Nag, llac de Caixmir a la part administrada per l'Índia, on s'origina el Riu Jhelum proper a Baramulla.
* Història:
** Estat del Nil, govern provisional del sud de Sudan a l'exili a Kampala adoptat el 1969 i que va existir fins al 1970.
** Batalla del Nil, batalla naval important durant les Guerres Revolucionàries Franceses entre una flota britànica i una altra francesa (1798).
* Mitologia grega:
** Nil (fill d'Oceà).
Viccionari
# Nanterre

Nanterre és un municipi francès, situat al departament dels Alts del Sena i a la regió de l'Illa de França. L'any 2004 tenia 86.700 habitants.
Està dividit entre el cantó de Nanterre-1 i el cantó de Nanterre-2 dins del districte de Nanterre. I des del 2016, de la divisió Paris Ouest La Défense de la Metròpolis del Gran París.
Conté la seu del partit polític Front National.
# Mola i Serradora de Cal Pal

La mola i la serradora de Cal Pal és un edifici rural construït a final del segle xvi que van deixar de funcionar amb la seva funció original, als anys 1960.

## Descripció

Tant la serradora com la mola es troben al marge del riu Valira del Nord, ja que utilitzen la força de l'aigua per funcionar. Aquest riu havia de ser prou cabalós per assegurar la força necessària per serrar la fusta. Des de fa molts anys, la força de l'aigua ha estat utilitzada per a diverses tasques, entre les quals es troba, de forma destacada, moldre gra, ja sigui de blat o de blat de moro.
L'any 1996 es va reobrir com a Centre d'interpretació amb tots els seus elements originals restaurats.

## Referències

* ↑ «Mola i Serradora de Cal Pal». [Consulta: 30 desembre 2018].
# Kukitxa

Kukitxa (茎茶), o te de branquillons, també conegut com a bōcha (棒茶), és una mescla japonesa feta de tiges, pecíol, i branquillons. EL kukucha es pren com a te verd o fent un processament més oxidant. Kukicha un sabor i una aroma únic entre tes, a causa de la seva composició amb parts de la planta del te que s'exclouen en d'altres tes.
El "kukicha" prové usualment de collites produïdes a sentxa o Matcha. Quan prové de Gyokuro, pren el nom de Karigane (雁ヶ音 / かりがね) o Shiraore (白折 / しらおれ).
excluded

## Referències

* ↑ Nom en català segons Termcat
* ↑ «Kukicha Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.». [Consulta: 23 febrer 2016].
* ↑ «Karigane Usugasum (s Matchou) Arxivat 2017-12-01 a Wayback Machine.». [Consulta: 23 febrer 2016].
* ↑ «Adagio Teas». [Consulta: 23 febrer 2016].
* ↑ «My Japanese Green Tea». [Consulta: 23 febrer 2016].
# Ingrés

Un ingrés, en termes econòmics, és tota entrada financera que rep una persona, una família, una empresa, una organització, un govern, etc. El tipus d'ingrés que rep una persona o una empresa o organització depèn del tipus d'activitat que realitzi (un treball, un negoci, una venda, etc.).
L'ingrés és una remuneració que s'obté per realitzar una activitat. Habitualment en forma de diners, els ingressos poden ser per venda de mercaderia, per interessos bancaris d'un compte, per préstecs o qualsevol altra font.

## L'ingrés total

L'ingrés que rep un treballador assalariat pel seu treball és el salari. Si aquesta és l'única activitat remunerada que va fer la persona durant un període, el salari serà el seu ingrés total. Per contra, si aquesta persona, a més del seu salari, arrenda un apartament de la seva propietat a altra persona, els diners que li paga aquesta altra persona per l'arrendament també són un ingrés. En aquest últim cas, el salari més els diners de l'arrendament constituïxen l'ingrés total. L'ingrés total s'obte multiplicant el nombre d'unitats venudes(X) pel preu de cadascuna(P). IT=P·X
Els ingressos poden ser utilitzats per a satisfer necessitats. Quan una empresa ven la seva producció o els seus serveis a un client, el valor de la compra, pagada pel client, és l'ingrés percebut per l'empresa. Aquests ingressos poden ser utilitzats per les empreses per a pagar els salaris dels treballadors, pagar els béns que van utilitzar per a la producció (costos), pagar els crèdits que hagin obtingut, donar rendiments als propietaris de l'empresa, estalviar, realitzar noves inversions, etc.
Viccionari
# Home Rule League

La Home Rule League (1873–1882), en català Lliga del Govern Local, també anomenada Home Rule Party (en català Partit del Govern Local) o Home Rule Confederation (Confederació del Govern Local), va ser un partit polític favorable al govern local (Home Rule) per Irlanda, aleshores part del Regne Unit de la Gran Bretanya i Irlanda, i que fou l'antecessor del Partit Parlamentari Irlandès.

## Història

La Home Rule League va néixer de la Home Government Association, un grup de pressió aparegut el 1870, liderat per Isaac Butt, advocat dublinès que havia estat el líder conservador irlandès, però que s'havia convertit en un fervent nacionalista irlandès. El 18–21 de novembre de 1873, l'antiga associació es va reconstituir com un autèntic partit polític, la Home Rule League, i en les eleccions generals de 1874 va aconseguir 59 escons. Tot i així, en aquest període no es tractava d'un partit cohesionat, sinó una confluència de polítics partidaris del govern local. Per aquest motiu, el partit es va fragmentar ben aviat. Hi havia polítics provinents de l'aristocràcia irlandesa o de la burgesia propera a l'Església d'Irlanda; ex-membres del Partit Liberal, com ara John Gray; i d'altes de més radicals, agrupats al voltant dels parlamentaris Joseph Biggar i Charles Stewart Parnell. Aquesta ala més radical va iniciar una tàctica de filibusterisme parlamentari, obstruint la tasca parlamentària, avergonyint Butt i frustrant la feina dels successius governs britànics.
Després de la mort de Butt, el 1879, William Shaw va passar a ser el director (líder) d'una sessió parlamentària. El 1880, no obstant, Parnell dou elegit com el nou director del partit, i a les eleccions generals de 1880 el partit va aconseguir augmentar els seus escons. El 1882, en un moviment per passar de ser una simple aliança a esdevenir un autènctic partit cohesionat, el moviment partidari de Parnell va reanomenar-se com a Partit Parlamentari Irlandès, amb l'objectiu d'assolir el Home Rule (govern local). El partit, liderat per Parnell, que era protestant, es convertí en més radical, de classe mitjana i catòlic. Va aconseguir arraconar, tot i que no del tot, els seus altres rivals polítics, principalment els partits Liberal i Conservador.

## Líders del partit (1873–1882)

* Isaac Butt 1873–1879
* William Shaw 1879–1880
* Charles Stewart Parnell 1880–1882

## Bibliografia

* Kearney, Hugh F.. Ireland: Contested Ideas of Nationalism and History. NYU Press, 2007, p. 39ff.
* Jackson, Alvin. Home Rule: An Irish History 1800–2000 (2003), ISBN 978-1-84212-724-7

## Referències

* ↑ Alvin Jackson. Home Rule: An Irish History, 1800–2000. Oxford University Press, 2004, p. 30.
* ↑ Kerby A. Miller. Emigrants and exiles: Ireland and the Irish exodus to North America. Oxford University Press, 1985.

## Enllaços externs

* Isaac Butt and the Home Rule Party Arxivat 2004-07-10 a Wayback Machine.
# Xu Wei

    Advertiment: Existeix un Xu Wei que és un cantant de rock xinès.
Xu Wei (xinès: 徐渭; pinyin: Xú Wèi) fou un pintor, poeta i escriptor durant la dinastia Ming. Va néixer el 1521 a Shanying, actualment Shaoxing (província de Zhejiang) i va morir, el 1593 en la pobresa. Fou un nen prodigi que va quedar orfe de mare als 14 anys. Als 21 anys es va casar però als pocs anys va quedar vidu. Després de diversos intents per a ser funcionari va estar al servei del governador Hu Zongxian. Arran d'un intent d'assassinat de la seva esposa (hi ha dubtes sobre si va arribar a matar-la), per una suposada infidelitat, li va ocasionar anar a la presó però gràcies a l'amistat amb Zhang Yuanbian (張元忭), de l'Acadèmia Imperial de Hanlin va poder sortir de la presó als 53 anys. Amb el temps va mostrar problemes mentals greus encara que alguns biògrafs indiquen que, per escapar de la caiguda en desgràcia de Hu Zongxian va simular estar boig, autolesionant-se, per evitar ésser detingut.
Com a escriptor, ha passat a la posteritat amb la llegenda de Hua Mulan obra “L'heroïna Mulan va a la guerra en comptes del seu pare”, versió Ming d'una balada de la dinastia Tang. També va ser autor d'obres de teatre.

## Obra pictòrica

És considerat el més important dels pintors del denominat Xie Yi (estil lliure). Com a artista va ser un innovador. Les seves pintures, amb tinta i aquarel·les, mostren unes pinzellades ràpides i expressives. La seva influència és palpable en pintors posteriors com Zhu Da, els Vuit Excèntrics de Yangzhou i Qi Baishi, autor contemporani.

## Bibliografia

* “Paintings and Calligraphy” de Xu Wei.Editorial Beijing Arts and Crafts Press, 2005.ISBN 7-80526-537-2
* “Pintura china tradicional: historia cantada en poemas sin voz “ de Jiayi Zhang, Chongzheng Nie. China Inetercontimnental Press. Pàgs. 109,112,114 i 169.

## Enllaços externs

* http://arte-historia.com/obras-de-xu-wei-pintor-chino-de-la-dinastia-ming Arxivat 2014-02-22 a Wayback Machine.
* http://mariaeugeniamanrique.wordpress.com/2013/02/27/xu-wei-%E5%BE%90%E6%B8%AD-1521-1593/
* http://spanish.china.org.cn/culture/txt/2009-08/19/content_18361394_2.htm