OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Wiesław Gawłowski

Wiesław Gawłowski (Tomaszów Mazowiecki, 19 de maig de 1950 - Białobrzegi, 14 de novembre de 2000) fou un jugador de voleibol polonès que va competir entre les dècades de 1960 i 1980. Va morir en un accident de cotxe.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Múnic, on fou novè en la competició de voleibol. Quatre anys més tard, als Jocs de Mont-real, va guanyar la medalla d'or en la competició de voleibol. El 1980, a Moscou, disputà els seus tercers, i darrers, Jocs Olímpics, sent quart en la competició de voleibol.
Entre 1969 i 1986 fou 366 vegades internacional per Polònia. En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or al Campionat del Món de voleibol de 1974 i tres medalles de plata al Campionat d'Europa de voleibol, el 1975, 1977 i 1979. A nivell de clubs jugà al AZS AWF Warsaw (1969-1973); el Płomień Milowice (1973-1980), amb qui guanyà dues lligues (1977 i 1979) i una Copa de Campions (1978); el Vianello Pescara (1980-1985) i el Pallavolo Pineto (1985-1990).

## Referències

* ↑ «Wiesław Gawłowski nie żyje - Archiwum Rzeczpospolitej». [Consulta: 19 agost 2023].
* 1 2 «Olympedia – Ryszard Bosek». [Consulta: 18 agost 2023].
* ↑ «Wiesław Gawłowski (1950-2000) – Polski Komitet Olimpijski» (en polonès). [Consulta: 19 agost 2023].
# Univers (probabilitats)

En teoria de les probabilitats, un univers, sovint notat $\Omega ,U$ o $S$, és el conjunt de tots els resultats possibles que es poden obtindre en el transcurs d'un experiment aleatori.

## Definicions

A cada element $\omega$ de l'univers, és a dir a cadascun dels resultats possibles de l'experiment considerat, es pot associar la subclasse $\{\omega \}$ constituïda d'aquest element, anomenat esdeveniment elemental. De manera més general, tota part de l'univers s'anomena simplement un esdeveniment.
Es parla també d'espai d'esdeveniments elementals o d'espai dels observables, o també d'espai mostral.
Per exemple, si es llança una moneda, es tenen dos resultats possibles: creu o cara. l'experiment aleatori considerat és llavors: «1 llançament de la moneda». Es pot definir l'univers associat a aquest experiment, que agrupa tots els resultats possibles: $\Omega$ ≡; {creu, cara }. Per a una experiment de llançament d'un dau, s'escull l'univers $\Omega$ ≡ {1, 2, 3, 4, 5, 6}.
En qualsevol univers discret (finit i/o numerable), es pot associar una probabilitat, que queda completament determinada pels valors que pren sobre els esdeveniments elementals (i quan l'univers no és discret, s'anomena esdeveniment tota part de la qual es pot definir la probabilitat).
Així, a cada esdeveniment es pot associar una probabilitat que es realitzi (per exemple, per llançar-lo de dau, a cada esdeveniment de l'univers {1, 2, 3, 4, 5, 6} s'associa una probabilitat igual a 1/6).
Tota definició de probabilitat comença per la recerca de l'univers de tots els esdeveniments realitzables i per la definició precisa tots els esdeveniments útils a la seva resolució.
La recerca de l'univers consisteix a representar de manera única els resultats possibles de l'experiment amb objectes matemàtics (nombres, p-llistes, p-llistes d'elements diferents, parts d'un conjunt, permutacions, successions...) per formar un conjunt.

## Tria de l'univers

Per a certs tipus d'experiments, es poden definir diversos universos diferents. Per exemple, quan es treu una carta d'un joc de 52 cartes, pot tenir interes el rang de la carta en el joc i definir l'univers com el conjunt dels enters d'1 a 52; d'altra banda, pot ser d'interès el pal de la carta obtinguda i definir l'univers com el conjunt {piques, cors, diamants, trèvols}. Tenir una descripció completa d'un resultat, portaria a precisar el color i el rang de la carta, i a definir en aquest cas l'univers com el producte cartesià d'aquests dos conjunts: $\Omega$ ≡ {piques, cors, diamants, trèvols} × {2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, jota, dama, rei, as}.
Per exemple, és possible considerar un univers sobre el qual hi ha equiprobabilitat, és a dir sobre el qual la probabilitat és uniforme (per exemple, en llançar el dau, si el dau és no trucat, hi ha equiprobabilitat per a cadascun dels esdeveniments {1, 2, 3, 4, 5, 6}.

### Vegeu també

* Probabilitat
Viccionari
# RDM (il·luminació)

RDM (acrònim de Remote Device Management) és una millora del protocol USITT DMX512 (protocol unidireccional) que el dota de comunicacions bidireccionals entre controladors de sistemes d'il·luminació i els dispositius de control sobre els cables de l'estàndard DMX. RDM permet la configuració, monitoreig de l'estatus i gestió d'aquests dispositius sense destorbar l'operació de l'estàndard DMX. El protocol va ser desenvolupat per l'associació PLASA (Entertainment Services and Technology Association) i està estandarditzat al document "ANSI E1.20, Remote Device Management Over DMX512 Networks"

## Detalls tècnics
### Capa física (PHY)

La capa física de RDM és compatible amb DMX amb els següents canvis :
* La sortida de la consola ha d'estar acabada amb la resistència de bus que té una impedància característica de 120 Ohms, ja que la consola també es configurarà en mode entrada quan rebi la resposta a les comandes RDM.
* Cal que el bus quedi polaritzat adequadament quan la consola estigui en mode entrada.

### Capa d'enllaç de dades (MAC)

* A la capa d'enllaç de dades, els paquets de dades RDM s'insereixen entre les trames o paquets de dades DMX.
* El codi Start de la trama DMX és 0x00, en canvi, els paquets RDM comencen amb el codi 0xcc.
* Tipus de paquets RDM :
** Discovery (per a descobrir el tipus de dispositius connectats al bus).
** Comunicació unidifusió o Unicast.
** Comunicació amb difusió àmplia o Broadcast.

## Referències

* ↑ «Running RDM» (en anglès). http://www.rdmprotocol.org.+[Consulta: 21 novembre 2017].
* ↑ «ANSI E1.20 - 2010 Entertainment Technology RDM Remote Device Management Over DMX512 Networks» (en anglès). https://getdlight.com.+[Consulta: 21 novembre 2017].
* ↑ «Remote Device Management -» (en anglès). http://finepoint.com. Arxivat de l'original el 2017-12-01 [Consulta: 21 novembre 2017].
* ↑ «RDM DMX – A Guide to the Basics - Stage Lighting Online Tutorials, Information and How To» (en anglès). http://www.onstagelighting.co.uk.+[Consulta: 21 novembre 2017].

## Vegeu també

* Protocols DMX512-A, Art-Net

## Enllaços externs

* RDM - Lloc web oficial
# Attenschwiller

Attenschwiller (en alsacià Àtteschwíller) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 1999 tenia 836 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 577 | 594 | 644 | 640 | 693 | 836 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Denis Wiederkehr | |
# Diaphus longleyi

Diaphus longleyi és una espècie de peix de la família dels mictòfids i de l'ordre dels mictofiformes.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 531 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines i Xile.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S., 1890. Additions to the fauna of San Diego. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 3. 1-24.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20):977 p.
* ↑ Pequeño, G., 1989. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada. Rev. Biol. Mar., Valparaiso 24(2):1-132.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hulley, P.A., 1984. Myctophidae. p. 429-483. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.). Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París, França. Vol. 1.
* Hulley, P.A., 1990. Myctophidae. p. 398-467. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI; París; i UNESCO, París. Vol. 1.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Paxton, J.R., 1979. Nominal genera and species of lanternfishes (Family Myctophidae). Contrib. Sci. Natur. Hist. Mus. Los Angeles County, 322:1-28.
* Paxton, J.R. i P.A. Hulley, 1999. Myctophidae. Lanternfishes. p. 1957-1964. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Petras Klimas

Petras Klimas (Kušliškiai, 23 de febrer de 1891 - Kaunas, 16 de gener de 1969) va ser un diplomàtic, escriptor i historiador lituà diplomat i un dels 20 signataris de la Declaració d'Independència de Lituània. Es troba enterrat al cementiri Petrašiūnai.

## Referències

* ↑ "Klimas, Petras". Encyclopedia Lituanica III: 142-143. (1970–1978). Ed. Simas Sužiedėlis. Boston, Massachusetts: Juozas Kapočius. LCC 74-114275.
* ↑ «Lietuvos nacionalinis muziejus; Petras Klimas (1891–1969)» (en lituà). Arxivat de l'original el 2011-05-17. [Consulta: 11 desembre 2010].
# Wiesław Maniak

Wiesław Maniak (Lviv, 22 de maig de 1938 - Kurtxàtov, 28 de juny de 1982) fou un atleta polonès, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. Formant equip amb Andrzej Zieliński, Marian Foik i Marian Dudziak guanyà la medalla de plata en els 4×100 metres, mentre en els 100 metres fou quart. Quatre anys més tard, als Jocs de Ciutat de Mèxic, va disputar dues proves del programa d'atletisme. Fou vuitè en els 4×100 metres, mentre en els 100 quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata en els 100 metres al Campionat d'Europa d'atletisme de 1966; així com sis campionats polonesos, quatre en els 100 metres (1965, 1966, 1967 i 1971), un en els 200 metres (1965) i un en els 4x100 metres (1963). Formà part de l'equip polonès que millorà el rècord europeu dels 4x100 metres el 1965.

## Millors marques

* 100 metres. 10.1" (1965)
* 200 metres. 21.1" (1967)

## Referències

* ↑ «Olympedia – Wiesław Maniak». [Consulta: 14 setembre 2022].
* ↑ «Wiesław Maniak – Polski Komitet Olimpijski» (en polonès). [Consulta: 14 setembre 2022].
* 1 2 «Track and Field Statistics». [Consulta: 14 setembre 2022].
# Clístenes (transvestit)

Clístenes (en llatí Cleisthenes, en grec antic Κλεισθένης) fou un atenenc, el primer transvestit del qual es tenen notícies.
El seu efeminament el va portar sota el fuet d'Aristòfanes més d'una vegada. A Els núvols Aristòfanes diu que els núvols prenien forma de dona quan el veien, i a les Tesmofòrides trobem que Clístenes explica a les dones que Èsquil va contractar Mnesíloc (que després seria un dels Trenta tirans) per espiar-les. Prenia l'aspecte d'una dona, però tot i així, una vegada almenys, va ser nomenat per exercir un ofici sagrat (Δεωρός), segons Aristòfanes a Les vespes. Es diu que per a conservar el seu aspecte juvenil, no portava barba, que eliminava aplicant-se brea.

## Referències

* ↑ 3.Cleisthenes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 783-784
# V edició dels Premis Ariel

La V edició dels Premis Ariel, organitzada per l'Acadèmia Mexicana d'Arts i Ciències Cinematogràfiques (AMACC), es va celebrar el 1950 per celebrar el millor del cinema durant l’any anterior

## Premis i nominacions

Nota: Els guanyadors estan llistats primer i destacats en negreta.⭐
| Millor pel·lícula Una familia de tantas - Producciones Azteca ⭐ El dolor de los hijos - Diana Films Pueblerina- Ultramar Films | Millor direcció Alejandro Galindo - Una familia de tantas ⭐ Miguel Zacarías -El dolor de los hijos Emilio Fernández - Pueblerina |
| Millor actor Roberto Cañedo - Pueblerina ⭐ Pedro Infante - La oveja negra Arturo de Córdova - Medianoche | Millor actriu Marga López - Salón México (1948) ⭐ Carmen Montejo - Al caer la tarde Rosario Granados - El dolor de los hijos |
| Millor coactuació masculina Víctor Parra - Ángeles del arrabal ⭐ Andrés Soler - La hija del penal Rodolfo Acosta - Salón México (1948) | Millor coactuació femenina Martha Roth - Una familia de tantas ⭐ Eugenia Galindo - Una familia de tantas |
| Millor argument original Juan García - Comisario en turno ⭐ Emilio Fernández/Mauricio Magdaleno - Pueblerina Alejandro Galindo - Una familia de tantas | Millor guió adaptat Alejandro Galindo - Una familia de tantas ⭐ Miguel Zacarías - El dolor de los hijos Emilio Fernández/Mauricio Magdaleno - Pueblerina |
| Millor fotografia Gabriel Figueroa - Pueblerina ⭐ Raúl Martínez Solares - San Felipe de Jesús Agustín Jiménez - Tierra muerta | Millor edició Mario González - Medianoche ⭐ Gloria Schoemann - Las puertas del presidio Jorge Bustos - Pueblerina |
| Millor escenografia Gunther Gerzso - Una familia de tantas ⭐ Manuel Fontanals - La malquerida Jesús Bracho - San Felipe de Jesús | Millor música de fons Antonio Díaz Conde - Pueblerina ⭐ Manuel Esperón - Medianoche Raúl Lavista - San Felipe de Jesús |
| Millor so Enrique Rodríguez y Rodolfo Benítez - Medianoche ⭐ Galdino Samperio y Manuel Topete - El dolor de los hijos | Millor actuació infantil Jaime Calpe - El dolor de los hijos ⭐ Jaime Jiménez Pons - Ladronzuela ⭐ Ismael Pérez "Poncianito" - Pueblerina |
| Millor actor de repartiment Juan García - Cara sucia ⭐ José Elías Moreno - Ángeles del arrabal Luis Beristáin - Las puertas del presidio | Millor actriu de repartiment Enriqueta Reza - Una familia de tantas ⭐ Lupe Inclán - Allá en el Rancho Grande Queta Lavat - Las tandas del Principal |

## Premis i nominacions múltiples

| Pel·lícula | Nominacions | Premis |
| Pueblerina | 9 | 3 |
| Una familia de tantas | 8 | 6 |
| El dolor de los hijos | 6 | 1 |
| Medianoche | 4 | 2 |
| San Felipe de Jesús | 3 | 0 |
| Ángeles del arrabal | 2 | 1 |
| Las puertas del presidio | 2 | 0 |
| Salón México (1948) | 2 | 1 |

## Referències

* ↑ «Premios Ariel - Histórico de nominados y ganadores» (en espanyol de Mèxic). [Consulta: 27 juny 2019].

## Enllaços externs

* V Premis Ariel a Filmaffinity
# Quintín Esquembre Sáez

Quintín Esquembre (Villena, Alt Vinalopó, 30 de març de 1885 - Madrid, 1965) fou un compositor valencià, guitarrista i violoncel·lista de l'Orquestra Nacional de Madrid.

## Biografia

Es coneix aquest compositor, sobretot, per la sarsuela Si vas a Calatayud i pel pasdoble La Entrada, encara que la seva feina compositiva se centrà més en el simfonisme i la música de cambra.
En moltes gravacions de banda de música es troba el seu pasdoble La Entrada. La va dedicar a les festes de moros i cristians de Villena. Els habitants d'aquesta ciutat li van demanar la composició d'un pasdoble que evoqués la conquesta de la ciutat alacantina als musulmans; i els villenencs especificaren que havia de ser una música de fàcil execució, ja que havia d'estar interpretat pels joves músics de la ciutat de Villena, que no eren professionals. El pasdoble fou estrenat el 5 de setembre de 1925, iniciant les festes de Moros i Cristians, commemorant la desfilada festera homónima "La Entrada", del dia 5. Avui en dia aquesta és una peça obligada en el repertori de les Bandes de música i fins i tot és molt interpretat per a amenitzar els esdeveniments taurins.
El 14 d'abril de 2016, l'Ajuntament de la seua població natal, Villena, el va anomenar a títol pòstum Fill Predilecte, en una cerimònia que va tenir lloc al Teatre Chapí.

## Referències

* ↑ «El maestro Quintín Esquembre, Hijo Predilecto de Villena» (en castellà). El Periódico de Villena [Consulta: 30 març 2017].

## Enllaços externs

* L'obra la Entrada de Quintín Esquembre Arxivat 2008-09-16 a Wayback Machine.
* Si vas a Calatayud (YouTube)
# Partit Social Democràtic (Cap Verd)

El Partit Social Democràtic (PSD) és un partit polític de Cap Verd.

## Història

El PSD fou fundat per João Alem en 1992 com a escissió de la Unió Capverdiana Independent i Democràtica (UCID).A les eleccions legislatives de Cap Verd de 1995 només va rebre 1.030 vots (0,7%) i no va obtenir representació parlamentària
A les eleccions legislatives de Cap Verd de 2001 va rebre únicament 620 vots (0.5%). El seu vot va augmentar lleugerament a 702 vots (el 0,4%) a les eleccions legislatives de Cap Verd de 2006 però va caure dràsticament a 679 vots (el 0,2%) a les eleccions legislatives de Cap Verd de 2011.

## Referències

* ↑ Richard A Lobban Jr & Paul Khalil Saucier (2007) Historical Dictionary of the Republic of Cape Verde, Scarecrow Press, p181
* 1 2 Elections in Cape Verde African Elections Database
# Attarimma

Attarimma era una ciutat i un regne de la regió de Lícia (Lukka) sotmès pel rei hitita Mursilis II cap a l'any 1343 aC. El seu rei es va refugiar al regne d'Arzawa, i Mursilis va exigir al seu rei, Uhha-ziti, que li entregués els fugitius. Quan s'hi va negar, Mursilis va iniciar la campanya contra Arzawa, país que va acabar conquerint. Podria correspondre a la posterior ciutat grega de Termessos.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Reino medio i del Imperio Nuevo. Tres cantos: Akal, 2004, p. 108. ISBN 8446022532.
# Lliga Nacional per la Democràcia

La Lliga Nacional per la Democràcia (en birmà: အမျိုးသား ဒီမိုကရေစီ အဖွဲ့ချုပ်, AFI: [ʔəmjóðá dìmòkəɹèsì ʔəpʰwḛdʑoʊʔ]; abreviat en birmà ဒီချုပ် i en anglès NLD) és un partit polític de Myanmar, que actualment exerceix com a partit de govern del país. Fundat el 27 de setembre de 1988, s'ha convertit en un dels partits més influents del moviment prodemocràtic de Myanmar. L'actual consellera d'Estat de Myanmar, Aung San Suu Kyi, és la seva presidenta.
El partit va obtenir una important majoria parlamentària en les eleccions generals de Myanmar de 1990. No obstant això, la junta militar en el poder es va negar a reconèixer el resultat. El 6 de maig de 2010, el partit va ser declarat il·legal i la Junta va ordenar la seva dissolució després de negar-se a inscriure's en les eleccions previstes per a novembre de 2010. Al novembre de 2011, la Lliga Nacional per la Democràcia va anunciar la seva intenció de registrar-se com a partit polític per a concórrer a futures eleccions, i la Comissió Electoral de la Unió de Myanmar va aprovar la seva sol·licitud de registre el 13 de desembre de 2011.
En les eleccions parcials de 2012, la LND es va presentar a 44 dels 45 escons disponibles, guanyant 43, amb l'única pèrdua d'un escó enfront del Partit Democràtic de les Nacionalitats Shan (SNDP, per les seves sigles en anglès). La líder del partit, Aung San Suu Kyi, va guanyar l'escó de Kawhmu.
En les eleccions generals de 2015, la LND va obtenir una supermajoria en totes dues cambres de l'Assemblea de la Unió, la qual cosa va aplanar el camí al primer president no militar del país en 54 anys.
En les eleccions generals de 2020, la LND va tornar a guanyar-les, però l'oposició (promilitar) va impugnar els resultats mentre que l'exèrcit va denunciar reiteradament «fraus electorals massius». Per aquest motiu, l'exèrcit va detenir el 31 de gener de 2021, la presidenta del país Aung San Suu Kyi i els principals líders del partit.

## Referències

* ↑ «National League for Democracy disbanded in Myanmar». Haiti News, 04-05-2010. Arxivat de l'original el 27 abril 2011. [Consulta: 11 novembre 2010]. Arxivat 27 April 2011$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Suu Kyi's Myanmar opposition party wins legal status Arxivat 4 April 2015 a Wayback Machine., The Associated Press, 13 December 2011
* ↑ «It is the victory of the people: Aung San Suu Kyi on Myanmar – World News – IBNLive». Ibnlive.in.com, 10-05-2011. Arxivat de l'original el 6 abril 2012. [Consulta: 5 abril 2012]. Arxivat 6 April 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «Myanmar election commission announces NLD wins overwhelmingly in by-elections». Xinhua, 02-04-2012 [Consulta: 30 gener 2017].
* ↑ «Aung San Suu Kyi and other Myanmar figures detained in military raids, says ruling party» (en anglès). The Guardian, 31-01-2021. [Consulta: 31 gener 2021].
# Wietse Bosmans

Wietse Bosmans (Brasschaat, província d'Anvers, 30 de desembre de 1991) és un ciclista belga, professional des del 2010. Actualment corre a l'equip ERA-Circus. Combina la carretera amb el ciclocròs.

## Palmarès en ciclocròs

* 2011-2012
** Campió de Bèlgica en ciclocròs júnior
* 2012-2013
** 1r a la Copa del món de ciclocròs sub-23
** 1r al Trofeu Bpost Bank sub-23
* 2017-2018
** 1r al Ciclocròs d'Igorre

## Referències

* ↑ «Wietse Bosmans y Elle Anderson ganan en Igorre». Marca.es, 10-12-2017 [Consulta: 13 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Claude Guyot

Claude Guyot (Savigny-sur-Orge, Essonne, 16 de gener de 1947) va ser un ciclista francès que fou professional entre 1968 i 1970. El seu principal èxit l'aconseguí com amateur al guanyar la medalla de plata al Campionat del món en ruta de 1967, per darrere del britànic Graham Webb.
El seu germà Bernard també fou ciclista professional.

## Palmarès

* 1966
** 1r al Gran Premi de la vila de Nogent-sur-Oise
** 1r a la París-Évreux
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir
* 1967
** Vencedor de 2 etapes al Tour de l'Avenir
* 1968
** 1r al GP de Saint-Raphaël

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Viladebages

Viladebages és una masia del municipi d'Olius inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular i teulada a dos vessants. Orientada nord- sud. Porta principal a la cara est, d'arc de mig punt i adovellada. Planta baixa i dos pisos; la planta baixa, amb sòl de pedra i volta, conserva encara (en mal estat) el forn i la premsa de vi. Parament de carreus irregulars. Diversa tipologia d'obertures amb llinda de pedra picada.
Està situada al cap del serrat del marge dret del Riu Negre, a llevant de la masia del Pla de Godall, des d'on s'hi accedeix per pista de terra. Sota la masia es troba l'església de Sant Julià de Viladebages.

## Història

Es tenen notícies de la masia de Viladebages, des del segle xi. L'any 1072, era la propietària Ledgarda, que ho cedí a Santa Maria de Solsona. Vers la segona meitat de la setzena centúria la situació econòmica del mas anava decaient i l'amo es venia terres. Al segle xvi, vers l'any 1586, la mestressa era Anna Mas, vídua de l'honorable Magistrat Algutzí del Regne, ciutadà de Barcelona. Aquesta senyora feu procurador seu per la seva casa a Antoni Joan Rebollosa.

## Referències

* 1 2 «Viladebages». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Quatre-centes Vivendes

Les Quatre-centes Vivendes són un barri de la ciutat d'Alacant a l'Alacantí (País Valencià). Limita al nord amb el barri de Joan XXIII; a l'est amb el barri del Garbinet; al sud amb el barri de Sidi Ifni-Nou Alacant; i a l'oest amb el barri de la Mare de Déu del Carme i parcialment amb el de la Mare de Déu del Remei. Segons el cens de 2006, té una població de 1.602 habitants (831 homes i 771 dones).

## Història

El barri va ser promogut per l'Obra Sindical del Hogar en 1968 mitjançant un projecte que constava de 400 habitatges i 64 locals comercials.

## Referències

* ↑ Estudio barrios vulnerables zona norte. Ajuntament d'Alacant., pàg. 114.
* Població per barris Arxivat 2007-03-19 a Wayback Machine., en la pàgina de l'Ajuntament d'Alacant.
Vegeu: Llista de barris d'Alacant