OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lluís Uró i Servitja

Lluís Uró i Servitja (Manresa, 1903 - 1938) fou un escultor, dibuixant i pintor de ceràmiques. Malgrat la seva curta existència, va produir una obra molt abundant. Conreà la terra cuita, el guix, el retrat, l'oli, el llapis, els pirogravats acolorits en fusta, el dibuix publicitari, els plafons de ceràmica... Participà a diverses mostres col·lectives del seu temps.
Estudià amb Evarist Basiana a l'Escola d'Arts i Oficis de Manresa. Treballà a la secció de propaganda dels Magatzems Jorba i el 1935 feu un viatge a París per tal de completar la seva formació artística.
Era una persona de gran talent, intuïció i d'una capacitat de treball entusiàstica. D'entre les seves obres destaquen: "Bailaor", "Lluitadors", "Atletes", "Gran Relleu" i "Noia asseguda".

## Referències

* ↑ Joaquim Aloy, Jordi Basiana i Pere Gasol La República a Manresa en un clic (1931-1936)
# Lluís V

Lluís V és el nom dels següents personatges:
* Lluís V de França (~967 - 987), rei de França l'any 987
* Lluís V de Hessen-Darmstadt (Darmstadt, 1577 - Rheinfels, 1626), noble alemany de la Casa de Hessen
* Lluís V de Wittelsbach (1315 - 1361), marcgravi de Brandenburg i comte de Tirol, duc de Baviera (1347-1349) i d'Alta Baviera (1349-1361)
# Marges de Rasquera

Els Marges de Rasquera són un conjunt de murs de Rasquera (Ribera d'Ebre) que formen part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Estan situats arreu del terme, amb especial concentració a l'entrada del poble des de la carretera T-3022 i a la plana del Burgar.

## Descripció

Es tracta de murs situats en terrenys en pendent, utilitzats per regularitzar i adaptar aquestes zones. Com més pedregoses són les zones, més amples i alts són els marges. En general són bastits en pedra de diverses mides sense treballar, disposades irregularment, mitjançant la tècnica de la pedra seca. En alguns casos aprofiten els propis talussos del terreny per crear els marges i poden arribar a mesurar entre mig metre i un metre d'alçada.

## Història

Es troben arreu del terme, especialment a l'entrada del poble i a la plana del Burgà. Com més pedregós és el terreny, més amples, més alts i millor fets són els marges. Són de construcció popular i d'època indeterminada. Tenen l'aparença de petites muralles o tanques de protecció de la finca, en pujar de mig a un metre d'alçada.
Els marges de Rasquera són exclusivament d'aquest poble degut a la gran quantitat de pedra que es troba arreu. La pedra escampada pel camp dificultava el treball de la terra, pel que els pagesos, davant la impossibilitat de traslladar-la a grans distàncies, començaren a fer els marges que ajudaven a evitar l'erosió de la terra.

## Referències

* 1 2 3 4 «Marges de Rasquera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Enllaços externs

* «Marges de Rasquera». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Margherita Carosio

Margherita Carosio (Gènova, 7 de juny de 1908 - Gènova, 10 de gener de 2005) fou una soprano italiana particularment associada al repertori lírico-coloratura.

## Biografia

Estudià cant des de la infantesa amb el seu pare, Natale Carosio, professor de cant. Començà a cantar en concert als 14 anys, i feu el seu debut a l'òpera el 1924, amb tan sols 16 anys a Novi Ligure en el paper de Lucia di Lammermoor.
De seguida fou convidada a tots els teatres d'Itàlia, s'imposà en el repertori lírico-coloratura italià (Rosina, Adina, Norina, Amina, Elvira, Lucia, Linda, Gilda, Violetta, Mimi) i francès (Zerline, Philline, Leila, Lakmé) així com Constance a El rapte en el serrall, Feodor en Boris Godounov, i que canta al costat de Fiódor Xaliapin al Royal Opera House de Londres el 1928, La Reina de Chemakha a El gall d'or de Rimski-korsakov, el rol titular a Le Rossignol de Stravinsky. Va aparèixer regularment a La Scala de Milà de 1929 a 1954, on creà el paper d'Egloge a l'òpera Nerone de Mascagni el 1935. El 1949 cantà a La Fenice de Venècia al paper d'Elvira a I puritani, va ser reemplaçada per Maria Callas, que hi cantava Brünnhilde a Die Walküre.
Margherita Carosio es retirà de l'escena el 1959, i morí a la seva ciutat natal als 96 anys.

## Referències

* ↑ Blyth, Alan «Obituary: Margherita Carosio» (en anglès). The Guardian, 20-01-2005. ISSN: 0261-3077.
* ↑ «Margherita Carosio». AllMusic. [Consulta: 3 abril 2020].
# Lázaro Rivas Scull

Lázaro Rivas Scull (l'Havana, 4 d'abril de 1975 - San José de las Lajas, 23 de desembre de 2013) fou un lluitador cubà, especialista en lluita grecoromana, que va competir durant les dècades de 1990 i 2000.
El 1996 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu d'Atlanta, on fou cinquè en la prova del pes mosca del programa de lluita grecoromana. Quatre anys més tard, als Jocs de Sydney, guanyà la medalla de plata en la prova del mateixa prova. La tercera, i darrera, participació en uns Jocs fou el 2004, a Atenes, on novament fou cinquè en la prova del pes mosca.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles al Campionat del Món de lluita, d'or el 1999, i de bronze el 2001 i 2003, dues medalles d'or als Jocs Panamericans, el 1999 i 2003 i set medalles d'or, una de plata i una de bronze al Campionat Panamericà de lluita.
Morí com a conseqüència de les ferides patides després de ser apunyalat fins a onze vegades a l'esquena, coll i abdomen.

## Referències

* 1 2 Garcia, Dania Virgen. «Muere astro olímpico por mal servicio urgencias» (en castellà), 27-12-2013. [Consulta: 16 abril 2023].
* 1 2 «Olympedia – Lázaro Rivas». [Consulta: 15 abril 2023].
* ↑ «International Wrestling Database». [Consulta: 16 abril 2023].
* ↑ Arcia, Rudens Tembrás. «Sepultado el luchador Lázaro Rivas • Trabajadores» (en castellà), 24-12-2013. [Consulta: 16 abril 2023].
# Lázaro Cárdenas (municipi de Tlaxcala)

Lázaro Cárdenas és un municipi de l'estat de Tlaxcala. Lázaro Cárdenas és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part sud de l'estat de Tlaxcala. Limita al nord amb els municipis de Tlaxco, al sud amb Atlangatepec, a l'oest amb San Pablo del Monte i a l'est amb Nativitas.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Lázaro Cárdenas Arxivat 2016-05-03 a Wayback Machine., INAFED, 2015 (castellà)
# Geffen Records

Geffen Records és una companyia discogràfica fundada el 1980 per l'empresari David Geffen, que ja havia fundat Asylum Records en els anys 70. Els seus primers fitxatges van ser Donna Summer i John Lennon, del que va publicar el seu àlbum Double Fantasy poc abans que fos assassinat.

## Història

Durant els anys 80 va fitxar a diversos artistes com Elton John, Cher, Don Henley, Joni Mitchell, Neil Young i Peter Gabriel. Cap a finals dels 80 es va començar a conèixer a la companyia com promotora del hard rock gràcies, majorment, a l'èxit imparable d'una de les seves majors apostes: Guns N' Roses i el seu disc Appetite for Destruction, i la tornada d'uns renovats Aerosmith, després del seu infern amb les drogues, amb els reeixits Permanent Vacation i Pump.
Això va empènyer a Geffen Records a crear DGC Records, una marca subsidiària que s'enfocava en el rock alternatiu i que durant els anys 90 va ser bàsica, ja que va assumir importants riscos, fitxant a bandes de rock desconegudes en el mainstream, però que durant la dècada arribarien a un enorme èxit de vendes. El fulgurant èxit de Nirvana amb el seu àlbum Nevermind, va sorprendre a tota la indústria, i als propis grup i companyia, per sorpresa, inciant-se des d'aquest moment una autèntica revolució en el mercat discogràfic, que centrava la seva atenció en la recerca i promoció de grups de grunge i rock alternatiu, mentre el món es trobava sumit en una espècie de Nirvana-mania.
La posterior adquisició de Geffen per Polygram el 1998, la va convertir en una marca molt més corporativa i gens arriscada, cessant les activitats de DGC Records.
Alguns artistes actuals d'aquest segell són, per exemple, Ashlee Simpson, Nelly Furtado i Blink 182.

## Artistes

* Sonic Youth (tanmateix «The Eternal», 2009, fou editat a Matador)
* Nirvana
* Hole
* Beck Hansen
* Counting Crows
* The Misfits
* Weezer
* Elastica
* Siouxsie and The Banshees
* Olivia Rodrigo
# Snyder

«Snyder» té aquests significats:
* Snyder (Nebraska), població dels Estats Units a l'estat de Nebraska
* Snyder (Oklahoma), poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma
* Snyder (Texas), població dels Estats Units a l'estat de Texas
* Rick Snyder (Battle Creek, Michigan, 1958), polític estatunidenc del Partit Republicà i governador de Michigan
* Gary Snyder (San Francisco, 1930), poeta, assagista, traductor i activista ambiental nord-americà
# Godna

Godna o Revelganj és una ciutat i la municipalitat més antiga del districte de Saran a Bihar (Índia). És la mítica ciutat de naixement del Hanuman i coneguda també com a Ahalya Udhar i Gautam Sthan. Està situada a 25° 47′ N, 84° 40′ E﻿ / ﻿25.78°N,84.67°E﻿ / 25.78; 84.67 a la riba del riu Gogra o Ghagra. La població segons el cens del 2001 era de 34.044 habitants. La població el 1872 era de 13.415 habitants, i el 1881 de 12.493. L'introductor de la seva importància comercial fou Revell, col·lector de duanes del districte, el 1785. Nombroses companyies europees s'hi van establir.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Garenganze

Garenganze (apareix també com Gareganze) fou un regne independent de l'Àfrica central ocupant el que després fou Katanga.
Les relacions comercials entre la regió de Nyamwezi i la de Katanga van començar vers el 1800. Un comerciant, Kalasa, anava sovint des de Nyamwezi a Katanga per comprar coure. El seu fill Msiri en un determinat moment, mercès a disposar d'alguns fusells, va poder anar a Katanga a ajudar el cap local Sanga que el va designar el seu hereu i al que va succeir el 1856. També va arribar a ser el cap dels lamba.
Tant els sanga com els lamba havien estat vassalls del rei de Kazembe però Msiri va poder rebutjar un intent de Kazembe per restablir la seva autoritat. Va encoratjar l'emigració afavorint als emigrants, va capturar esclaus, i va reforçar el seu armament, formant un regne fort (encara que efímer) que va portar el nom de Garenganze, tan gran com la Gran Bretanya, anant des de Lualaba al llac Mweru i al Luapula i del Luvua fins a línia de separació de les aigües del riu Congo i el riu Zambeze. Aquesta estat era freqüentat per mercaders procedents de Zanzíbar, Uganda, Nyamwezi, Zambeze, llac Nyassa, Angola i la conca del Congo. Msiri va aconseguir que molts comerciants s'establissin al país donant-los terres i dones. Exportava ivori, sal, esclaus, ferro i coure, especialment aquest darrer que era un producte produït en quantitat notable. Els àrabs treballaven el coure a Ujiji barrejant dues parts de coure i una de zinc. La capital era a Bunkeya. El 1880 va agafar el títol de mwami o rei.
El primer missioner europeu, F. S. Arnot, dels Pares Darbistes de Plymouth, va arribar el 1886, i Msiri que depenia dels comerciants àrabs als que en el fons temia, el va acollir amb simpatia. Va ser seguit per altres missioners. La rivalitat entre àrabs i missioners va augmentar; els missioners però no podien aportar armament. Fins al 1891 Msiri va rebutjar la reclamació al seu territori que feia el rei Leopold II de Bèlgica, rei de l'Estat Independent del Congo a títol personal. Tippu Tip al nord havia acceptat el nomenament com a governador congolès (1887).
Msiri fou assassinat per un funcionari del seu estat (20 de desembre de 1891) i els congolesos van imposar el seu domini al nou mwami, Mukunda Bantu. El 1892 els àrabs es van revoltar arreu del Congo, però el 1894 foren derrotats i els caps obligats a fugir o foren empresonats. El 1900 el regne de Gareganze fou abolit; el mwami va morir deu anys després.

## Reis

* Kawumbu Sahapepala
* Panda (Sanga) .... - 1856
* Ngelengwa "Msiri" 1856 - 1891 (des de 1880 mwami = rei)
* Mukunda Bantu 1891-1900

## Bibliografia

F. S. Arnot, Garenganze, Londres 1889.
# Tortellatge

El tortellatge, cantellatge, cartellatge o tintillaina (Viburnum lantana) és una espècie de planta amb flors del gènere Viburnum dins la família de les viburnàcies (Viburnaceae).
Addicionalment pot rebre els noms de barbadell, lantana, mentironeres, tintillainera i viburn. També s'han recollit les variants lingüístiques barbadejo, cantillatge, castellatge, pintolaina, quinquillaina, turtillaina, vetilaina i viorn.

## Descripció

És un arbust caducifoli que ateny els dos metres d'altura.
L'escorça, primer és marró groguenca i després grisenca i estriada longitudinalment.
Les branques són oposades, les joves flexibles i piloses.
Les fulles són oposades, grans, gruixudes i toves, rugoses, ovals i cordades a la base, dentades-crenades, de color verd grisenc, pubescents a l'anvers i densament tomentoses al revers amb nervació sobresortint, el limbe de 3,5 a 10 (13) cm.
Les flors petites (diàmetre 5–9 mm) d'un color blanc groguenc, oloroses, agrupant-se en inflorescències corimbiformes (diàmetre 6–10 cm) semblants a les del marfull (Viburnum tinus). Amb la corol·la en forma de campana oberta en 5 lòbuls. Floreix d'abril a maig.
El fruit és una drupa d'uns 8 mm de llargada, ovoide aplanada, vermella que es torna negra en madurar.

## Ecologia

Requeriments d'il·luminació. És una espècie de mitja ombra.
Sòl. Terrenys argilosos, llimosos o d'al·luvió. pH bàsic o lleugerament àcid.
Requeriments d'humitat. És una espècie d'àmplia tolerància respecte als requeriments hídrics.

## Distribució

És una espècie originària de l'Europa meridional, occidental i central. Creix principalment en rouredes seques de roure martinenc i roure valencià, tot i que també pot trobar-se en boscos caducifolis més humits. És força comuna a les boixedes, a la bardissa i fins i tot a la pineda de pi roig. Al Bages, el tortellatge creix preferentment als boscos de la meitat nord, més freda.
Creix a una altitud entre els 200 i els 2000 metres.
Manca a les Illes Balears.

## Referències

* ↑ «Viburnum lantana» a The Plant List. Data consulta: 21 de febrer de 2014.
* 1 2 «Viburnum lantana». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 21 maig 2023].
* ↑ «Viburnum lantana» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 21 maig 2023].
* ↑ Masclans, 1989, p. 237.
* ↑ de Bolòs, Oriol; Vigo, Josep; Masalles, Ramon M.; Ninot, Josep M. «Caprifoliàcies». A: Flora Manual dels Països Catalans. 2a edició. Barcelona: Portic Natura, 1993, p. 797. ISBN 8473064003.
* 1 2 Rameau, J. C. i altres. Flore Forestière Française. París: Institut pour le devéloppement forestier, 1989, p. 695. ISBN 2-904740-16-3.
* ↑ «Banc de dades de biodiversitat de Catalunya». [Consulta: 8 gener 2016].

## Bibliografia

* Masclans, Francesc. Guia per a conèixer els arbusts i les lianes. 7a. edició. Barcelona: Montblanc-Martín, 1989. ISBN 84-85135-31-8.
# Goshen (Virgínia)

Goshen és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 406 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Goshen tenia 406 habitants, 179 habitatges, i 107 famílies. La densitat de població era de 90,1 habitants per km².
Dels 179 habitatges en un 27,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,7% hi vivien parelles casades, en un 16,2% dones solteres, i en un 39,7% no eren unitats familiars. En el 33% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 23,4% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.958 $ i la renda mediana per família de 30.455 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.227 $ mentre que les dones 18.250 $. La renda per capita de la població era de 14.400 $. Entorn del 17,3% de les famílies i el 18% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Goshen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Goshen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Unitat Comunista

Unitat Comunista (UC) fou una candidatura d'esquerres que es va presentar a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1980, en els que va obtenir 8.198 vots (0,30%). El cap de llista era Fèlix Valero, antic militant del PSUC, i estava integrada per antics militants del PSUC i del PCE. Ideològicament era comunista, propugnava la instauració a Espanya d'una república federal i era contrari a l'ingrés d'Espanya a l'OTAN i a l'existència de bases militars dels EUA. Proposava desenvolupar des de la Generalitat de Catalunya una política autonòmica antimonopolista com a alternativa al capitalisme. Després del fracàs electoral es va dissoldre i els seus membres es van integrar dins d'altres formacions esquerranes.

## Enllaços externs

* Unidad Comunista: Apoyo a un gobierno de izquierdas a La Vanguardia, 6-3-1980.
# Una estación de paso

Una estación de paso és una pel·lícula espanyola de drama costumista del 1992 dirigida per Gracia Querejeta, amb un guió coescrit per ella amb el seu pare Elías Querejeta i un repartiment internacional. Va ser la seva opera prima.

## Sinopsi

Antonio puja a la teulada per netejar la xemeneia de la casa de vacances de la seva família en un poble als enfores de Madrid, com sempre fa al final de cada estiu. Des de dalt observa que també han començar a reparar una de les cases, habitada fa deu anys per un individu conegut com "el nazi", però que actualment tothom coneix com la casa misteriosa. Amb l'arribada de la tardor, Antonio observará per les finestres i descobrirà els seus traumes infantils tot plantejant-se la seva crisi existencial per tal de descobrir que va passar realment.

## Repartiment

* Joaquim de Almeida
* Santiago Alonso
* Bibi Andersson
* Omero Antonutti
* Carlos Arias
* Luis Crespo
* Ana Duato

## Premis

* 37a Setmana Internacional de Cinema de Valladolid: Premi del Públic.

## Referències

* ↑ Una estación de paso a Mostra de Films de Dones
* ↑ 'Una estación de paso', de Gracia Querejeta, en 'Historia de nuestro cine', diezminutos.es
* ↑ De 'Una estación de paso' a 'Invisibles': las películas de Gracia Querejeta de peor a mejor, ecartelera, 7 de març de 2015
* ↑ 37a edició al web de la Seminci
* ↑ El jurado de la Seminci destaca la "alta calidad" de las películas presentadas, El País, 1 de novembre de 1992

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a YouTube
# Gene Roddenberry

Eugene Wesley Roddenberry, més conegut com a Gene Roddenberry (El Paso, Texas, Estats Units, 19 d'agost de 1921 - 24 d'octubre de 1991), fou un escriptor i productor estatunidenc, conegut especialment per ser el creador i impulsor de l'univers de ciència-ficció de Star Trek.
Fou una de les primeres persones a ser enterrades a l'espai; part de les seves cendres hi van ser portades l'any 1992 en un viatge d'anada i tornada a bord del transbordador espacial Columbia. L'abril del 1997 una altra part de les seves cendres van ser posades en òrbita en una nau espacial Celestis, que el 2002 es desintegrà a l'atmosfera. Un altre projecte, cancel·lat el 2014, n'havia de portar una altra part a bord d'una vela solar Sunjammer.

## Referències

* ↑ «Shuttle bore Roddenberry's ashes». Rome News-Tribune, 29-04-1994. [Consulta: 4 agost 2012].
* ↑ «Gene Roddenberry Goes Boldly». Chicago Sun-Times, 29-04-2014 [Consulta: 22 març 2015]. Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 25 desembre 2017].
* 1 2 «The Founders Flight». Celestis. Arxivat de l'original el 8 febrer, 2014. [Consulta: 25 abril 2015].
* ↑ «Launching the Great Bird». Star Trek Monthly, 1, 27, 01-05-1997, pàg. 5 [Consulta: 25 abril 2015].
* ↑ «Ashes Away». Newsweek, 05-05-1997 [Consulta: 22 març 2015]. Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 25 desembre 2017].
* ↑ «Gene Roddenberry, wife to spend eternity in space». Associated Press, 27-01-2009 [Consulta: 22 març 2015]. Arxivat 2 April 2015$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 25 desembre 2017].
* ↑ «NASA Nixes Sunjammer Mission, Cites Integration, Schedule Risk». , 17-10-2014 [Consulta: 25 abril 2017].
* ↑ «The Sunjammer Flight is projected to launch in 2016». Celestis. Arxivat de l'original el 18 octubre, 2014. [Consulta: 26 abril 2015].

## Enllaços externs

* Roddenberry Entertainment website (anglès)
# Universitat de Còrdova

La Universitat de Còrdova (UCO) situada a Còrdova, Andalusia, fundada com a tal el 1972, té dos segles d'història que avalen la seva trajectòria que ja enfonsa les seves arrels en la Universitat Lliure que va funcionar en la província finals del segle xix i compta amb estudis centenaris com els de la Facultat de Veterinària, únics a Andalusia.
La seva joventut i les seves dimensions mitjanes -l'UCO té 21.000 alumnes, una mica més de 1.200 professors i 700 treballadors- l'han dotat del dinamisme necessari per a anar adaptant-se i entrar en el segle xxi com una universitat d'alta qualitat docent i provada solvència científica.
Els estudis de la Universitat de Còrdova van des de les humanitats i les ciències jurídico-socials a les ciències de la salut i les carreres cientificotècniques, tres àrees que es corresponen amb la seva estructuració en tres grans campus: el jurídic social, integrat al centre urbà; el de la salut, a l'oest de la capital, i l'agroalimentari, científic i tècnic de Rabanales, en l'àrea est.
L'UCO compta amb l'Escola Politècnica de Belmez, situada a seixanta quilòmetres de la capital cordovesa. El Campus de Rabanales constitueix la millor prova del procés de modernització que caracteritza a la Universitat. Les seves instal·lacions donen cabuda a la més avançada infraestructura per a la investigació i la docència, al mateix temps que integren tot un seguit de serveis complementaris que ho converteixen en un dels complexos docents més destacats d'Andalusia.
Rabanales concentra bona part de la producció científica de la Universitat, situada a l'avantguarda de la investigació en la comunitat autònoma andalusa i entre les institucions investigadores més rellevants a nivell nacional. Tant la investigació com la docència són enteses en la Universitat de Còrdova com els dos grans pilars de la institució, sempre amb una mateixa meta: la qualitat.
A aquest objectiu s'uneix el paper protagonista que l'UCO està jugant en el desenvolupament de l'Espai Europeu d'Educació Superior. Docència, investigació, qualitat i Europa són, per tant, les màximes que regeixen en l'actualitat la vida de la Universitat.
L'any 2015 va ser guardonada amb el Premi Nacional d'Innovació i Disseny a la compra pública innovadora.

## Vegeu també

* Universidad Libre de Córdoba
* IMIBIC

## Referències

* ↑ «Premios Nacionales de Innovación y de Diseño 2011 - 2015» (en castellà). idi.mineco.gob.es, 2015. Arxivat de l'original el 2016-08-21. [Consulta: maig 2016].

## Enllaços externs

* Universitat de Còrdova - Lloc web oficial
* Informació sobre la Universitat de Còrdova en la web oficial Arxivat 2007-06-10 a Wayback Machine. (castellà)