OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mnàsees d'Argos

Mnàsees (grec antic: Μνασέας, llatí: Mnaseas) va ser un personatge argiu esmentat per Demòstenes com un dels que va lliurar el seu país a Filip II de Macedònia. Polibi es posiciona contra Demòstenes, i afirma que tant Mnàsees com els altres eren personatges honorables i innocents de la seva acusació.

## Referències

* ↑ Demòstenes, Sobre la corona, 295.
* ↑ Polibi, Històries, XVIII, 14.
* ↑ Smith, William. «2.Mnaseas». A: A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1104.
# Monarca del paradís de Bedford

El monarca del paradís de Bedford (Terpsiphone bedfordi) és un ocell de la família dels monàrquids (Monarchidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les muntanyes del nord-est i est de la República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ «Monarca del paradís de Bedford». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Mont d'Or (Alps)

El Mont d'Or (2,175 m) és una muntanya dels Alps Bernesos de Suïssa, a sobre del poble de Le Sépey del cantó de Vaud. El pic es troba entre el Lac de l'Hongrin i la vall d'Ormont-Dessous, al costat del Coll de les Mosses.
El Mont d’Or es troba topogràficament a la divisòria d’aigües entre la conca del Rin al nord (que acaba al mar del Nord) i la conca del Roine (que aboca l'aigua al mar Mediterrani).

## Referències

* ↑ «Mont d'Or commune d'Ormont-Dessous, randonnée d'été depuis la Pierre du Moëllé». [Consulta: 5 març 2021].

## Enllaços externs

* Mont d'Or a Hikr
# Mont d'Or

«Mont d'Or» té aquests significats:
* Mont d'Or (Alps), muntanya dels pre-Alps bernesos.
* Vacherin Mont-d'Or, formatge del Jura.
# Molí dels pobres

El molí dels pobres és un edifici al poble de Margalef (Priorat) protegit com a bé cultural d'interès local. El molí dels pobres era el molí comunal dels veïns de Margalef. Aquest molí es va desmuntar després de la Guerra Civil. El 1969 els veïns de Margalef van arranjar el molí dels pobres per fer-lo servir com a cinema.
Les piques de pedra es van trobar a l'entrada del Carrer dels Molins a l'indret on hi havia hagut la sala de cinema i abans el molí dels pobres. Es tracta de dues piques excavades a la roca amb dues sines d'1,30 m de diàmetre i una fondària de 80 cm. Aquest receptacle rebia l'oli procedent dels cofins -cabassos plans d'espart on es dipositaven les olives moltes.
Amb l'enderroc de l'antiga sala de cinema i l'antiga cooperativa, situats al carrer Molins 56 i 58 respectivament es van trobar restes de l'anomenat molí dels pobres. En aquest carrer hi havia a més del molí dels pobres, el molí del Vilà i al número 60 del mateix carrer hi ha el molí del forn. Aquest és propietat del Departament de Medi Ambient de la Generalitat i es destinarà a centre d'interpretació de l'Oli. Encara es pot esmentar un altre molí desaparegut el de cal Roigé era al número 54 del carrer i avui en dia hi ha una casa. Les famílies Vilà i Roigé eren les més importants del municipi de Margalef fins a inicis del segle xx. Així ho mostren les cases pairals d'aquestes famílies.

## Referències

* 1 2 3 «Molí dels Pobres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 desembre 2015].

## Enllaços externs

* «molí dels pobres». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Moaña

Moaña és un municipi de la Província de Pontevedra a Galícia. Pertany a la Comarca do Morrazo.

## Parròquies

* Domaio (San Pedro)
* Meira (Santa Eulalia)
* Moaña (San Martiño)
* Moaña (Virxe do Carme)
* Tirán (San Xoán)

## Personatges il·lustres

* Casto Méndez Núñez, contraalmirall.
* Xil Ríos, cantant i compositor.
* José Costa Alonso, fundador de la Cofradia de Pescadores.
* Jose Manuel Budiño, gaiter i músic de prestigi a Galícia.
* Xavier Blanco, músic i recuperador de la zanfònia.
* Dani Rivas, pilot de motociclisme.
* Iago Aspas Juncal, futbolista.
* Jonathan Aspas Juncal, futbolista.

## Galeria d'imatges

* Església de San Martiño.
* Vista del barri Isamil de Meira.
* Vista de Moaña platja.
* Vista de Meira.
# Transport de Fermi-Walker

El transport de Fermi–Walker és un procés en la relativitat general usat per definir un sistema de coordenades o un sistema de referència tal que tota la curvatura del sistema és deguda a la presència de massa o densitat d'energia i no deguda a una rotació arbitrària del sistema de referència.

## Derivada de Fermi–Walker

En la teoria de varietats Lorentzianes, la derivada de Fermi-Walker és una generalització de la derivada covariant. En la relativitat general, les derivades de Fermi-Walker dels camps vectorials unitaris espai en un marc camp, calculades respecte als camps vectorials unitaris temps en un marc camp, s'usen per definir marcs no inercials però també no giratoris. Això s'aconsegueix estipulant que les derivades de Fermi-Walker haurien de ser zero. En el cas especial dels marc inercials, les derivades de Fermi-Walker es converteixen en derivades covariants.
Es defineix per a un camp vectorial X al llarg d'una corba $\gamma (s)$:
    ${\frac {D_{F}X}{ds}}={\frac {DX}{ds}}-(X,{\frac {DV}{ds}})V+(X,V){\frac {DV}{ds}},$
on V és el quadrivector velocitat, D és la derivada covariant en l'espai de Riemman, i (,) és el producte escalar. Si
    ${\frac {D_{F}X}{ds}}=0,$
el camp vectorial X és transportat de forma Fermi-Walker al llarg de la corba (vegeu Hawking i Ellis, p. 80). Vectors tangents a l'espai de quadrivelocitats en l'espaitemps de Minkowski (com per example els vectors polarització) experimenten precessió de Thomas quan són subjectes al transport de Thomas-Fermi.
Usant la derivada de Fermi, l'equació de Bargmann–Michel–Telegdi per la precessió de l'espín de l'electró en un camp electromagnètic extern es pot escriure com a:
    ${\frac {D_{F}a^{\tau }}{ds}}=2\mu (F^{\tau \lambda }-u^{\tau }u_{\sigma }F^{\sigma \lambda })a_{\lambda },$
on $a^{\tau }$ i $\mu$ són el quadrivector de polarització i el moment magnètic, $u^{\tau }$ és la quadrivelocitat de l'electró, $a^{\tau }a_{\tau }=-u^{\tau }u_{\tau }=-1$, $u^{\tau }a_{\tau }=0$, i $F^{\tau \sigma }$ és el tensor de la força del camp electromagnètic. La part de la dreta descriu la precessió de Larmor.

## Sistemes de coordenades amb co-moviment

Es pot definir un sistema de coordenades co-movent-se amb la partícula. Si consideram el vector unitat $v^{\mu }$ com a definint un eix en el sistema de coordenades amb co-moviment, aleshores qualsevol sistema que es transformi amb temps propi és subjecte a transport de Fermi-Walker.

## Vegeu també

* Enrico Fermi

## Referències

* ↑ V. Bargmann, L. Michel, and V. L. Telegdi, Precession of the Polarization of Particles Moving in a Homogeneous Electromagnetic Field, Phys. Rev. Lett. 2, 435 (1959).
* ↑ Misner, Charles; Thorne, Kip S. & Wheeler, John Archibald. Gravitation. San Francisco: W. H. Freeman, 1973, p. 170. ISBN 0-7167-0344-0.

## Bibliografia

* Landau, L. D. and Lifshitz, E. M.. Classical Theory of Fields (Fourth Revised English Edition). Oxford: Pergamon, 1975. ISBN 0-08-018176-7.
# Neobatrachus pelobatoides

Neobatrachus pelobatoides és una espècie de granota que viu a Austràlia.

## Referències

* Hero, J.-M. & Roberts, D. 2004. Neobatrachus pelobatoides. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 25 d'abril del 2008.
# George Leander

George Leander (Chicago, 12 de maig de 1883 - París, 23 d'agost de 1904) fou un ciclista estatunidenc, professional des del 1902 fins al 1904. Considerat un dels primers ciclistes del seu país a dedicat a les curses de sis dies juntament amb Robert Walthour o Floyd McFarland. Va morir com a conseqüència d'un accident durant una cursa a París.

## Palmarès

* 1902
** 1r als Sis dies de Nova York (amb Floyd Krebs)
* 1903
** Campió dels Estats Units de Mig Fons

## Referències

* ↑ «de los escarmentos...». Los Deportes, 28-08-1904 [Consulta: 14 juliol 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Càusia

La càusia (en grec antic: καυσία, kausía) era un capell d'ala ampla que formava part del vestit nacional dels grecs macedonis, i segons Plutarc també de les nacions veïnes, com ara els il·liris. El nom prové de la necessitat de mantenir-se protegit de la calor del sol (καῦσις, kausis). També servia simplement de protecció contra el mal temps en general i s'usava com a casc.
Segons Polibi, aquesta mena de barret també era usat pels grecs en general, i en època romana, segons Plaute, formava part del vestit dels mariners. Els reis macedonis portaven normalment una càusia de color porpra com a part del vestit reial, segons que diu Valeri Màxim. Al voltant hi portaven enrotllada una diadema o un mocador de color blanc que penjava per darrere. Alexandre el Gran l'usava, i també Caracal·la, que el volia imitar. Plutarc també diu que l'usaven els Ptolemeus envoltat d'una diadema (καυσία διαδηματοφόρος, kausía diadematofóros).
Aquests barrets de color morat, sense la diadema, s'atorgaven com a senyal de gran valor als militars més distingits.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Causia». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 3-XII-2020].

## Vegeu també

* Pètasos
* Pili
# Franklin Park

«Franklin Park» té aquests significats:
* Franklin Park (Florida), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida.
* Franklin Park (Illinois), població dels Estats Units a l'estat d'Illinois.
* Franklin Park (Pennsilvània), població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània.
# Kašov

Kašov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1298.
# Penbrook

Penbrook és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 3.044 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Penbrook tenia 3.044 habitants, 1.307 habitatges, i 764 famílies. La densitat de població era de 2.555 habitants/km².
Dels 1.307 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,6% hi vivien parelles casades, en un 15,6% dones solteres, i en un 41,5% no eren unitats familiars. En el 36,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 33,8% entre 25 i 44, un 20,1% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.341 $ i la renda mediana per família de 44.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.128 $ mentre que les dones 26.061 $. La renda per capita de la població era de 18.274 $. Entorn del 4,4% de les famílies i el 6,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Penbrook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Penbrook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lluís Bargalló Llurba

Lluís Bargalló Llurba (Barcelona, 11 d'agost de 1932 - Barcelona, 15 de febrer de 2020) va ser un il·lustrador i pintor català. Durant més de 20 anys va ser l'il·lustrador de les caixes d'Scalextric, Ibertren, Madelman i Tente.

## Biografia

Amb disset anys inicià la seva trajectòria professional a Gràfiques Ragin, al costat del Sr. Gil, reconegut dibuixant publicitari de l'època. Amb vint anys, ja formava part del taller de la Cúpula del Gran Teatre del Liceu, col·laborant amb el gran pintor i escenògraf Josep Mestres i Cabanes.
Va treballar 6 anys a l'agència de publicitat Climax. Posteriorment es va traslladar a París, on va treballar com a il·lustrador freelance durant dos anys, col·laborant amb les agències publicitàries més importants del moment, Elvinger, Publicis i Dupuis. De nou a Barcelona, fou contractat com a director d'art per l'agència Reclamo Màrqueting i Publicitat, on va estar al capdavant de 34 dissenyadors gràfics. Després de dotze anys, el 1974, decideix establir-se pel seu compte per dedicar-se a la seva veritable vocació, la il·lustració i la pintura artística, realitzant treballs per a les agències més prestigioses de Barcelona i Madrid.

## Trajectòria

Durant més de 20 anys va ser l'il·lustrador de les caixes de Scalextric, Ibertren, Madelman i Tente, que s'han convertit en l'actualitat en peces de col·leccionista amb preus que han ascendit fins als 3.000 € per una capsa de Madelman il·lustrada per ell.
Utilitzà la pintura a l'oli i l'aquarel·la per reflectir un ampli ventall de temes: figura, paisatge, marines, flors, natures mortes i paisatge urbà, una disciplina en la qual Bargalló fou tot un referent nacional. Va fer retrats per a diverses personalitats com Jordi Pujol, el Dalai Lama, i els expresidents del FC Barcelona, Joan Gaspart o Joan Laporta. Al Palauet Albéniz de Barcelona, va presentar la col·lecció de retrats a llapis dels regidors de l'Ajuntament de Barcelona, patrocinada pel mateix Ajuntament.
En els darrers anys va combinar les seves activitats professionals d'il·lustrador per a les campanyes publicitàries de diverses marques com Camper (2005-06), G-Star Raw (2007), amb treballs per a Alemanya, EUA i Brasil, juntament amb exposicions.

## Referències

* ↑ «ENTREVISTA A LLUÍS BARGALLÓ “EL GRAN BARGALLÓ” MITO VIVIENTE». El Agujero del Blister, 02-03-2016 [Consulta: 16 febrer 2020].
* 1 2 «Mor Lluís Bargalló, il·lustrador de les capses de Madelman, Scalextric i Ibertren». 3/24, 16-02-2020 [Consulta: 16 febrer 2020].
* 1 2 3 «Entrevista a Lluís Bargalló. Pintor i il·lustrador». Zoomin.es. Arxivat de l'original el 16 de febrer 2020. [Consulta: 16 febrer 2020].
* ↑ «Mor Lluís Bargalló, il·lustrador de les capses de Madelman, Scalextric i Ibertren». 3/24, 16-02-2020 [Consulta: 16 febrer 2020].

## Enllaços externs

* Lluís Bargalló Llurba - Lloc web oficial
# Casa Roseta (Sossís)

La Casa Roseta és una masia de Conca de Dalt (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa pairal de tres plantes d'alçada, baixos i golfes. És un edifici entre mitgeres, estret, amb façana al carrer Major. L'accés és per una porta dovellada de mig punt, escapçada per una nova porta rectangular.
L'única línia d'obertures és a sobre de l'eix de la porta. Sobresurt la coberta amb voladís de fusta i teula àrab. Els murs són de pedres del país, reblats i arrebossats. Forma part de l'arquitectura popular dels pobles agrícoles.

## Referències

* 1 2 «Casa Roseta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].
# Veselé

Veselé és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1390.
# Central Vella de Sort

La Central Vella de Sort és una obra de Sort (Pallars Sobirà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Antiga central productora de Sort situada a l'estrem nord del poble, a la riba oest de la Noguera Pallaresa. Forma part d'un conjunt d'instal·lacions industrials de producció d'energia elèctrica construïdes en diferents anys en funcionament entre el 1921 i el 1980. El 1923 es construeix una nova central que substitueix al molí exitent en un edifici de planta i pis amb coberta de pissarara a dues aigües.

## Història

El Govern de l'Estat concedeix a Isidre Arnalot i Carrera l'aprofitament hidràulic a principis del segle xx. Més tard, al 1921 es venen els terrens, la central i el molí a la Sociedad Productora de Fuerzas Motrices. L'edifici protegit data del 1923 i va ser propietat d'aquesta Productora fins al 1929 que es municipalitza el servei de producció i de distribució en l'àmbit de Sort. El 1954 l'Ajuntament posa en funcionament la transformació del molí en central hidroelèctrica fins al 1980 que deixa de funcionar i és substituïda per una nova central.

## Referències

* 1 2 «Central Vella de Sort». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Vera de Spinadel

Vera de Spinadel (Buenos Aires, 22 d'agost de 1929 - Buenos Aires, 26 de gener de 2017), de soltera Vera Marta Winitzky, va ser una matemàtica argentina.

## Vida i Obra

Vera Winitzki va néixer a Buenos Aires i el 1955 es va casar amb l'enginyer i professor universitari Erico Spinadel, nascut a Viena el 1929. Van tenir quatre fills: la arquitecta Laura Spinadel, l'enginyer Pablo Spinadel, la psicòloga Irene Spinadel i la directora artística Andrea Spinadel.
Vera de Spinadel va estudiar matemàtiques a la universitat de Buenos Aires, en la qual es va graduar el 1952 i va obtenir el doctorat el 1958. Des del 1952 fins al 2010 va ser professora a diferents facultats de la universitat de Buenos Aires i, en retirar-se el 2010, va passar a ser professora emèrita de la Facultat d'Arquitectura, Disseny i Urbanisme.
Vera de Spinadel és recordada per haver estat la introductora de la família dels nombres metàl·lics (dels quals, el nombre Àuri és un cas particular) i haver-ne estudiat la seva relació amb els fractals i la teoria del caos i les seves implicacions en el disseny, tan natural com artificial.

## Referències

* ↑ Offenhenden, Horta i Grandoso, 2014, p. 23-24.
* ↑ Kumar, 2021, p. 10 i ss.
* ↑ Aresta, 2019, p. 108.

## Bibliografia

* Aresta, Marco. Arquitecturas biológicas (en castellà). Diseño editorial, 2019. ISBN 978-1-64360-054-3.
* Kumar, Asutosh «Additive Sequences, Sums, Golden Ratios and Determinantal Identities» (en anglès). arXiv, 2021, pàg. 1-47. DOI: 10.48550/arXiv.2109.09501.
* Offenhenden, Camila; Horta, Nadia; Grandoso, Omar «Con la cabeza en las nubes» (en castellà). If, Num. 9, 2014, pàg. 22-27. ISSN: 1669-9300.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Vera de Spinadel» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Vera W. de Spinadel» (en anglès). Committee for Women in Mathematics - IMU. [Consulta: 8 novembre 2023].
* «Curriculum Vitae» (en castellà). IMU. [Consulta: 8 novembre 2023].
# Catocala coniuncta

Catocala coniuncta és una espècie de papallona nocturna de la subfamília Erebinae i la família Erebidae.

## Distribució

Es troba a la zona mediterrània i s'estén a través del sud d'Europa, nord d'Àfrica fins a l'Orient Mitjà.

## Descripció

Igual que altres espècies relacionades Catocala coniuncta té les ales superiors clapejades de marró i les inferiors de color carmesí vermell amb una línia central negra. L'espècie es diferencia dels seus congèneres europeus per la forma de la línia posterior mitjana de les ales superiors i la línia negra més recta de les ales inferiors.

## Plantes nutrícies

Les larves s'alimenten d'alzina (Quercus ilex).

## Galeria

* Catocala coniuncta
* Catocala coniuncta

## Referències

* ↑ «Fauna Europaea» (en anglès). Arxivat de l'original el 13 d’abril 2016. [Consulta: 26 març 2016].

## Enllaços externs

* Funetː Catocala coniuncta Arxivat 2019-07-20 a Wayback Machine. (en)
* Biodiversidad Virtual: Catocala coniuncta (castellà)
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa: Catocala coniuncta
# Casa al carrer Pere Paloma, 1 (Copons)

La Casa al carrer Pere Paloma, 1 és una obra de Copons (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa que ha estat reformada, però destacable pels elements de façana conservats: elements en pedra on anaven els eixos de la porta, adovellada, els elements que sostenen el balcó i el ràfec que conserva les rajoles blanques i vermelles tant típiques de l'època barroca (encara que la casa pot ser anterior ape el detall dels eixos de la porta?)

## Història

És del s.XVII.XVIII o anterior.

## Referències

* 1 2 «Casa al carrer Pere Paloma, 1». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 octubre 2017].
# Casa al carrer Petit, 3 (Riudellots de la Selva)

La Casa al carrer Petit, 3 és una obra de Riudellots de la Selva (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es troba ublicada en l'anomenat carrer petit que actualment ha quedat integrat en el nou espai urbà obert recement davant de l'església, després de l'enderroc de l'antic hostal de Riudellots, Ca la Plana, el juliol del 2000. La casa actual és el resultat de la incorporació de dues cases entre mitgeres, una de dues plantes i l'altra de tres amb teulada d'una sola vessant amb caiguda a façana. L'antic portal d'entrada ha estat engrandit i convertit en porta de garatge però s'ha conservat la llinda amb l'escut que té el relleu d'unes tisores, indicatiu de l'activitat del taller de sastreria original, i la data de 1588. Al capdamunt trobem una finestra emmarcada amb pedra i ampit motllurat.

## Història

La reforma soferta per l'edifici és posterior a l'any 1998 i n'ha alterat substancialment la fesonomia original.

## Referències

* 1 2 «Casa al carrer Petit, 3». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 agost 2017].