OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Clorat de sodi

El clorat de sodi és un compost químic amb la fórmula NaClO₃. Quan és pur és una pols blanca cristal·lina molt soluble en aigua i higroscòpica. Es descompon per sobre dels 250 °C alliberant oxigen i deixant clorur de sodi. l'any 2008 la venda de clorat de sodi com herbicida va ser prohibida als Estats Units.

## Síntesi

Industrialment el clorat de sodi se sintetitza amb l'electròlisi d'una solució de clorur de sodi en un dipòsit:
    NaCl + 3H₂O → NaClO₃ + 3H₂

## Usos

El principal ús comercial del clorat de sodi és per fer diòxid de clor (ClO₂),el qual es fa servir principalment per a blanquejar la polpa de paper.

### Herbicida

El clorat de sodi és un herbicida no selectiu, es considera fitotòxic per totes les parts verdes de les plantes. També les mata per absorció de les arrels.
També es fa servir com defoliant i dessecant per alguns conreus com el cotó, l'arròs, el lli, etc.

### Generació química d'oxigen

Genera oxigen químicament en els avions en cas d'emergència.

## Toxicitat en humans

Per la seva naturalesa oxidativa, el clorat de sodi pot ser molt tòxic si s'ingereix (oxida l'hemoglobina) i pot donar una severa hemolisi. El tractament consistirà en transfusió de sang, diàlisi peritoneal o hemodiàlisi.

## Referències

* ↑ http://www.pesticides.gov.uk/guidance/industries/pesticides/topics/pesticide-approvals/eu/eu-reviews/ec-review-programme-withdrawal-of-pesticide-products
* ↑ Yunchang Zhang, Girish Kshirsagar, and James C. Cannon «Functions of Barium Peroxide in Sodium Chlorate Chemical Oxygen». Ind. Eng. Chem. Res., 32, 5, 1993, pàg. 966–969. DOI: 10.1021/ie00017a028.
* ↑ Oliver J.; MacDowell M., Tracy A «THE PATHOGENESIS OF ACUTE RENAL FAILURE ASSOCIATED WITH TRAUMATIC AND TOXIC INJURY. RENAL ISCHEMIA, NEPHROTOXIC DAMAGE AND THE ISCHEMURIC EPISODE». J Clin Invest, 30, 12, 1951, pàg. 1307–439. DOI: 10.1172/JCI102550. PMC: 441312. PMID: 14897900.
* ↑ Goldfrank's Toxicologic Emergencies, McGraw-Hill Professional; 8th edition (March 28, 2006), ISBN 978-0-07-143763-9

## Bibliografia

* "Chlorate de potassium. Chlorate de sodium", Fiche toxicol. n° 217, Paris:Institut national de recherche et de sécurité, 2000. 4pp.

## Enllaços externs

* International Chemical Safety Card 1117
# Clorbartonita

La clorbartonita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom per la seva relació amb la bartonita.

## Característiques

La clorbartonita és un sulfur de fórmula química K₆Fe$_{24}$S$_{26}$(Cl,S). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2000. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la clorbartonita pertany a «02.FC: Sulfurs d'arsènic, àlcalis, sulfurs amb halurs, òxids, hidròxid, H₂O, amb Cl, Br, I (halogenurs-sulfurs)» juntament amb els següents minerals: djerfisherita, talfenisita, owensita, bartonita, arzakita, corderoïta, grechishchevita, lavrentievita, radtkeïta, kenhsuïta, capgaronnita, perroudita, iltisita, demicheleïta-(Br) i demicheleïta-(Cl).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Vostochnyi, situada al mont Koaixva, dins el massís de Khibini (óblast de Múrmansk, Rússia). També ha estat descrita en altres indrets propers, com el mont Al·luaiv, o el massís de Gulinskii, al krai de Krasnoiarsk, així com a Groenlàndia, el Brasil, la República Democràtica del Congo i Itàlia.

## Referències

* ↑ «Chlorbartonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 desembre 2020].
# Cloratita

La cloratita és un explosiu clorat format per clorat de potassi, sofre i sucre en composició 80/10/10 i que, igual que l'ANFO, necessita com a detonant algun tipus de dinamita. A causa de la facilitat de la seva producció ha estat utilitzat pels grups terroristes en múltiples ocasions. Altres fonts la descriuen com un explosiu de potassa, clorur d'amoni i nitrat d'amoni que es produeix a la planta d'Ercros de Flix des del 1923.

## Referències

* ↑ «Concise Encyclopedia Chemistry - Google Llibres».
* ↑ «Fons documental de l'11-M».
* ↑ http://www.diaridetarragona.com/065244/dia/ploure/bombes%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ https://ddd.uab.cat/pub/tesis/2005/tdx-0526105-104728/ecg1de5.pdf

## Enllaços externs

* http://associaciolacana.blogspot.com.es/2012/02/75-anys-del-bombardeig-sobre-flix-del.html
* http://blogdepere.blogspot.com.es/2011/02/sebes-la-cloratita.html
# Comaltes

La Vall de Comaltes és una coma que es troba dins del terme municipal de la Vall de Boí, a l'Alta Ribagorça, i dins de la zona perifèrica del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.

## Geografia

La coma, d'origen glacial, es troba per sobre dels 1.500 metres, la seva superfície aproximada és d'1,15 km² i el seu perímetre té uns 5,8 km. És subsidiària de la Ribera de Caldes de la Vall de Boí, tributària per l'esquerra de la Noguera de Tor.
El Barranc de Comaltes puja des de la Ribera de Caldes, a l'alçada del Centre d'interpretació ambiental de Toirigo, fins a la cara sud dels Pics de Comaltes. La carena, en la seva part septentrional, que progressa cap a llevant i limita amb la Vall de Comalesbienes, passa pels Pics de Comaltes (2.765,4, 2.781,0, 2.768,0 i 2.770,4 m) per girar després cap al sud. Limitant ara amb Aigüissi, passa pel Coll Arenós (2.625,7 m) i el Tuc del Coll Arenós (2.648,4 m). La vall limita pel sud amb el Campo.

## Rutes

Hi ha dues rutes per pujar a l'indret:
* Seguint el Barranc de Comaltes.
* Des del km 18 de la carretera L-500, anant a buscar la carena del Serrat del Colomer al sud-est, i carenant cap al nord-est pel serrat i lo Campo fins al Tuc del Coll Arenós.

## Referències

* 1 2 Calculada per Josep Borrut, amb les dades del l'Institut Cartogràfic de Catalunya. [Consulta: 01/08/2011]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Cim Occidental dels Pics de Comaltes. [Consulta: 04/05/2013]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Pic de Comaltes. [Consulta: 04/05/2013]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Cim dels Pics de Comaltes. [Consulta: 04/05/2013]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Cim Oriental dels Pics de Comaltes. [Consulta: 04/05/2013]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Coll Arenós. [Consulta: 29/09/2013]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Tuc del Coll Arenós. [Consulta: 29/09/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí, Aigüestortes [mapa], 1:25.000. Cartografia de Instituto Geográfico Nacional (CNIG). (2021)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000. Cartografia de Instituto Geográfico Nacional (CNIG). (2021)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)

## Enllaços externs

* ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Vall de Comaltes. [Consulta: 29/09/2013]
# Ayam Cemani

L'Ayam Cemani és una raça poc comuna i relativament moderna de gall domèstic originària d'Indonèsia. Ayam significa "pollastre" en indonesi i Cemani és "completament negre" en javanès.

## Origen

La raça es va originar a l'illa de Java, Indonèsia. Va ser importada per primera vegada a Europa el 1998 pel criador neerlandès Jan Steverink. Actualment les poblacions es mantenen als Països Baixos, Alemanya, Eslovàquia i la República Txeca. Hi ha diverses varietats d'Ayam Cemani inclòs el pollastre negre suec. Es creu que l'Ayam Cemani també podria haver estat portar anteriorment a Europa per mariners holandesos que tenien nombrosos contactes tant a Àfrica i Àsia.

## Morfologia

Les aus són completament negres: plomatge negre amb una brillantor verdosa, potes i ungles dels peus negres, bec i llengua negres, cresta i barbetes negres, la carn i els ossos negres i fins i tot els òrgans són foscos. Els galls pesen 2-2,5 kg i les femelles 1,5 a 2 kg. Les gallines no són de descans i produeixen 80 ous blancs amb un lleuger tint rosat per any. Els ous pesen una mitjana de 45 g.

## Referències

* ↑ «Cemani Farms». Arxivat de l'original el 2014-10-20. [Consulta: 12 gener 2015].
* ↑ «European Poultry Society». Arxivat de l'original el 2010-06-13. [Consulta: 12 gener 2015].
* ↑ «Ayam Cemani». Arxivat de l'original el 2014-10-29. [Consulta: 12 gener 2015].
# Grup cultivar

Grup cultivar, en anglès: cultivar group en les plantes cultivades és una categoria de classificació formal sota el International Code of Nomenclature for Cultivated Plants (ICNCP):
    ICNCP Art. 3.1: "una categoria formal per unir cultivars, de plantes individuals o unir plantes sobre la base de similitud definida."
El terme "Grup" (amb la G en majúscula) es va introduir el 2004 al ICNCP, substituint el terme de "Cultivar-group" de 1995 al ICNCP.
Un Grup està unit per alguna característica comuna; per exemple hi ha un Grup de cultivars que floreixen amb les flors grogues, un Grup amb les fulles variegades, un grup resistent a una malaltia particular, etc. Un cultivar pot pertànyer a més d'un Grup.
Un altre motiu per designar un Grup és quan plantes ben conegudes perden el seu estatus taxonòmic (per exemple passa a ser un sinònim). El seu epítet botànic pot ser retingut en un epítet de grup ("Group epithet"). Per exemple, Tetradium hupehense de vegades es veu com formant part de Tetradium daniellii, i les plantes en qüestió poden ser referides com el Grup Hupehense de Tetradium daniellii.
Com pels cultivars, cadascuna de les paraules de l'epítet van en majúscula (Art. 20.3).

## Referències

* ↑ «International Code Of Nomenclature For Cultivated Plants». Arxivat de l'original el 2011-09-27. [Consulta: 2 octubre 2011].
# Etheostoma bellum

Etheostoma bellum és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes que es troba a Kentucky i Tennessee (Estats Units).
Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ BioLib
* ↑ Burr, B. M. i M. L. Warren, Jr., 1986. A distributional atlas of Kentucky fishes. Kentucky Nature Preserves Commission, Scientific and Technical Series 4. 398 pàgines.
* ↑ Etnier, D. A. i W. C. Starnes, 1993. The fishes of Tennessee. University of Tennessee Press, Knoxville (Tennessee). xiv + 681 pp.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lee, D. S., C. R. Gilbert, C. H. Hocutt, R. E. Jenkins, D. E. McAllister i J. R. Stauffer, Jr., 1980 et seq. Atlas of North American Freshwater Fishes. North Carolina State Museum of Natural History, Raleigh, Carolina del Nord. i-x + 854 pp.
# Quíscal comú

El quíscal comú (Quiscalus quiscula) és una espècie d'ocell de la família dels ictèrids (Icteridae) que habita boscos clars, terres de conreu i pobles d'Amèrica del Nord, des de la Colúmbia Britànica i Alberta cap al sud, a través de Manitoba, Terranova i Nova Escòcia fins a gairebé la totalitat dels Estats Units a l'est de les muntanyes Rocoses.

## Referències

* ↑ «Quíscal comú». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Versemblança

La versemblança és la qualitat d'un fet o enunciat de resultar creïble i coherent en el seu marc. S'usa especialment per designar allò que sembla veritat o lògic en el marc de la ficció, encara que el receptor sigui plenament conscient de la no existència d'allò que està percebent. El concepte va aparèixer per primer cop a la Poètica (Aristòtil) com a condició d'identificació del lector o oient amb la literatura. La versemblança ajuda a la suspensió de la incredulitat (concepte del formalisme rus) que permet entrar a un món imaginari i viure emocions amb l'art tot i ser evident que no hi ha res real i que els elements evocats desapareixeran quan s'acabi la història o l'obra.
# Grus (gènere)

Grus és un dels gèneres de la família del grúids (Gruidae). Tradicionalment s'ha ubicat dins aquest gènere la major part de les espècies de la família, però estudis recents van demostrar que aquest gènere era parafilètic. Són grues grans, i moltes amb hàbits migradors.

## Taxonomia

Aquest gènere es classifica en cinc espècies:
* grua del Japó (Grus japonensis).
* grua cridanera (Grus americana).
* grua europea (Grus grus).
* grua monjo (Grus monacha).
* grua collnegra (Grus nigricollis).

## Referències

* ↑ Krajewski, C.; Sipiorski, J.T.; Anderson, F.E. (2010). "Mitochondrial genome sequences and the phylogeny of cranes (Gruiformes: Gruidae)". Auk. 127 (2): 440–452. doi:10.1525/auk.2009.09045.
* ↑ Josep del Hoyo i J. Nigel. Illustrated checklist of the birds of the world. Vol.1, Non passerines. Lynx Edicions, 2014. ISBN 978-84-96553-94-1
Viccionari
# Villalonso

Villalonso és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 167 | 146 | 122 | 116 |
# Veľký Lom

Veľký Lom és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1573.
# Veľký Klíž

Veľký Klíž és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1244.
# Grigori Txernetsov

Grigori Grigórievitx Txernetsov (rus: Григо́рий Григо́рьевич Чернецо́в, 1802, Lukh - 1865 Sant Petersburg) fou un pintor rus. És conegut sobretot pels seus quadres de paisatges de diverses parts de Rússia, produïts durant els seus viatges, però també fou actiu com a retratista i pintor de gènere.

## Biografia

Txernetsov va néixer a Lukh, actualment part de l'óblast d'Ivànovo, Rússia. El seu pare i el seu germà gran, Ievgraf, eren pintors d'icones. El seu germà, Nikanor Txernetsov, tres anys més jove que Grigori, també es va convertir en pintor de paisatges, i sovint va treballar juntament amb Grigori Txernetsov.
El 1819, Grigori Txernetsov, animat per Pàvel Svinin, que anteriorment havia viatjat a Lukh, va arribar a Sant Petersburg on volia inscriure's a l'Acadèmia Imperial de les Arts. Però no va ser admès.No obstant això, va obtenir permís per treballar-hi dues hores per dia. No se li va concedir una beca, per la qual cosa va haver de viure amb el suport del seu pare, i sempre anava just de diners. En 1822, se li va concedir la petita medalla de plata pels seus dibuixos i fou acceptat a l'acadèmia, on va estudiar amb Aleksandr Vàrnek i Maksim Vorobiov. En 1823, es va unir a ell Nikanor a l'Acadèmia. Els germans es van graduar en 1827 amb petites medalles d'or.
Després de la graduació, Grigori Txernetsov va ser contractat com a pintor personal de la cort. Les seves funcions incloïen la producció de pintures d'esdeveniments oficials, com ara desfilades militars o recepcions oficials. En particular, la seva millor pintura coneguda, La desfilada militar del 6 d'octubre de 1831 a Tsaritsin Lug, Sant Petersburg incorpora retrats d'alguns dels seus famosos contemporanis, incloent Aleksandr Puixkin, Vassili Jukovski, Ivan Krilov i Nikolai Gnéditx. La pintura va ser creada entre 1832-1837 i finalment va ser comprada per l'Estat i donat com un regal per al futur tsar, Alexandre II.
Des de 1837 en endavant, els germans Txernetsov van treballar junts. En 1838, van viatjar pel Volga entre Ríbinsk i Astracan, fent esbossos del paisatge pel camí, i més tard usarien d'aquests esbossos per fer pintures. També van produir un llarg panorama de 700 metres de les ribes del Volga, que finalment va ser acceptat com un regal per Nicolau I. En la dècada de 1840, van viatjar a Itàlia i Orient Mitjà, però els intents de vendre les litografies resultants a Rússia tingueren molt poc èxit. Quan Grigori Txernetsov va morir en 1865, el seu germà no tenia prou diners per enterrar-lo.
En 1833, els germans Txernetsov van pressionar per a la creació de la primera escola secundària a Lukh.

## Referències

* ↑ «Чернецов Григорий Григорьевич» (en rus). Voskresni den. [Consulta: 14 gener 2017].
* 1 2 3 4 «Репродукции картин. Чернецов Никанор» (en rus). ROS-FINE-ART. Arxivat de l'original el 27 de març 2014. [Consulta: 14 gener 2017].
* 1 2 «Историческая справка поселка Лух Ивановской области» (en rus). Administració del districte de Lukhski. Arxivat de l'original el 1 de juliol 2017. [Consulta: 14 gener 2017].
* ↑ «Чернецов Григорий Григорьевич» (en rus). Izobrazítelnoie iskusstvo. Arxivat de l'original el 5 de març 2016. [Consulta: 14 gener 2017].
# Valeri Grat

* Per a altres significats, vegeu «Grat (desambiguació)».
Valeri Grat (segle I aC - segle I), en llatí Valerius Gratus, va ser procurator de Judea de l'any 15 fins aproximadament el 27. Va ser el predecessor de Ponç Pilat.
El seu govern es va destacar pels freqüents canvis en el càrrec de gran sacerdot dels jueus: va deposar Annàs i el va substituir per Ismael ben Fabi (15-16), després va nomenar Eleazar ben Ananus (16-17), després Simó ben Camit (17-18) i finalment Josep Caifàs (gendre d'Annàs, 18-36).
Va eliminar dues importants bandes de lladres que operaven al país i va matar de pròpia mà el capità d'una d'elles, Simó, un antic esclau d'Herodes el Gran. També va ajudar el procònsol Quintili Var a dominar una revolta dels jueus.
Del 19 al 20 va governar també Síria.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 304.
# Guislabert II

Guislabert II és el nom dels següents personatges:
* Guislabert II de Barcelona, vescomte de Barcelona
* Guislabert II de Rosselló (? - 1102), comte del Rosselló (1074-1102)
# Vladímirskaia

Vladímirskaia - Владимирская (rus) - és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora dreta del Labà (on rep el Kuksa), afluent del riu Kuban. És a 5 km al sud de Labinsk i a 151 km al sud-est de Krasnodar
Pertany a aquesta stanitsa el khútor de Privolni.

## Història

L'stanitsa fou fundada el dia de Sant Vladímir el 1848 (d'aquí el nom) a continuació de l'stanitsa Labínskaia. Es trobava sobre una alçada amb una àmplia vista sobre el Labà, que assegurava la posició contra els atacs de la gent de muntanya. Fins al 1920 va pertànyer a l'otdel de Labinsk a la província de Kuban.

## Enllaços externs i referències

* Aquest article conté dades geogràfiques extretes de Google Earth i el mapa de Rússia de Yandex.ru, accessible des d'aquest enllaç.
* Informació sobre el municipi en un lloc web no oficial del raion (rus).
* Mapa topogràfic soviètic a maps.vlasenko.net (rus)
# Vlamertinge

Vlamertinge és un poble de la província belga de Flandes Occidental i un barri de la ciutat de Ieper. El centre del poble de Vlamertinge es troba als afores del centre de la ciutat de Ieper, a la carretera principal N38, a la ciutat propera de Poperinge.
A més del centre de la ciutat de Ieper, Vlamertinge és el districte més gran de Ieper. A l'oest de Vlamertinge, al llarg de la carretera de Poperinge, es troba el llogaret de Brandhoek.

## Història

Les primeres dades sobre Vlamertinge daten de l'Edat Mitjana. En 857 es va construir una capella a Vlamertinge. En 970 Ieper va ser destruït i la capella de Vlamertinge es va incendiar. El document més antic, conegut fins ara, que inclou el nom de Flambertenges, és una escriptura de l'any 1066. Baldwin V, comte de Flandes, la seva esposa, Adela i el seu fill Baldwin, van lliurar béns a l'església i al capítol (religió) de Sint-Pieters per Lille. Aquests béns eren, entre d'altres, un desè situat a Elverdinge i també un desè situat a Vlamertinge - "In territorio Furnensi, in villa Elverzenges, decinam unam ; Flambertenges decinam similiter unam".
En l'Antic Règim Vlamertinge va ser un "Heerlijkheid" de Veurne-Ambacht amb 22 backlendings i va patir molt dels setges de prop de Ieper.

## Geografia

Vlamertinge es troba a 17 metres sobre el nivell del mar. El municipi també limita amb Ieper a l'est, Voormezele al sud-est, Kemmel i Dikkebus al sud, Reningelst al sud-oest, Poperinge a l'oest, Elverdinge al nord i Brielen al nord-est.

## Evolució demogràfica

Del 1487 al 1697 veiem un gran descens a la població de Vlamertinge. L'explicació més plausible d'això hauria estat la guerra dels vuitanta anys a les disset províncies.

## Vistes

* L'església de Sant Vedastus
* L'antic ajuntament de Vlamertinge des de 1922, en estil neofelmènic renaixentista
* El castell de Vlamertinge o el castell del Parc van ser construïts en 1857-1858 per ordre del vescomte Pierre-Gustave du Parc, amb un disseny de Joseph Schadde.
* A Vlamertinge hi ha una sèrie de cementiris militars britànics de la Primera Guerra Mundial:
** Brandhoek Military Cemetery
** Red Farm Military Cemetery
** Vlamertinghe Military Cemetery
** Vlamertinghe New Military Cemetery
** Railway Chateau Cemetery
** Divisional Cemetery
** Brandhoek New Military Cemetery
** Brand Corner New Military Cemetery No.3
** Hop Store Cemetery
# Vlajka

Český národně socialistický tábor Vlajka (Bandera del Camp Nacional-Socialista Txec) o simplement Vlajka (Bandera) fou un partit polític de caràcter feixista de model alemany, fundat el 1930 per Jan Rys-Roszevač, influït pel filòsofs F. Mareš i Vrzalik, i subvencionat pels nazis alemanys.
Van tenir poc pes específic del 1930 al 1939. Quan els alemanys van instal·lar al país el Protectorat de Bohèmia-Moràvia, van dur a terme alguns aldarulls amb la finalitat de prendre el poder. El 1939 tenia 13.000 membres i un cos paramilitar, la Guàrdia Svatopulk, dels quals el gener del 1940 en perdria el control, però va incorporar el partit minúscul Národní Árijská Kulturní Jednota (Unió Cultural Nacional Ària). Els nazis el van dissoldre el 1943 i els seus membres foren obligats a afiliar-se al Moviment Nacional Solidarista d'Emil Hácha.
# Harrison (Nova York)

Harrison és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 24.154 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Harrison tenia 24.154 habitants, 8.394 habitatges, i 6.186 famílies. La densitat de població era de 554,1 habitants/km².
Dels 8.394 habitatges en un 35,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,4% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 26,3% no eren unitats familiars. En el 22,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,72 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 14,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 80.738 $ i la renda mediana per família de 98.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 63.871 $ mentre que les dones 41.581 $. La renda per capita de la població era de 49.652 $. Entorn del 4,2% de les famílies i el 5,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Harrison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Harrison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.