OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Santa Maria del Pla (Artesa de Segre)

Santa Maria del Pla és una obra del municipi d'Artesa de Segre (Noguera) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'església de Santa Maria del Pla s'emplaça entre camps i el Polígon industrial el Pla, a 1km del nucli d'Artesa de Segre. Es tracta d'una església isolada consistent en un edifici quadrangular d'una sola nau junt amb una casa que degué fer funció de rectoria o de casa d'ermitans.
A la façana de ponent, la principal, hi ha la porta d'accés, d'arc de mig punt, adovellada, amb dovelles que tenen una motllura bisellada a la part inferior i la data 1774 a la dovella central; al damunt hi ha un petit ull de bou i al cim una espadanya d'un sol ull i que s'ha situar cronològicament en la refacció del segle xviii. La façana nord, però, és la més interessant, ja que s'hi conserven els vestigis de la primera església del segle xii. Les restes observades són tres arcs formers de perfil semicircular peraltat que arrenquen d'impostes bisellades, que reforçaven una volta de canó avui desapareguda. En el seu brancal de llevant hi ha els elements d'un pilar exempt i les traces d'un arc, perpendicular al mur, que evidencien que en aquest sector hi havia la capçalera, relacionada amb la nau mitjançant un probable arc triomfal. A la façana sud i dins de la casa adossada, també s'hi conserven restes del temple originari. La teulada del temple actual és a doble vessant amb teula àrab i desaigua sobre la façana nord i sud (a la casa adossada). La façana oest de l'església i de la casa es troben arrebossats i pintats en blanc, en canvi la resta presenten pedra vista.
A nivell cronològic, sembla que l'església originària respon als cànons de primeries del segle xii (a partir de les dades de la façana nord), però pateix una important modificació generalitzada l'any 1774, de fet actualment s'ha de considerar un edifici barroc, que modifica l'estructura general del temple.

## Història

La primera notícia del Santuari de Santa Maria del Pla apareix en el testament d'Arnau d'Artesa, castlà del Castell d'Artesa, el 1169, el qual deixà 10 sous a Sanctam Mariam de Plano de Artesa. Al segle xviii fou profundament reformada i adquirí el seu aspecte actual. Actualment és una santuari marià de la parròquia d'Artesa.

## Referències

* 1 2 3 4 «Santa Maria del Pla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 gener 2016].
* ↑ «Església de Santa Maria del Pla». Ajuntament d'Artesa de Segre. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2016. [Consulta: 11 febrer 2016].

### Bibliografia

* Pladevall i Font, Antoni, dir.; Catalunya Romànica. Noguera, 1994

## Enllaços externs

* Santa Maria del Pla Arxivat 2016-02-15 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Santa Maria del Pla

Santa Maria del Pla és el nom del conjunt d'un santuari i un convent del municipi de Sanaüja (Segarra) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es tracta d'un conjunt religiós format per un santuari i un convent, situat als afores del municipi de Sanaüja. En aquest mateix indret, es documenta a l'edat mitjana, d'ençà el segle xi, una església amb el mateix nom.

## Descripció

Pel que fa al santuari, es tracta d'un edifici de planta rectangular, realitzat amb paredat rejuntat amb argamassa de calç i arena amb carreus regulars a les cantoneres de l'edifici. A la façana principal trobem la porta d'accés, formada per tres portes d'arc de mig punt de maó, situats damunt d'una graonada, destacant el fet que la porta central condueix a l'interior del nàrtex, mentre que les altres dues són cegues i constitueixen un recurs decoratiu per reafirmar la importància de la porta principal. A un nivell superior, trobem un rosetó motllurat, coronant la façana amb formes còncaves i convexes, delimitat per plints amb boles com a element decoratiu. Al costat esquerre i enllaçant amb les dependències del convent, hi ha un campanar d'espadanya de dos ulls, rematat per una cornisa amb una bola a cada costat.
Pel que fa al convent, situat a l'esquerra del santuari, de planta rectangular, presenta el mateix aparell constructiu que el santuari. Al costat dret, hi trobem la porta primitiva del convent amb arc escarser superior i emmarcada amb pedra picada. A la part inferior de la façana apareixen una sèrie d'obertures de petites dimensions, corresponents a les dependències agrícoles, mentre que a un nivell superior trobem l'alternança de finestrals i finestres més petites que corresponen a la zona d'habitacions del convent. En un tercer nivell, trobem una sèrie de petits ulls de bou que podrien correspondre a les golfes.

## Referències

* 1 2 3 4 «Santa Maria del Pla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 febrer 2015].
# Schistura himachalensis

Schistura himachalensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Fa 4 cm de llargària màxima.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical, el qual viu a Àsia (el Nepal i l'Índia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ John McClelland, 1838. Observations on six new species of Cyprinidae, with an outline of a new classification of the family. J. Asiatic Soc. Bengal v. 7 (for Nov. 1838). 941–948.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Fish Species in Nepal (anglès)
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources, Lucknow, l'Índia. 775 p.
* ↑ Shrestha, T.K., 2008. Ichthyology of Nepal: a study of fishes of the Himalayan waters. Katmandú: Himalayan Ecosphere, 388 p., (104) p. of plates: col. ill., col. maps; 23 cm.
* ↑ India Biodiversity Portal (anglès)
* ↑ Rema Devi, K. i Indra, T. J., 2009. Check List of the Native Freshwater Fishes of India. Zoological Survey of India, Calcuta.

## Bibliografia

* Hanel, L. i J. Novák, 2002. Ceské názvy zivocichu V. Ryby a ryboviti obratlovci (Pisces) 3., maloústí (Gonorhynchiformes) - máloostní (Cypriniformes). Národní muzeum (zoologické oddelení), Praga.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Discover Life (anglès)
# Arborícola

Un animal arborícola (del llatí arbor, 'arbre', i colo, 'habitar') és qualsevol animal que visqui predominantment als arbres.

## Característiques

Els animals que viuen en un biòtop arborícola presenten generalment diverses característiques específiques, que depenen del grup animal del qual es tracti.

### Mamífers (principalment primats)

* membres anteriors llargs + flexibilitat de l'articulació de la cintura escapular,
* membres posteriors més curts + flexibilitat de l'articulació de la cintura pelviana,
* polzes oposables (mans i peus)
* angle important entre els polzes oposables i la resta de dits (important per a la prensió)
* falanges llargues.

### Rèptils

* presència d'urpes en moltes espècies,
* presència de setes sota els dits o fins i tot la cua (Uroplatus, Rhacodactylus, etc.),
* cua parcialment prènsil (camaleons),
* sovint presència d'un mimetisme que permet un camuflatge eficaç.
# Arboti-Zohota

Arboti-Zohota (en francès i oficialment Arbouet-Sussaute), és una comuna de la Baixa Navarra, un dels set territoris del País Basc, al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània. Limita amb les comunes d'Autevielle-Saint-Martin-Bideren al nord-est. Ozaraine-Erribareita a l'est, Aiziritze-Gamue-Zohazti i Gabadi a l'oest, i Arberatze-Zilhekoa i Domintxaine-Berroeta al sud.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1901 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 437 | 320 | 324 | 293 | 289 | 252 | 227 |
| A partir de 1962, el cens té en compte la població resident definida com a "Population sans doubles comptes" per l'INSEE |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Data d'elecció | Identitat |
| Les dades anteriors a 1995 no són conegudes. |||
| 1995 | Jean-Marie Larroque |
| 2001 | Éric Narbais-Jauréguy |
# Sant Romuald

«Sant Romuald» té aquests significats:
* Sant Romuald de Ravenna (Ravenna ~951 - Val di Castro, Fabiano, 1027), abat fundador de l'orde dels camaldulesos, venerat com a sant a l'Església catòlica
* Companyia d'Eremites de Sant Romuald, orde religiós masculí de tipus monàstic
* Orde de Sant Romuald, orde religiós de tipus monàstic, reforma observant de l'Orde de Sant Benet dedicada a la vida purament contemplativa i eremítica, fundada per sant Romuald cap al 1012 a Camaldoli (Toscana), prop de Florència
# Sandra Freijomil

Sandra Freijomil (Barcelona, 1975) és una escriptora catalana. Va obtenir la llicenciatura en Filosofia a la Universitat de Barcelona. Va cursar el programa de doctorat sobre Estètica i Antropologia Filosòfica i va fer el Postgrau en Gestió Cultural per la UOC. Va estudiar Narrativa i Novel·la a l'Escola d'Escriptura de l'Ateneu Barcelonès.
El 2019 publica la seva primera novel·la, La forma de les paraules. La seva segona novel·la, Les mares no abandonen (Univers, 2021), tracta sobre les relacions intergeneracionals i va ser premiada amb el Premi Pollença de Narrativa 2020. El 2022 va publicar El jugador dislèctic (La Campana), un relat experiencial que tracta la dislèxia des de la perspectiva d'una mare.

## Obres

* La forma de les paraules, 2019, Voliana Edicions.
* Les mares no abandonen, 2021, Univers.
* El jugador dislèctic, 2022, La Campana.

## Premis

* Premi Pollença de Literatura, 2020.
* XXIV Premi Mercè Rodoreda Molins de Rei, 2020.
* 1r Premi: El Batec 2020 – Premi Narrativa Ciutat de Manlleu

## Referències

* ↑ «Recomanació - Les Mares no abandonen». Diputació de Barcelona. [Consulta: 2 agost 2023].
* ↑ «Sandra Freijomil: “Com a mares, busquem no cometre els errors que han comès amb nosaltres»”». [Consulta: 25 juliol 2023].
* ↑ «Sandra Freijomil i Josep Gerona, guanyadors dels premis Pollença de literatura 2020». [Consulta: 25 juliol 2023].
* ↑ «Sandra Freijomil: S’ha de normalitzar ser dislèctic, és com portar ulleres: ningú s'amaga de portar-ne”». [Consulta: 25 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Sandra Freijomil - Lloc web oficial
# Antonio Caballero y Góngora

Antonio Caballero y Góngora, de nom complet, Antonio Pascual de San Pedro de Alcántara Caballero y Góngora (24 de maig de 1723, Priego de Córdoba — ibídem 24 de març de 1796) va ser un arquebisbe catòlic espanyol, virrei de Nova Granada (avui, Colòmbia, Equador i Veneçuela) des de 1782 a 1789.
El 1778 va ser nomenat arquebisbe de Santa Fe de Bogotà. En morir el virrei, Caballero va ser designat per a substituir-lo, sense abandonar les seves funcions eclesiàstiques. El seu govern (1782 - 1788) es va distingir per l'impuls que va donar a la cultura. També va sotmetre els rebels de Darién i va fomentar-ne la colonització. El 1788 va renunciar als seus càrrecs i va passar al bisbat de Còrdova, a Espanya.
Una varietat d'orquídia que creix en zones tropicals d'Amèrica Llatina - “Gongora” - li deu el nom.

## Referències

* ↑ Orquídea Góngora a infojardin.com (castellà)
# See-Saw

See-Saw és la sisena cançó del segon àlbum del grup de rock britànic Pink Floyd, A Saucerful of Secrets, de 1968. Fou composta per Rick Wright; és la seva segona composició en el grup.
Es teoritza que la cançó parla d'una relació entre germanes estranyament problemàtica; la pèrdua d'un fill, la germana matant el germà, de la lletra de "Sits on a stick in the river, sister's throwing stones, hoping for a hit, he doesn't know, so then, she goes up, while he goes down;" (Asseu en un pal al riu, la germana tirant pedres, esperant un cop, ell no ho sap, així que aleshores, ella puja, mentre ell se'n va. avall) O simplement la pèrdua de la infància, semblant a la cançó anterior de l'àlbum "Remember a Day", que també va ser escrita i cantada per Wright.

## Composició

És la tercera cançó de Pink Floyd escrita únicament per Richard Wright, la segona de l'àlbum com a tal, i compta amb Wright com a veu principal i piano, orgue Farfisa, xilòfon i Mellotron. En el full d'enregistrament, la cançó apareix com "The Most Boring Song I've Ever Heard Bar Two" (La cançó més avorrida que he sentit mai a la barra dos). David Gilmour utilitza un pedal wah-wah a la seva guitarra elèctrica i possiblement contribueix a la veu de suport.

## Recepció

En una ressenya de A Saucerful of Secrets, Jim Miller de Rolling Stone va descriure "See-Saw" com:
| « | Una balada escrita vocalment en un estil que recorda incongruentment a Ronny and the Daytonas | » |
| — Jim Miller |||

## Crèdits

* Roger Waters - baix
* David Gilmour - guitarra
* Richard Wright - teclats, veu
* Nick Mason - bateria, percussió

## Referències

* ↑ Wawzenek, Bryan. «All 167 Pink Floyd Songs Ranked Worst to Best», 04-09-2018.
* 1 2 Mabbett, 2010, p. 96.
* 1 2 Strong i 2004, 1177.
* ↑ Jones, Malcolm. «The Making of The Madcap Laughs» p. 23. Brain Damage, 2003.
* ↑ «A Saucerful of Secrets», 26-10-1968. Arxivat de l'original el 11 d’abril 2014. [Consulta: 27 juliol 2017].

## Bibliografia

* Mason, Nick. Philip Dodd. Inside Out: A Personal History of Pink Floyd (en anglès). Paperback. Phoenix, 2005. ISBN 0753819066.
* Mabbett, Andy. The Complete Guide to the Music of Pink Floyd (en anglès). Omnibus Press, 1995. ISBN 071194301X.
* Strong, Martin C. The Great Rock Discography (en anglès). 7a. Edimburg: Canongate Books, 2004. ISBN 1-84195-551-5.
* Wild, Andrew. Pink Floyd: Song by Song (en anglès). Fonthill Media, 2017. ISBN 978-1-78155-599-6.

## Vegeu també

* Discografia de Pink Floyd

## Enllaços externs

* «Lloc web oficial de Pink Floyd» (en anglès).
# Sarasota

Sarasota és una població dels Estats Units a l'Estat de Florida. Segons el cens de l'1 de juliol de 2007 tenia 52.578 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sarasota tenia 52.715 habitants, 23.427 habitatges, i 12.064 famílies. La densitat de població era de 1.366,9 habitants/km².
Dels 23.427 habitatges en un 19,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 35,3% hi vivien parelles casades, en un 12,3% dones solteres, i en un 48,5% no eren unitats familiars. En el 38,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,12 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,4% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 22% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.077 $ i la renda mediana per família de 40.398 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.604 $ mentre que les dones 23.510 $. La renda per capita de la població era de 23.197 $. Entorn del 12,4% de les famílies i el 16,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sarasota». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sarasota». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sankotra

Sankotra o Sanakotra fou un estat tributari protegit, una thikana feudatària de Jaipur a 48 km de Jaipur (ciutat) i rodejat de les muntanyes Aravalli. La família governant del clan Sisòdia branca Chandrawat, va emigrar des de Chittor en temps de Rana Sanga, degut a les lluites civils i va establir el seu propi regne a Rampura a les Províncies Centrals; des d'allí van conquerir Bhanpura (després Bhangarh) i Ajabgarh pargana a la regió d'Alwar. El principat fou dominat pel maharajà Madho Singhji, germà de Man Singhji I d'Amber al segle XVI. La nissaga fou deixada en possessió de Sankotra pel seu manteniment. La fortalesa de Sankotra i el haveli de Sankotra foren construïts el segle XVII i a la ciutat de Jaipur el haveli de Kanch Ka Darwaja fou concedit a la família el 1668 i fou la seva residència oficial.

## Referències

* ↑ «Genealogia». Arxivat de l'original el 2011-05-16. [Consulta: 31 gener 2010].
# Arraial do Cabo

Arraial do Cabo és una ciutat brasilera de l'estat de Rio de Janeiro, a la Região dos Lagos. La ciutat és costanera i té una alçada mitjana de 8 metres.

## Referències

* ↑ «Arraial do Cabo - Panorama» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Arraial do Cabo - História & Fotos» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
# Sant Jaume d'Espolla

Sant Jaume d'Espolla és una església del municipi d'Espolla inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església de planta rectangular, orientada a tramuntana, que consta de tres naus i coberta a doble vessant. La nau central té una alçada major que les laterals i en els seus murs exteriors s'hi ha practicat una sèrie de contraforts que descansen sobre els sostres, a una vessant, de les naus laterals. A una banda de l'edifici queda adossat el campanar que consta de dos cossos: una torre de planta quadrada amb ràfec de totxo sobre la qual es disposa el campanar de planta octogonal amb quatre obertures d'arc de mig punt, rematades per una cúpula feta de totxo. Mentre que la torre ha estat arrebossada el cos octogonal deixa al descobert el parament de mur original fet de pedruscall. L'accés al campanar es fa mitjançant una escala de pedra adossada al mur occidental de l'església. La façana, molt senzilla des d'un punt de vista decoratiu, presenta una porta de llinda emmarcada per carreus de pedra ben escairats, un nínxol d'arc de mig punt i un òcul en la part superior. Tota la façana ha estat arrebossada contràriament a la resta de l'edifici on s'hi ha deixat al descobert el parament fet de pedruscall lligat amb argamassa. En alguns trams de mur l'aparell és de lloses de pissarra i fragments de terrissa units amb argamassa (solució molt comuna a construccions del segle xviii que trobem als voltants). A l'interior les voltes són de canó i de llunetes.

## Història

Sembla que la torre campanar és en bona part romànica (segles XII-XIII). A la façana principal, encarada al migdia, trobem una inscripció "1786". L'església és per tant un edifici d'origen romànic que va ser totalment reformada el segle xviii. S'esmenta per primer cop el 1226 (Sancti Jacobi de Spolla). Apareix també en el famós document de 884 (vegeu Sant Esteve de Cantallops, Sant Julià de Rabós) segurament fals, en el que s'afirma la seva pertinença al Monestir de Sant Quirze de Colera.

## Referències

* 1 2 «Sant Jaume d'Espolla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].

## Enllaços externs

* Enric Bassegoda: La construcció de l'església de Sant Jaume d'Espolla https://raco.cat/index.php/AnnalsEmpordanesos/article/view/363140/457551
# Selecció de futbol de Vanuatu

La selecció de futbol de Vanuatu és l'equip nacional de futbol de Vanuatu i és controlada per la Federació de Futbol de Vanuatu. La selecció vanuatuenca ha participat vuit cops en la Copa de Nacions de l'OFC, quedant quarta el 1973, el 2000, el 2002 i el 2008. Als Jocs del Pacífic ha estat subcampió un cop, el 1971.

## Resultats
### Copa del Món

* 1930 a 1990 — No participà
* 1994 a 2014 — No es classificà

### Copa de Nacions de l'OFC

* 1973 — Quart lloc
* 1980 — Primera fase
* 1996 — No es classificà
* 1998 — Primera fase
* 2000 — Quart lloc
* 2002 — Quart lloc
* 2004 — Primera fase
* 2008 — Quart lloc
* 2012 — Primera fase
* 2016 —

### Jocs del Pacífic

* 1963 — Primera fase
* 1966 — Tercer lloc
* 1969 — Cinquè lloc
* 1971 — Subcampió
* 1975 — Primera fase
* 1979 — Quarts de final
* 1983 — Primera fase
* 1987 — Quart lloc
* 1991 — Quart lloc
* 1995 — Quart lloc
* 2003 — Tercer lloc
* 2007 — Tercer lloc
* 2011 — Primera fase
* 2015 —

### Copa de Melanèsia

* 1988 — Quart lloc
* 1989 — Cinquè lloc
* 1990 — Campió
* 1992 — Quart lloc
* 1994 — Cinquè lloc
* 1996 — Tercer lloc
* 1998 — Subcampió
* 2000 — Tercer lloc

## Enllaços externs

* (castellà) Vanuatu a la pàgina web oficial de la FIFA Arxivat 2012-06-01 a Wayback Machine.
# Serra de Cúber

La Serra de Cúber és una serra que separa la Coma de Son Torrella de l'embassament de Cúber i el Torrent de Binimorat. Té una altura que varia entre els 997 i els 937 m.

## Referències

* ↑ Mallorca Altiva. Jesús García i Pastor. Palma, 1995. p. 126.
# Serra de Cuera

La serra de Cuera és una serra d'uns 30 km de longitud, a uns 6 quilòmetres del litoral i pràcticament paral·lela a aquest. Està situada en els concejos asturians de Cabrales, Llanes, El Valle Altu de Peñamellera, El Valle Baḥu de Peñamellera i Ribadedeva, sumant una superfície total de 14.994 ha. Aproximadament 133 km² de la seva superfície formen el Paisatge Protegit de la Sierra del Cuera. El seu punt culminant és el Pic Turbina (1.315 m).
Entre els arbres predominen l'alzina, el roure i el faig. Al peu de la serra d'ambdós vessants es troben gran nombre de plantacions d'eucaliptus i pi. La fauna representativa són les rapinyaires, que aprofiten els seus cingles de talaia i zona d'aniuament, entre les quals destaquen el voltor comú, l'astor, el falcó pelegrí i l'aufrany. Entre els mamífers cal destacar el cabirol i senglar que es troben en bon nombre, així com el gat salvatge i la guineu. Actualment no habita cap llop a la serra després que l'últim exemplar fos abatut el gener de 2008.

## Referències

* ↑ «El lobo desaparece del Cuera».

## Enllaços externs

* Pàgina del Sistema d'informació ambiental del Principat d'Astúries Arxivat 2005-03-06 a Wayback Machine..
# Arthur Lourié

Arthur-Vincent Lourié, nascut Naüm Izraílevitx Luria, rus: Наум Израилевич Лурья (Prapoïsk, actual província de Mahiliou, Belarús, llavors part de l'Imperi Rus, 14 de març de 1892 – Princeton, 12 d'octubre de 1966) fou un compositor belarús naturalitzat estatunidenc. Lourié va tenir un paper important en les primeres etapes de l'organització de la música soviètica després de la Revolució de 1917, però més tard es va exiliar. La seva música reflecteix la seva estreta connexió amb escriptors i artistes contemporanis, i també la seva estreta relació amb Ígor Stravinski.
Estudià en el conservatori de la seva ciutat natal. El 1922 abandonà Rússia i s'establí primer a París, per traslladar-se definitivament als Estats Units el 1941.
Va compondre l'òpera Tha Blanchamoor of Peter the Great (1961), així com ballets, música sacra i per a orquestra.

## Referències

* ↑ Davenson, Henri «Arthur Lourié (1892-1966)». Perspectives of New Music, Vol. 5, Núm. 2, 1967, pàg. 166-169 [Consulta: 13 octubre 2018].
* ↑ Camajani, Giovanni. «Lourié, Arthur Vincent». Grove Music Online. (en anglès; cal subscripció).

## Bibliografia

* Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. II, pàg. 735. (ISBN 84-7291-226-4)