OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Riu Iowa

El riu Iowa és un afluent del riu Mississipi a l'estat d'Iowa als Estats Units. Té uns 520 km de llarg i és navegable per a petites embarcacions fins a Iowa City, a 105 km de la seva desembocadura. El seu principal afluent és el riu Cedar.
S'inicia en dues branques, la West Branch i l'East Branch, totes dues tenen la seva capçalera al comtat de Hancock. Cadascuna s'aproxima als 61 km de llargàra i s'uneixen a Belmond.
L'Iowa continua en direcció sud-est, passant per la ciutat d'Iowa Falls, fins a Steamboat Rock i després per les ciutats d'Eldora, Marshalltown, Tama i Marengo i per les colònies d'Amana al comtat d'Iowa. Al comtat de Johnson, queda embassat per la presa de Coralville. Més endavant el riu discorre generalment cap al sud i passa per Iowa City i el campus de la Universitat d'Iowa. A Burlington Street a Iowa City hi ha una útima resclosa abans de la confluència amb el riu Mississipi. Al sud d'Iowa City, hi conflueix el riu English al comtat de Washington, i finalment, al comtat de Louisa s'uneix al riu Cedar per desembocar al riu Mississipi.
La conca de l'Iowa pateix inundacions, sovint importants com la del Midwest de juny de 2008 i la Gran Inundació de 1993. El Cedar i els seus afluents, inclòs el riu Shell Rock, poden agreujar les inundacions ja que es va emportar l'històric pont giratori de Charles City (Iowa).
El riu Iowa és conegut per la pesca recreativa i comercial. A l'embassament de Coralville s'hi pesca comercialment. El parc estatal de Pine Lake es troba al riu Iowa al seu pas per Eldora.

## Referències

* ↑ «Geographic Names Information System. Iowa River» (en anglès). USGS, 1976-1981. [Consulta: 14 gener 2022].
* ↑ «The National Map» (en anglès). USGS, 2022. [Consulta: 14 gener 2022].

## Enllaços externs

* Monitoratge del riu Iowa USGS
# Abbas Ahval

Abbas Ahval fou un militar àrab d'època preislàmica, que va comandar, juntament amb Amr al-Azrak, una algarada al Baix Eufrates que va devastar la regió durant el regnat d'Hormizd IV (589). Els invasors, segurament originaris de Qahtan, al sud-oest d'Aràbia, i de Maadd, al nord, van venir probablement des de Bahrein. L'expedició fou rebutjada amb l'ajut d'Hawda ben Ali, sobirà de Yamama, favorable als perses sassànides.

## Referències

* Article a Encyclopædia Iranica
# Abbael II

Abbael II va ser rei d'Alep (abans regne de Iamkhad) i va regnar a la meitat del segle xvi aC després de la retirada dels hitites d'aquells territoris.
Abbael es coneix pel seu segell reial que va utilitzar un descendent seu, Niqmepa, rei d'Alalakh com a segell dinàstic. Aquest segell diu que era "un rei poderós, servent d'Hadad, estimat d'Hadad i devot d'Hadad", els títols que feien servir els reis de Iamkhad.
Segons l'historiador Trevor Bryce, Sarra-El, el pare d'Abbael II, va restaurar la ciutat d'Alep, però altres historiadors creuen que va ser ell qui ho va fer. En temps del seu pare o potser ell mateix, va estendre el seu territori conquerint alguns estats propers, com ara el Regne de Niya, Amae i Mukish o Alalakh. Se sap que hi van regnar, abans de què Mitanni conquerís el territori, Sarra-El, Abbael II i Ilim-Ilimma I.

## Notes

* ↑ Hadad era un déu de les tempestes i de la pluja a la mitologia assíria i aramea.

## Referències

* ↑ Bryce, Trevor. El reino de los hititas. Madrid: Cátedra, 2001, p. 153. ISBN 8437619181.
# Rune Bratseth

Rune Bratseth (Trondheim, 19 de març de 1961) és un exfutbolista noruec de la dècada de 1980.
Fou 60 cops internacional amb la selecció noruega amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1994.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Werder Bremen i Rosenborg.

## Referències

* ↑ Gieselmann, Dirk. «Elch für Elch ein Elch» (en alemany). 11 Freunde, 11-02-2009. Arxivat de l'original el 17 de novembre 2015.
* ↑ «Norway - Record International Players». RSSSF. [Consulta: 30 gener 2011].
* ↑ Norway stats at Eu-Football
* ↑ «Die Legenden des SV Werder Bremen» (en alemany). T-Online. [Consulta: 13 novembre 2015].
* ↑ «Rune Bratseth». UEFA.com, 10-07-2003. [Consulta: 13 novembre 2015].
* ↑ «Rune Bratseth » Club matches». [Consulta: 20 juliol 2018].
* ↑ Rune Bratseth a National-Football-Teams.com (anglès)
# Roc de la Collada

El Roc de la Collada és una muntanya rocosa de 1.074,2 m alt del límit dels termes comunals d'Estoer i Clarà i Villerac, tots dos de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
És a l'oest del terme d'Estoer i a l'est del de Clarà i Villerac. És a prop al sud-est de l'església de Sant Esteve de Pomers, del terme de Clarà i Villerac, a ponent de Llec i al nord-oest del Refugi de Mas Malet.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «40 - Clarà i Villerac». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan. «169 - Taurinyà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Clarà i Villerac i Estoer». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ El Roc de la Collada en els ortofotomapes de l'IGN
# Roc de la Feixa

«Roc de la Feixa» té aquests significats:
* Roc de la Feixa (Herba-savina), cinglera del poble d'Herba-savina, al municipi de Conca de Dalt (Pallars Jussà)
* Roc de la Feixa (Pessonada), cinglera del poble de Pessonada, al municipi de Conca de Dalt (Pallars Jussà)
# Abbe (cràter)

Abbe és un cràter lunar a l'hemisferi sud de la cara oculta de la Lluna. Es troba just al sud del cràter Hess. Es diu així pel físic alemany Ernst Abbe.
La paret exterior d'Abbe està erosionada, amb petits falsos cràters a través de les crestes nord-oest i sud-oest. El sòl interior és relativament llis, amb alguns petits craters que marquen la superfície.

## Cràters satèl·lits

Per convenció, aquestes característiques s'identifiquen en els mapes lunars localitzant la lletra en el punt mitjà de la vora del cràter al voltant del cràter Abbe.
| Abbe | Latitud | Longitud | Diàmetre |
| H | 58,2° S | 177,9° E | 25 km |
| K | 59,6° S | 177,3° E | 28 km |
| M | 61,6° S | 175,3° E | 29 km |

## Referències

* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007.

## Bibliografia

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Enllaços externs

* Localització del cràter al Google Moon
* Digital Lunar Orbiter Photographic Atlas of the Moon
# Abbeville

* Per a altres significats, vegeu «Abbeville (desambiguació)».
Abbeville és un municipi francès, situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 1999 tenia 24.567 habitants.

## Geografia

Abbeville, situat a la riba del riu Somme a 45 km més avall d'Amiens, es troba igualment a 10 km a vol d'ocell de la badia de Somme i del Canal de la Mànega. Just a mig camí entre Rouen i Lilla, és la capital històrica del comtat de Ponthieu i dels Alts de França marítima.

## Història

Dona nom a una de les cultures prehistòriques del paleolític inferior, l'abbevil·lià, una col·lecció de la qual es conserva al museu Boucher-de-Perthes. Sota els romans fou l'Abatis Villa. Fortificada per Carlemany i Hug Capet, fou després capital dels comtes de Ponthieu. Els anglesos la van ocupar a l'edat mitjana i modernament els alemanys dues vegades (1870 i 1940); alliberada pels britànics el 1944.

## Fills il·lustres

* Jean-Jacques Beauvarlet Charpentier (1734-1794), compositor i organista.
* Henri Padé (1863-1953), matemàtic.

## Llocs d'interès

El costat pintoresc del centre-ciutat, amb els carrers vorejats de cases antigues irradiant cap a Saint-Vulfran, no és més que un fantasma des de la Segona Guerra Mundial. Han estat tanmateix preservats després d'algunes restauracions:
* La col·legiata Saint-Vulfran, construïda el 1488, obra mestra de l'art gòtic que dona renom a la ciutat.
* El belfort, un dels més antics de França, construït el 1209.
* El castell de Bagatelle, construït el 1752 per A. Van Robais.
* L'església Saint-Sépulcre, que posseïx les vidrieres realitzades per Alfred Manessier.
# Acanthogonatus

Acanthogonatus és un gènere d'aranyes migalomorfes de la família dels nemèsids (Nemesiidae). Es troba a Sud-amèrica.

## Taxonomia

Segons el World Spider Catalog de l'abril de 2016 hi ha les següents espècies:
* Acanthogonatus alegre Goloboff, 1995 – Xile
* Acanthogonatus birabeni Goloboff, 1995 – Argentina
* Acanthogonatus brunneus (Nicolet, 1849) – Xile
* Acanthogonatus campanae (Legendre & Calderón, 1984) – Xile
* Acanthogonatus centralis Goloboff, 1995 – Argentina
* Acanthogonatus Xilechico Goloboff, 1995 – Xile
* Acanthogonatus confusus Goloboff, 1995 – Xile, Argentina
* Acanthogonatus ericae Indicatti et al., 2008 – Brasil
* Acanthogonatus francki Karsch, 1880 (type species) – Xile
* Acanthogonatus fuegianus (Simon, 1902) – Xile, Argentina
* Acanthogonatus hualpen Goloboff, 1995 – Xile
* Acanthogonatus huaquen Goloboff, 1995 – Xile
* Acanthogonatus incursus (Chamberlin, 1916) – Perú
* Acanthogonatus juncal Goloboff, 1995 – Xile
* Acanthogonatus minimus Indicatti et al., 2015 – Brasil
* Acanthogonatus mulchen Goloboff, 1995 – Xile
* Acanthogonatus nahuelbuta Goloboff, 1995 – Xile
* Acanthogonatus notatus (Mello-Leitão, 1940) – Argentina
* Acanthogonatus parana Goloboff, 1995 – Argentina
* Acanthogonatus patagallina Goloboff, 1995 – Xile
* Acanthogonatus patagonicus (Simon, 1905) – Xile, Argentina
* Acanthogonatus peniasco Goloboff, 1995 – Xile
* Acanthogonatus pissii (Simon, 1889) – Xile
* Acanthogonatus quilocura Goloboff, 1995 – Xile
* Acanthogonatus recinto Goloboff, 1995 – Xile
* Acanthogonatus subcalpeianus (Nicolet, 1849) – Xile
* Acanthogonatus tacuariensis (Pérez-Miles & Capocasale, 1982) – Brasil, Uruguai
* Acanthogonatus tolhuaca Goloboff, 1995 – Xile
* Acanthogonatus vilches Goloboff, 1995 – Xile

### Sinonímies

* Tryssothele Simon, 1902
* Chubutia Mello-Leitão, 1940

## Enllaços externs

* (anglès) World Spider Catalog: Acanthogonatus Karsch, 1880 en la família Nemesiidae +base de dades
# Abdul Rahman Khan

Abdul Rahman Khan fou kan d'Astracan vers 1533. Era descendent de la branca original de kan fundada per Mahmud Khan i podria ser fill d'Abdul Karim.
Va estar en bons termes amb Rússia; el consell de regència rus va enviar una delegació el 1537 que patia els atacs dels nogais i dels tàtars de Crimea. Els primers el van aconseguir enderrocar aquell mateix any pujant al tron Derwish Ali.
Va recuperar el tron vers el 1539, perquè el 20 de setembre de 1539 Ivan el Terrible va enviar a Powadin fill d'Andreu Stephanov, amb una carta pel kan, preguntant per la seva salut; un delegat tàtar de nom Epboldu, amb alguns companys, fou enviat a Rússia. Als anys següents Kudaliar va anar a la cort del gran príncep com ambaixador; el juliol de 1541 va retornar d'Astracan un enviat anomenat Feodor Neweshin, que va informar que un príncep d'Astracan, de nom Yadigar, anava en camí de la cort russa, per entrar al servei de Rússia, i que en aquell moment era a la cort de Kasimov amb Shah Ali. Acompanyava a Feodor un tàtar de nom Ishim, enviat del kan. Yadigar va arribar una setmana després i va entrar al servei de Rússia; Yadigar era fill de Qasim II.
El 1545 fou enderrocat per Ak Kubek que retornava al tron.

## Referències

Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II, division I. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Abdul Qader Bedil

Abdul Qader Bedil (persa: عبدالقادر بیدل) (Azimabad, 1644 - Delhi, 5 de desembre de 1720), nom complet Abul Ma'āni Mirzā Abdul-Qāder Bedil o Mawlānā Abul Ma'āni Abdul Qader Bedil, fou un famós poeta i sufí nascut a Azimabad (avui Patna, Índia), la seva família va pertànyer a la tribu barles a Balkh (Afganistan). Segons algunes fonts, va néixer a Khwaja Rawash, una àrea de la província de Kabul a l'Afganistan. La seva tomba, anomenada Bagh-e-Bedil (Jardí de Bedil) està situada a la ruta Mathura a Delhi. Va escriure poesia i prosa en dari o persa. És considerat un dels fundadors i un dels grans poetes de l'Escola de Poesia Índia i l'únic estil que usa és el persa. Alguns escriptors com Ghalib i Muhammad Iqbal van ser influenciats per ell.

## Referències

* ↑ M. Sidiqqi: Abdul-Qādir Bīdel. Encyclopaedia Iranica. 1989. Vol. IV, Fasc. 3, pp. 244-246
* ↑ Feuillebois, Ève «Bīdil, ʿAbd al-Qādir» (en anglès). Encyclopaedia of Islam. Brill, vol. 3, 01-10-2015.

## Enllaços externs

* http://www.virtualafghans.com/culture/poetry/bedil/
# Riàbinki

«Riàbinki» té aquests significats:
* Riàbinki (Krasnoiarsk), localitat del krai de Krasnoiarsk, a Rússia
* Riàbinki (Vladímir), localitat de l'óblast de Vladímir, a Rússia
# Rudolf Gellesch

Rudolf Gellesch (1 de maig de 1914 - 20 d'agost de 1990) fou un futbolista alemany de la dècada de 1930.
Fou 21 cops internacional amb la selecció alemanya amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1938.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de FC Schalke 04 (1926-1946) i TuS Lübbecke (1946-1950).

## Referències

* ↑ Arnhold, Matthias. «Rudolf Gellesch - International Appearances». RSSSF, 08-12-2016. [Consulta: 15 desembre 2016].
* ↑ «German Soccer Personalities». abseits-soccer.com. Arxivat de l'original el 2008-12-22. [Consulta: 9 febrer 2018].
* ↑ Rudolf Gellesch a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Rudolf Gellesch Fitxa a Fussballdaten
* ↑ Rudolf Gellesch a worldfootball.net
# Abd-al-Bari (nom)

Abd-al-Bari és un nom masculí teòfor àrab islàmic —en àrab عبد البارئ, ʿAbd al-Bāriʾ— que literalment significa «Servidor del Creador», essent «el Creador» un dels epítets de Déu. Si bé Abd-al-Bari és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Abdul Bari, ‘Abdul Bari'e... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a teòfor, també el duen molts musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.
Vegeu aquí personatges i llocs que duen aquest nom.

## Notes

* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. "برأ". ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. "برأ" (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# SCA

«SCA» té aquests significats:
# SCADTA

Societat Colombo Alemanya de Transport Aeri (en castellà: Sociedad Colombo Alemana de Transporte Aéreo, anglès: Colombian-German Air Transport Society, alemany: Deutsch-Kolumbianische Luftverkehrsgesellschaft), o SCADTA, va ser la primera aerolínia d'Amèrica Llatina, que operà des de 1919 fins a la Segona Guerra Mundial. Després de la guerra, SCADTA es va fusionar amb la companyia regional colombiana Servei Aeri Colombià (en castellà: Servicio Aéreo Colombiano), o SACO. Junts, SCADTA i SACO van formar Avianca - Aerovías Nacionals de Colòmbia, la companyia de bandera colombiana.
SCADTA va començar com una petita companyia de correu aeri mitjançant hidroavions Junkers capaços d'aterrar en el riu Magdalena de Colòmbia, sobretot perquè hi havia molt poques pistes adequades d'aterratge a Colòmbia en aquell moment. La nacionalitat alemanya de l'extingida SCADTA va motivar al govern dels EUA a subsidiar l'expansió de Pan American World Airways a Amèrica Llatina durant el govern de Herbert Hoover. A SCADTA se li va prohibir operar vols als EUA i el Canal de Panamà, encara que va seguir mantenint una àmplia xarxa de rutes en tota la regió andina. La creació de Pan American-Grace Airways (Panagra) en la dècada de 1930 va erosionar encara més la posició de SCADTA al mercat. Abans de la Segona Guerra Mundial, el seu principal accionista, l'empresari austríac Peter Paul von Bauer va vendre en secret les seves accions als Estats Units en un intent de protegir la companyia de l'adquisició per part del govern nazi. Després de l'atac japonès a Pearl Harbor a finals del 1941 SCADTA es va veure obligada a cessar les seves operacions i els seus actius van ser fusionats pel govern colombià en la línia aèria de propietat estatal SACO, formant la moderna companyia nacional de Colòmbia: Avianca – Aerovies Nacionals de Colòmbia S.A. (en castellà: Aerovías Nacionales de Colombia S.A.) i després de diverses integracions d'empreses nacionals, el 2004 va tornar a canviar el seu nom per Aerovies del Continent Americà (en castellà: Aerovías del Continente Americano), però va conservar l'acrònim Avianca.
El 2012, Avianca va fusionar amb TACA del Salvador i va ingressar a la Star Alliance creant una de les companyies aèries més importants del continent americà, amb centres de connexions a Bogotà, Lima, San Salvador, Quito i San José de Costa Rica.
Avianca encara opera avui dia. És l'aerolínia més antiga del món amb operacions ininterrompudes i és reconeguda com una de les aerolínies més grans d'Amèrica Llatina.

## Enllaços externs

* Antigitat de la flota d'Avianca
* SCADTA-Avianca Timetables images
# Rossinyol bord de Luzon

El rossinyol bord de Luzon (Horornis seebohmi) és una espècie d'ocell de la família dels cètids (Cettiidae). És endèmic de l'illa de Luzon, a les Filipines. Els seus hàbitats principals són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Rossinyol bord de Luzon». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Cupwings, crombecs, cettiid bush warblers, Streaked Scrub Warbler, yellow flycatchers, hylias» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 10 octubre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 629. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Philippine Bush-warbler. Horornis seebohmi» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Ablon

Ablon és un municipi francès, situat a la regió de Normandia, al departament de Calvados. El 2021 tenia 1.187 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 28 gener 2024].
# Aghbala

Aghbala (en àrab اغبالة, Aḡbāla; en amazic ⴰⵖⴱⴰⵍⴰ) és una comuna rural de la província de Béni Mellal de la regió de Béni Mellal-Khénifra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 12.741 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Sabkhat Sidi El Hani

Sabkhat Sidi El Hani o sabkha de Sidi El Hani (àrab: سبخة سيدي الهاني, sabẖat Sīdī al-Hānī) és la llacuna salada més gran de Tunísia situada entre la governació de Sussa al nord i la de Mahdia al sud, jurídicament incorporada a la primera, a la delegació de Sidi El Hani. Té una superfície de 390 km² i està formada per una part rodona al nord que ocupa tres quartes parts de la llacuna, i una part menor en forma de ganxo a la dreta que ocupa gairebé una quarta part. La ciutat de Sidi El Hani, que li dona nom, és a la part nord. Ouled Chamekh es troba a la part occidental, Sidi Zid al sud i dos petits imadats a l'est: El Frada i El Michet. Està declarada àrea d'importància natural de Tunísia des del 1954.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada» (en àrab). Atlas des Paysages de Tunisie, 2009. Arxivat de l'original el 2022-05-24 [Consulta: 12 juny 2022].
* ↑ Séthom, Hafedh; Kassab, Ahmed. Les régions géographiques de la Tunisie (en francès). Université de Tunis, 1981.
* ↑ Kassab, Ahmed; Séthom, Hafedh. Géographie de la Tunisie: le pays et les hommes (en francès). Université de Tunis, 1980.
# Adoquín del Pilar

Adoquín del Pilar és un dolç típic de Saragossa, Aragó, encara que el seu origen ens duen cap a Calataiud l'any 1920, quan Manuel Caro els va inventar. Aquesta llaminadura forma part de la cultura i el patrimoni d'Aragó.
Es tracta d'un caramel d'una mida grossa, encara que hi ha variants en aquestes dimensions, que pot tenir uns 500g de pes. A causa de la seva gran mida no hi cap dins la boca i cal llepar-lo hores per poder acabar-lo. Té diversos sabors: llimona, taronja, maduixa, anís...
A l'embolcall hi apareix la imatge de la Verge del Pilar (verge que és venerada a Saragossa) sobre un fons blanc. Dins l'embolcall s'escriuen jotes aragoneses amb humor i cert punt còmic.

## Referències

* ↑ enciclopedia-aragonesa.com. «Adoquines de Calatayud - Página de voz - Gran Enciclopedia Aragonesa OnLine» (HTML). Arxivat de l'original el 2011-09-06. [Consulta: 27 agost 2010].
# Abengourou

Abengourou és un departament i ciutat de la regió de Moyen-Comoé a Costa d'Ivori, prop de la frontera de Ghana. La ciutat d'Abengourou està habitada principalment per grups ètnics agni, una branca del poble akan que van emigrar a la regió des de Ghana. La població estimada de la ciutat d'Abengourou és de 105.000 habitants en 2004 (el 1975 tenia 31.000 habitants).
El departament es va establir el 1969 com un dels 24 departaments creats com a subdivisió de primer nivell; el 1995 es va segregar una part per crear el departament d'Agnibilékrou; el 1997 es van crear les regions i els departaments van passar a ser subdivisions de segon nivell; el 2008 es va segregar una part per crear el departament de Bettié; el 2011 es van crear els districtes i els departaments van passar a ser divisions de tercer nivell. La seva població el 2014 era de 336,148 habitants; abans de 1995 la població era de 216.058 habitants (1988) i la superfície de 5.200 km².
El nom "Abengourou" deriva de l'expressió Ashanti "n'pé kro", que significa "No m'agraden les llargues discussions".

## Referències

* Décret n° 2008-96 du 5 mars 2008 portant création des départements de Bettié, Botro, Guéyo, Koro, Kouto, Ouangolodougou, Sinématiali, Tiapoum, Yakassé-Attobrou et Zoukougbeu.