OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Copa Claro 2011

El Torneig de Buenos Aires 2011, conegut oficialment com a Copa Claro 2011, és un esdeveniment tennístic disputat sobre terra batuda que està inclòs dins les sèries 250 de l'ATP. La catorzena edició del torneig es va celebrar entre el 14 i el 20 de febrer del 2011 en el Buenos Aires Lawn Tennis Club de Buenos Aires, Argentina.
L'espanyol Nicolás Almagro va guanyar el segon títol consecutiu de la temporada.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| | N. Almagro | 6$^3$ | 6 | 6 |
| | L. Mayer | 7 | 1 | 3 | 1 | N. Almagro | 7 | 6 | |
| | P. Cuevas | 7 | 5 | 1 | WC | J. Acasuso | 5 | 3 | |
| WC | J. Acasuso | 6² | 7 | 6 | | | | | | 1 | N. Almagro | 7 | 6 |
| 3 | D. Nalbandian | 6 | 6 | | | | | | | 6 | T. Robredo | 5 | 1 |
| Q | J.P. Brzezicki | 1 | 2 | | 3 | D. Nalbandian | 4 | 4 | | | | | |
| Q | A. Ramos Viñolas | 3 | 5 | | 6 | T. Robredo | 6 | 6 | | | | | |
| 6 | T. Robredo | 6 | 7 | | | | | | | | | | | 1 | N. Almagro | 6 | 3 | 6 |
| 8 | J.I. Chela | 7 | 6 | | | | | | | | | | | 8 | J.I. Chela | 3 | 6 | 4 |
| | H. Zeballos | 5 | 2 | | 8 | J.I. Chela | 6 | 3 | 6 | | | | |
| | F. Fognini | 2 | 6 | 4 | 4 | A. Montañés | 4 | 6 | 3 | | | | |
| 4 | A. Montañés | 6 | 4 | 6 | | | | | | 8 | J.I. Chela | 6 | 6 |
| 5 | J. Mónaco | 7 | 6 | | | | | | | 2 | S. Wawrinka | 2 | 2 |
| | E. Schwank | 6⁵ | 2 | | 5 | J. Mónaco | 5 | 3 | | | | | |
| | V. Hănescu | 7 | 1 | 6$^4$ | 2 | S. Wawrinka | 7 | 6 | |
| 2 | S. Wawrinka | 6² | 6 | 7 | | | | | |

## Quadre doble masculí

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final |
| 1 | Daniele Bracciali Potito Starace | 4 | 4 | |
| | Franco Ferreiro André Sá | 6 | 6 | | | Franco Ferreiro André Sá | 7 | 6 |
| 3 | Pablo Cuevas David Marrero | 6 | 6 | | 3 | Pablo Cuevas David Marrero | 5 | 2 |
| | Fabio Fognini Filippo Volandri | 1 | 2 | | | | | | Franco Ferreiro André Sá | 6⁶ | 3 |
| | Ígor Andréiev Aleksandr Dolhopòlov | 6 | 4 | [10] | | | | | Oliver Marach Leonardo Mayer | 7 | 6 |
| | Máximo González Peter Luczak | 0 | 6 | [3] | | Ígor Andréiev Aleksandr Dolhopòlov | 2 | 1 |
| | Oliver Marach Leonardo Mayer | 6 | 5 | [10] | | Oliver Marach Leonardo Mayer | 6 | 6 |
| 2 | Nicolás Almagro Juan Ignacio Chela | 3 | 7 | [6] | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2011-12-29 a Wayback Machine. (castellà)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre doble masculí PDF
Buenos Aires :
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977 (abr)
1977 (nov)
1978 1979
1980
1981
1982
1985
1986
1987
1988
1992
1993
1994
1995
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2011
< 2010
2012 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Son Torrelleta

Son Torrelleta és una possessió de Santa Maria del Camí situada entre el camí de Ca na Cili, s'Arboçar, el camí del Rafal dels Polls i establits procedents de S'Arboçar i sa Cavalleria. En temps antic va ser Son Boadella. La possessió actual neix d'un establit de Son Torrella, efectuat als darrers anys del segle xix. Poc després es varen aixecar les cases, possiblement de nova planta. La data de 1896 situada a la façana principal així ho demostra. Durant el segle XX es varen fer diferents modificacions i ampliacions. La propietat s'ha dedicat el darrers decennis a l'ametlerar i garroverar. En l'actualitat la casa està dividida en diferents propietats i la possessió molt segregada. Dins la possessió hi ha la bassa de regulació de l'aigua procedent de la síquia de Coanegra.

## Referències

* ↑ Alea Serveis Professionals SL Catàleg de béns patrimonials de Santa Maria del Camí. Ajuntament de Santa Maria del Camí, 2009
# Platja de la Pineda (Viladecans)

La platja de la Pineda és una platja natural del municipi de Viladecans (Baix Llobregat), situada dins de la Reserva Natural del delta del Llobregat. Limita a llevant amb la platja de Cal Francès i a ponent amb l'espigó de la Murtra, que la separa de la platja de la Murtra. Gran part d'aquest arenal, amb una zona important de vegetació dunar que ha regenerat l'ecosistema de la platja, està protegit per la Xarxa Natura 2000. Orientada al sud-sud-est, té una longitud de 1.250 metres, formada per sorra fina, amb un desnivell d'entrada en el mar una mica pronunciat. L'accés a la platja amb gossos està prohibit de l'1 d’abril al 30 de setembre. Disposa d'un gran pàrquing, facilitats d'accés per a persones amb mobilitat reduïda, salvament i socorrisme, bar, lavabos, dutxes i rentapeus i xarxes de voleibol.
L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control quinzenal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent.

## Referències

* 1 2 «Platja de la Pineda». Ajuntament de Viladecans.
* ↑ «Platja de la Pineda». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «Platges de Viladecans». Àrea Metropolitana de Barcelona.
* ↑ «Platja de la Murtra - la Pineda». Agència Catalana de l'Aigua.
# Videojoc de rol d'acció

Els videojocs de rol d'acció o ARPG (de l'anglès action role-playing games) són un gènere de videojocs que comparteixen moltes característiques amb els jocs de rol però que, a diferència d'aquests, ofereixen combats en temps real. Aquests jocs ofereixen un sistema de combat similar als de tipus hack and slash o als de tipus shooter.

## Inicis

Els primers jocs de masmorres eren de tipus Roguelike, si el grup no es movia els enemics tampoc ho feien. Dungeons of Daggorath va sortir a la llum per a la TRS-80 Color Computer el 1982, aquest combinava elements d'un joc de masmorres amb elements en temps real, els quals requerien ordres cronometrades i on els enemics es movien sense importar el grup principal. El joc no tenia estadístiques numèriques com ara vitalitat o punts d'atac, en lloc d'això feia servir un sistema tipus arcade de fatiga on les pulsacions de cor indicaven la salut del jugador, un concepte inspirat per Space Invaders, on se sentia un batec que gradualment s'incrementava mentre l'enemic avançava cap al jugador. El 1983, ASCII va publicar el joc Bokosuka Wars per al computador Sharp x1, considerat una mostra primerenca d'un ARPG, tot i que també es considera un videojoc de rol tàctic. En aquest joc, cada soldat podia guanyar experiència i pujar de nivell batallant, a el temps que l'acció passava en temps real.

## Referències

* ↑ «Hack and Slash» (en inglés). Arxivat de l'original el 2011-06-29. [Consulta: 9 setembre 2012].
* ↑ «Dungeons of Daggorath» (en inglés). [Consulta: 9 setembre 2012].
* ↑ «Dungeons and Desktops» (en inglés). [Consulta: 9 setembre 2012].
* ↑ «Vintage Games» (en inglés). [Consulta: 9 setembre 2012].
* ↑ «GameSpot» (en inglés). Arxivat de l'original el 8 de noviembre de 2012. [Consulta: 15 setembre 2012].
* ↑ «allgame» (en inglés). Arxivat de l'original el 2014-11-14. [Consulta: 15 setembre 2012].
* ↑ «Gamasutra» (en inglés). [Consulta: 15 setembre 2012].
* ↑ «Nintendo». [Consulta: 15 setembre 2012].
* ↑ «1UP» (en inglés). Arxivat de l'original el 2005-01-19. [Consulta: 15 setembre 2012].
# Eusebi de Mindos

Eusebi de Mindos (llatí: Eusebius) va ser un filòsof neoplatònic nascut a Mindos de Cària contemporani d'Eunapi, qui el menciona i diu que era part de la «cadena daurada» dels neoplatònics.
Estobeu, a la seva obra Sermones, ha preservat una part considerable de fragments de contingut ètic d'un neoplatònic de nom Eusebi que segurament és Eusebi de Mindos, però alguns pensen que era un filòsof estoic anomenat també Eusebi.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/128?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=EusebiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 118. ]
# Pantà de Santolària

El pantà de Santolària era una bassa artificial força naturalitzada situada al límit entre Catalunya i Aragó, a la zona coneguda com a Pleta Major del municipi d'Almacelles. Ocupava unes 4 hectàrees de superfície, en una zona destinada al conreu de cereals de secà, i estava localitzada a tocar de la carretera N-240 i de la via del ferrocarril de la RENFE.
Presentava un franja de vegetació de ribera dominada per tamarius (Tamarix canariensis) i algun pollancre (Populus nigra). Així mateix, els marges del pantà, que eren de pendent suau, estaven colonitzats per canyissar i bogar. Entre la fauna vertebrada s'hi havia detectat espècies com l'ànec collverd (Anas platyrhynchos), la fotja (Fulica atra) i la gallineta o polla d'aigua (Gallinula chloropus), el cames llargues (Himantopus himantopus), el bernat pescaire (Ardea cinerea), l'esplugabous (Bubulcus ibis) i d'altres.
L'abril de 2006, el pantà havia desaparegut totalment. Restaven només petits claps de canyís molt localitzats, sobretot al límit de l'espai, on transcorre un petit rec de drenatge. Al conreu on es trobava la bassa sembla haver-se instal·lat un sistema de reg localitzat. A la zona abans ocupada per la bassa hi havia diversos abocaments -rajoles i restes d'una indústria ceràmica, purins, etc.- La bassa es va considerar doncs desapareguda.

## Referències

* 1 2 3 «Pantà de Santolaria». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 15 gener 2014].
# Porquerisses

Porquerisses és un petit poble que pertany jurídicament des de 1857 al municipi d'Argençola, a la comarca de l'Anoia. Està situat al nord del terme municipal, a la riba esquerra del riu Anoia i adjacent al punt quilomètric 541 de la carretera N-II.
Es troba a 535 metres d'altitud sobre el nivell del mar i inclou una vintena de cases i uns trenta habitants. La seva església, documentada des de 1331, està dedicada a Sant Genís i forma part de la parròquia de Carbasí. El poble és travessat per l'antic Camí Ral, una via reconeguda pel Camí de Sant Jaume en la ruta de Montserrat a Logroño. L'any 1972 la N-II va ser desplaçada al nord del nucli i el 2004 es va obrir l'autovia A-2 una mica més al nord.

## Referències

* ↑ poblesdecatalunya.cat, Sant Genís de Porquerisses (Argençola)

## Enllaços externs

* Porquerisses.com, web de l'Associació de veïns de Porquerisses
# Lerín

Lerín és un municipi de Navarra, a la comarca de Ribera del Alto Ebro, dins la merindad d'Estella. Limita al nord amb Allo, Oteitza i Larraga, al sud amb Cárcar i Andosilla, a l'est amb Miranda de Arga i Falces i a l'oest amb Sesma.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 1 932 | 1 923 | 1 918 | 1 916 | 1 879 | 1 902 | 1 867 | 1 833 | 1 851 | 1 848 | 1 822 |
| Fonts: Lerín i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||

## Personatges cèlebres

* Luis de Beaumont, Comte de Lerin.
* Amado Alonso.

## Agermanaments

* Pompinhac
# Son Vell

La Platja de Son vell està situada al lloc de Son vell, entre la Platja de Son Xoriguer i Cala en Turqueta.
Es troba al lloc (masia) de Son vell i només s'hi pot accedir pel camí de cavalls. És una platja de petites dimensions, gairebé sempre coberta de posidònia, per tant de molt poca ocupació. Com a curiositat, algunes vegades es pot arribar a veure la serralada de tramuntana de Mallorca. No té cap mena de serveis pel seu voltant.

## Enllaços externs

* canalmar.com
# Platja de la Punta de la Tordera

La platja de la Punta de la Tordera és una platja del municipi de Malgrat de Mar (Maresme), situada en una zona de càmpings. Limita al nord-est amb la desembocadura del riu Tordera, que la separa de la platja de s'Abanell, del municipi de Blanes, i al sud-oest amb la platja de la Conca, a l'inici del camí de la Pomereda. Orientada al sud-sud-est, té una longitud de 900 metres i una amplada que varia entre 5 i 40 metres, està formada per sorra gruixuda i el pendent d'entrada a l'aigua és molt fort.
Disposa d'un ampli ventall de serveis: dutxes, rentapeus, guinguetes, lloguer de para-sols i gandules, passarel·les de fusta per travessar la platja, serveis per a persones amb mobilitat reduïda, vigilància policial i punt d'assistència sanitària. En ser una platja oberta on acostuma batre el vent, s'hi sol practicar el kitesurf quan les condicions són idònies.
El gener de 2020, el temporal Glòria va modificar l'aspecte de la platja, creant una barrera natural de sorra a la desembocadura de la Tordera, que hi va formar una llacuna, afavorint l’aparició de gran varietat d'espècies d'ocells. Per tal de protegir aquesta biodiversitat, es va tancar l'accés a la platja en aquest punt. La zona nudista que hi havia aquí, es va traslladar a la platja de la Conca.
L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent.

## Referències

* 1 2 «La Punta de la Tordera». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «Platja de la Punta de la Tordera». Turisme Malgrat de Mar.
* 1 2 «Platja de la Punta de la Tordera-de la Conca». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «Malgrat de Mar tendrá este verano una playa nudista de 100 metros de largo». Blanesaldia.com, 24-02-2021.
# University of Oklahoma Press

University of Oklahoma Press (OU Press) és l'editorial de la Universitat d'Oklahoma. Fundada el 1929 pel cinquè president de la universitat, William Bizzell, fou la primera editorial universitària del sud-oest dels Estats Units. Es tracta d'una de les principals editorials de la regió i és coneguda principalment per les seves publicacions sobre l'oest dels Estats Units i els amerindis dels Estats Units. Així mateix, publica textos sobre temes com la fauna, les llengües antigues, els tornados i el temps violent. L'Arthur H. Clark Company, una important editorial especialitzada en la història de l'oest dels Estats Units, fou adquirida per University of Oklahoma Press el 2006, tot i que perdura com a segell editorial.

## Referències

* ↑ Cannon, J. G. «Marketing Scholarly Gems» (en anglès). Sooner Magazine, 23, primavera 2023.
* ↑ Gibson, A. M. «A History of the University of Oklahoma Press» (en anglès). Journal of the West, 1968.
* ↑ Oklahoma Historical Society's Encyclopaedia of Oklahoma History and Culture, Arxivat 2008-01-12 a Wayback Machine.
# Eusebi de Laodicea

Eusebi de Laodicea (vers 220-268) fou bisbe de Laodicea.
Fou primer un diaca alexandrí i va acompanyar al seu bisbe Dionisi, junt amb altres, al tribunal d'Emilià, prefecte d'Egipte en temps de Valerià I (253-260) on foren jutjats per qüestions de la seva fe i foren condemnats a desterrament, però Eusebi va poder romandre a la ciutat clandestinament.
Anava a les presons i confessava als captius i enterrava als morts de vegades amb perill de la seva pròpia vida. El 260 va esclatar la revolta d'Alexandria i una plaga va assolar la ciutat i Eusebi va ajudar tant com va poder, assistint als ferits i malalts. Els romans van assetjar part de la ciutat i Eusebi va quedar fora de la zona assetjada però el seu amic Anatoli va quedar dins. Es va dirigir al general romà i li va demanar de permetre sortir a tot aquell que ho desitgés, cosa que li fou concedida; Anatoli va sortir però abans va implorar als líders de la revolta que es rendissin i sortissin, sense èxit però van deixar sortir a dones, vells i malalts. Eusebi va assistir als que sortien, exhaust després del setge i les privacions, com "un pare i un metge".
El 264 Dionisi que ja havia pogut tornar del desterrament va enviar a Eusebi a Síria per representar-lo en les discussions sobre l'afer de Pau de Samòsata. Eusebi fou acompanyat per Anatoli. Els relats o l'actitud d'Eusebi van impressionar a Síria on fou elegit bisbe de Laodicea, on el bisbe Sòcrates havia mort.
Eusebi va morir al cap de poc temps (vers 268) i Anatoli el va succeir. Al sínode d'Antioquia del 268 el nom d'Eusebi no apareix segurament perquè no hi va anar o havia mort.
# Ozark (Illinois)

Ozark és una àrea no incorporada al comtat de Johnson, Illinois, EUA. Ozark és al sud de New Burnside i té una oficina de correus amb el codi postal 62972. Carl Choisser (1895-1939), representant de l'estat d'Illinois, advocat i editor de diaris, va néixer a Ozark.

## Notes

* ↑ «Ozark». Geographic Names Information System, Servei Geològic dels Estats Units.
* ↑ ZIP Code Lookup
* ↑ 'Illinois Blue Book 1927-1928,' Biographical Sketch of Carl Choisser, pg. 310
# Lerzan Bengisu

Lerzan Bengisu (Istanbul, 1906 - Istanbul, 1978) va ser una de les primeres escultores turques. Va estudiar a la Universitat de Belles Arts Mimar Sinan i al Conservatori d'Istanbul. Va treballar com a professora de música al Liceu de Noies d'Istanbul als anys 30.
El mes de juliol de 1958 va obrir la seva primera exposició fora de Turquia, als Estats Units, concretament a San Francisco i Nova York. L'any 1959 va guanyar un premi a París per una escultura seva feta de fusta d'olivera. La seva estatua Barış (Pau) feta el 1974 es troba al Parc de Gezi a Taksim, Beyoğlu, Istanbul.
El seu marit va ser el doctor Naci Bengisu (1901-1978), i el seu fill el també doctor Ünal Bengisu, dos dels més prominents oftalmòlegs de Turquia.

## Referències

* ↑ Nurullah Berk; Hüseyin Gezer 50 yılın Türk resim ve heykeli. Türkiye İṣ Bankası Kültür Yayınları; genel dağıtımı: Bateṣ Bayilik Teṣkilâti, 1973.
* ↑ «Kadın Heykeltıraşlarımız». Kadın Eserleri.
* ↑ «An Overview Of Turkish Sculpture» (en anglès). Turkish Cultural Foundation. [Consulta: 1r febrer 2021].
* ↑ «Cumhuriyet Arşivi - 13.3.1963 Günü 4. Sayfa» (en turc). Cumhuriyet. Arxivat de l'original el 2021-01-29. [Consulta: 1r febrer 2021].
* ↑ «Lerzan Bengisu Biyografisi» (en turc). biyografi.net. [Consulta: 1r febrer 2021].
* ↑ «9 Ocak 1937 Tarihli Cumhuriyet Dergisi Sayfa 6» (en turc). Cumhuriyet Gazete. [Consulta: 1r febrer 2021].
* ↑ «Gezi Parkı’ndaki heykeller» (en turc). Milliyet. [Consulta: 1r febrer 2021].
* ↑ «Gezi Parkı'nın kayıp heykeli» (en turc). Habertürk. Arxivat de l'original el 2013-08-19. [Consulta: 1r febrer 2021].
* ↑ «Cumhuriyet Arşivi - 11.9.1978 Günü 2. Sayfa» (en turc). Cumhuriyet. Arxivat de l'original el 2021-01-28. [Consulta: 1r febrer 2021].
* ↑ Hakkı. «Naci Bengisu Kimdir» (en turc). Hakkında Bilgi, 29-08-2015. [Consulta: 1r febrer 2021].
# M'Tioua

M'Tioua (àrab لغدير) és una comuna rural de la província de Xauen de la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 12.812 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 29 de juny 2015. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Carlos Menditéguy

Carlos Menditéguy va ser un pilot de curses automobilístiques argentí que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Carlos Menditéguy va néixer el 10 d'agost del 1914 a Buenos Aires, Argentina i va morir el 27 d'abril del 1973 també a Buenos Aires, Argentina.

## A la F1

Va debutar a la primera cursa de la quarta temporada de la història del campionat del món de la Fórmula 1, la corresponent a l'any 1953, disputant el 18 de gener el GP de l'Argentina al Circuit Oscar Alfredo Galvez.
Carlos Menditéguy va participar en onze curses puntuables (amb un podi) pel campionat de la F1, disputades entre les temporades 1953 i 1960.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | Posició | Punts |
| 1953 | Equipe Gordini | Gordini | Gordini | ARG Ret | 500 | HOL | BEL | FRA | GBR | ALE | SUI | ITA | | | - | 0 |
| 1954 | Onofre Marimon | Maserati | Maserati | ARG NVS | 500 | BEL | FRA | GBR | ALE | SUI | ITA | ESP | | | - | 0 |
| 1955 | Officine Alfieri Maserati | Maserati | Maserati | ARG Ret | MON | 500 | BEL | HOL | GBR | ITA 5 | | | | | 19è | 2 |
| 1956 | Officine Alfieri Maserati | Maserati | Maserati | ARG Ret | MON | 500 | BEL | FRA | GBR | ALE | ITA | | | | - | 0 |
| 1957 | Officine Alfieri Maserati | Maserati | Maserati | ARG 3 | MON Ret | 500 | FRA Ret | GBR Ret | ALE | PES | ITA | | | | 14è | 4 |
| 1958 | Scuderia Sud Americana | Maserati | Maserati | ARG 7 | MON | HOL | 500 | BEL | FRA | GBR | ALE | POR | ITA | MAR | - | 0 |
| 1960 | Scuderia Centro Sud | Cooper | Maserati | ARG 4 | MON | 500 | HOL | BEL | FRA | GBR | POR | ITA | USA | | 19è | 3 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 11 | 0 | 1 | 0 | 0 | 9 |
# Pestovo

Pestovo (en : Пестово) és una ciutat de l'óblast de Nóvgorod, a Rússia, i el centre administratiu del raion de Pestovo. Està situada a la vora del riu Mologa, al Planell de Valdai, a 263 km a l'est de Nóvgorod, la capital de l'Óblast. La seva població s'elevava 15.725 habitants en 2007.

## Història

El poble de Pestovo és nomenat per primera vegada als registres conservats en 1495. El seu desenvolupament econòmic començaria el 1918, gràcies a la construcció d'una estació d'un dels ferrocarrils que uneixen Sant Petersburg amb Moscou, alternatiu al més antic, anomenat originalment Ferrocarril de Nikolái. Té estatus de ciutat des del 1965.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2002 | 2007 |
| 14 200 | 15 800 | 15 500 | 15 900 | 15 990 | 15 725 |

## Indústria

En Pestovo hi ha una fàbrica de cases prefabricades i contenidors habitables, una serreria de l'empresa finlandesa UPM-Kymmene i altres empreses que processen fusta. També existeix a la ciutat una central lletera.

## Enllaços externs i referències

* Lloc de l'administració de la ciutat (en rus)
* Lloc no oficial de la ciutat Arxivat 2009-03-16 a Wayback Machine. (en rus)
* Mapa topogràfic soviètic a escala 1/100 000
* Informacions sobre Pestovo (en rus)
# Fanny Riberot

Fanny Riberot (Agen, Òlt i Garona, 17 de març de 1983) és una ciclista francesa, que fou professional del 2006 al 2016.

## Palmarès

* 2006
** 1a al Cholet-Pays de Loire Dames
* 2008
** Vencedora d'una etapa al Tour del Charente Marítim

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# M'Saada

M'Saada (àrab مساعدة) és una comuna rural de la província de Sidi Slimane de la regió de Rabat-Salé-Kenitra. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 19.853 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 29 de juny 2015. [Consulta: 19 novembre 2015].
# STS-112

La missió STS-112 va ser una missió a l'Estació espacial internacional del transbordador espacial Atlantis llançada des del centre espacial John F. Kennedy el 7 d'octubre de 2002.

## Tripulació

* Jeffrey S. Ashby (3), Comandant
* Pamela A. Melroy (2), Pilot
* David A. Wolf (3), especialista de missió
* Piers Sellers (1), especialista de missió
* Sandra Magnus (1), especialista de missió
* Fyodor N. Yurchikhin (1) (RSC), especialista de missió
Entre parèntesis, el nombre de missions de l'astronauta, inclosa la STS-112

## Paràmetres de la missió

* Massa:
** El trasborador al despegar: 116.538 kg
** El trasborador a l'aterrar : 91.390 kg
** Càrrega: 12.572 kg
* Perigeu: 273 km
* Apogeu: 405 km
* Inclinació: 51,6°
* Període: 91,3 min

### Acomplament amb la ISS

* Acomplament: 9 d'octubre de 2002, 15:16:15 UTC
* Desacomblament: 16 d'octubre de 2002, 13:13:30 UTC
* Temps d'acomplament: 6 dies, 21 h, 57 min, 15 s

## Referències

* ↑ «STS-112 Mission Archives» (en anglès). Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 26 novembre 2013].

## Enllaços externs

* Més informació de la missió STS-112 Arxivat 2014-06-09 a Wayback Machine. (en anglès)
* Video de la missió STS-112 Arxivat 2013-12-02 a Wayback Machine.