OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Joan Evangelista de Cal Cervós

Sant Joan Evangelista de Cal Cervós és la capella de la casa de Cal Cervós, del poble de Castellàs, pertanyent al terme de les Valls d'Aguilar, de l'Alt Urgell. Formava part de l'antic terme de Castellàs, de la comarca del Pallars Sobirà.
Està situada en el poble mateix de Castellàs, en el seu sector meridional, dins del conjunt de bastiments de la casa de Cal Cervós.
És una capella interior de la casa. S'hi conserva una talla romànica de sant Joan Evangelista.

## Bibliografia

* Gavín, Josep Maria. Pallars Sobirà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 9). ISBN 84-85180-26-7.
* Madoz, Pascual. Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar. Madrid: Establecimiento Literario Topográfico, 1845. Edició facsímil: Articles sobre El Principat de Catalunya, Andorra i zona de parla catalana del Regne d'Aragó al <<Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar>> de Pascual Madoz, V. 1. Barcelona: Curial Edicions Catalanes, 1985. ISBN 84-7256-256-5.
* Pagès, Montserrat; Castilló, Arcadi. «Castellàs». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Sant Joan Evangelista de Castellàs en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Saint-Loup-de-Gonois

Saint-Loup-de-Gonois és un antic municipi francès, situat al departament del Loiret i a la regió de Centre – Vall del Loira. L'1 de març de 2019 esdevé un municipi delegat, al si del municipi nou La Selle-sur-le-Bied. L'any 2007 tenia 106 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Loup-de-Gonois era de 106 persones. Hi havia 35 famílies, de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 11 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 71 habitatges, 44 eren l'habitatge principal de la família, 24 eren segones residències i 2 estaven desocupats. Tots els 71 habitatges eren cases. Dels 44 habitatges principals, 38 estaven ocupats pels seus propietaris i 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien dues cambres, 9 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 21 en tenien cinc o més. 41 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 23 habitatges hi havia un automòbil i a 19 n'hi havia dos o més.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 61 persones, 45 eren actives i 16 eren inactives. De les 45 persones actives 41 estaven ocupades (25 homes i 16 dones) i 4 estaven aturades (2 homes i 2 dones). De les 16 persones inactives 4 estaven jubilades, 8 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Saint-Loup-de-Gonois hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Loup-de-Gonois a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Loup-de-Gonois a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Lino

Lino (títol original en portuguès: Lino - O Filme: Uma Aventura de Sete Vidas) és una pel·lícula d'animació brasilera de 2017 dirigida per Rafael Ribas i produïda per l'estudi StartAnima. El seu repartiment de veus principal està compost pels actors Selton Mello, Paolla Oliveira i Dira Paes. El 2019 es va estrenar el doblatge en català.

## Sinopsi

En Lino és un animador de festes que està cansat la seva vida, d'haver de suportar els maltractaments dels nens o que es burlin d'ell per treballar amb una ridícula disfressa de gat gegant. Volent canviar la seva vida, en Lino contracta els serveis d'un bruixot, però escull l'home equivocat i acaba convertint-se en un gat gegant idèntic a la seva disfressa. Amb l'ajuda del bruixot, iniciaran una aventura per recuperar el cos d'en Lino.

## Recepció

La pel·lícula va rebre una àmplia acollida a la taquilla brasilera i internacional, i va ser exhibida en diversos països (inclosos Rússia i alguns països d'Amèrica Llatina) amb bons resultats. Al lloc web brasiler AdoroCinema, la pel·lícula va ser lloada i van afirmar: "Tenim una premissa creativa, una cosa lloable dins d'un gènere tan embolicat com l'animació infantil". El diari O Globo va descriure la pel·lícula positivament, tot afirmant que "Ribas demostra el seu potencial per agradar a una àmplia gamma d'espectadors".
Va obtenir una nominació a la categoria millor pel·lícula d'animació a la cinquena edició dels Premis Platino de cinema iberoamericà.

## Referències

* ↑ «Lino». ésAdir. [Consulta: 28 desembre 2021].
* ↑ "Lino, una aventura con siete vidas" se estrena en noviembre en México 20 minutos. Consultado el 29 de octubre de 2018.
* ↑ Lino, una aventura de siete vidas AdoroCinema. Consultado el 29 de octubre de 2018.
* ↑ AdoroCinema. «Lino - Uma Aventura de Sete Vidas: Críticas imprensa». [Consulta: 20 setembre 2018].
* ↑ «Premios Platino 2018: Conoce a todos los nominados de la quinta edición» (en castellà). HOLA MÉXICO, 25-04-2018. [Consulta: 5 desembre 2018].
# Lisànies II d'Abilene

Lisànies II d'Abilene (Lysanias, Λύσανυας) fou tetrarca d'Abilene al començament del segle i. Possiblement va morir pel temps en què l'emperador Claudi va pujar al tron i l'emperador va donar el seu domini a Herodes Agripa. S'ha posat en dubte la seva existència, creient que era el mateix Lisànies I d'Abilene.

## Referències

* ↑ Modern scepticism (en anglès). Anson D. F. Randolph and Co., 1871, p.301.
# Sant Pere Sacosta

Sant Pere Sacosta és un antic poble del municipi de les Planes d’Hostoles (Garrotxa), situat al sud del cap del municipi.
L'església de Sant Pere, que havia estat parròquia, esdevingué sufragània de la de les Planes. El lloc formà part de la batllia reial d’Hostoles.
El document més antic que parla d’aquesta parròquia és de l’any 1207, que era la parròquia de la zona de la Costa, on tots els masos eren remences.
Els terratrèmols de 1427-1428 provocaren una gran mortaldat i destruïren moltes cases i edificacions, perjudicaren també a l'església de Sant Pere, que pràcticament quedà inservible per al culte, de tal manera que al costat fou preparada una capella de fusta per poder practicar els oficis religiosos. Com que la pesta havia causat grans estralls entre els parroquians i la gent era poca, la reconstrucció fou molt lenta i parcial. Unes de les modificacions més tardanes van ser: noves campanes (1604), capella del Roser (1683), porta nova (1762).
A finals del segle xix encara s’hi deia missa i s’hi podia observar la pica de batejar, el retaule de l’altar major que corresponia a una pintura d’un gòtic alemany i un quadre central representant a Sant Pere. L’any 1987 va ser millorada i consolidada per un grup de les Planes d’Hostoles.

## Referències

* ↑ «Sant Pere Sacosta | enciclopèdia.cat». [Consulta: 20 febrer 2021].
* 1 2 3 «Església de Sant Pere Sacosta | Web oficial de l'Ajuntament de Les Planes d'Hostoles». [Consulta: 20 febrer 2021].
* ↑ «Església de Sant Pere Sacosta – Patrimoni de la Garrotxa». [Consulta: 20 febrer 2021].
# Saint Elmo: Hikari no Raihousha

live film
Saint Elmo - Hikari no Raihôsha (セントエルモ・光の来訪者, Sant Elm - Apòstol de la Llum) és un especial de televisió de 64 minuts que fou acreditat a Leiji Matsumoto, es va crear originalment per celebrar el 30 aniversari de la Companyia Elèctrica de Kansai que va patrocinar i produir la pel·lícula. Va ser mostrat primerament per televisió el 1987 i després va ser llançat en VHS.

## Referències

* ↑ «Classic Cartoon: Saint Elmo Hikari No Raihosha». Arxivat de l'original el 2012-07-19. [Consulta: 26 desembre 2010].

## Enllaços externs

* Leijiverse: Saint-Elmo Hikari no Raihôsha Arxivat 2017-06-18 a Wayback Machine.
* Saint Elmo: Hikari no Raihousha (anime) a l'Enciclopèdia d'Anime News Network (anglès)
# Leucó Higienont

Leucó Higienont (grec antic: Λεύκων Υγιαίνων) va ser un rei del Bòsfor Cimmeri.
Era germanastre d'Espàrtoc IV, a qui va matar per haver mantingut relacions amb la seva dona Alcatea. Llavors va ocupar el tron. Hom el coneix perquè va emetre monedes de bronze en tres llengües. El regne va patir en aquell temps una crisi monetària. No és clar si Higienont era un nom alternatiu del rei o era el nom del seu successor, cap als anys 220 aC a 200 aC. Leucó va ser finalment mort per la seva dona Alcatea.
Cap a l'any 200 aC va pujar al tron Espàrtoc V, probablement fill de Parisades II i germà d'Espàrtoc IV.

## Referències

* ↑ «ca. 245-240 BC Spartokos IV» Encyclopaedia of the Hellenic World, sub voce.
* ↑ Ovidi. Ibis, 57
# Francisco Javier Flores Sánchez

Francisco Javier Flores Sánchez (Dos Hermanas, 8 de novembre de 1982) és un futbolista andalús, que ocupa la posició de defensa.

## Trajectòria

Sorgeix del planter del Reial Betis, tot arribant a debutar amb el primer equip en un partit de lliga de la temporada 02/03. Però, no té continuïtat, i després de formar a l'any següent amb el Betis B, a l'estiu del 2004 marxa al Fuerteventura.
La resta de la carrera del defensa prossegueix en equips de Segona B i Tercera. La 05/06 pertany al filial del Ciudad de Murcia, que canviaria posteriorment pel filial de l'altre conjunt de la ciutat, el Reial Múrcia, sense debutar en el primer equip de cap dels dos en Segona Divisió.
La temporada 07/08 hi recala al Ciudad Lorquí, i a la següent marxa al País Valencià per militar a l'Eldense CF.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Dugesia vestibularis

Dugesia vestibularis és una espècie de triclàdide dugèsid que habita l'Iran. Els espècimens preservats mesuren més de 7,8 mm de longitud i 1,9 mm d'amplada.

## Referències

* ↑ De Vries, E. J., 1988/89. Further contributions to the taxonomy and biogeography of the subgenus Dugesia (Platyhelminthes: Tricladida: Paludicola) in the mediterranean region and the middle east. Israel Journal of Zoology 35:109-136.
Espècies de Dugesia :
# Doerun

Doerun és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 828 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Doerun tenia 828 habitants, 343 habitatges, i 221 famílies. La densitat de població era de 253,7 habitants per km².
Dels 343 habitatges en un 29,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,9% hi vivien parelles casades, en un 17,8% dones solteres, i en un 35,3% no eren unitats familiars. En el 32,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,4% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 18,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.577 $ i la renda mediana per família de 35.278 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.125 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 16.627 $. Entorn del 19,8% de les famílies i el 26,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Doerun». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Doerun». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dofus

Dofus és un Videojoc de rol massiu en línia en Adobe Flash desenvolupat per Ankama Games. El joc es pot jugar gratuïtament, però amb algunes limitacions. Per poder gaudir del joc en la seva plenitud cal pagar.
El joc ens situa en un món anomenat Amakna (Ankama al revés), on els jugadors es creen els seus propis personatges. Existeixen diverses classes de personatges que determinen els poders de què disposarà el personatge i les característiques físiques d'aquest. A més, els personatges poden formar clans (guilds), cosa que els permet un contacte més directe entre ells. Els combats es duen a terme per torns. En cada torn el personatge pot avançar 3 caselles i fer servir 6 o més punts d'acció (o si es compren un set [trage] els dona més punts de moviment, i d'acció), que els permeten formular encanteris. Aquests punts d'acció i moviment poden augmentar-se en portar posats diferents equipaments. El 2008, el joc tenia 10 milions de jugadors al món i és especialment conegut a França.

## Referències

* ↑ «Ankama Games official website about Dofus». Arxivat de l'original el 2007-12-10. [Consulta: 2 febrer 2013].
* ↑ Ankama celebrates million Dofus players | Game Development|News by Develop|
* ↑ "Latest French Avant Garde: Games" in Wired News

## Enllaços externs

* Lloc de la comunitat Dofus Espanyola
* Llistat dels Oficis que pots tenir.
# Draft de l'NBA del 1973

El Draft de l'NBA de 1973 va destacar perquè hi apareixen diversos jugadors que posteriorment van ser entrenadors de l'NBA, com Doug Collins, George Karl o Mike D'Antoni.

## Primera ronda

* = All-Star
* = Hall of Fame
| Posició | Jugador | Nacionalitat | Equip de l'NBA | Origen (Universitat/club) |
| 1 | Doug Collins (SG) | Estats Units | Philadelphia 76ers | Illinois State |
| 2 | Jim Brewer (PF) | Estats Units | Cleveland Cavaliers | Minnesota |
| 3 | Ernie DiGregorio (PG) | Estats Units | Buffalo Braves | Providence |
| 4 | Mike Green (C) | Estats Units | Seattle SuperSonics | Louisiana Tech |
| 5 | Kermit Washington (PF) | Estats Units | Los Angeles Lakers | American |
| 6 | Ed Ratleff (SG) | Estats Units | Houston Rockets | Long Beach State |
| 7 | Ron Behagen (PF) | Estats Units | Kansas City-Omaha Kings | Minnesota |
| 8 | Mike Bantom (PF) | Estats Units | Phoenix Suns | Saint Joseph's |
| 9 | Dwight Jones (PF) | Estats Units | Atlanta Hawks | Houston |
| 10 | John Brown (SF) | Estats Units | Atlanta Hawks | Missouri |
| 11 | Kevin Joyce (PG/SG) | Estats Units | Golden State Warriors | South Carolina |
| 12 | Kevin Kunnert (C) | Estats Units | Capital Bullets | Iowa |
| 13 | Nick Weatherspoon (SF) | Estats Units | Capital Bullets | Illinois |
| 14 | Mel Davis (SF) | Estats Units | New York Knicks | St. John's |
| 15 | Barry Parkhill (SG) | Estats Units | Portland Trail Blazers | Virginia |
| 16 | Swen Nater (C) | Països Baixos | Milwaukee Bucks | UCLA |
| 17 | Steve Downing (C) | Estats Units | Boston Celtics | Indiana |
| 18 | Raymond Lewis | Estats Units | Philadelphia 76ers | Cal State Los Angeles |

## Jugadors destacats no escollits en primera ronda

| Posició | Jugador | Nacionalitat | Equip de l'NBA | Origen (Universitat/club) |
| 20 | Mike D'Antoni (PG) | Estats Units Itàlia | Kansas City-Omaha Kings | Marshall |
| 22 | George McGinnis (SF) | Estats Units | Philadelphia 76ers | Indiana |
| 32 | Caldwell Jones (C) | Estats Units | Philadelphia 76ers | Albany State |
| 37 | Jim O'Brien (SF) | Estats Units | Cleveland Cavaliers | Maryland |
| 50 | Larry Kenon (PF) | Estats Units | San Antonio Spurs | Memphis |
| 62 | James Brown | Estats Units | Atlanta Hawks | Harvard |
| 66 | George Karl (PG) | Estats Units | New York Knicks | North Carolina |
| 76 | M.L. Carr (SF) | Estats Units | Kansas City-Omaha Kings | Guilford |
| 96 | John Williamson (SG) | Estats Units | Atlanta Hawks | New Mexico State |
# Douglass (cràter)

Douglass és un cràter d'impacte situat a la cara oculta de la Lluna. Es troba al sud-oest del cràter Frost i al sud-sud-oest de la gran plana emmurallada del cràter Landau.
La vora occidental del cràter ha estat deformada per diversos impactes interiors, sobretot el romanent d'un cràter que produeix una osca cap a l'exterior a la vora nord-occidental. La vora sud-est del cràter interior actualment és poc més que una petita elevació sobre el fons de Douglass. Un altre impacte al llarg del costat sud ha produït una protuberància cap a l'exterior més petita i una porció del brocal forma un vorell prominent en la plataforma interior. Cràters més petits es troben al llarg de la vora en el nord-est. La resta del contorn apareix desgastat i arrodonit, amb el pis interior pràcticament a nivell i sense trets destacables.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt mitjà del cràter que està més prop de Douglass.
| Cràters satèl·lit | Douglass Coordenades Diàmetre C 36° 42′ N, 121° 00′ O﻿ / ﻿36.7°N,121.0°O﻿ / 36.7; -121.0﻿ (Douglass C) 28 km X 38° 24′ N, 123° 48′ O﻿ / ﻿38.4°N,123.8°O﻿ / 38.4; -123.8﻿ (Douglass X) 23 km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.
# EHS

El protocol EHS (de l'anglès European Home Systems) va ser dissenyat per a controlar electrodomèstics mitjançant la comunicació a través de la línia de potència, i desenvolupat per EHSA (European Home Systems Association).
Avui en dia forma part del protocol KNX, que compleix la normativa CENELEC EN 50090 i té opcions de convertir-se en el primer estàndard obert per controls domòtics.

## Referències

* ↑ «The legacy of KNX KNX Association [Lloc web oficial]». [Consulta: 15 juliol 2019].

## Enllaços externs

* Mission and Objectives a KNX (anglès)
* CENELEC
# Tisamen

Tisamen és el nom dels següents personatges:
* Tisamen (fill d'Orestes), rei mitològic d'Esparta.
* Tisamen (fill de Tersandre), rei mitològic de Tebes.
* Tisamen d'Elis, notable de l'Èlida.
# Bierville

Bierville és un municipi francès, situat al departament del Sena Marítim i a la regió de Normandia. L'any 1999 tenia 259 habitants.
No s'ha de confondre amb l'indret on el poeta català Carles Riba residí durant l'exili i on va escriure les cinc primeres elegies que més tard esdevindrien les Elegies de Bierville. Carles Riba sojornà durant la primavera de 1939 en el molí de la finca del Castell de Bierville, a Boissy-la-Rivière, a prop d'Ètampes (a uns 60 km al sud de París)

## Enllaços externs

* Vista satèl·lit de Bierville a través del Google Maps Arxivat 2007-08-09 a Wayback Machine.
# Brackett (cràter)

* No s'ha de confondre amb Blackett (cràter).
Brackett és un petit cràter d'impacte de la Lluna que es troba prop de la vora sud-est de la Mare Serenitatis. El cràter ha estat cobert pel flux de lava, deixant només un rastre en forma d'anell a la mar lunar circumdant. Aquest cràter s'observa millor sota angles d'il·luminació oblics, ja que d'una altra manera és difícil de localitzar.
* Localització de Brackett (dalt a la dreta)
* Dorsum Nicol (en vertical) i Rimae Plinius, amb Brackett tangent
La vora sud està gairebé en contacte amb un sistema d'esquerdes anomenada Rimae Plinius.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia