OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Un día vi 10.000 elefantes

Un día vi 10.000 elefantes és una pel·lícula documental espanyola del 2015 dirigida per Àlex Guimerà i Juan Pajares i amb guió de Pere Ortín. Fou produïda per Several Studio, Televisió de Catalunya i TVE, amb ajuda de l'Institut de la Cinematografia i de les Arts Audiovisuals, l'Institut Català de les Empreses Culturals i l'Agència Espanyola de Cooperació Internacional per al Desenvolupament.

## Argument

El documental mostra, a través de la narració amb veu en off des del menjador de casa seva de l'octogenari bubi Angono Mba i amb imatges d'arxiu de la Filmoteca Espanyola, l'expedició finançada pel règim franquista duta a terme pel cineasta madrileny Manuel Hernández Sanjuán i el seu equip (Hermic Films), en la que Angono va fer de portador. L'expedició va recórrer la Guinea Espanyola entre 1944 i 1946 a la recerca d'un llac misteriós on segons una llegenda es podien veure 10.000 elefants junts.

## Crítiques

| « | "Fantàstic exercici de memòria i de negror nostàlgic (...) amanit per una lírica i finíssima crítica al colonialisme, (...) Pel·lícula molt curiosa i il·lustrativa" | » |
| — Oti Rodríguez Marchante: Diari ABC |||
| « | "És un interessant acostament al colonialisme a Guinea (...) part d'un cert onirisme per a aconseguir una memòria crítica en les antípodes de la nostàlgia." | » |
| — Javier Ocaña: Diari El País |||
| « | "Bella i inclassificable opera prima il·luminada després de més de quinze anys de recerca històrica i formal (...) Puntuació: ★★★★ (sobre 5)" | » |
| — Sergio F. Pinilla: Cinemanía |||

## Recepció

Fou exhibida a la secció Zabaltegi del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 2015 i al Festival de Cinema Africà de Tarifa-Tànger. També fou nominat al Gaudí a la millor pel·lícula documental.

## Referències

* ↑ Un dia vi 10.000 elefantes al web d'Àlex Guimerà
* ↑ La memoria colonial, El País, 17 de desembre de 2015
* ↑ Un día vi 10.000 elefantes a Cinemanía
* ↑ Un día vi 10.000 elefantes al web del Festival
* ↑ Un día vi 10.000 elefantes Arxivat 2020-09-24 a Wayback Machine. al web del FCAT
* ↑ Un día vi 10.000 elefantes al web de l'Acadèmia del Cinema

## Enllaços externs

* Un día vi 10.000 elefantes a ccma.cat.
# Cal Perdigotet

Cal Perdigotet és una casa de Florejacs, al municipi de Torrefeta i Florejacs (Segarra), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat al carrer Amunt, a pocs metres del castell de Florejacs. A la planta baixa, a l'esquerra, hi ha una entrada amb porta de fusta i a la seva dreta hi ha una entrada més gran. A la planta següent, a la dreta, hi ha un balcó amb barana de ferro i un altre al centre. A l'esquerra de la façana hi ha una finestra. A la planta següent hi ha dos balcons amb barana de ferro.

## Referències

* ↑ «Cal Perdigotet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 gener 2017].
# Cal Tarsó

Cal Tarsó, o Cal Net, és una masia del municipi de Dosrius (Maresme) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català.

## Descripció

Masia senzilla i humil, de petites dimensions, amb planta baixa i un pis. Les vessants de la teulada dibuixen un frontó a la façana principal (del grup II). Es conserva un portal rodó d'onze dovelles (amb uns esglaons), quatre finestres amb llinda recta (les dos del primer pis amb ampit i petits motius gòtics esculpits), i els clàssics carreus de granit als angles. A l'interior del primer pis, els marcs de les portes són de pedra. A la planta baixa hi ha un forat, de pedra, en forma de bol i amb una repisa que el volta. Aquest era el lloc on antigament es conservaven els aliments, a una temperatura baixa i constant. També s'ha trobat soterrada una gran pedra quadrada on hi ha esculpit, en una de les cares, un recipient en forma de pica. Es tracta d'una de les peces d'una premsa per a la fabricació d'oli.

## Història

La masia, al costat de l'església parroquial de Dosrius, va pertànyer, fins a 1980, als marquesos de Castelldosrius, motiu pel qual també és coneguda com el Marquesat. La primera referència documentada sobre la masia és de l'any 1853, en uns plànols cadastrals que es troben a l'Arxiu Històric Municipal de Dosrius, on hi és dibuixada. També apareix en una pintura feta cap al 1875, propietat de la família Fàbregas Rigola. En la Geografia General de Catalunya, editada per Casa Editorial Alberto Martín a Barcelona cap al 1916, Cels Gomis, autor del text referent al municipi de Dosrius, aportà una fotografia on es veu l'església parroquial de Dosrius i al seu costat la masia de can Net, amb la teulada derruïda. En una fotografia reproduïda en el llibre Una ullada al passat, de principis del segle xx, la masia ja hi apareix restaurada.

## Referències

* ↑ «Cal Tarsó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 desembre 2012].
* ↑ Cal Net Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Tractat de Westminster (1756)

El Tractat de Westminster va ser un tractat internacional de neutralitat signat el 16 de gener de 1756 entre Frederic el Gran del Regne de Prússia i Jordi II del Regne de la Gran Bretanya. Basats en els termes de l'acord, tant Prússia com Gran Bretanya evitarien el pas de qualsevol potència aliena a través d'Alemanya. En resposta, l'Arxiducat d'Àustria i el Regne de França signaren l'1 de maig de 1756 el Tractat de Versalles, una inversió en el sistema d'aliances europees vigent fins aleshores, que provocà l'inici de la Guerra dels Set Anys.

## Referències

* ↑ «tractat de Versalles». GEC. [Consulta: 24 novembre 2023].

## Enllaços externs

* The Encyclopedia of World History (2001) Arxivat 2006-08-25 a Wayback Machine.
* http://www.uni-mannheim.de/mateo/camenaref/cmh/cmh610.html
# Túmul de Genoelselderen

El túmul de Genoelselderen és un túmul gal·loromà, probablement del segle i, situat al poble de Genoelselderen, al municipi de Riemst (Limburg), a Bèlgica.
El monument, cobert de bosc i el seu entorn van ser llistats el 1980. Junt amb els vestigis d'una vil·la romana, formen els principals testimonis d'habitació durant l'època romana a Genoelselderen.

## Referències

* ↑ Número d'inventari 4.02/73066/124.1 / OL00097, «Tumulus (ten noorden van Kasteel Van Genoelselderen) met omgeving», Brussel, Agència Onroerend Erfgoed (Patrimoni immobiliari) de la regió flamenca
* ↑ F. Schlusmans, Inventaris van het cultuurbezit in België, Architectuur, Provincie Limburg, Arrondissement Tongeren, Kantons Riemst - Tongeren, 1990, citat per: «Genoelselderen»
# Túmuls de Bin Tepe

Els túmuls de Bin Tepe (topònim que significa 'mil túmuls') són el lloc on van ser enterrats els reis de Lídia.
Es troben una mica al nord de la ciutat de Sardes, la capital del regne. Era costum a Anatòlia enterrar els reis en túmuls artificials, i se'n troben de similars a Troia i a Gòrdion. S'han excavat diversos turons i s'ha identificat el que podria haver estat la tomba del rei Giges, que va regnar als segles VIII i VII aC i va ser el fundador de la dinastia dels mèrmnades. La cambra funerària era buida.
S'ha trobat també la tomba d'Aliates II, que va governar entre el 600 aC i el 560 aC, túmul que té un diàmetre de 355 metres i fa 69 metres d'alçada. El va erigir el seu fill Cresos. S'ha identificat per la descripció que en fa Heròdot, i que confirma Estrabó.

## Enllaços externs

* Bin Tepe a livius.org (anglès)
# Bucle (programació)

Un bucle o cicle, en programació, és una sentència que es realitza diverses vegades a una secció aïllada del codi, fins que la condició assignada al bucle deixa de complir-se.
Generalment, un bucle s'utilitza per fer una acció repetitiva sense haver d'escriure diversos cops el mateix codi, cosa que estalvia temps, deixa el codi més clar i facilita la seva modificació en el futur.
El bucle i els condicionals representen la base de la programació estructurada. És una evolució del codi assemblador, on l'única possibilitat d'iterar un codi era establir una sentència jump (que en els llenguatges de programació es va substituir pel "anar a" o GOTO).
Els tres bucles més utilitzats en la programació són el "bucle while", el "bucle for" i el "bucle repetir".
Exemple en codi C de sentències repetides:
Exemple de bucle:
Alguns llenguatges de programació tenen sentències que permeten "escapar" dels bucles sense arribar a la condició final, amb el trencar-ho el tornar.
Exemple escapant d'un bucle en Visual Basic 1:
Exemple escapant d'un bucle en Visual Basic 2:
Viccionari
# Ungavaïta

La ungavaïta és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom de la localitat on va ser descoberta, a Ungava (Canadà).

## Característiques

La ungavaïta és un sulfur de pal·ladi i antimoni, de fórmula química Pd₄Sb₃. Va ser aprovat per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2014. Cristal·litza en el sistema tetragonal, formant grans de fins a 116 micròmetres.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la ungavaïta pertany a «02.AC: Aliatges de metal·loides amb PGE» juntament amb els següents minerals: atheneïta, vincentita, arsenopal·ladinita, mertieïta-II, stillwaterita, isomertieïta, mertieïta-I, miessiïta, palarstanur, estibiopal·ladinita, menshikovita, majakita, pal·ladoarsenur, pal·ladobismutarsenur, pal·ladodimita, rodarsenur, naldrettita, polkanovita, genkinita, polarita, borishanskiïta, froodita i iridarsenita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit de Mesamax, a Ungava (Nunavik, Quebec, Canadà), en una estreta zona rica en pal·ladi i antimoni que separa sulfurs massius i disseminats. També se n'ha trobat a Frogtown i a State Line Chromite District, tots dos indrets a Pennsilvània, als Estats Units. Sol trobar-se associada a altres minerals com: calcopirita, minerals del grup de la clorita, cobaltita, galena, magnetita, pentlandita, pirrotina, esfalerita, altaïta, hessita, michenerita, naldrettita, petzita, sperrylita, sudburyita i aliatges d'or i plata.

## Referències

* ↑ «Ungavaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 febrer 2016].
* 1 2 «Ungavaite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 2 febrer 2016].
# Cal Toi

Cal Toi és un edifici del municipi de Sant Andreu de Llavaneres (Maresme) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa de planta baixa i pis, amb coberta a dos vessants. A la façana principal hi ha l'antiga porta feta amb grans blocs de pedra i una llinda amb gravats a la part alta, que avui ha estat convertida en finestra. Data del segle xvi. A la primera planta hi ha una finestra amb gravats de la mateixa època. La coberta és a dues aigües.
A la planta baixa se situen la cuina, una petita cambra i un antic celler, avui menjador. A la primera planta hi ha unes golfes i una habitació. L'habitatge destaca per la seva senzillesa.

## Història

El seu origen de construcció és indeterminat, ja que conserva poques restes antigues, però per estructura sembla dels segles XVI-XVII.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Toi». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Cal Tiesso

Cal Tiesso és una obra del municipi de Castelldefels (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular formada per planta baixa i pis, destacant el sobrealçat del cos central on hi ha un pis més. A la façana de migdia hi ha un rellotge de sol amb la data de construcció. El cos central sobrealçat va ser afegit posteriorment (a partir del 1926).

## Història

Va ser edificada l'any 1780 com consta en el rellotge de sol de la façana. Va ser reformada posteriorment l'any 1926 com es pot observar en una foto de l'arxiu del CEC feta el 1926.

## Referències

* 1 2 «Cal Tiesso». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 abril 2015].

## Enllaços externs

* Cal Tiesso Arxivat 2010-06-21 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Txernomórskaia

Txernomórskaia - Черноморская (rus) és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la desembocadura del riu Xkeliuk en el riu Aptxas, afluent del Kuban. És a 20 km al nord-est de Goriatxi Kliutx i a 48 km al sud-est de Krasnodar.
Pertany al possiólok de Pervomaiski.
# Txernokúlovo

Txernokúlovo (en rus: Чернокулово) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 no tenia cap habitant. Pertany al districte municipal de Iúriev-Polski.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Campionat britànic de trial 2002

La temporada de 2002 del Campionat britànic de trial fou la 52a edició d'aquest campionat, organitzat per l'ACU. El calendari oficial constava de 6 proves puntuables.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Dougie Lampkin | Montesa | 114 |
| 2 | Graham Jarvis | Sherco | 108 |
| 3 | Sam Connor | Gas Gas | 75 |
| 4 | Michael Phillipson | Beta | 70 |
| 5 | Shaun Morris | Gas Gas | 62 |
| 6 | Ben Hemingway | Beta | 59 |
| 7 | Martin Crosswaite | Scorpa | 48 |
| 8 | Dan Thorpe | Gas Gas | 48 |
| 9 | Henry Moorhouse | Gas Gas | 37 |
| 10 | Ian Austermuhle | Beta | 31 |

## Referències

* «Great Britain - 2002» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 19 març 2023].
# Un caiman anomenat Daisy

Un caiman anomenat Daisy (títol original en anglès: An Alligator Named Daisy) és una pel·lícula britànica dirigida per J. Lee Thompson i estrenada el 1955. Ha estat doblada al català.

## Argument

Peter Weston està promès amb Vanessa Colebrook, filla d'un riquíssim home de negocis. En una travessia amb vaixell, coneix la parella O'Shannon que viatja amb el seu animal de companyia, un caiman anomenat Daisy. Però el marit desapareix, abandonant dona i caiman. Peter Weston ajudarà Moira O'Shannon a ocupar-se de l'animal, un pretext per continuar freqüentant la noia de la qual s'ha enamorat...

## Repartiment

* Donald Sinden: Peter Weston
* Jeannie Carson: Moira O'Shannon
* James Robertson Justice: Sir James Colebrook
* Diana Dors: Vanessa Colebrook
* Roland Culver: el coronel Weston
* Stanley Holloway: El general
* Avice Landone: Madame Weston
* Richard Wattis: Hoskins
* Stephen Boyd: Albert O'Shannon
* Wilfrid Lawson: L'irlandès

## Bibliografia

* Monthly Film Bulletin, Número 264 (anglès)

## Referències

* ↑ esadir.cat. Un caiman anomenat Daisy. esadir.cat.
* ↑ «An alligator named Daisy». The New York Times.
# Campionat d'Espanya de trial 1981

La temporada de 1981 del Campionat d'Espanya de trial fou la 14a edició d'aquest campionat, organitzat per la Reial Federació Motociclista Espanyola. El calendari oficial constava d'11 proves puntuables. 7 de les proves programades es disputaren als Països Catalans: Trial del Vallès (la primera el 22 de març), Trial de Primavera (5 d'abril), Trial de València, Trial de Lleida, Trial de Girona, Trial d'Ibi i Trial de Castelló de la Plana.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Toni Gorgot | OSSA | 134 |
| 2 | Manuel Soler | Montesa | 116 |
| 3 | Jaume Subirà | Fantic | 110 |
| 4 | Pere Ollé | Montesa | 88 |
| 5 | Josep Jo | Bultaco | 63 |
| 6 | Joaquim Abad | OSSA | 46 |
| 7 | Albert Juvanteny | OSSA | 45 |
| 8 | Miquel Cirera | Montesa | 27 |
| 9 | Quico Payà | OSSA | 27 |
| 10 | Papitu Casademunt | Bultaco | 25 |

## Categories inferiors
### Trofeu Sènior

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Lluís Gallach | Montesa | ? |
| 2 | Marcel·lí Corchs | Mecatecno | ? |
| 3 | ? | ? | ? |

### Copa Júnior

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | José María Juan | Montesa | ? |
| 2 | ? | ? | ? |
| 3 | ? | ? | ? |

## Notes

* ↑ Sovint, les referències consultades assenyalen com a lloc de celebració només la província.

## Referències

* ↑ «Comienza el Nacional de Trial» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 20-03-1981. [Consulta: 17 març 2013].
* Alguersuari, Jaume (Director) «Trial. Campeonatos de España» (en castellà). El año SOLO MOTO'81. SOLO MOTO [Barcelona], 01-12-1981, p. 194.
* Sallés, Ramon. «Mecatecno Trial Proto 1981» (en castellà). todotrial.com. [Consulta: 11 març 2012].
* Pi, Pere. «Resultats oficials dels tres primers classificats de tots els Campionats d'Espanya de trial. Resultats facilitats per la RFME». A: No tinc 200 anys. Les vivències de Pere Pi. Barcelona: Autoeditat (Service Point), juliol 2012, p. 129. ISBN 9788461590353.
# Can Coromines de Pont-Xetmar

Can Coromines de Pont-Xetmar és una masia de Cornellà del Terri (Pla de l'Estany) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una masia de planta rectangular formada per tres cossos amb un edifici annex d'origen medieval. La part central té teulada a dues vessant amb carener perpendicular a la façana i consta de dues plantes. Els laterals són cossos adossats de planta quadrada i dos pisos, com dos torres. Obertures de llinda monolítica i bisellada. La porta és d'arc de mig punt amb dovelles.

## Referències

* ↑ «Can Coromines de Pont-Xetmar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 agost 2021].
# Ruesnes

Ruesnes és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 451 habitants. Limita amb Bermerain, Sepmeries i Beaudignies.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 332 | 365 | 360 | 350 | 528 | 496 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Robert Brasseur | PS |
# Nuits (Yonne)

Nuits és un municipi francès, situat al departament del Yonne i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2017 tenia 399 habitants.

## Demografia

El 2007 tenia 417 habitants o 176 famílies i 236 habitatges.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 262 persones. El 2007 hi havia disset entitats econòmiques, principalment de serveis de proximitat: transport, botigues, construcció, garatges… així com sis explotacions agrícoles (2000). El 2009 hi havia una escola elemental integrada dins d'un grup escolar.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
Viccionari
# C5

C5 té els següents significats:
* C5 per Caldwell 5 o IC 342, galàxia espiral intermèdia en la constel·lació de la Girafa
* Sinclair C5, vehicle elèctric de bateria individual
* C5 variant del Fokker F.VII, model d'avió de passatgers usat a Europa i Estats Units durant els anys 1920 i 1930
* Vèrtebra C5, cinquena vèrtebra cervical, os del coll, entre el crani i les vèrtebres dorsals
* Codi ATC C05
Viccionari
# Niviventer fraternus

Niviventer fraternus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmica de les muntanyes l'oest de Sumatra (Indonèsia), on viu a altituds d'entre 1.250 i 3.500 msnm. El seu hàbitat natural són els boscos montans. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, fraternus, significa 'fraternal' en llatí.

## Referències

* ↑ Aplin, K. Niviventer fraternus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 19 març 2018.
* ↑ Entrada «Niviventer» d'Animalia (en anglès).
# Moro Mussa

El Moro Mussa és un espantacriatures propi de la mitologia catalana i valenciana.
Segons la llegenda, el personatge era un monarca de Balansiya que perdé els seus dominis després de la Conquesta Jaumina. Com a revenja, caçava als infants. A la Valldigna és tradicional un sortilegi contra el Moro Mussa. A Alacant és conegut com, simplement, El Moro o El Morusso. A pobles de la Ribera com Albalat es coneix com el Moro Mus.
A Catalunya el personatge és un rei de la zona de Montserrat que en fugir deixà un tresor amagat a la cova de Salnitre. La seua filla, com a princesa encantada, habita en la cova.

## Referències

* ↑ Gisbert 2010, p. 150
* 1 2 3 4 5 6 Gisbert 2010, p. 151
* ↑ Labrado, Víctor. «Els butonis». A: Llegendes valencianes : criatures mítiques de la tradició oral. Alzira: Bromera, 2007, p. 70. ISBN 978-84-9824-156-3.

## Bibliografia

* Gisbert, Francesc. Màgia per a un poble. Picanya: Edicions del Bullent, 2010. ISBN 978-84-96187-88-7.
# Néstor Macià

Néstor Macià (Barcelona, 1961-2020) fou un grafista, il·lustrador, humorista i creador de passatemps. Fou director de la revista digital El Web Negre.

## Referències

* ↑ «Néstor Macià: "La vida m'ha portat a decidir que no vull ser competitiu"». Verbàlia, 19-02-2015. [Consulta: 4 juny 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa d'autor a Humoristan: Néstor
# Odax acroptilus

Odax acroptilus és una espècie de peix pertanyent a la família dels odàcids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 24 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls rocallosos coberts de macroalgues de color marró i àrees de pastures marines de fulla ampla (com ara, Posidonia), i de clima subtropical (31°S-41°S) que viu entre 1 i 15 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic oriental: la costa meridional d'Austràlia (des de Bacon Island -Austràlia Occidental- fins a Newcastle -Nova Gal·les del Sud-, incloent-hi la costa septentrional de Tasmània).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Gomon, M.F. i J.R. Paxton, 1985. A revision of the Odacidae, a temperate Australian-New Zealand labroid fish family. Indo-Pacific Fishes (8):57 p.
* ↑ Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Choat, J.H. i K.D. Clements, 1992. Diet in Odacid and Aplodactylid fishes from Australia and New Zealand. Aust. J. Mar. Freshwat. Res. 43(6):1451-1459.
* ↑ Neira, F.J., A.G. Miskiewicz i T. Trnski, 1998. Larvae of temperate Australian fishes: laboratory guide for larval fish identification. University of Western Australia Press. 474 p.
* ↑ Hutchins, J.B., 2001: Checklist of the fishes of Western Australia. Records of the Western Australian Museum Supplement, 63: 9-50.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB