OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Open Artwork System Interchange Standard

L'Open Artwork System Interchange Standard (amb acrònim anglès OASIS) és un format de fitxer binari utilitzat pels ordinadors per representar i expressar un patró electrònic per a un circuit integrat durant el seu disseny i fabricació desenvolupat per SEMI. El llenguatge defineix el codi necessari per a formes geomètriques com ara rectangles, trapezis i polígons. Defineix el tipus de propietats que poden tenir, com es poden organitzar en cel·les que contenen patrons fets per aquestes formes i defineix com es poden col·locar en relació amb l'altra. És similar al format GDSII.
OASIS és el suposat successor comercial del llenguatge de disseny de patrons electrònics de disseny i fabricació de circuits integrats, GDSII.
GDSII es va crear a la dècada de 1970 quan els dissenys de circuits integrats tenien uns quants centenars de milers de formes geomètriques, propietats i ubicacions per gestionar. Avui dia, hi pot haver milers de milions de formes, propietats i ubicacions per gestionar. Els creadors i usuaris d'OASIS van afirmar que el creixement de les capacitats d'emmagatzematge i manipulació de dades de les estacions de treball va ser molt superior al creixement de la complexitat del disseny del circuit integrat. Per tant, OASIS intenta resoldre el suposat problema de la gran mida dels fitxers GDSII introduint tipus complicats de formes geomètriques (només 25 tipus de trapezis) per reduir la mida de les dades. També es va implementar un format numèric de longitud variable (similar a la codificació de longitud d'execució) per a les coordenades. Finalment, cada cel·la del fitxer OASIS es pot comprimir de manera independent mitjançant l'algorisme gzip.

## Referències

* ↑ The trade name OASIS is a registered trademark in the USA of Thomas J. Grebinski, Alamo, California and licensed for use exclusively by SEMI.
* ↑ «OASIS». www.layouteditor.org. [Consulta: 26 maig 2022].
* ↑ «About OASIS SEMI P39». www.yottadatasciences.com. [Consulta: 26 maig 2022].
* ↑ http://www.eetimes.com/document.asp?doc_id=1276148

## Vegeu també

* Format Gerber
* Format GDSII
# Grup de la berthierita

El grup de la berthierita és un grup de minerals de la classe dels sulfurs format per tres espècies: la berthierita, la clerita i la garavel·lita. Totes elles són sulfosals que cristal·litzen en el sistema ortoròmbic.
| Espècie | Fórmula |
| Berthierita | FeSb₂S₄ |
| Clerita | MnSb₂S₄ |
| Garavel·lita | FeSbBiS₄ |
Segons la classificació de Nickel-Strunz, els minerals del grup de la berthierita pertanyen a "02.HA: Sulfosals de l'arquetip SnS, amb Cu, Ag, Fe (sense Pb)» juntament amb els següents minerals: calcostibita, emplectita, miargirita, aramayoïta i baumstarkita.
Als territoris de parla catalana ha estat descrita només la berthierita, a tres indrets: al jaciment d'antimoni d'Oms (Rosselló); a la Collada Verda, entre Abella i Pardines (Ripollès); i a la mina Fecunda, a la Vall de Ribes (Ripollès).

## Referències

* ↑ «Berthierite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 maig 2021].
# Grup de la beraunita

El grup de la beraunita és un grup de minerals de la classe dels fosfats que cristal·litzen en el sistema monoclínic. El grup està format per quatre espècies minerals: beraunita, ferroberaunita, tvrdýita i zincoberaunita.
| Espècie | Fórmula |
| Beraunita | Fe3+ 6(PO₄)₄O(OH)₄·6H₂O |
| Ferroberaunita | Fe$^{2+}$Fe3+ 5(PO₄)₄(OH)₅·6H₂O |
| Tvrdýita | Fe$^{2+}$Fe3+ 2Al₃(PO₄)₄(OH)₅(H₂O)₄·2H₂O |
| Zincoberaunita | ZnFe3+ 5(PO₄)₄(OH)₅·6H₂O |
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la beraunita pertany a «08.DC: Fosfats, etc. només amb cations de mida mitjana, (OH, etc.):RO₄ = 1:1 i < 2:1» juntament amb els següents minerals: nissonita, eucroïta, legrandita, strashimirita, arthurita, earlshannonita, ojuelaita, whitmoreita, cobaltarthurita, bendadaita, kunatita, kleemanita, bermanita, coralloita, kovdorskita, ferristrunzita, ferrostrunzita, metavauxita, metavivianita, strunzita, gordonita, laueita, mangangordonita, paravauxita, pseudolaueita, sigloita, stewartita, ushkovita, ferrolaueita, kastningita, maghrebita, nordgauita, tinticita, vauxita, vantasselita, cacoxenita, gormanita, souzalita, kingita, wavel·lita, allanpringita, kribergita, mapimita, ogdensburgita, nevadaita i cloncurryita. Les altres tres espècies del grup han estat descobertes posteriorment a l'elaboració d'aquesta classificació.
Als territoris de parla catalana ha estat descrita la beraunita: al camp de pegmatites d'Argelers (Rosselló); a la mina Elvira, a Gavà (Baix Llobregat); al turó de Montcada (Montcada i Reixac, Vallès Occidental); a Cornudella de Montsant (Priorat) i al camp de pegmatites de Cotlliure, al Rosselló, on abans es coneixia com a eleonorita. La ferroberaunita també ha estat trobada al camp de pegmatites d'Argelers.

## Referències

* ↑ «Beraunite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 maig 2021].
# Nowe Brzesko

Nowe Brzesko és un poble al sud-est de Polònia ubicat entre Proszowice i Cracòvia, el 2005 comptava amb una àrea urbana d'aproximadament 2.500 habitants. És la capital d'una gmina separada dintre del voivodat de Petita Polònia. Per Nowe Brzesko hi passa el riu Vístula. Existeix com a població des del segle xii.
# Noweb

Noweb és una eina de programació literària creada des del 1989 fins al 1999 per Norman Ramsey, i dissenyada per ser simple, fàcilment ampliable i independent de llenguatge. Tal com fan WEB i CWEB, els components principals de noweb són dos programes: "notangle", que extreu el codi font per a la màquina des dels texts originals, i "noweave", que genera la documentació formatada correctament per a imprimir. Noweb pot treballar amb documentació escrita en TeX, LaTeX, HTML i troff i funciona amb qualsevol llenguatge de programació. A part de la simplicitat, aquesta és l'avantatge més gran envers WEB, que necessita diferents versions per funcionar amb altres llenguatges que no sigui Pascal. (I d'aquí vé la necessitat d'eines com CWEB que funciona amb C i altres llenguatges similars.)

## Text d'entrada de Noweb

El text d'entrada de noweb conté codi font del llenguatge de programació intercalat amb la documentació. Així doncs, l'entrada consisteix en el que s'anomena fragments, que tant poden ser fragments de documentació com fragments de codi.
Un fragment de documentació comença amb una línia on el primer caràcter és l'arrova (@) seguida per un espai o un caràcter de salt de línia. Els fragments de documentació no tenen nom i normalment s'escriuen en LaTeX, però també poden estar escrits en HTML, TeX i troff.
Els fragments de codi sí que tenen nom i comencen amb
en una línia tot sol. El doble angle esquerre (<<) ha d'estar a la primera columna.
Cada fragment acaba quan comença el següent. Si la primera línia del fitxer no és la marca del començament d'un fragment s'assumeix que és la primera línia d'un fragment de documentació
Els fragments de codi no es tracten de manera especial per les eines de noweb—poden estar en qualsevol ordre i, quan és necessari, simplement es concatenen. Referències a altres fragments de codi és desreferencien i s'extreu el codi font al complet del fragment demanat.

### Exemple d'un programa senzill en noweb

Aquest és un exemple d'un programa "hola món" amb documentació:
Assumint que el document anterior és en un fitxer anomenat 'holamon.nw', l'ordre per extreure la documentació en format HTML és:
noweave -filter l2h -index -html holamon.nw | htmltoc > holamon.html
... per a extreure-la en format LaTeX:
noweave -index -latex holamon.nw > holamon.tex
Per obtenir el codi font a compilar o a executar:
notangle -Rholamon.c holamon.nw > holamon.c
notangle -Rholamon.php holamon.nw > holamon.php

## Compatibilitat

noweb defineix un format de fitxer específic i un fitxer molt probablement intercalarà tres formats diferents (noweb, LaTeX i el llenguatge pel programari). Això no ho solen reconèixer altres eines de desenvolupament i, com a conseqüència, utilitzar noweb exclueix l'ús d'eines de documentació del codi o de UML.

## Notes

* ↑ Lloc de l'autor

## Enllaços externs

* Pàgina web de noweb
* Pàgina web de Norman Ramsey
* Pàgina web del manual de notangle Arxivat 2006-02-21 a Wayback Machine.
* noweb.py – Un clon en codi font obert de noweb escrit en Python
* noweb.php – clon de noweb en PHP
# Nicolas Marty

Nicolas Marty (Perpinyà, 29 de març del 1969) és un historiador francès, especialista en història socio-econòmica i professor d'història contemporània a la Universitat de Perpinyà. Marty és catedràtic amb tesi doctoral del 2000 amb la qual obté el premi François Boudon el 2001. També és membre i director (2011 a 2015) del Centre de Recerca de les Societats Mediterrànies (CRHISM - EA 2984). D'ençà el 2016 és vicepresident de la Universitat de Perpinyà, encarregat de la qualitat.

## Publicacions

* Comprendre la crise catalane, Editions Cairn, Morlàas, 2019, 225 p. (ISBN 9782350687025)
* L'invention de l'eau embouteillée. Qualité, normes et marchés de l'eau en bouteille en Europe 19$^e$-20$^e$ siècles, Bruxelles, Berlin, PIE Peter Lang, 2013, 397 p.
* Perrier, c’est Nous ! Histoire de la Source Perrier et de son personnel, Paris, Editions de l'Atelier, 2005, 254 p.
* avec Antonio Escudero (éd.), Consommateurs, consommation, XVIIe, XXIe siècle, regards franco-espagnols, Alicante, Perpignan, Publicacions de la universitat d'Alacant, Presses Universitaires de Perpignan, 2016, 336 p.
* avec André Balent, (dir.), Catalans du nord et Languedociens et l'aide à la République espagnole, 1936-1946, Perpignan, Presses Universitaires de Perpignan, Ville de Perpignan, direction de la Culture, Association Maitron Languedoc Roussillon, 2010, 202 p.
* avec Esteban Castañer-Muñoz (dir.), Histoire et patrimoine de la société industrielle en Languedoc-Roussillon - Catalogne : les enjeux de la recherche et de la conservation, Presses universitaires de Perpignan, coll. Études, 2008, 272 p.
* (coll.) Nouveau dictionnaire de biographies roussillonnaises, 1789-2011, vol.1, tome 1, Pouvoirs et société : administration, armées, économie, églises, justice, mouvements et organismes sociaux, politique, presse politique et d'information générale, Pézilla-la-Rivière, Publications de l'Olivier, 2011, 702 p.

## Referències

* ↑ Fernandez, Stephanie. «CRESEM - CV MARTY NICOLAS» (en francès). https://cresem.univ-perp.fr,+10-12-2019.+[Consulta: 10 desembre 2019].
* ↑ «ADMISSION AUX GRANDES ÉCOLES (Par ordre alphabétique) AGRÉGATIONS» (en francès). https://www.lemonde.fr, 10-12-2019.
* ↑ «Nicolas Marty» (en francès). https://hsehsa.hypotheses.org,+10-12-2019.+[Consulta: 10 desembre 2019].
* ↑ «Nicolas Marty | Université of Perpignan Via Domitia - Academia.edu» (en francès). https://univ-perp.academia.edu,+10-12-2019.+[Consulta: 10 desembre 2019].
# Nicolas Marini

Nicolas Marini (Iseo, província de Brescia, 29 de juliol de 1993) és un ciclista italià, professional des del 2015. Actualment corre a l'equip Nippo-Vini Fantini.

## Palmarès

* 2011
** Vencedor d'una etapa a la Tre Ciclistica Bresciana
* 2013
** 1r al Trofeu Visentini
** 1r al Circuit Casalnoceto
** 1r al Circuit Alzanese
** 1r al Circuit Molinese
* 2014
** 1r a La Popolarissima
** 1r a la Milà-Busseto
** 1r a la Coppa San Bernardino
** 1r al Circuit de Sant'Urbano
** 1r a la Coppa Belricetto
** 1r al Gran Premi della Possenta
** 1r al Memorial Carlo Valentini
* 2015
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Japó
** Vencedor de 3 etapes a la Volta a la Xina II
* 2016
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Xina I
** Vencedor d'una etapa a la Volta al llac Qinghai
** Vencedor d'una etapa a la Volta al llac Taihu
* 2017
** Vencedor d'una etapa a la Volta al llac Qinghai
** Vencedor d'una etapa de la Volta al llac Taihu
* 2018
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Albània

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Nòduls limfàtics poplitis

Els nòduls limfàtics poplitis, de mida petita i en nombre de sis o set, són nòduls del sistema limfàtic que es troben inserits en el greix de la fossa poplítia:
Les eferències de les glàndules poplíties transcorren gairebé sempre al costat dels vasos femorals, fins a les glàndules o nodes engonals profunds, però algunes podem acompanya la vena safena gran, per finalitzar a les glàndules del grup superficial subengonal.

## Enllaços externs

* Imatge a cwc.net Arxivat 2006-07-17 a Wayback Machine. (anglès)
# O'Higgins

«O'Higgins» té aquests significats:
* Bernardo O'Higgins (Xile, 1778 - Lima, 1842), militar xilè, pare de la pàtria xilena i primer cap d'estat de Xile
* Club Deportivo O'Higgins, club de futbol xilè de la ciutat de Rancagua
* Glacera O'Higgins, glacera del Parc Nacional Bernardo O'Higgins, Xile
* Parc Nacional Bernardo O'Higgins, espai natural protegit de Xile
* Regió d'O'Higgins, regió de Xile
# Opsonització

L'opsonització per anticossos és el procés pel qual es marca a un agent patogen per la seva posterior ingestió i destrucció per un fagòcit. L'opsonització implica la unió d'una opsonina, en especial, un anticòs, a un receptor en la membrana cel·lular del patogen. Després de la unió de l'opsonina a la membrana, els fagòcits són atrets cap al patogen. La porció Fab de l'anticòs s'uneix a l'antigen, en tant que la porció Fc de l'anticòs s'uneix al receptor Fc del fagòcit, facilitant la fagocitosi. El complex receptor-opsina també pot crear altres productes com les proteïnes del sistema del complement C3b i C4b. Aquests components es dipositen en la superfície cel·lular del patogen i contribueix a la seva destrucció.
També es pot destruir la cèl·lula per un procés denominat citotoxicitat depenent de l'anticòs en el qual el patogen no necessita ser fagocitat per la seva destrucció. Durant aquest procés, el patogen és opsonitzat en unir-se un anticòs IgG. L'anticòs desencadena l'alliberació de productes de lisis de cèl·lules com els monòcits, neutròfils, eosinòfils i cèl·lules assassines naturals. Aquest procés pot provocar la inflamació dels teixits circumdants i malmetre les cèl·lules sanes.

## Referències

* ↑ Definició: opsonització en el Online Medical Dictionary< Arxivat 2008-09-16 a Wayback Machine.(anglès)
* ↑ Parham, P. The Immune System. Garland Science Publishing, New York, NY., 2004. ISBN 0-8153-4093-1.
* ↑ Kumar, V, Abbas, AK, y Fausto, N. Compendio de ROBBINS Y COTRAN. Patología estructural y funcional. Elsevier, 7ª Ed, 2007. ISBN 978-84-8086-203-5.
# Ocel (mimetisme)

Un ocel és una taca arrodonida i multicolor rodona, que aparenta ser un ull. Es troben en lepidòpters, rèptils, aus i peixos. Són útils per a desviar l'atenció del predador, fet que dona temps a la presa per a fugir.
En alguns lepidòpters com el cas del Papilio machaon, estan situats en zones de les ales on, en cas d'atac i pèrdua d'un tros d'ala, l'individu pot sobreviure sense problemes. Per al peix Chaetodon capistratus l'ocel el fa semblar més gran a visió d'un depredador; a més quan se sent amenaçat encara l'ocel cap a l'amenaça per fer més verídic l'engany.

## Referències

* ↑ «GDLC - ocel». [Consulta: 16 novembre 2018].
# Ocel Lucà

Ocel Lucà (en llatí Ocellus Lucanus, en grec Οκελλος Λευκανός) va ser un filòsof pitagòric romà, natural de la Lucània, que va viure al segle v aC.
El menciona una carta d'Arquites de Tàrent a Plató conservada per Diògenes Laerci. Si la carta és genuïna, hauria viscut un temps abans que Arquites, ja que aquest parla dels descendents d'Ocel. Lucià de Samosata parla d'Arquites i d'Ocel com a famosos pitagòrics, però a la carta conservada no es diu res de la seva filosofia. Escriptors més tardans que mencionen Ocel, no diuen res sobre el període en què va viure.
Se li van atribuir diverses obres:
* Περὶ Νόμου, sobre la llei
* περὶ βασιλείας καὶ ὁσιότητος, sobre la pietat i les lleis dels reis
* περὶ τη̂ς του̂ παντὸς φύσιος, sobre la naturalesa de les coses. Aquesta obra existeix en part conservada per Estobeu, però és dubtós o almenys controvertit que sigui escrita per Ocel.
Diògenes Laerci en parla. La seva filosofia establia que al cosmos no hi havia principi ni final, i que l'objectiu de les relacions sexuals no era el plaer sinó la reproducció i la perpetuació de l'espècie.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/10?rgn=pages;view=image;q1=OcellusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 2. ]
# Hiadeľ

Hiadeľ és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1424.
# Homburg (Saarland)

Homburg és una ciutat i municipi del districte de Saarpfalz a l'estat federat alemany de Saarland. És la tercera ciutat en població de la regió, amb uns 42.000 habitants per darrere de Saarbrücken i Neunkirchen.

## Història

A l'Edat Mitjana, els ducs del Palatinat-Dos-Ponts van construir un fort anomenat Hohenburg, que és a l'origen del nom actual de la ciutat.
Ciutat adjunta a la província renana de Baviera (el Palatinat), el seu castell va ser enderrocat arran del Tractat de Baden de 1714. El castell de Karlsberg va ser construït entre 1778 i 1788 pel duc Carles II August de Palatinat-Dos-Ponts i va aconseguir dimensions encara més grans que Versalles. Va ser destruït el 28 de juliol de 1793 per tropes revolucionàries franceses i actualment només resten algunes muralles al bosc.
Homburg va ser separat del Palatinat després de la Primera Guerra Mundial per ser annexat al Saarland.

## Nuclis

* Altbreitenfelderhof
* Beeden
* Bruchhof
* Einöd
* Erbach
* Homburg
* Ingweiler
* Jägersburg
* Kirrberg
* Lappentascher Hof
* Reiskirchen
* Sanddorf
* Schwarzenbach
* Websweiler
* Wörschweiler

## Persones notables

* Andreas Walzer (1970), ciclista
* Timo Bernhard (1981), pilot
* Laura Steinbach (1985), jugadora de handbol

## Referències

* ↑ Fläche, Bevölkerung in den Gemeinden am 31.12.2015 nach Geschlecht

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Hombres felices

Hombres felices és una pel·lícula espanyola del 2001 dirigida per Roberto Santiago, en el que fou la seva opera prima. Protagonitzada per Aitana Sánchez-Gijón i Sergi López i Ayats, fou estrenada en el Festival de Màlaga. Es tracta d'una comèdia àcida on els homes busquen la felicitat costi el que costi. Sergi López i Ayats guanyà el Fotogramas de Plata 2001 a millor actor de cinema per la seva interpretació en aquest film.

## Sinopsi

Ana i Ángel són casats i sempre arrosseguen una crisi. Ella es consola amb la seva amiga, que no ha superat el somni del príncep blau; ambdues són dones fortes i decidides, però que no saben viure sense els seus homes. I Ángel es dedica a la infidelitat sistemàtica i a reunir-se amb el seu amic i el seu germà, infantils, masclistes i obsessionats amb el sexe, especialment l'oral. Tot va bé... fins que ella decideix abandonar-lo i comencen l'orgull, la venjança, les armes i fins a la superstició.

## Repartiment

* Aitana Sánchez-Gijón... Ana
* Sergi López i Ayats ... Ángel
* María Esteve ... Amiga
* Pepón Nieto ... Germà
* Carlos Hipólito ... Amic
* Mary Carmen Ramírez... Mare
* Dafne Fernández ... Fada
* Antonio Cifo ... Subdirector

## Referències

* ↑ Roberto Santiago lleva a Málaga su 'ópera prima' 'Hombres felices', El País, 5 de juny de 2001
* ↑ Pilar López de Ayala y Sergi López consiguen los Fotogramas de Plata, El País, 26 de febrer de 2002
* ↑ Hombres felices a Fotogramas
# Otto Stolz

Otto Stolz (Hall in Tirol, 3 de juliol de 1842 - Innsbruck, 23 de novembre de 1905) fou un matemàtic austríac.
Stolz és conegut pel seu treball en l'anàlisi matemàtica i els infinitesimals. Dona nom al teorema de Stolz-Cesàro.

## Biografia

Otto Stolz va passar la seva joventut a Hall in Tirol, on va estudiar a l'Institut dels Franciscans abans de continuar la seva formació al Akademisches Gymnasium d'Innsbruck i a la universitat de la mateixa ciutat, on va estudiar física tot i ja mostrar molt interès a la matemàtica. Va continuar els estudis a la Universitat de Viena des del 1863, i va fer-hi el doctorat el 1867.
El 1869 va anar-se a Berlín i estudiar amb els matemàtics Karl Weierstraß, Ernst Eduard Kummer i Leopold Kronecker. Les teories d'en Weierstraß van influenciar-lo per damunt de tot. El 1871 va assistir a les conferències d'Alfred Clebsch i Felix Klein al semestre estival de la Universitat de Göttingen.
Des del 1872 va esdevenir professor de matemàtica a la Universitat d'Innsbruck. Va ser membre de l'Acadèmia Imperial de les Ciències d'Àustria. Va morir el 1905, poc després d'acabar la seva Einleiitung in die Funktionentheorie (Introducció a la teoria de les funcions).
El seu fill, l'historiador Otto Stolz, va ser un especialista de la història i del folklore de Tirol.

## Obres

* Vorlesungen über allgemeine Arithmetik, Leipzig 1885/86 (Conferències d'aritmètica general)
* Grundzüge der Differential- und Integralrechnung, Leipzig 1893/96 (Fonaments de càlcul diferencial i integral)
* Einleitung in die Funktionentheorie, Leipzig 1905 (ensems amb J. A. Gmeiner) (Introducció a la teoria de les funcions)
* B.Bolzanos Bedeutung in der Geschichte der Infinitesimalrechnung, Mathematische Annalen, Volum 18, 1881 (Importància de B. Bolzano a la història del càlcul infinitesimal)

## Referències

* ↑ J J O'Connor i E F Robertson. «Otto Stolz» (en anglès). School of Mathematics and Statistics. Universitat de Saint Andrews, Escòcia, 2007. [Consulta: 14 abril 2009].
# Hotham Inlet

Hotham Inlet, també conegut com a llac Kobuk, és un braç del Kotzebue Sound, a la costa nord-oest de l'estat dels Estats Units d'Alaska. Té una longitud de 80 quilòmetres i una amplada d'entre 8 a 32 quilòmetres. L'entrada és la sortida dels rius Kobuk i Selawik i limita al sud-oest amb la península de Baldwin.
Aquesta entrada va ser nomenada el 1826 pel capità de la Royal Navy Frederick William Beechey en honor de Sir Henry Hotham, un dels lords de l'almirallat britànic.

## Referències

* ↑ «Noorvik». [Consulta: 19 maig 2017].
* ↑ Beechey, Frederick William. Narrative of a voyage to the Pacific and Beering's Strait: to co-operate with the Polar expeditions : performed in His Majesty's Ship Blossom, under the command of Captain F.W. Beechey, R.N. ... in the years 1825,26,27,28.. Philadelphia: Carey & Lea, 1832.
# Opsariichthys

Opsariichthys és un gènere de peixos de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Taxonomia

* Opsariichthys bea (Nguyen, 1987)
* Opsariichthys bidens (Günther, 1873)
* Opsariichthys dienbienensis (Nguyen & Nguyen, 2000)
* Opsariichthys hieni (Nguyen Thai Tu, 1987)
* Opsariichthys songmaensis (Nguyen & Nguyen, 2000)
* Opsariichthys uncirostris (Temminck i Schlegel, 1846)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)