OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chiramenu fluviatilis

Chiramenu fluviatilis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 1,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* 1 2 3 «Awaous fluviatilis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Volum 2. A.A. Balkema, Rotterdam.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources Lucknow, Índia. 775 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1986. Gobiidae. p. 1019-1085. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean. Vol. 3. UNESCO, París.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p.
* Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Coelorinchus goobala

Coelorinchus goobala és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 35 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 300-582 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giorna M. E. 1809. Mémoire sur des poissons d'espèces nouvelles et de genres nouveaux. Plus: Suite et conclusion du mémoire (pp. 177-180). Mem. Acad. Imp. Sci. Lit. Beaux-arts., Turin v. 9 (pt 1). 1-19, 177-180.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Coelorinchus goobala». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Iwamoto, T. i A. Williams 1999. Grenadiers (Pisces, Gadiformes) from the continental slope of western and northwestern Australia. Proc. Calif. Acad. Sci. 51(3):105-243.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cleòpatra V Selene

* Aquest article tracta sobre la filla de Ptolemeu XIII i Cleòpatra III d'Egipte. Si cerqueu filla de Cleòpatra VII d'Egipte i Marc Antoni, vegeu «Cleòpatra Selene».
Cleòpatra V Selene (Κλεοπάτρα Σελήνη; circa 135/130 aC – Selèucia del Tigris, 69 aC) fou una princesa làgida, filla de Ptolemeu VIII Evergetes II i de Cleòpatra III.
Es va casar com era costum amb son germà Ptolemeu IX Làtir. Quan el seu marit fou obligat per Cleòpatra III a deixar a la seva dona-germana Cleòpatra IV el 114 aC, Làtir es va casar amb l'altra germana Selene, però no consta cap mena d'associació al tron a diferència de la seva germana gran Cleòpatra IV, si bé aquest era el costum. En cas d'haver estat associada li hagués correspost el nom de Cleòpatra V. L'associació en tot cas només va durar fins al 110 aC.
En marxar el seu marit a l'exili (110 aC) va romandre a Egipte i es va casar amb Antíoc VIII Grypos, i mort aquest el 96 aC, amb Antíoc X Eusebios o Eusebes. Aquest va morir vers al 83 aC combatent a Tigranes II d'Armènia i Cleòpatra va viatjar a Roma per fer reconèixer els drets al tron dels seus fills, probablement Seleuc VII Cibiosactes (que degué restar al país) i Antíoc XIII Asiàtic. Després del 75 aC el senat romà va reconèixer a Seleuc i Antíoc com a reis de Síria. Cleòpatra Selene va ser empresonada i assassinada per Tigranes cap a l'any 70 aC, però la seva derrota davant Pompeu (69 aC) va produir un aixecament a Antioquia, on Antíoc XIII fou aclamat rei, nomenament que va ser aprovat per Luci Licini Lucul·le.

## Referències

* ↑ Estrabó, Geographica 16, p. 749; Flavi Josep, Antiguitats judaiques 13.420.
* ↑ Josep, Antiguitats Judaiques 13.420; Estrabó, Geographica 16, p. 749
* ↑ 7.Cleopatra a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 800

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte.

## Bibliografia

* Felix Stähelin: Kleopatra 22, a Realencyclopädie der Classischen Altertumswissenschaft, vol. XI 1, 1921, col. 782-784.
* J. Whitehorne, Cleopatras, 1994, pp. 164–173.

## Enllaços externs

* (francès) Articles sobre alguens grans reines i princeses d'Egipte Arxivat 2014-12-17 a Wayback Machine.
# Cleòpatra de Macedònia

* Per a altres significats, vegeu «Cleòpatra de Macedònia (princesa)».
Cleòpatra (en llatí Cleopatra, en grec antic Κλεοπάτρα) fou reina de Macedònia (337-336 aC). Era neboda d'Àtal, un dels generals de Filip II de Macedònia.
Filip es va casar amb ella quan es va divorciar d'Olímpies el 337 aC. Mort el seu marit, Olímpies la va fer matar, segons uns (Justí) obligant-la a penjar-se i segons altres (Pausànies) tirant-la a una caldera d'oli roent. El seu fill Caranos, segons Justí, també va ser mort per Alexandre el Gran poc després que pugés al poder, perquè el va veure com un possible competidor.

## Referències

* ↑ 1.Cleopatra a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 799
# Chestnut Ridge

Chestnut Ridge és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 7.829 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chestnut Ridge tenia 7.829 habitants, 2.551 habitatges, i 2.107 famílies. La densitat de població era de 611,9 habitants/km².
Dels 2.551 habitatges en un 32,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 72,2% hi vivien parelles casades, en un 7,3% dones solteres, i en un 17,4% no eren unitats familiars. En el 13,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,87 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,7% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 29,1% de 45 a 60 i un 15,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 86.468 $ i la renda mediana per família de 95.551 $. Els homes tenien una renda mediana de 57.420 $ mentre que les dones 43.548 $. La renda per capita de la població era de 33.227 $. Entorn del 0,9% de les famílies i el 3,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chestnut Ridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 25 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chestnut Ridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cigarrer

Un cigarrer és una capsa o estoig per a guardar-hi o portar-hi cigars. El cigarrer és un envàs pla en el qual es conserven els cigarrets ordenats amatents per al seu ús. Sol consistir en una caixa metàl·lica de dues peces que s'obrin en frontissa quedant els cigarrets alineats en una fila en cadascuna de les tapes subjectes per una molla o barra metàl·lica. El cigarrer va sorgir quan es va començar a comercialitzar el tabac embullat. Anteriorment, quan es venia el tabac picat d'una banda i el paper de fumar per l'altre, el tabac es transportava en bosses de cuir. Posteriorment, es va usar la tabaquera per ala mateixa fi i finalment, la petaca. Com el tabac va seguir embullant-se a mà per alguns consumidors, el cigarrer no va assolir un èxit tan ampli com les anteriors. En comercialitzar-se les cigarretes en paquets, el cigarrer ha passat a tenir un ús testimonial. Segons el poder adquisitiu de l'amo, els cigarrers estaven confeccionades amb materials nobles com or, plata o nacre o més humils com fusta, pell o tela. En tractar-se d'objectes metàl·lics sovint personalitzats amb gravats i, de vegades, adornats amb joies, els cigarrers són articles cobejats pels col·leccionistes.

## Referències

* ↑ Cigarrer
* ↑ Exemple de col·leccionisme: cigarrers con dedicatòries
# Cigeľ

Cigeľ és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1362.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «História». [Consulta: 22 desembre 2021].
# Àxel Sanjosé

Àxel Sanjosé (Barcelona, 1960) és un poeta, traductor i filòleg catalano-alemany. Va cursar estudis de Filologia alemanya a la Ludwig-Maximilians-Universität München, on també va obtenir el doctorat; des del 1988 és professor adjunt de l'Institut de Literatura Comparada de la mateixa entitat. Més enllà del món acadèmic, treballa com a redactor en un reconegut estudi de disseny gràfic de Múnic.
És autor de quatre poemaris en alemany i de nombroses traduccions de poetes de parla catalana. Ha rebut beques de diverses institucions pels seus projectes literaris, entre els quals la traducció de poemes de Joan Maragall a l'alemany.

## Obra
### Poesia

* Gelegentlich Krähen. [Cornelles ocasionals, en alemany]. Landpresse, Weilerswist 2004; segona edició: Rimbaud Verlag, Aquisgrà 2015.
* Anaptyxis [en alemany]. Rimbaud Verlag, Aquisgrà 2013.
* Das fünfte Nichts [El cinquè no-res, en alemany]. Rimbaud Verlag, Aquisgrà 2021.
* Lebensmittellyrik. Nebst einem Anhang mit Büroartikellyrik [Poesia alimentària. Amb un apèndix de poesia de material de oficina, en alemany]. Edition Melos, Viena 2021.
* Res de nou al no-res. Edicions 96, La Pobla Llarga 2023.

### Traduccions del català a l'alemany

* Enric Casasses, Eduard Escoffet, Arnau Pons, Víctor Sunyol: vier nach. Katalanische Lyrik nach der Avantgarde. Edició bilingüe. Lyrik Kabinett, Múnic 2007.
* Pere Gimferrer: Els Miralls. L'espai desert. / Die Spiegel. Der öde Raum. Edició bilingüe. Hanser, Múnic 2007.
* Salvador Espriu: Llibre de Sinera / Buch von Sinera [Tria], a: Sirene 7, 1993.
* Feliu Formosa: "Eine Ungeduld lang" [Tria de poemes], a: Akzente, 2010 (4).
* Carles Rebassa: Gedichte. Hochroth Verlag, Berlín 2010.
* Salvador Espriu: "Cançons de la roda del temps" / "Lieder vom Rad der Zeit" [Cicle de El caminant i el mur], a: Akzente, 2013 (6).
* Joan Vinyoli: Tria de poemes, a: Sprache im technischen Zeitalter 212, 2014.
* Màrius Torres: Poesies / Gedichte. Edició bilingüe. Rimbaud Verlag, Aquisgrà 2019.
* Joan Maragall: Der Pinien Grün, des Meeres Blau. Gedichte [La verdor dels pins, la blavor del mar. Poesies]. Edició bilingüe. Stiftung Lyrik Kabinett, Múnic 2022.

## Referències

* ↑ «Àxel Sanjosé». El Pen Català, 01-10-2010. [Consulta: 14 novembre 2022].
* ↑ «Àxel Sanjosé al catàleg de la Biblioteca Nacional d'Alemanya» (en alemany), 03-07-2022. [Consulta: 3 juliol 2022].
* ↑ Llull, Institut Ramon. «Àxel Sanjosé rep una beca de l’estat alemany de Baviera», 05-07-2019. [Consulta: 14 novembre 2022].

## Enllaços externs

* "Literaturport", pàgina web amb dades biogràfiques i bibliogràfiques d'escriptores i escriptors (en alemany)
# Xavier Sanahuja i Forgas

Xavier Sanahuja i Forgas (Sabadell, 5 de novembre de 1897 - Logronyo, 1959) fou un republicà federal català.
Pel novembre de 1926 intervingué en els fets de Prats de Molló, l'intent d'invasió militar de Catalunya dirigit per Francesc Macià i Estat Català. Tingué el grau d'oficial durant la Segona República. Va publicar un llibre, I de Prats de Molló a la Generalitat, una visió crítica dels fets, que va aixecar molta polèmica. Després de Prats de Molló, Sanahuja visqué uns anys exiliat a Niça, regentant una tintoreria.
Actualment hi ha una plaça al barri de la Serra d'en Camaró de Sabadell que duu el seu nom.

## Bibliografia

* Gent nostra als carrers de Sabadell. Josep Baqués i Robert Baró. Consorci per a la Normalització Lingüística, Centre de Normalització Lingüística de Sabadell i Ajuntament de Sabadell, 1995, ISBN 8487221068

## Referències

* 1 2 «Nomenclàtor». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 15 febrer 2014].

## Enllaços externs

* La plaça de Xavier Sanahuja al nomenclàtor de Sabadell.
# Chick-lit

La novel·la chick-lit és hereva de la novel·la sentimental i és un gènere literari popular dedicat al públic femení. Les trames es basen en la vida amorosa, social i els complexos de dones joves i modernes, amb temes com la moda, l'amistat, la possibilitat de trobar una parella perfecta i els efectes de l'edat o de la feina en les dones. Sovint la trama té un toc de paròdia i final feliç. El terme ve de la fusió de les abreviatures de "chick" (una paraula col·loquial nord-americana per a noia) i literatura. Les novel·les chick-lit prenen tècniques narratives del bestseller i del cinema (especialment les comèdies romàntiques).
Es considera que l'obra inaugural és El diari de Bridget Jones, tot i que els antecedents es troben en Jane Austen, la novel·la juvenil del primer amor i en el gènere rosa tradicional. Altres obres destacades són Clueless i Sexe a Nova York.
Els defensors del gènere argumenten que la dona és presentada com a independent i que és un dels pocs camps on la mirada no és androcèntrica, ja que es preocupen de la perspectiva feminista. Les protagonistes apareixen com a treballadores, que busquen amor i sexe activament (a diferència de les dames tradicionals, amb un paper passiu). Els seus crítics argumenten que en el fons són obres masclistes, perquè la dona apareix com a infeliç sense parella, la mou només agradar a l'home i l'èxit social, i no pas les seves qualitats o metes.
# Clayton (Nova Jersey)

Clayton és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2006 tenia 7.469 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clayton tenia 7.139 habitants, 2.464 habitatges, i 1.884 famílies. La densitat de població era de 383,9 habitants/km².
Dels 2.464 habitatges en un 39,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,5% hi vivien parelles casades, en un 13,9% dones solteres, i en un 23,5% no eren unitats familiars. En el 19,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,89 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,31.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,1% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 31,6% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 9,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 53.219 $ i la renda mediana per família de 63.097 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.231 $ mentre que les dones 29.063 $. La renda per capita de la població era de 20.006 $. Aproximadament el 3,1% de les famílies i el 2,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clayton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clayton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Comalestorres

Comalestorres és una coma al terme municipal de la Vall de Boí, a l'Alta Ribagorça, i dins Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. És a ponent de l'Embassament de Cavallers. El Massís de Comalestorres remunta des de l'extrem occidental de la presa direcció nord-oest, fins al Pic de Coma les Torres (2.811,9 m) i davalla després cap al Portell de Comaloforno (2,761 m). Poc després del coll, la carena que envolta la coma, vira cap a l'est, on es troba el Pas de l'Ós (2.488,7 m), davallant fins a la zona central de la riba dreta de l'embassament. En la seva zona central neix el Barranc de Comalestorres.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Comalestorres. [Consulta: 23/09/2013]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Pic de Comalestorres. [Consulta: 21/09/2013]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Portell de Comoloforno. [Consulta: 21/09/2013]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Pas de l'Ós. [Consulta: 22/09/2013]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Coll Triado

El Coll Triado és un edifici de Sant Boi de Lluçanès (Osona) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta rectangular i teulat a doble vessant lateral a la façana de la porta principal. Els murs estan construïts amb pedres irregulars i molt morter. Totes les obertures de la casa tenen llindes de fusta. L'ordenació de la façana és irregular amb tres nivells d'obertures diferents a la part on el terreny així ho permet i sols de dos nivells a la part dreta de la façana. La tipologia dels murs demostra dues fases constructives ben diferenciades. El primer cos és el que té la façana principal i el segon se li afegeix a la part del darrere.

## Història

Aquesta casa va ser construïda pel vigilant de l'horta de la casa la Serra de Perafita.

## Referències

* 1 2 «Coll Triado». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 març 2019].
# Diaoyudaoïta

La diaoyudaoïta és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom de l'Illa Diaoyudao, el nom xinès per les illes Senkaku.

## Característiques

La diaoyudaoïta és un òxid de fórmula química NaAl$_{11}$O$_{17}$. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 7,5 i 8. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1985.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la diaoyudaoïta pertany a «04.CC: Òxids amb relació Metall:Oxigen = 2:3, 3:5, i similars, amb cations de mida mitjana i gran» juntament amb els següents minerals: cromobismita, freudenbergita, grossita, clormayenita, yafsoanita, latrappita, lueshita, natroniobita, perovskita, barioperovskita, lakargiïta, megawita, loparita-(Ce), macedonita, tausonita, isolueshita, crichtonita, davidita-(Ce), davidita-(La), davidita-(Y), landauïta, lindsleyita, loveringita, mathiasita, senaïta, dessauïta-(Y), cleusonita, gramaccioliïta-(Y), hawthorneïta, hibonita, lindqvistita, magnetoplumbita, plumboferrita, yimengita, haggertyita, nežilovita, batiferrita, barioferrita, jeppeïta, zenzenita i mengxianminita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a les Illes Senkaku, a la Prefectura d'Okinawa (Regió de Kyūshū, Japó). També ha estat descrita a l'Argentina Arxivat 2013-07-11 a Wayback Machine., Alemanya, Noruega, Rússia i als estats de Massachusetts i Nova Jersey, als Estats Units.

## Referències

* ↑ «Diaoyudaoite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 gener 2018].
# Cinema Califòrnia

El Cinema Califòrnia era una sala de cinema d'estiu situat a Castelló (Ribera Alta). Va ser projectat a la dècada del 1950 per l'arquitecte suecà Joan Guardiola, el qual també va projectar altres cinemes d'estiu com el Cinema Monterrey de la Pobla Llarga o el Cinema Casablanca d'Alzira. El Califòrnia acollia representacions teatrals, projeccions de cinema, actuacions musicals, etc.

## Referències

* ↑ «Castelló de la Ribera recuperarà el cinema d'estiu Califòrnia amb l'ajuda de la Diputació». La Veu, 12-05-2017. Arxivat de l'original el 2018-06-14. [Consulta: 29 desembre 2017].