OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casal (la Pobla de Cérvoles)

El Casal és una obra de la Pobla de Cérvoles (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici situat salvant el desnivell entre el carrer principal i el de baix, la plaça Catalunya. És de planta rectangular, cobert a dues aigües i arrebossat. Té moltes finestres, disposades totes de forma força simètrica. Destaquen l'aplacat de pedra que s'han posat a mode de marc a les finestres.
Ha estat remodelat d'ençà la seva construcció; s'han millorat els desperfectes produïts pel temps però la concepció bàsica no ha variat. Com a centre d'esbarjo i aglutinador, recull a la planta situada al nivell del carrer, la sala principal destinada al cafè, restaurant i biblioteca. La planta baixa és una sala polifuncional.

## Història

Sorgí amb el nom de "Foment Republicà Autonomista" amb la finalitat d'unir al jovent de la població gràcies a les activitats d'esbarjo. L'altre objectiu primordial era la creació d'una cooperativa- economat com a ajut econòmic per als seus socis. La societat quedà constituïda el 1931, aleshores s'inicien les obres. La part central es destina a cafè, la lateral, una botiga i l'esquerra, altres dependències. A la planta baixa s'hi situa la sala de ball. En arribar la guerra civil (1936- 1939), però, fou clausurat i ho passen a ser dependències de la CNT. Quedà molt malmès, i fins als anys 60 del segle XX no es reprengueren les activitats.

## Referències

* 1 2 3 «Casal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 octubre 2016].
Viccionari
# Nina Foch

Nina Consuela Maud Fock, més coneguda com a Nina Foch (Leiden, 20 d'abril de 1924 - Los Angeles, 5 de desembre de 2008) fou una actriu de cinema neerlandesa-estatunidenca, nominada al premi Oscar a la millor actriu secundària l'any 1954 per la pel·lícula Executive Suite.

## Biografia

La seva mare fou l'actriu estatunidenca Consuelo Flowerton, qui retornà als Estats Units després de casar-se amb director de música clàssica neerlandès Dirk Fock, amb el qui es va divorciar quan la seva filla era molt petita. Va viure i créixer a Ciutat de Nova York mentre la seva mare l'animava en la seva vessant artística. Tocava el piano i li agradava l'art però l'interessava més l'escenografia.
Foch morí el divendres 5 de desembre de 2008 al Ronald Reagan UCLA Medical Center de Los Angeles, a l'estat de Califòrnia, a l'edat de 84 anys, a causa de complicacions de mielodisplàsia, tal com afirmà el seu fill Dirk de Brito al diari Los Angeles Times. Emmalaltí la setmana anterior mentre impartia classe a l'Escola d'Arts Cinematogràfiques de la Universitat del Sud de Califòrnia.

## Filmografia seleccionada

* Cry of the Werewolf (1944)
* The Return of the Vampire (1944)
* A Song to Remember (1945)
* I Love a Mystery (1945)
* Em dic Julia Ross (My Name Is Julia Ross) (1945)
* Les mil i una nits (A Thousand and One Nights) (1945)
* The Guilt of Janet Ames (1947)
* Johnny O'Clock (1947)
* The Dark Past (1948)
* Johnny Allegro (1949)
* Un americà a París (An American in Paris) (1951)
* Scaramouche (1952)
* Executive Suite (1954)
* Els Deu Manaments (The Ten Commandments) (1956)
* Cash McCall (1960)
* Espàrtac (Spartacus) (1960)
* Such Good Friends (1971)
* Mahogany (1975)
* Skin Deep (1989)
* Assetjada (Sliver) (1993)
* És la meva festa (It's My Party) (1996)
* Relació mortal (Hush) (1998)
* Enamora't (How to Deal) (2003)

## Referències

* ↑ Woo, Elaine. «Nina Foch, actress and influential coach and teacher, dies at 84». Los Angeles Times, 06-12-2008. [Consulta: 6 desembre 2008].
* ↑ Bergan, Ronald. «Obituary: Nina Foch». The Guardian, 05-12-2008. [Consulta: 18 abril 2015].
# Khurda

* Per a altres significats, vegeu «Khurda (ciutat)».
Khurda fou un estat tributari protegit de l'Índia a Orissa, convertit en zamindari el 1804; era el darrer territori governat per la dinastia independent d'Orissa o Utkala; el 1576 fou incoprorat a l'Imperi Mogol i vers el 1592 Gajapati Ramachendra Deva, fill de Danai Bidyadhar, ministre del raja Bhoj, va ser nomenar mansubadar i així van esdevenir feudataris, sota el títol de rages d'Utkala; virtualment independents després de la mort d'Akbar. Els marathes no van poder dominar el territori de jungla amb la seva cavalleria i l'antiga dinastia va conservar de fet la seva independència encara que va haver de pagar tribut des de 1751; els drets marathes foren cedits a la Companyia Britànica de les Índies Orientals el 1803 i el 1804 el raja es va revoltar contra els britànics que van confiscar l'estat i fou pensionat. El territori va restar com a zamindar però el raja fou privat de poders jurisdiccionals, si bé gaudia de gran veneració entre el poble. Una revolta del camperols, deguda als abusos dels oficials administratius bengalís secundaris, va esclatar el 1817 i va tenir suport de l'antic raja, però fou dominada el 1818 i es van introduir reformes per eliminar les causa de les queixes. Del 1818 al 1825 fou erigida en capital de districte. El raja de Khurda (des de 1817 raja de Puri, vegeu Zamindari de Puri) era superintendent hereditari del temple de Jagannath, però va delegar els seus poders per períodes de cinc anys a un oficial britànic, després que el 1871 fou sentenciat per assassinat i deportat a les illes Andaman. El zamindar fou suprimit però algunes terres deixades a la família pel manteniment.

## Llista de rages

* Gajapathi Raja RAMACHENDRA DEVA I, 1592-1607,
* Raja PURUSOTTAM DEVA I 1607-1622 (fill)
* Raja NARASIMHA DEVA 1622-1645 (fill)
* Raja GANGADHARA DEVA 1645 (4 mesos, nebot)
* Raja BALABHADRA DEVA 1645-1655 (germa de Narasima)
* Raja MUKUNDA DEVA I 1655-1690 (fill)
* Raja DIBYASINGHA DEVA I 1690-1720 (fill)
* Raja HAREKRUSHNA DEVA 1720-1725 (germà)
* Raja GOPINATH DEVA 1725-1732 (fill)
* Raja RAMACHENDRA DEVA II (convertit per força a l'islam com HAFIZ QADAR MUHAMMED) 1732-1743 (germà) ,
* Raja PADMANAVA DEVA 1743-abans de 1751
* Raja BIRAKISHORE DEVA I abans de 1751-1780, (net de Ramachendra Deva II)
* Raja DIBYASINGHA DEVA II (net) 1780-1795
* Raja MUKUNDA DEVA II 1795-1804 zamindar 1804-1817

### Zamindars de Khurda, des de 1817 de Puri

* Ramachandradeva III 1808 - 1856
* Birakishore Deva II 1856-1862
* Dibvyasimhadeva III 1862 - 1878
* Mukunda Deva III 1878-1926 (títol personal de raja)
* Ramchandra Dev IV 1926-1955 (+1957)

## Vegeu també

* Raninur.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India. Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.
* Genealogia Arxivat 2009-05-29 a Wayback Machine.
* Llista de sobirans
# Francisco Javier Perelló Oliver

Francisco Javier Perelló Oliver (Borriana, 13 de novembre de 1952) és un polític valencià, diputat a les Corts Valencianes durant la II Legislatura.
Ha treballat com a delineant i com a director d'una empresa promotora d'habitatges. De 1979 a 1983 fou president de la Junta Local Fallera de Borriana i en 1980 fou elegit vicepresident del IV Congrés Faller de València.
A les eleccions municipals espanyoles de 1979 fou elegit regidor de l'ajuntament de Borriana per Alianza Popular, càrrec que revalidà a les eleccions de 1983. Fou elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 1987. Ha estat vocal de la Comissió d'Obres Públiques i Transports i de la Comissió Investigació i Estudi dels Riscs naturals a la Comunitat Valenciana.
Posteriorment ha continuat com a regidor de l'ajuntament de Borriana, on després de les eleccions municipals espanyoles de 2011 era sisè tinent d'alcalde pel Partido Popular.

## Referències

* ↑ Las Fallas homenajearán a Javier Perelló por su trayectoria Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., El Periòdic, 24 de febrer de 2010
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 2 juny 2015].
* ↑ Organigrama de l'alcaldia de Borriana Arxivat 2015-05-30 a Wayback Machine., consultat el 3 de juny de 2015
# Zarema (cràter)

Zarema és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 5 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim àvar, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Zarema». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Kosi

* Per a altres significats, vegeu «Divisió de Kosi».
Kosi, Kusi o Koshi és un riu de Nepal i l'Índia que neix a l'Himàlaia oriental a 26° 27′ N, 87° 06′ E﻿ / ﻿26.450°N,87.100°E﻿ / 26.450; 87.100 a la comarca de Sapt Kosiki o País dels set Kosis (dels quals el principal és el San Kosi). Agafa un curs sud-oest durant 55 km i després al sud i sud-est per altres 55 km i rep a la seva esquerra dos afluents importants, l'Aran i el Tambar. Deixa les muntanyes a Chatra; després d'una sèrie de cascades i ràpids segueix al sud i entra a l'Índia al districte de Bhagalpur. Segueix al sud i rep un altre afluent destacat, el Ghugri, per la banda esquerra; finalment desaigua al Ganges a 25° 22′ N, 87° 17′ E﻿ / ﻿25.367°N,87.283°E﻿ / 25.367; 87.283, al districte de Purnia, després d'un curs a l'Índia d'aproximadament 76 km. Al segle xviii passava just al sud de la ciutat de Purnia, però després es va desviar uns quants quilòmetres cap a l'oest.

## Vegeu també

* Inundació al Bihar en 2008
* Llista de peixos del riu Kosi

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# AWG

AWG té els següents significats:
* American Wire Gauge, unitat emprada per mesurar el diàmetre dels cables elèctrics
* AWG també és el codi ISO 4217 del florí d'Aruba, moneda oficial d'Aruba
# Khunasira

Khunasira fou una antiga fortalesa a uns 60 km al sud-est d'Alep. L'hauria fundat Khunasir ibn Amr dels Banu Kinana, però probablement es va fer sobre una edificació o poble ja existent. Capital de la kura d'al-Abas fou cèlebre a l'època omeia perquè el príncep Úmar ibn Abd-al-Aziz s'hi va fer construir un castell on va residir sovint. Quan el poder omeia va entrar en decadència i les rutes interiors de Síria van deixar de ser segures, els viatgers de la ruta Alep-Bagdad preferien passar pel desert i obtenir la protecció dels beduïns a canvi de diners, que passar per aquest castell que només garantia protecció per un curt trajecte. Així va entrar en decadència però va subsistir mal que bé fins al 1121 quan fou presa i destruïda per Balduí II de Jerusalem. La seva porta fou traslladada a Antioquia de l'Orontes. Modernament una localitat propera du el nom de Khanasir.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, V, 54, en concret aquí
# Kahoka

Kahoka és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 2.241 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kahoka tenia 2.241 habitants, 921 habitatges, i 562 famílies. La densitat de població era de 565,5 habitants per km².
Dels 921 habitatges en un 30,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,2% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 38,9% no eren unitats familiars. En el 35,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,3% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 22,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.384 $ i la renda mediana per família de 30.192 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.313 $ mentre que les dones 16.563 $. La renda per capita de la població era de 14.928 $. Entorn del 15,4% de les famílies i el 17,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kahoka». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kahoka». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Shintaro Kurumaya

Shintaro Kurumaya (japonès: 車屋紳太郎) (Kumamoto, 5 d'abril de 1992) és un futbolista japonès que actualment juga de defensa al Kawasaki Frontale de la Lliga japonesa de futbol. Va començar com a futbolista al Kawasaki Frontale.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 10 d'octubre de 2017 contra la selecció d'Haití. Va disputar 3 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Estadístiques.
Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2017 | 3 | 0 |
| 2018 | 1 | 0 |
| Total | 4 | 0 |

## Referències

* ↑ «車屋 紳太郎 (Kurumaya, Shintaro)». Kawasaki Frontale, 2015. [Consulta: 27 febrer 2018].
* ↑ «S. Kurumaya» (en castellà). [Consulta: 24 desembre 2023].
* ↑ National Football Teams
# Cecilia Johansdotter

Cecilia Johansdotter és el nom tradicional de la reina consort i muller del Rei Canut I de Suècia i mare del Rei de Suècia Eric X. Malgrat el fet que fou reina durant més de vint anys, la reina consort del Rei Canut és una de les més desconegudes de les reines sueques. Ni el seu nom, ni els seus pares ni les dates del seu naixement i mort són confirmades. Algunes fonts teoritzen que era filla de Johan Sverkersson, fill del Rei de Suècia Sverker I (mort el 1156). El nom Cecilia tampoc és confirmat. Hauria estat casada amb Canut vers l'any 1160. El 1167, set anys més tard, el seu marit esdevenia Rei i fou conseqüentment Reina de Suècia.
Només hi ha una història que veritablement esmenta la reina amb més detalls. El 1190 la reina emmalaltí. Fou una malaltia greu, i el poble es preocupà per si moria. Per tal d'evitar la mort, la reina prometé estant al llit, que si Déu li salvava la vida, entraria en un convent després de la seva recuperació per mostrar el seu agraïment. Finalment es recuperà de la malaltia, però no desitjava fer-se monja, ni tampoc el seu marit. Van enviar una apel·lació al Papa Climent III a Roma per preguntar si podia ser alliberada de la seva promesa i continuar les seves obligacions maritals. El Papa va contestar que la reina hauria d'honrar la seva promesa a Déu, i la Reina Cecilia fou obligada a abandonar el seu tron i entrar a un convent. Aquesta carta és datada a 1193.
Casada cap al 1160 amb Canut Eriksson de Suècia (esdevingut rei el 1167), el matrimoni va ser dissolt quan fou obligada a entrar en un convent cap als anys 1190. Fou mare amb Canut de:
* Jon Knutsson (mort violentament el novembre del 1205 a Älgarås)
* Knut Knutsson (mort violentament el novembre del 1205 a Älgarås)
* Joar Knutsson (mort violentament el novembre del 1205 a Älgarås)
* Eric X (mort el 1216), Rei de Suècia 1208-1216.
* Filla, NN Knutsdotter (possiblement Sigrid o Karin), que s'hauria casat amb el jarl Knut Birgersson (esdevenint mare de Magnus Broka), o casada amb Magnus Broka (amb qui hauria tingut un fill Knut Magnusson o, Knut Katarinason, reclamant del tron suec; mort el 1251). L'existència d'aquesta filla és basada en citacions poc clares en cròniques i sagues, i és amb mesura acceptada en la literatura d'investigació, per a explicar les reivindicacions de Knut Magnusson al tron. Aquesta filla hauria nascut necessàriament als anys 1170 o 1180.

## Notes

* 1 2 3 Lars O. Lagerqvist. "Sverige och dess regenter under 1.000 år",("Sweden and its rulers during 1000 years"). (en suec). Albert Bonniers Förlag AB, 1982. ISBN 91-0-075007-7.

## Bibliografia

* Åke Ohlmarks: Alla Sveriges drottningar (Totes les reines de Suècia) (suec)
* Lars O. Lagerqvist. "Sverige och dess regenter under 1.000 år" ("Sweden and its rulers during 1000 years"). (en suec). Albert Bonniers Förlag AB, 1982. ISBN 91-0-075007-7.
# Joan Ferrando (músic)

Joan Ferrando (?- 1531/1532) fou un organista i orguener català.
Fou organista i orguener- ambdues funcions eren inseparables en aquella època- i possessor d’una capellania a la Seu de Girona fins l'1 de juny de 1496, data en què el substituí Narcis Campins. Posteriorment, el 10 de novembre de 1496 ocupà la plaça d'organista de la catedral gironina, càrrec que mantingué fins al 1525, en què el succeí Joan Castelló.
El 1499 construí un orgue per la parròquia de Sant Vicenç de Besalú i al 1505, un altre de dimensions mitjanes que el va situà a la paret meridional del temple de la catedral gironina; aquest era el mateix orgue que l’any 1541 Pierres Bordons amplià i emplaçà a la part superior de la capella de Sant Joan.
L'última referencia de Ferrando data del 27 de gener de 1532.
Malgrat la desconeixença que hi ha sobre la vida d’aquest autor, es sap que fou considerat pels seus contemporanis, per exemple, per Pau Rossell, com un mestre expert en l’art de polsar.

## Referències

* 1 2 3 Civil Castellví, Francisco «[https://www.raco.cat/index.php/RevistaGirona/article/view/81320/105808 Personajes y aconteceres musicales en Gerona a postrimerías del Siglo XV]». Revista de Gerona, 60, 1972, pàg. 82-83.
* 1 2 Gregori i Cifré, Josep Maria. Inventaris dels fons musicals de Catalunya. Volum 10: Fons de la catedral de Girona. Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona, 2019, p. 42.
# Constança de Besalú

Constança Belasquita de Besalú (s.XI) va ser comtessa consort d'Urgell en esdevenir esposa d'Ermengol II.
No és segura la seva filiació, hom li ha atribuït un origen castellà pel seu nom «Belasquita», però també es creu que podria ser filla de Bernat I de Besalú i la seva esposa Toda en un intent d'Ermengol II de tenir aliats o terres amigues entre el seu comtat i els de Barcelona, Girona i Osona. En morir el comte el 1038, segons el costum de l'època, Constança va exercir de marmessora del testament del seu marit. De fet, el fill d'ambdós i l'hereu al comtat, Ermengol III, era encara menor d'edat, per la qual cosa la comtessa vídua es va encarregar de la regència, de fet, es va intitular a si mateixa «comtessa d'Urgell» i governà com a única senyora del territori urgellenc. L'any 1040 va presidir la consagració de la nova catedral d'Urgell, realitzada per l'arquebisbe Guifré de Narbona, cosí germà seu. A més, va esdevenir tutora del seu fill i es va encarregar de la seva educació, segons Diego Monfar, instal·lada en un lloc molt segur del comtat, per tal de mantenir la seva seguretat.

## Referències

* 1 2 Aurell, 1995, p. 157.
* ↑ Fernández-Xesta, 2001, p. 15.
* 1 2 Monfar i Bofarull, 1853, p. 321-322.
* ↑ Masdeu, 1794, p. 45.
* ↑ Aurell, 1995, p. 158.

## Bibliografia

* Aurell, Martin. Les noces du comte: mariage et pouvoir en Catalogne (785-1213) (en francès). París: Publications de la Sorbonne, 1995.
* Fernández-Xesta, Ernesto. Relaciones familiares entre el condado de Urgel y Castilla y León (en castellà). Real Academia Matritense de Heráldica y Genealogía, 2001.
* Masdeu, Juan Francisco de. Historia crítica de España y de la cultura española (en castellà). Madrid: Imprenta de Sancha, 1794.
* Monfar, Diego; Bofarull, Pròsper de. Historia de los Condes de Urgel (en castellà). Tom I. Barcelona: Establiment litográfico y tipográfico de D. José Eusebio Monfort, 1853.
# Esteghlal Ahvaz FC

L'Esteghlal Ahvaz Football Club (en persa باشگاه فوتبال استقلال اهواز) és un club de futbol iranià de la ciutat d'Ahvaz, Khuzestan.

## Història

El club va ser fundat el 1948 per Hakim Shoushtari, com una branca del Taj Tehran FC, essent anomenat Taj Ahvaz FC. L'any 1973 ascendí a la Copa Takht Jamshid però no era permès que existissin dos clubs amb el mateix nom a la lliga i fou forçat a seguir en categories inferiors. Després de la revolució islàmica canvià el seu nom per Esteghlal Ahvaz FC. L'any 1991 ascendí per fi a la màxima categoria iraniana. Fou segon d'aquesta competició la temporada 2006-07.

## Presidents

* Nasrollah Heibodi (-2002)
* Ali Shafizadeh (2002-2006)
* Shahram Shafizadeh (2006-Present)

## Entrenadors

* Mehdi Monajati
* Amir Ghalenoei (2002)
* Jalal Cheraghpour (2002)
* Bahram Atef (2002-2003)
* Nasser Hejazi (2003-2004)
* Luka Bonačić (2004-2005)
* Martik Khachatourian (2005)
* Mahmoud Yavari (2005)
* Srđan Gemaljević (2005-2006)
* Firouz Karimi (2006-2007)
* Majid Jalali (2007-2008)
* Karim Boustani (2008, interí)
* Mahmoud Yavari (2008)
* Reza Ahadi (2008)
* Akbar Misaghian (2008-2009)

## Futbolistes destacats

| Ebrahim Tahami Fereydoon Fazli Milad Meydavoudi Ebrahim Mirzapour Jalal Kameli Mofrad Hojat Zadmahmoud Ruhollah Bigdeli | Ali Badavi Mojtaba Shiri Bassim Abbas Abdul-Wahab Abu Al-Hail Mohammed Nasser Shakroun Ahmed Kadhim Assad Saša Ilić |

## Referències

* ↑ «Iran - List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Iran 2006/07». RSSSF.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2009-02-13 a Wayback Machine.
* (persa) Associació de Futbol de Khuzestan
# Josu Iñaki Erkoreka

Josu Iñaki Erkoreka Gervasio (Bermeo, 3 de juliol de 1960) és un polític basc membre del Partit Nacionalista Basc (PNV-EAJ), diputat al Congrés dels Diputats per aquest partit entre el 2000 i el 2012, i posteriorment Conseller d'Administració Pública i Justícia i portaveu del Govern Basc.
Llicenciat el 1982, és doctor en Dret per la Universitat de Deusto des de 1990, on exerceix com a professor de Dret Administratiu. També és Lletrat en serveis especials de la Secretaria General de Règim Jurídic del Govern Basc.
Fou director de l'IVAP/HAEE (Instituto Vasco de Administración Pública/Herri Arduralaritzaren Euskal Erakundea) de 1995 a 2000, any en què fou elegit diputat per Biscaia al Congrés dels Diputats a les eleccions generals espanyoles de 2000, i portaveu del Grup Parlamentari Basc en la VIII Legislatura, concretament des de març de 2004. Ha estat novament escollit a les eleccions generals espanyoles de 2008.
Ha escrit, juntament amb Iñaki Anasagasti, el llibre Dos familias vascas: Areilza y Aznar, on relata la història de Manuel Aznar Zubigaray, avi de José María Aznar.

## Enllaços externs

* Fitxa de Josu Erkoreka al Congrés
# Nulla dies sine linea

Nulla dies sine linea és una locució llatina que significa «cap dia sense una línia». La frase té el seu origen en Plini el Vell (Història natural, XXXV, 84), on la idea s'aplica al pintor grec Apel·les de Colofó, de qui diu que no passava cap dia sense pintar almenys una línia. La frase apareix citada com a proverbi per primer cop a la compilació Proverbiorum libellus de l'humanista italià Polydore Virgile, el 1498.
En llatí, «linea» significa «fil de lli», i en un sentit figurat es refereix al traç d'una ploma o pinzell. En el seu significat original, per tant, no es refereix a una línia de text. No obstant això, aquesta locució ha estat sovint emprada per molts escriptors amb aquest darrer significat.
Per exemple, Émile Zola emprà aquesta frase com a divisa i la feu inscriure al dintell de la xemeneia del despatx de la seva casa de Médan. També apareix al despatx de l'escriptor flamenc Stijn Streuvels a la seva casa de Ingooigem, i fou emprada per Jean-Paul Sartre a la seva autobiografia Les Mots: «Escric sempre. Què més podria fer? Nulla dies sine linea. És el meu costum i, a més, el meu ofici».

## Notes

* ↑ Apelli fuit alioqui perpetua consuetudo numquam tam occupatum diem agendi, ut non lineam ducendo exerceret artem, quod ab eo in proverbium venit. «D'altra banda, era un costum constant d'Apel·les, per molt ocupat que fos, de no deixar passar mai un dia sense practicar l'art de traçar una línia, donant lloc a un proverbi.»

## Referències

* ↑ Polydorus Vergilius, Proverbiorum libellus, Venise, 1498, fol. 16
* ↑ Félix Gaffiot, Dictionnaire latin-français, p. 912, s. v. linea.