OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Anchichoerops natalensis

Anchichoerops natalensis és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 75 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Moçambic i Sud-àfrica (KwaZulu-Natal i Transkei).

## Referències

* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Gilchrist, J. D. F. & W. W. Thompson. 1909. Descriptions of fishes from the coast of Natal (Part II.). Ann. S. Afr. Mus. v. 6 (pt 3, no. 5): 213-279.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ana Isabel Iglesias Ferrer

Ana Isabel Iglesias Ferrer, més coneguda com a Hanna, nascuda a Madrid, és una cantant espanyola.

## Discografia

* Pura Hanna (2007)
* Huracán Hanna (2011)

## Referències

* ↑ «Hanna» (en castellà). MTV. Arxivat de l'original el 2012-02-19. [Consulta: 16 març 2013].

## Enllaços externs

* Facebook oficial de Hanna
# Gbelce

Gbelce (en hongarès Köbölkút) és un poble d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra. El 2022 tenia una població estimada de 2.096 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1233.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 6 agost 2022].
* ↑ «História - Történelem». [Consulta: 7 agost 2022].
# Gboko

Gboko és una ciutat de l'estat de Benue, a Nigèria, amb un ràpid creixement. El nom Gboko també correspon a una Àrea de Govern Local (LGA) de l'estat de Benue. La població de la LGA està per damunt dels 400.000 habitants, majoritàriament tivs (361.325 habitants el 2006, 419.800 habitants el 2011).
La ciutat és la capital tradicional dels tivs i hi té la residència oficial el Tor Tiv (rei tiv), que és el governant tradicional dels tivs que habiten als estats de Benue, Taraba, Plateau, Nasarawa i Enugu. Gboko fou també la seu de la Tiv Native Authority.
Gboko és anomenada Gboko-yuhwa, que significa 'ciutat pesada', per causa de l'actitud rebel de les seves joventuts. La ciutat també s'anomena a vegades G-Town.

## Referències

* ↑ «UPA FOREX AND ICT: The Impact of Unemployment on». linexupah.blogspot.com. [Consulta: 4 abril 2015].
* ↑ «Ungwan Gboko: Where dog meat is forbidden - Daily Trust». www.dailytrust.com.ng. [Consulta: 4 abril 2015].
# Gbeke

Gbeke és una de les 31 regions de Costa d'Ivori. Està situada al centre del país, pocs quilòmetres al nord de Yamoussoukro, la capital política del país. Té una superfície de 8.996 km² i 802.202 habitants. La seva capital és la ciutat de Bouaké, la segona més poblada del país després d'Abidjan. La regió de Gbeke forma part del districte del Vallée du Bandama, juntament amb la regió de Hambol.

## Geografia i situació geogràfica

Gbeke està situat al centre de Costa d'Ivori. Al sud hi té les regions de Bélier i de N'zi, a l'est la regió d'Iffou, al nord hi ha les regions d'Hambol i de Béré i a l'oest hi ha les regions de Béré i de Marahoué. Està situada a pocs quilòmetres al nord de Yamoussoukro i a 360 km d'Abidjan.

## Departaments i municipis

La regió de Gbeke té quatre departaments: Bouaké, Béoumi, Sakassou i Botro. Els vuit municipis de la regió són Bouaké, Diabo, Sakassou, Béoumi, Botro, Brobo, N'Djébonouan i Bodokro. Les seves 19 sots-prefectures són: Bouaké, Bounda, Brobo, Djébonoua, Mamini, Béoumi, Ando Kékrénou, Bodokro, Kondrobo, Lolobo, N'Guessankro, Botro, Diabo, Krofoinssou, Sakassou, Ayaou Sran, Dibri Assirikro i Toumoi Sakassou.

## Economia

El sector serveis és el més important de la regió, sobretot el comerç. L'agricultura és el sector que ocupa a més població activa.

### Agricultura

La majoria de l'agricultura de la regió està destinada a fer béns alimentaris, sobretot de subsistència. Els principals cultius són de nyam, d'arròs, de blat de moro, de cacauet, d'anacards i de llegums.

## Turisme

Els principals atractius turístics de Gbeke són:
* La Cort Reial (tomba dels reis) a Walèbo, al departament de Sakassou.
* Les ceràmiques de Wassou.
* El lloc d'observació d'hipopòtams de Goli oka, a Bourébo, a la sots-prefectura de Kondrobo.
* Les grutes prehistòriques d'Agbagnassi, a la sots-prefectura de Béoumi.
* A Bouaké hi ha la catedral de Santa Teresa, el Monestir dels Benedictins i la tintura de Dar-es-Salam.

## Cultura

Entre els valors culturals de la regió destaquen:
* Les danses com l'adjanou i el Goli.
* L'artesania tradicional: plateria, cistelleria, morter, teixits de xarxes de pesca, estris de caça, etc.

### Grups humans

El grup humà principal de la regió són els Baoulés.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Découverte de la région du GBEKE». Assemblée des Régions et Districts de Côte d'Ivoire. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 26 març 2015].
* ↑ «Regions of Côte d'Ivoire». statoids. [Consulta: 26 març 2015].
* ↑ «Côte d'Ivoire: administrative units, extended». geohive. [Consulta: 26 març 2015].
# Gbesi

El gbe, gbesi és la llengua gbe que parlen els gbesis que viuen al departament Atlantique de Benín. El seu codi ISO 639-3 és gbs i el seu codi al glottolog és gbes1238.

## Demografia i geografia

El territori gbesi està situat als municipis de Kpomassè, Allada i Tori-Bossito, a l'oest del departament Atlantique del sud de Benín. En el seu territori té dues zones, un en el que també s'hi parla la llengua gbe, ayizo i són veïns dels territoris en els que es parla gbe, saxwe i gbe, xwela; i l'altre, al sud del primer, en el que comparteix territori amb els parlants de fon, gbe, ayizo i gbe, xwela.
El 2002 hi havia 65.000 parlants de gbe, gbesi i segons el joshuaproject n'hi ha 103.000.

## Família lingüística

El gbe, gbesi és una llengua kwa, família lingüística que forma part de les llengües Benué-Congo. Concretament, segons l'ethnologue, forma part del grup lingüístic de les llengües gbes. Segons l'ethnologue, hi ha 21 llengües gbe: l'Aguna, l'ewe, el gbe, ci, el gbe, xwla oriental, el gbe, gbesi, el gbe, kotafon, el gbe, saxwe, el gbe, waci, el gbe, xwela occidental, el gbe, xwela, el kpessi, sis llengües aja (aja, gbe, ayizo, gbe, defi, gbe, tofin, gbe, weme i gun), dues llengües fons (fon i gbe, maxi) i la llengua gen, considerada l'única llengua mina. Segons el glottolog, és una de les llengües gbes orientals juntament amb el gbe, ayizo; el gbe, defi; el gbe, xwla oriental; el fon; el gbe, ci; el gun; el gbe, kotafon; el gbe, maxi; el gbe, saxwe; el gbe, tofin; el gbe, weme; el gbe, xwla occidental; el wudu i el gbe, xwela.

## Dialectologia i semblança lèxica amb altres llengües

El Gbokpa és un dialecte del gbe, gbesi.
Les llengües que tenen una major semblança lèxica són el kotafon (91%), el fon (85%), l'aja (73%) i el gen (70%).

## Sociolingüística, estatus i ús de la llengua

El gbe, gbesi és una llengua vigorosa (EGIDS 6a): Tot i que no està estandarditzada, és utilitzada en la comunicació social en tots els dominis entre persones de totes les edats i generacions i no està en perill. Els gbesis també parlen fon, francès, gen i gbe, saxwe.

## Bibliografia

* Kluge, Angela. 2011. A sociolinguistic survey of the Gbe language communities of Benin and Togo: Gbe language family overview. A: SIL Electronic Survey Reports 2011-012. 1-21.
* Schoch, Gabi. 2011. A sociolinguistic survey of the Gbe language communities of Benin and Togo, Volume 10: Gbesi language area. (SIL Electronic Survey Reports 2011-022.) SIL International. 49pp.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Gbe, Gbesi. A language of Benin». ethnologue. [Consulta: 10 febrer 2015].
* 1 2 3 «Language: Gbe, Gbesi». joshuaproject. [Consulta: 10 febrer 2015].
* 1 2 3 4 5 «Language: Gbe, Gbesi». glottolog. [Consulta: 10 febrer 2015].
* ↑ «Mapa lingüístic de Benín. El gbe, gbesi és el número 45». ethnologue. [Consulta: 10 febrer 2015].
* 1 2 «Gbe». ethnologue. [Consulta: 5 febrer 2015].
* ↑ «Gbesi Gbe in the Language Cloud» (en anglès). ethnologue. [Consulta: 10 febrer 2015].

## Enllaços externs

* Recursos sobre el gbe, gbesi a l'OLAC Arxivat 2015-02-10 a Wayback Machine.
# Geophagus megasema

Geophagus megasema és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Heckel, J. J. 1840. Johann Natterer's neue Flussfische Brasilien's nach den Beobachtungen und Mittheilungen des Entdeckers beschrieben (Erste Abtheilung, Die Labroiden). Ann. Wien. Mus. Naturges. v. 2: 325-471, Pls. 29-30.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Geophagus parnaibae

Geophagus parnaibae és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Brasil.

## Referències

* ↑ Heckel, J. J. 1840. Johann Natterer's neue Flussfische Brasilien's nach den Beobachtungen und Mittheilungen des Entdeckers beschrieben (Erste Abtheilung, Die Labroiden). Ann. Wien. Mus. Naturges. v. 2: 325-471, Pls. 29-30.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Anna Ventura Comes

Anna Ventura Comes (Barcelona, 1986) és una jugadora catalana d'esquaix, raquetbol i soft-ràquet del Club Esportiu Rocafort.
Com a jugadora de raquetbol va guanyar l'Obert de França 2007 i el 1r Torneig Internacional de Barcelona 2007 i el Campionat de Catalunya. El seu debut amb la selecció catalana va ser l'any 2006 al 13è Campionat del món. També va participar en el campionat d'Europa 2007. També va ser subcampiona a l'Obert de França 2008
Com a jugadora de softraquet va guanyar el campionat de Catalunya l'any 2007.
Com a jugadora d'esquaix va ser campiona de Catalunya en totes les categories d'edat el 2009. Va formar part de la selecció catalana d'aquest esport de la temporada 2003 a la 2010 i es proclamà campiona d'Espanya el 2004.

## Referències

* 1 2 3 4 Anna Ventura Comes, Enciclopèdia Catalana
* ↑ http://www.esportiudigital.com/noticies/exit-del-raquetbol-catala-a-paris-on-catalunya-competia-oficialment-per-primer-cop-2067.html Arxivat 2008-07-03 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.raquetbol.cat/galeries/french-open-2007-febrer-2007/anna-ventura-campiona-french-open-2007 Arxivat 2007-12-11 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.esportcatala.cat/news.sdf/news/natacio?id=429138%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.raquetbol.cat/noticies/anna-ventura-subcampiona-a-franca Arxivat 2009-04-29 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.softracket.com/jesus-pablos-y-anna-ventura-campeones-de-cataluna-de-softracket-2007 Arxivat 2008-02-06 a Wayback Machine.
# Anna Vila Cuadras

Anna Vila Cuadras (Igualada, Anoia, 31 d’agost de 1987) és una exportera d'hoquei sobre patins en línia catalana.
S'inicià en la pràctica de l'esport amb l’Igualada Hoquei Línia i, posteriorment, competí amb el Club Hoquei Línia Jujol, amb el qual guanyà tres Lligues Catalanes (2006, 2007, 2008), un Campionat d'Espanya (2006), dues Lligues Èlite (2006-07, 2007-08) i una Copa de la Reina (2009). A partir de la temporada 2009-10, jugà amb l'Hoquei Club Rubí Cent Patins, amb el qual aconseguí tres Lligues Catalanes (2010, 2011, 2012). Internacional amb la selecció espanyola d'hoquei sobre patins en línia, participà a dos Campionats del Món.

## Referències

* ↑ «Anna Vila Cuadras». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Georgius Jacobus Johannes van Os

Georgius Jacobus Johannes van Os (La Haia, 20 de novembre de 1782 – París, 11 de juliol de 1861) fou un pintor neerlandès.

## Biografia

Georgius Jacobus Johannes van Os va ser fill i alumne del pintor de flors Jan van Os i germà dels pintors Pieter van Os and Maria Margaretha van Os (1779 – 1862). El 1809 va guanyar el primer premi de la societat d'artistes Felix Meritis d'Amsterdam gràcies a una natura morta, un gènere en el que s'especialitzaria més tard. El 1812 Van Os es va convertir en Cavaller de l'Orde del Lleó Neerlandès. Des de 1816 a 1820 treballà Amsterdam i el 1822 es traslladà a París on treballà per la fàbrica de porcellana de Sèvres.
Van Os va pintar paisatges, però va ser, com el seu pare, més conegut com a pintor de flors. Començant durant la dècada del 1830 va passar els estius a Haarlem, va on continuar treballant en il·lustracions de flors per Flora Batava, editat per Jan Kops.
No s'ha de confondre amb el fill del seu germà Pieter, també pintor, anomenat Georgius Jacobus Johannes van Os, però que visqué entre 1805 i 1841 i continuà la tradició de pintura familiar.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Georgius Jacobus Johannes van Os» (en neerlandès). Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie.

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Georgius Jacobus Johannes van Os
* Georgius Jacobus Johannes van Os a artnet
# Georgiĭ Krutikov

Georgiĭ Tikhonovich Krutikov (Vorónej, 1899 – 1958) fou un arquitecte i artista constructivista rus, conegut per la seva Ciutat voladora. Arxivat 2007-10-14 a Wayback Machine.

## Obres (selecció)

* 1928 - Projecte Ciutat voladora

## Enllaços externs

* http://www.kmtspace.com/krutikov.htm

## Referències

* Cooke, Catherine, (et al.). Architectural Drawings of the Russian Avant-Garde. The Museum of Modern Art, 1990. ISBN 0-87070-556-3.

## Bibliografia

* Khan-Magomedov, Selim Omarovich. Gueorgui Krútikov : la ciudad voladora, utopía y realidad. Barcelona: Tenov, 2015. ISBN 9788493923198.
# Gikyode

El gikyode (o el chode, o el kyode) és una llengua guang septentrional que parlen els akyodes a la regió Volta de Ghana. Hi ha entre 10.400 (2003) i 14.000 parlants de gikyode. El seu codi ISO 639-3 és acd i el seu codi al glottolog és giky1238.

## Família lingüística

Segons l'ethnologue, el gikyode forma part del subgrup de llengües guangs septentrionals, que formen part de la família de les llengües kwa, que són llengües Benué-Congo. Les llengües guangs septentrionals són: el chumburung, el dwang, el foodo, el dompo, el ginyanga, el gonja, el kplang, el krache, el nawuri, el nchumbulu, el nkami, el nkonya i el tchumbuli. Segons el glottolog el gikyode forma part juntament amb el ginyanga del subgrup de les llengües gikyode-ginyangues, que són llengües guangs de la muntanya Oti juntament amb el nawuri.

## Situació geogràfica i pobles veïns

El territori gikyode està situat al districte de nkwanta, a la regió Volta al centre est de Ghana. Hi ha 9 aldees remotes que parlen el gikyode a prop de la frontera amb Togo.
Segons el mapa lingüístic de Ghana de l'ethnologue, el territori de parla gikyode fa frontera amb Togo, a l'est i al nord i amb els chales i els adeles al sud. A l'oest hi ha un territori despoblat.

## Dialectes i semblances amb altres llengües

El gikyode no té cap dialecte i té el lèxic similar en un 75% amb la llengua ginyanga que es parla a Togo.

## Sociolingüística, estatus i ús de la llengua

El gikyode és una llengua desenvolupada (EGIDS 5): és parlada per persones de totes les edats i generacions, està estandarditzada i té literatura, tot i que la seva situació no és totalment sostenible. El gikyode s'escriu en alfabet llatí des del 1980. Entre l'1% i el 2% dels que tenen el gikyode com a llengua materna estan alfabetitzats en aquesta llengua i entre el 5% i el 20% dels que hi estan alfabetitzats la utilitzen com a segona llengua. Els chales també parlen el gikyode com a segona llengua. Els akyodes també parlen àkan.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Gikyode. A language of Ghana». ethnologue. [Consulta: 13 març 2015].
* 1 2 «Language: Gikyode». joshuaproject. [Consulta: 13 març 2015].
* 1 2 «Language: Gikyode». glottolog. [Consulta: 13 març 2015].
* ↑ «North Guang». ethnologue. [Consulta: 10 març 2015].
* ↑ «Mapa lingüístic de Ghana. El gikyode és el número 37». ethnologue. [Consulta: 13 març 2015].
* ↑ «Gikyode in the Language Cloud» (en anglès). ethnologue. [Consulta: 13 març 2015].

## Bibliografia

* Neeley, Linda, 1992. Gikyode de giboroni, ɔwolɛ 2, 3. Ghana Institute of Linguistics.
* Scannell, Kevin, 2015: Crúbadán language data for Gikyode. The Crúbadán Project.
* Neeley, Paul, 1997: A case study: commissioning Scripture songs among the Akyode of Ghana, a: Institute of African Studies Research Review

## Enllaços externs

* Recursos sobre el gikyode a OLAC Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Gikyode al multitree
# Giancarlo Fisichella

Giancarlo Fisichella (14 de gener de 1973), també conegut com a Fisico o Fisi, és un expilot de Fórmula 1 italià. Actualment corre per l'equip Ferrari, si bé també ha conduït pels equips Sauber, Jordan Grand Prix, Benetton, Minardi, Renault F1 i Force India.
Va aconseguir la seva primera victòria al caòtic Gran Premi del Brasil del 2003, en una decisió que es va prendre una setmana després de l'esdeveniment. Quan es va unir a l'equip Renault, es va veure eclipsat pel campió del món Fernando Alonso, però se les va apanyar per aconseguir dues victòries més per al seu palmarès.
El desembre de 2007, va acabar contracte amb l'escuderia francesa i, tot i que es va rumorejar sobre la seva possible retirada, va acabar fixant per l'equip Force India - Ferrari, un equip poc competitiu, tot i així va fer un inici de la temporada 2008 força bo i la temporada següent arribà a fer un podi al Gran Premi de Bèlgica del 2009.
Durant la temporada 2009, malgrat seguir sent pilot de Force India, fou fitxat per la prestigiosa Scuderia Ferrari per substituir Luca Badoer pel que quedava de temporada a causa del fet que aquest no complí les expectatives quan fou nomenat pilot Ferrari en substitució alhora del lesionat pilot titular Felipe Massa.
També té el seu propi equip de GP2, el FMS International, encapçalat pel pilot anglès Adam Carroll.

## Referències

* ↑ «L'italià Giancarlo Fisichella, proclamat vencedor del Gran Premi del Brasil». CCMA, 9 novembre 2006. [Consulta: 5 juny 2022].
* ↑ «Fisichella pilotarà el segon Ferrari». El Punt Avui, 4 setembre 2009. [Consulta: 5 juny 2022].
Equips i pilots participants a la Temporada 2009 de Fórmula 1 :
McLaren
Ferrari
BMW Sauber
Renault
Toyota
Toro Rosso
Red Bull
Williams
Force India
Brawn
1 Hamilton 2 Kovalainen
3 Fisichella 4 Räikkönen
5 Kubica 6 Heidfeld
7 Alonso 8 Grosjean
9 Trulli 10 Glock
11 Alguersuari 12 Buemi
14 Webber 15 Vettel
16 Rosberg 17 Nakajima
20 Sutil 21 Liuzzi
22 Button 23 Barrichello
Altres pilots: Badoer (Ferrari), Bourdais (Toro Rosso), Kobayashi (Toyota), Massa (Ferrari), Piquet, Jr. (Renault) :
# Antoni Degollada i Barnola

Antoni Degollada i Barnola (Puigcerdà, 1890-1969) era vidrier d'ofici i músic de vocació. Segons els llibrets de comptes, va treballar com a vidrier i va mantindre un taller desde el 1935 fins a l'any de la seva mort, tot i això fou més conegut per la seva música. La gent el coneixia com “el Maxaxa” i al llarg de la seva vida va participar en tota mena d'activitats socials on la música era protagonista: balls, misses, corals, cercaviles, caramelles, etc. Tocava el clarinet entre altres instruments i va ser membre de les orquestres Paulinos i Amapola. Va dirigir les corals La Sardana i Flor de Neu, la cobla La Principal de la Cerdanya i el quintet filharmònic Hesmont Jazz Orquestra. Al llarg de la seva carrera i, per herència del seu pare que també era músic, va recollir milers de partitures que avui es conserven a l'Arxiu Comarcal de la Cerdanya. Es tracta sobretot de partitures impreses de música de ball, la música de moda de principis i a mitjan segle xx, però també de partitures manuscrites de música eclesiàstica, caramelles i alguna peça autògrafa del mateix Issi Fabra amb qui van ser companys d'orquestra.
Dins del seu fons personal es troben divisions entre partitures impreses i partitures manuscrites, a més de divisions segons la tipologia musical. Aquestes divisions ajuden a organitzar el fons el qual conté un gran nombre de partitures del segle xix que Antoni Degollada va heretar del seu pare.

## Referències

* ↑ «Cerdanya». [Consulta: 25 desembre 2020].
* ↑ «L'Arxiu Comarcal de la Cerdanya des de casa». [Consulta: 25 desembre 2020].
* ↑ «Fitxa del fons, Antoni Degollada Barnola. Arxiu Comarcal Cerdanya». [Consulta: 14 gener 2022].