OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hawshabi

Els hawshabi (plural hawashib) són una tribu del Iemen a la governació de Lahej. La seva ciutat principal és Musaymir.
Al-Hamdani al segle x identifica als hawashib (hawshabi) com una derivació de la tribu dels himiars, que vivien al Djabal Sabir, no gaire luny, a l'oest, del seu territori modern. Exercien sobirania sobre les tribus dels saqasiq i rakb. Encara que es pensava que eren purs descendents dels himiarites, s'aprecia una forta component africana entre els membres de la tribu.
Van signar el primer acord amb els britànics el 1839, però el tractat de protectorat no es va signar fins al 1895. Els hawashib s'havien enfrontat sovint als abdali de Lahej i encara el mateix any 1985 consta una cerimonia de prestació de jurament al soldà de Lahej. La convenció entre britànics i otomans del 1914 va fixar els limits del Iemen amb els hawashib, però després del 1918 l'iman mutawakelita del Iemen va reclamar el territori, reivindicació que va continuar la República Àrab del Iemen. El 1963 el soldà dels hawashib de Musaymir, Faisal ben Surur, va ingressar a la Federació d'Aràbia del Sud; va fugir del país el 1967 i el soldanat fou abolit el 29 de novembre d'aquell any i inclòs a la muhafazah II (governació II, amb capital a Lahej) de la República Popular del Iemen del Sud; després de la unió de Iemen del Nord i Iemen del Sud el 1991, va quedar inclosa en la nova governació de Lahej.

## Sultans hawshabi de Musaymir

* Al-Fajjar al-Hawshabi
* Sultan al-Hawshabi
* Mani ben Sallam al-Hawshabi 1838-1858
* Ubayd ben Yahya al-Hawshabi 1858-1863
* Ali I ben Mani al-Hawshabi 1863-1886
* Muhsin I ben Ali al-Hawshabi 1886-1894
* Al-Fadl ben Ali (usurpador) 1894-1895
* Muhsin ben Ali al-Hawshabi (restablert) 1895-1904
* Ali II ben Mani al-Hawshabi 1904-1922
* Muhsin II ben Ali al-Hawshabi 1922-?
* Surur ben Muhammad al-Hawshabi ?-1947
* Muhammad ben Surur al-Hawshabi 1947-1955
* Faisal ben Surur al-Hawshabi 1955-1967
# Hazel (Dakota del Sud)

Hazel és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 105 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hazel tenia 105 habitants, 41 habitatges, i 30 famílies. La densitat de població era de 168,9 habitants per km².
Dels 41 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61% hi vivien parelles casades, en un 9,8% dones solteres, i en un 26,8% no eren unitats familiars. En el 26,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,5% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 21,9% entre 25 i 44, un 11,4% de 45 a 60 i un 28,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.000 $ i la renda mediana per família de 23.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 16.500 $. La renda per capita de la població era de 15.035 $. Entorn del 16,7% de les famílies i el 22,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hazel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hazel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hazaribagh

* Per a altres significats, vegeu «Districte d'Hazaribagh».
Hazaribagh és una ciutat i municipalitat de l'estat de Jharkhand a l'Índia. És capital de la divisió de North Chota Nagpur i del districte d'Hazaribagh. A 16 km té el parc nacional d'Hazaribagh un dels millors de l'Índia. El nom Hazaribagh voldria dir "Mil jardins" (ciutat dels), ja que deriva de les paraules "hazar" (mil) i "bagh" (jardi). Està situada a 23° 59′ N, 85° 21′ E﻿ / ﻿23.98°N,85.35°E﻿ / 23.98; 85.35. Al cens del 2001 consta amb 127.243 habitants. El 1901 tenia 15.799 habitants, el 1881 eren 15.306 i el 1872 eren 11.050.

## Història

La ciutat era poc més que una unió d'alguns llogarets quan el 1780 fou escollida com a quarter militar i el 1834 com a seu d'una subdivisió que abans havia tingut seu a Sherghati i a Chatra alternativament. El "cantonment" militar es trobava al sud-est de la vila. El 1874 a causa de les moltes morts per febre, les tropes foren retirades excepte un petit destacament de forces europees per vigilar la presó per europeus, fins que aquesta fou tancada; llavors només van quedar dos companyies natives. La municipalitat es va crear el 1869.

## Llocs interessants

* Parc nacional d'Hazaribagh
* Canary Hill, lloc per amants de la natura
* Cafeteria Swarnajayanti al llac Hazaribagh
* Panchmandir
* Temple Narsingh dedicat a Vixnu
* Font termal de Surajkund

### Llocs propers

* Koderma, on es produeix més del 60% de la mica del món, a uns 60 km
* Riu Barakar i presa de Tilaiya Dam
* Konar Dam a 51 km d'Hazaribagh
* Font termal Suraj Kund a 72 km d'Hazaribagh

## Vegeu també

* Marang Bum

## Referències

* The Imperial Gazetteer of India, 1885, Sir William Wilson Hunter, London, Trübner & co.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.
# B-Stoff

B-Stoff (alemany: Substància B) era el nom en que van donar els enginyers alemanys durant la Segona Guerra Mundial a l'hidrat d'hidrazina N₂ H₄-NH₂ • H₂O utilitzat com a propergol líquid combustible en les seves investigacions sobre la propulsió de coets. Quan es barrejava amb M-Stoff (metanol), es produïa un combustible anomenat C-Stoff que era hipergòlic amb el T-Stoff i es va utilitzar en el Messerschmitt 163B.
B-Stoff també va designar l'etanol H₃C-CH₂OH diluït en un 25% d'aigua H₂O, usat com a combustible i amb A-Stoff com a comburent en els motor de la bomba volant V-2.

## Referències

* ↑ Warplanes of the Luftwaffe. Londres: Aerospace Pub., 1994. ISBN 1-880588-10-2.
* ↑ Zaloga, Steve, 1952-. V-2 ballistic missile 1942-52. Oxford: Osprey, 2003. ISBN 1-84176-541-4.
# Ball de gitanes de Sant Vicenç de Castellet

El Ball de Gitanes de Sant Vicenç de Castellet és una festa declarada d'Interès Local amb més de 100 any d'antiguitat i que uneix tot un poble al voltant d'una dansa i d'una plaça. Se celebra el diumenge de la Segona Pasqua, a la Plaça de l'Ajuntament, on més de 300 balladors distribuïts en diferents colles, es reuneixen per ballar i gaudir de les boniques músiques de Les Gitanes de Sant Vicenç de Castellet, fent vibrar a tot el públic assistent i observant els colors i la brillantor de la Plaça de l'Ajuntament engalanada per l'ocasió.

## Història

L'origen del ball de gitanes de Sant Vicenç de Castellet, on fins a principis del segle XX aquest ball era absolutament desconegut, se situa l'any 1907, quan una colla de picapedrers procedents de Caldes de Montbui (Vallès Occidental) que treballaven a Sant Vicenç, van convèncer un grup de noies santvicentines per escenificar davant de tot el poble un ball típic de la seva localitat d'origen.
La primera vegada que es balla aquest ball al poble fou el diumenge 10 de febrer de 1907. A Sant Vicenç es van ballar a la plaça de –l'actual plaça de l'Ajuntament–, a les dues del migdia, i, tal com ho reflecteixen les cròniques de l'època, en aquest “gran ball de gitanos” van prendre part “ de picapedrers de la regió catalana”, acompanyats “per distingides senyoretes d'aquèt pòble”.
L'arrelament definitiu del ball de gitanes es produeix a partir de l'any 1948, moment en què es va fundar l'Esbart Dansaire Santvicentí. Les gitanes van formar part del repertori de l'Esbart des de bon principi i aviat en va fer representacions per tot Catalunya. En aquell moment integraven el ball un conjunt de setze parelles. És també a partir d'aquest moment que s'instaura com la data de la ballada de gitanes –coincidint amb l'Estiu fins fa uns anys–, abandonant la seva originària vinculació al Carnestoltes. La primera ballada per part de l'Esbart Dansaire Santvicentí es va fer, doncs, el dilluns de Pasqua Granada de 1949.

## Referències

* ↑ «Ball de gitanes de Sant Vicenç de Castellet». Ajuntament de Sant Vicenç de Castellet. Arxivat de l'original el 2018-09-11. [Consulta: 22 setembre 2015].
* ↑ «Ball de gitanes de Sant Vicenç de Castellet». Arxivat de l'original el 2015-08-31. [Consulta: setembre 2015].
* ↑ «“De Sant Vicents de Castellet”,». El Pla de Bages, 09-02-1907, pàg. 2.
* ↑ Suades i Marigot, Jordi «. “El ball de Gitanes a Sant Vicenç de Castellet». Dovella núm 40, 1991, pàg. 51-52.
# Batalla de Rubinat

La batalla de Rubinat fou un dels combats de la Guerra Civil Catalana.

## Antecedents

El 24 d'abril, el Consell del Principat va aixecar una host de 300 cavallers amb 100 llances i un miler d'infants comandada per Hug Roger III de Pallars Sobirà per combatre els pagesos, i la reina va decretar immediatament la seva il·legalitat, mentre els diputats i el Consell prohibiren la publicació de la crida reial. Les autoritats locals que fer doncs les dues autoritats eren legítimes però les ordres contradictòries i els primers atacs foren de les tropes remences de Francesc de Verntallat a Castellfollit de la Roca el 1462, mentre que els revoltats l'assetjaven la Força Vella de Girona, on s'havien refugiat Joana Enríquez i el príncep Ferran.
El rei veient la situació va penetrar al Principat sense permís del Consell del Principat, instal·lant la seva base d'operacions a Balaguer i iniciant les operacions per prendre Tàrrega.

## Batalla

La Host del Consell del Principat i el castlà de Cervera, amb gent de la Segarra i l'Urgell van reunir-se a Lleida per acudir a l'encontre de Joan el Gran, qui a la vegada va enviar el seu exèrcit a Balaguer, comandat pel seu fill il·legítim Joan d'Aragó, l'arquebisbe de Saragossa.
Vuitanta genets de Joan van fer una ràtzia per Cervera enduent-se nombrosos animals i un nombrós contingent català els sortí a l'encontre, i aconseguiren refugiar-se al castell de Rubinat, on quedaren assetjats i acudiren més homes. Per salvar als assetjats Joan va enviar quatre-cents homes a cavall i cinc-cents peons combatent els exèrcits a Rubinat del 21 i el 22 de juliol de 1462.
Joan Aimeric obrí les portes de la vila i els reialistes van llançar-se sobre les forces del Principat. El rei Joan II capturà els principals caps de l'oposició, entre ells Roger d'Erill i Jofre de Castre Pinós, que morien executats el 1463.

## Conseqüències

Tàrrega caigué en mans reialistes a finals de juliol, i el Consell del Principat, veient que una república sense suport extern era inviable, comença a oferir el Principat a candidats que, 50 anys després del Compromís de Casp, tenen ni que sigui molt indirectament, algun dret a regnar Catalunya. En 1462, es va proposar nomenar comte de Barcelona al rei Enric IV de Castella, que a part dels seus drets al tron, podia comptar amb l'ajuda dels beamontesos navarresos, enemics de Joan el Gran i de Gastó IV de Foix.

## Referències

* ↑ Francesc Xavier Hernàndez, Història Militar de Catalunya
* ↑ «Batalla de Rubinat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Pedres de Girona, El setge de la Força del 1462 «Enllaç».
* 1 2 Rovira i Virgili, 1931, p. 531.
* ↑ Dalmau, Rafael. Els castells catalans. vol.6. Rafael Dalmau Editor, 1979, p. 713. ISBN 8423201570.
* ↑ Bach i Riu, Antoni. Bellpuig d'Urgell i la seva antiga Baronia al Pla d'Urgell. F.S.V.C., 1972, p. 85.
* ↑ Costafreda i Puigpinós, Virgínia «Violant de Cabrera, senyora del castell de Concabella, una noble promotora artística al voltant de l’any 1500». Miscel·lània cerverina, 24, 2020, pàg. 38 [Consulta: 7 desembre 2022].
* ↑ (anglès) H. J. Chaytor, A History of Aragon and Catalonia «Enllaç».
# Hymenoptychis

Hymenoptychis és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Hymenoptychis dentilinealis Snellen, 1880
* Hymenoptychis phryganidalis Pagenstecher, 1886
* Hymenoptychis scalpellalis Pagenstecher, 1886
* Hymenoptychis sordida Zeller, 1852

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 28 febrer 2019].

## Bibliografia

* Zeller, P. C «Lepidoptera Microptera, quæ J. A. Wahlbert in Caffrorum terra collegit» (en anglès). Kongl. vetenskapsakademiens handligar, 1852, 1854, pàg. 64–65.
* Walker, Francis. List of the Specimens of Lepidopterous Insects in the Collection of the British Museum: Lepidoptera heterocera (en anglès). Trustees, British Museum, 1863, p. 119.
# Barranc de Comellar

El Barranc de Comellar és un barranc de l'antic terme de Toralla i Serradell, actualment inclòs en el terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà.
Aquest barranc es forma a les Bancalades, des d'on davalla per lo Comellar, cap al sud-est. Paral·lel pel nord al barranc de Santa Cecília, discorre pels peus del Serrat de Castellets, primer, i abans d'arribar a la Costa de Matacabrits, se'n va a trobar el barranc de Saülls, i tots dos formen el barranc de Santa Llúcia.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Hol volt, hol nem volt

Hol volt, hol nem volt (en hongarès Hi havia una vegada) és una pel·lícula hongaresa de 1987 dirigida per Gyula Gazdag.

## Trama

Andris és un nen que viu a Budapest. És concebut quan la seva mare Maria se sent atreta per un misteriós desconegut durant una representació de La flauta màgica. El desconegut desapareix després de la concepció i, com a resultat, l'Andris no coneix el seu pare. La llei estableix que un nen ha de portar el nom del seu pare, encara que el pare sigui desconegut, per evitar la contaminació d'il·legitimitat. Quan la Maria intenta registrar Andris al departament de custòdia dels fills, Andris rep el nom d'un pare fictici. Anota al certificat de naixement de l'Andris el nom del buròcrata amb el qual tracta, Antal Orban.
La Maria mor quan és colpejada al cap per un maó que cau, un accident resultant d'estar al lloc equivocat en el moment equivocat, deixant l'Andris de sobte sense mare. Aleshores marxa a la recerca del seu pare inexistent. Al llarg del camí es troba i és ajudat per La Noia, la jove infermera que el va donar a llum, i que està sola com Andris. Mentrestant, l'amable Orban es cansa de la burocràcia tirànica, i decideix destruir els fitxers dels nens que ha ajudat a legitimar donant-los pares ficticis. Aleshores es proposa trobar Andris. Andris i la noia finalment coneixen Orban i formen la seva pròpia família.
Coneixen escoltes que s'entrenen com a instruments de l'estat, i els escoltes persegueixen Andris, Orban i la noia. Tots tres s'enfilen a l'esquena d'una àguila de pedra, que s'enlaira en vol.

## Repartiment

* Dávid Vermes - Andris
* František Husák - Antal Orban
* Mária Varga - Maria
* Eszter Csákányi - La noia

## Premis

La pel·lícula va guanyar els següents premis:
* Fantafestival 1988 - Millor actriu (Mária Varga)
* Festival Internacional de Cinema de Locarno 1987 - Lleopard de Bronze (Dávid Vermes) (Gran Premi Especial)
* Festival Internacional de Cinema de Salerno 1989 - Gran Premi (Gyula Gazdag)
* XX Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Sitges 1987 - Millor pel·lícula (Gyula Gazdag)

## Referències

* ↑ A Hungarian fairy tale a Time Out
* ↑ A Hungarian Fairy Tale per Jonathan Rosenbaum, Chicago Reader, 26 d'octubre de 1985
* ↑ Palmarès del Festival de Locarno 1987 Arxivat 2023-01-30 a Wayback Machine. al web del festival
* ↑ El jurado de Sitges premió la fantasía del filme "Un cuento de hadas húngaro", La Vanguardia, 12 d'octubre de 1987

## Enllaços externs

* Hol volt, hol nem volt a YouTube
# Helmand

«Helmand» té aquests significats:
* Riu Helmand,el riu més llarg de l'Afganistan.
* Província de Helmand, divisions administratives primàries de l'Afganistan.
# Helma Sanders-Brahms

Helma Sanders-Brahms (Emden, 20 de novembre de 1940 - Berlín, 27 de maig de 2014) va ser una directora de cinema, guionista, productora i actriu alemanya.

## Biografia

Nascuda a Baixa Saxònia, va estudiar actuació després alemany i anglès. Primer va treballar en la televisió i, en acabat, es va formar com a directora de cinema amb Sergio Corbucci i Pier Paolo Pasolini amb els qui va fer un gran nombre de pel·lícules sovint per encàrrec de la televisió alemanya. Va saltar a la fama durant el període del Nou cinema alemany com una de les màximes representants de la generació de postguerra. A Gran Bretanya, és potser la més coneguda per Shirins Hochzeit. També va participar en el projecte Lumière et compagnie.
La seva pel·lícula més famosa va ser Deutschland bleiche Mutter que es va projectar al Festival Internacional de Cinema de Berlín sent nominada per a un Os d'Or del festival de Berlín. El 1982, va ser membre del jurat en el 32è Festival Internacional de Cinema de Berlín. El 1997 va filmar Mein Herz niemandem sobre la relació del poeta Gottfried Benn i Else Lasker-Schüler.
Era neboda rebesneta del compositor Johannes Brahms. La seva pel·lícula 'Clara tracta sobre el triangle amorós entre Robert Schumann, Brahms i Clara Schumann protagonitzada per Martina Gedeck. Va ser membre de l'Acadèmia de les Arts de Berlín i va rebre l'Orde de les Arts i les Lletres francesa.

## Filmografia selecta

* Unter dem Pflaster ist der Strand (1975)
* Shirins Hochzeit (1975)
* Das Erdbeben in Chili, TV Film (1975)
* Heinrich (1977)
* Deutschland bleiche Mutter (1980)
* Die Berührte (1981)
* Flügel und Fesseln (1985)
* Laputa (1986)
* Apple Trees (1992)
* Mein Herz – niemandem! (1997)
* Die Farbe der Seele (2003)
* Clara (2008)

## Llibres

* Gottfried Benn und Else Lasker-Schüler, Rowohlt Berlin 1997, ISBN 3-499-22535-2
* Die Erfüllung der Wünsche. Elefanten Press, Berlín 1995, ISBN 3-88520-544-0.
* Deutschland, bleiche Mutter. Reinbek 1980, ISBN 3-499-14453-0

## Referències

* ↑ «Copia archivada». Arxivat de l'original el 4 de febrer de 2015. [Consulta: 4 febrer 2015].
* ↑ stern.de – Filmemacherin Helma Sanders-Brahms gestorben
* ↑ http://www.screendaily.com/news/helma-sanders-brahms-dies-aged-73/5072500.article
* ↑ «IMDB.com: Awards for Germany, Pale Mother». imdb.com. [Consulta: 16 agost 2010].
* ↑ «Berlinale 1982: Juries». berlinale.de. [Consulta: 2 setembre 2010].
* ↑ http://www.publicacions.ub.edu/bibliotecaDigital/cinema/filmhistoria/Art.Keene.pdf

## Bibliografia addicional

* Helma Sanders-Brahms Bibliography (via UC Berkeley)
* Brigitte Tast Helma Sanders-Brahms (Düsseldorf 1980) ISBN 3-88842-108-X.
* Knight Julia Women and the New German Cinema (London 1992: Verso) ISBN 0-86091-352-X
# Batalla de Fornelos

La batalla de Fornelos, lluitada el 29 de març de 968 fou un dels episodis de les invasions vikingues del sud d'Europa.

## Antecedents

Els vikings havien fet dues campanyes contra les costes gallegues el 844 i el 859. L'arribada dels vikings va coincidir amb el final de les disputes entre els bisbes Rossend de Celanova i Sisnando II pel control de la diòcesi episcopal quan el bisbe Sisnando, que acabava d'expulsar a Rossend de la ciutat.

## Batalla

El 968, un estol de 100 drakkars comandat pel rei Gundered va desembarcar a Xunqueira, a les Ries Baixes per saquejar Galícia en direcció a Sant Jaume de Compostela, i Sisnand II, bisbe d'Iria Flavia va organitzar un exèrcit i va fer-los front el 29 de març del 968 en les proximitats d'Iria Flavia, on havien arribat remuntant el curs del riu Ulla a prop del riu Louro, a Fornelos, però el bisbe va morir d'una fletxa i els lleonesos foren finalment derrotats en entrar en pànic els cristians.

## Conseqüències

Ja sense resistència, els vikings es van dispersar per Galícia, arribant fins al Courel. A Lugo el bisbe Hermenegildo va aconseguir defensar la ciutat, però no va poder impedir que els vikings arrasessin les terres de Bretoña, l'antiga seu de les quals va quedar destruïda, sent reconstruïda posteriorment en l'actual San Martiño de Mondoñedo.
Els vikings, que volien establir un regne com el de Normandia van escampar-se saquejant per tot Galícia fins que foren derrotats per Rudesind i expulsats definitivament de Galícia el 970 per Sanç III Mitarra, quan anava en pelegrinatge a Sant Jaume de Compostela.

## Referències

* 1 2 (anglès) Rolf Scheen, Viking raids on the spanish peninsula, p.72
* ↑ (castellà) Francisco Ferreiro, Historia compostelana, tom IV, p.9
* ↑ (castellà) Emma Falque Rey, Historia compostelana, p.74
* ↑ González López, Emilio. Grandeza e decadencia do reino de Galicia (en gallec). Editorial Galaxia, 1979, p. 158.
* ↑ (castellà) Vicente Almazán, Gallaecia scandinavica, p.99-100
* ↑ (anglès) R. A. Fletcher, Saint James's Catapault: The Life and Times of Diego Gelmírez of Santiago de Compostela
# Barbara Liskov

Barbara Liskov (nascuda a Los Angeles, Califòrnia, el 7 de novembre de 1939 com a Barbara Jane Huberman) és una prominent científica informàtica nord-americana, guanyadora del premi Turing. Actualment està treballant en el departament d'Enginyeria elèctrica i Ciències de la computació del MIT, com a professora d'enginyeria de Ford.

## Biografia

Va obtenir la seva graduació en Matemàtiques a la Universitat de Califòrnia a Berkeley el 1961 i anys més tard, el 1968, es va convertir en la primera dona dels Estats Units a aconseguir un doctorat en Ciències de la computació per la Universitat Stanford.
Barbara Liskov ha dirigit diversos projectes significatius, com el disseny i implementació del llenguatge de programació CLU, el primer llenguatge de programació que suportava l'abstracció de dades, Argus, que va ser el primer llenguatge d'alt nivell a suportar la implementació de programes distribuïts i Thor, un sistema de base de dades orientat a objectes. Juntament amb Jeannette Wing, va desenvolupar una particular definició de subtipus, comunament conegut com el Principi de substitució de Liskov.
La professora Liskov és membre de l'Acadèmia Nacional d'Enginyeria (National Academy of Engineering) dels Estats Units. En 2004 va guanyar la Medalla John von Neumann per "la seva fonamental contribució als llenguatges de programació, metodologies de programació i sistemes distribuïts". En 2008 va guanyar el premi Turing per "la seva contribució als fonaments teòrics i pràctics en el disseny de llenguatges de programació i sistemes, especialment relacionats amb l'abstracció de dades, tolerància a fallades i computació distribuïda". L'any 2012 va ser investida doctora honoris causa per la Universitat Politècnica de Catalunya.

## Referències

* ↑ Web del premi Turing
* ↑ «Honoris causa - UPC», 24-06-2016. [Consulta: 24 juny 2016].
# Humberto Mariles Cortés

Humberto Mariles Cortés (Parral, Mèxic 1913 - París, França 1972) fou un militar i genet mexicà, guanyador de tres medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 13 de juny de 1913 a la ciutat de Parral, població situada a l'estat mexicà de Chihuahua.
Va morir el 6 de desembre de 1972 a la ciutat de París, capital de França.

## Carrera esportiva

Va participar, als 35 anys, als Jocs Olímpics d'Estiu de 1948 celebrats a Londres (Regne Unit), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la prova del concurs de salt d'obstacles individual i per equips amb el cavall "Arete", i esdevenen els primers títols olímpics mexicans. Així mateix guanyà la medalla de bronze en la prova de concurs complet d'equitació per equips amb el cavall "Parral", finalitzant dotzè en aquesta mateixa prova en la modalitat individual.
Participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1952 realitzats a Hèlsinki (Finlàndia), on va finalitzar sisè en la prova individual de salt d'obstacles i novè en la prova per equips.

## Presó i mort

L'any 1964 fou condemnat a 25 anys de presó per matar un home. Després de pasar cinc anys a la presó fou alliberat i tornat a arrestar a la ciutat de París (França), l'any 1972, acusat de ser traficant de drogues. Va morir el 6 de desembre d'aquell mateix any a la seva cel·la de la presó.

## Referències

* ↑ Bryant, Jennifer O. Olympic Equestrian, A Century of International Horse Sport. Lexington, KY: Blood-Horse Publications, 2008