OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alfred Cardew Dixon

Alfred Cardew Dixon (Northallerton, 22 de maig de 1865 - Northwood, 4 de maig de 1936) va ser un matemàtic anglès que va ser professor a Irlanda.

## Vida i obra

Dixon, fill d'un pastor metodista, va estudiar a escoles quàqueres i a la Kingswood School de Bath, abans d'entrar el 1883 al Trinity College (Cambridge). El 1886 va ser senior wrangler dels exàmens de matemàtiques d'aquell any.
El 1893 va ser nomenat professor de matemàtiques del Queen's College de Galway, Irlanda (actualment Universitat Nacional d'Irlanda) i el 1901 va passar al Queen's College de Belfast (actualment Universitat Queen's Belfast) en la qual es va retirar el 1930. Després de retirat, va ser un membre molt actiu de la Societat Matemàtica de Londres, de la qual va arribar a ser president entre 1931 i 1933.
Dixon és prou conegut pels seus treballs en equacions diferencials; el 1894 va publicar els seu únic llibre: The Elementary Properties of Elliptic Functions, en el qual descrivia les funcions el·líptiques denotades amb $cm$ i $sm$, que porten el seu nom i que tenen la propietat de satisfer la identitat $cm^{3}(z)+sm^{3}(z)=1$.
Altres treballs seus van ser en àlgebra geomètrica, funcions automorfes i equacions funcionals. També és recordat per la identitat de Dixon:
    $\sum _{k=0}^{2n}(-1)^{k}{2n \choose k}^{3}=(-1)^{n}{\frac {(3n)!}{(n!)^{3}}}$
que va demostrar en un article publicat el 1891.

## Referències

* ↑ Els wranglers eren els estudiants que obtenien les millors qualificacions en els exàmens de matemàtiques.
* ↑ Whittaker, 1936, p. 165.
* ↑ Ward, 1991, p. 46.
* ↑ Whittaker, 1936, p. 169.
* ↑ Whittaker, 1936, p. 174.
* ↑ Ryan, 1996, p. 8.
* ↑ Nahin, 2018, p. 34.
* ↑ Ward, 1991, p. 47 i ss.

## Bibliografia

* Nahin, Paul J. How to Fall Slower Than Gravity (en anglès). Princeton University Press, 2018. ISBN 978-0-691-17691-8.
* Ryan, John. Clifford Algebras in Analysis and Related Topics (en anglès). CRC Press, 1996. ISBN 0-8493-8481-8.
* Ward, James «100 years of Dixon's Identity» (en anglès). Irish Mathematical Society Bulletin, Vol. 27, 1991, pàg. 46-54. ISSN: 0791-5578.
* Whittaker, Edmund Taylor «Alfred Cardew Dixon. 1865-1936» (en anglès). Obituary Notices of Fellows of the Royal Society, Vol. 2, Num. 5, 1936, pàg. 165-174. DOI: 10.1112/jlms/s1-12.1.145. ISSN: 1479-571X.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Alfred Cardew Dixon» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# Subtrahend

El subtrahend, en una resta, és el segon dels dos nombres que intervenen i és la quantitat que ha de restar-se a l'altre.
c − b = a
El subtrahend és b.
El minuend és c.
La resta o diferència és a.

## Comprovar la diferència

Si passem a sumar el subtrahend (S), a l'altre membre:
m = s + d
Ara si sumem "M" als dos costats, ens quedaria que:
2m = m + s + d

## Referències

* ↑ «Subtraction - Encyclopedia of Mathematics». [Consulta: 3 gener 2024].
* ↑ «sustraendo» (en castellà). [Consulta: 3 gener 2024].
# Jaime Perelló Borras

Jaime R. Perelló Borrás (San Juan, Puerto Rico, 14 de setembre de 1973) és un polític Porto-riqueny, 30è President de la Cambra de Representants de Puerto Rico. Jaime Perelló està afiliat al Partit Popular Democràtic de Puerto Rico (PDP) i al Partit Demòcrata dels Estats Units.
Perelló va presentar la seva candidatura per la Cambra de Representants, guanyant un lloc per les primàries del seu partit el 2008. Més tard va ser elegit a les eleccions generals com a Representant. El 2012, va dirigir l'equip de candidats per representants del PDP i el novembre de 2012 va aconseguir la majoria en la Cambra, revalidant com a Representant per acumulació (circumscripció única). El PDP va guanyar la majoria en les dues cambres, el senat i la cambra de representants que el va escollir com a President.

## Referències

* ↑ «Jaime Perelló asegura estar en un “nuevo canal” por el bien de Puerto Rico». El Nuevo Día, 06-05-2015 [Consulta: 21 agost 2015].
* ↑ Primarias 2008: Representantes por Acumulación Arxivat 2012-05-03 a Wayback Machine. a CEEPUR
* ↑ Elecciones Generales 2008 Arxivat 2011-11-20 a Wayback Machine. on CEEPUR
# Francesca Garcia Almagro

Francesca Garcia Almagro (Mancha Real, Jaén, 17 de novembre de 1967) és una historiadora llicenciada en geografia i història per la Universitat Autònoma de Barcelona.
És especialista en tasques de gestió i direcció, completada la seva formació amb cursos de gestió administrativa i cultural i de museologia i arxivística. Va ser directora del Museu de Badalona des de 1999, en substitució de Joan Villarroya, fins al 2004, quan va ser nomenada per Caterina Mieras cap del gabinet de la Conselleria de Cultura de la Generalitat de Catalunya. Garcia va ser substituïda al museu per Joan Mayné. Va ser representant de la Junta de Museus de Catalunya des de l'any 2009 fins al 2014. D'altra banda, és coautora de diverses publicacions i articles sobre història local de Badalona i de Santa Coloma de Gramenet i va ser consellera de redacció del diari El Punt. Actualment és Cap del Departament de Difusió del Museu de Badalona i membre de la Junta de l'Associació de Museòlegs de Catalunya, des de l'any 2007.

## Referències

* 1 2 3 «Mieras nomena Antoni Llevot representant del Departament de Cultura en la Comunitat de Treball dels Pirineus». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2016-04-06. [Consulta: 26 març 2016].
* 1 2 Barnils, A «La directora del Museu de Badalona, Francesca Garcia, és la nova cap de gabinet de Caterina Mieras». Vilaweb, 02-09-2004.
* ↑ Redacció «Joan Mayné ha estat nomenat nou director del Museu de Badalona». Bétulo, 01-04-2011, pàg. 13.
* ↑ «Clàusules administratives del Museu de Badalona referent a activitats educatives i culturals». Museu de Badalona, 2014. Arxivat de l'original el 2016-04-12. [Consulta: 1r abril 2016].
* ↑ «Estructura de l'Associació de Museòlegs de Catalunya». Arxivat de l'original el 25 de setembre 2016. [Consulta: 1r abril 2016].
# Pintor de Diceu

El Pintor de Diceu fou un pintor grec de gots que treballà a Atenes a la fi del segle vi abans de la nostra era.
Fou un representant del grup pioner de la pintura en gots de figures vermelles, però en fama va darrere dels principals representants Eufroni, Eutímides, Esmicros i Fincies. Tot i que també va pintar gots en el nou estil, de la seua mà pintà gots de figures negres, on degué aprendre l'ofici. El Pintor de Diceu pertany així a un nombre comparativament petit de pintors de gots, dels quals es coneixen les obres dels dos estils principals.
En el seu estil de dibuix de figures roges recorda Eutímides, però les seues obres també contenen una inquietud interior que prové dels seus orígens en l'estil de figures negres, que caracteritza les obres de Psíax, que pintà en tots dos estils. Algunes figures individuals en l'estil de figures roges recorden tant les d'Eutímides que semblen còpies, la qual cosa és molt possible dins del grup pioner. Martin Robertsondescriu la relació de dependència entre tots dos com la d'un imitador al model, i la compara amb la relació d'Esmicros amb Eufroni. En les seues obres, el Pintor de Diceu combina sovint escenes de figures roges amb ornaments treballats en l'estil de figures negres. La seua obra recorda en la composició imatges poc imaginatives, com ho eren les figures negres. El seu mestratge, d'altra banda, es mostra sobretot en gots amb escenes de borratxeres i amoroses, especialment en un calpis que es troba al Museu d'Art i Història de Brussel·les  i un recipient al Museu Britànic. El nombre d'obres que se li atribueixen no és gaire gran.

## Vegeu també

* Ceràmica àtica.

## Referències

* ↑ Robertson, Martin. The Art of Vase-painting in Classical Athens (en anglés). Cambridge: Cambridge University Press, 1992, p. 26. ISBN 0-521-330-10-6.
* ↑ Número de Inventario R 351; Beazley, John. Attic Red-Figure Vase-Painters (en inglés). 2a edició. Oxford: Clarendon Press, 1963, p. 31,7.
* ↑ Núm. d'inventari E 767; Beazley, John. Attic Red-Figure Vase-Painters (en anglés). 2a edició. Oxford: Clarendon Press, 1963, p. 31,6.
# Alekséievka (Primórie)

* Per a altres significats, vegeu «Alekséievka (Khankaiski)».
Alekséievka — Алексеевка (rus)— és un poble (possiólok) del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 365 habitants. Es troba al districte rural de Nadéjdinski.

## Referències

* ↑ Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Marquesat de Lamadrid

El marquesat de Lamadrid és un títol nobiliari espanyol creat pel rei Alfons XIII a favor d'Eusebio López y Díaz de Quijano, financer català, mitjançant reial decret del 7 de març de 1921 i despatx expedit el 14 de juny del mateix any.

## Marquesos de Lamadrid

| | Titular | Període |
| Creació per Alfons XIII |||
| I | Eusebio López y Díaz de Quijano | 1921-1937 |
| II | Claudio López de Lamadrid y Sert | 1951-1991 |
| III | Francisco Javier López de Lamadrid y Satrústegui | 1992-2018 |
| IV | Jacobo López de Lamadrid y Tey | |
Eusebio López i Díaz de Quijano fou el I marquès de Lamadrid, i el primer president del Comitè Olímpic Espanyol. Es va casar amb Maria de les Mercedes Sert i Badia. El 8 de juny de 1951 li va succeir el fill, Claudi López de Lamadrid i Sert, II marquès de Lamadrid. Aquest es va casar, el 1930, amb Marta Satrústegui i Petit-Meurville (m. Barcelona, 5 de juliol de 2009), filla de Jorge Satrústegui. El 16 de novembre de 1992, prèvia ordre del 13 d'octubre del mateix any perquè s'expedeixi la corresponent carta de successió (BOE del 5 de novembre), li va succeir el fill.
Francisco Javier López de Lamadrid i Satrústegui (m. Barcelona, 30 d'octubre del 2018), III marquès de Lamadrid.) Aquest es va casar amb Carmen Morante i Pascual. El 21 de novembre del 2019, prèvia ordre del 18 de setembre perquè s'expedeixi la corresponent carta de successió (BOE de l'1 d'octubre), li va succeir el seu nét, fill de Claudio López Lamadrid i de la seva esposa Miriam Tey: Jacobo López de Lamadrid i Tey, IV marquès de Lamadrid. Aquest es va casar amb Karla Puyol i Robert.

## Referències

* ↑ «Real decreto haciendo merced de Título del Reino, con la denominación de Marqués de Lamadrid, para sí, sus hijos y sucesores legítimos, a favor de D. Eusebio López y Díaz de Quijano». Gaceta de Madrid, 09-03-1921. [Consulta: 16 abril 2023].
* ↑ Atienza y Navajas, Julio de «Grandezas y Títulos del Reino concedidos, rehabilitados y autorizados por S. M. el Rey Don Alfonso XIII (1886-1931) (continuación)». Hidalguía: la revista de genealogía, nobleza y armas, 37, noviembre-diciembre 1959. ISSN: 0018-1285.
* ↑ «Marquesado de Lamadrid». [Consulta: 19 juliol 2021].
* ↑ «Un profundo sentido de la familia». , 21-07-2009 [Consulta: 16 abril 2023].
* ↑ «Orden de 13 de octubre de 1992 por la que se manda expedir, sin perjuicio de tercero de mejor derecho, Real Carta de Sucesión en el título de Marqués de Lamadrid, a favor de don Francisco Javier López de Lamadrid y Satrústegui». Butlletí Oficial de l'Estat, 266, pàg. 37521. ISSN: 0212-033X. BOE-A-1992-24515.
* ↑ «Esquela». , 05-11-2018 [Consulta: 16 abril 2023].
# Universitat de la República

La Universitat de la República (UdelaR) (Universidad de la República en castellà) és la universitat pública més antiga i gran de l'Uruguai, creada l'any 1849 per Dámaso Antonio Larrañaga. La UdelaR va començar a impartir les primeres classes en quatre facultats: dret, medicina, teologia i ciències naturals.
Per iniciativa del rector Claudio Williman es va encomanar als arquitectes Juan M. Aubriot i Silvio Geranio el disseny de l'edifici actual, d'estil renaixentista. Va ser inaugurat el 22 de gener de 1911.

## Facultats

La Universitat de la República té actualment 14 facultats:
* Facultat d'Agronomia
* Facultat d'Arquitectura
* Facultat de Ciències
* Facultat d'Economia i Administració
* Facultat de Ciències Socials
* Facultat de Dret
* Facultat d'Infermeria
* Facultat d'Humanitats i Ciències de l'Educació
* Facultat d'Enginyeria
* Facultat de Medicina
* Facultat d'Odontologia
* Facultat de Psicologia
* Facultat de Química
* Facultat de Veterinària

## Programa d'ensenyament de llengües

La facultat d'Humanitats imparteix cursos d'idiomes. Entre les llengües que l'alumne pot escollir es troba el català en tres nivells (bàsic, mitjà i avançat) que es corresponen a tres cursos diferents: I, II i III. Atès a la immigració espanyola a l'Uruguai fins a la segona meitat del segle xx, no és estrany, doncs, que hi hagi cursos de les llengües oficials al territori espanyol. El programa d'ensenyament de la llengua catalana és operatiu des de fa poc temps i, al costat del basc i del gallec, és part del nou programa de llengües ibèriques que la facultat ha adoptat com a propi amb l'ajut d'organismes d'immigrants residents en territori uruguaià, entre ells, el Casal Català de Montevideo. A més, l'estudiant, si ho desitja, pot estudiar alemany, francès, anglès, italià, japonès, grec i portuguès.

## Vegeu també

* Dora Bagdassarián

## Referències

* ↑ Cursos de català (llengua i cultura) a la UdelaR Arxivat 2008-03-06 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Llengües a la UdelaR (castellà)
# Jalšové

Jalšové és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1352.
# Phog Allen

Forrest Clare "Phog" Allen (Jamesport, Missouri, 18 de novembre de 1885 - 16 de setembre de 1974) fou un entrenador de bàsquet universitari americà conegut com El pare de l'entrenament del basquetbol. Va guanyar tres campionats universitaris nacionals el 1922, 1923 i 1952. Va estudiar a la Universitat de Kansas, on va començar a jugar a bàsquet sota les ordres del seu inventor, James Naismith.

## Referències

* ↑ «Forrest Clare “Phog” Allen - Find A Grave».
# Festucella

Festucella és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.
De vegades s'inclou al gènere Austrofestuca.

## Taxonomia

* F. eriopoda (Vickery) E.B. Alexeev
# Pseudoartrosi

La pseudoartrosi és un fracàs permanent de la curació després d'un os trencat, tret que es realitzi una intervenció (com ara una cirurgia). Una fractura amb pseudoartrosi generalment forma una semblança estructural amb una articulació fibrosa i, per tant, sovint s'anomena "falsa articulació"; de fet, "pseudoartrosi" (del grec pseudo-, que significa fals, i -artrosi, que significa articulació). El diagnòstic es fa generalment quan no es veu una curació de la fractura entre dos conjunts d'imatges mèdiques, com ara una radiografia o una TC. Això és generalment després de 6-8 mesos.
La pseudoartrosi és una complicació greu d'una fractura i es pot produir quan la fractura es mou massa, té una aportació de sang deficient o s'infecta. Els pacients que fumen tenen una major incidència de pseudoartrosi. En la pseudoartrosi el procés normal de cicatrització òssia s'interromp o s'atura.
Atès que el procés de cicatrització òssia és bastant variable, en molt pocs casos una pseudoartrosi pot arribar a curar-se sense intervenció. En general, si la pseudoartrosi encara és evident al cap de 6 mesos després de la lesió, romandrà sense cura si no es fa un tractament específic, generalment una cirurgia ortopèdica. Una pseudoartrosi que es cura s'anomena consolidació retardada.

## Referències

* ↑ Page 542 in: Rigmor Texhammar, Christopher Colton. AO/ASIF Instruments and Implants: A Technical Manual. 2a edició. Springer Science & Business Media, 2013. ISBN 9783662030325.
* ↑ «Nonunions - OrthoInfo - AAOS». [Consulta: 2 setembre 2018].
# Alekséievka (Kursk)

Alekséievka — Алексеевка (rus) — és un poble del districte de Kastórnoie (óblast de Kursk, Rússia) que el 2010 tenia 30 habitants.

## Referències

* ↑ «Общая Информация о районе». Официальный сайт Администрации Касторенского района.
# Storojove (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Storojevoie».
Storojove (en (ucraïnès): Сторожове, en rus: Сторожевое) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2014 tenia 202 habitants. Pertany al districte de Simferòpol.

## Referències

* ↑ «Об установлении границ поселка Айкаван, сел Ана-Юрт, Дружного, Ивановки, Строгановки, Трудового Трудовского сельского совета (Симферопольский район) Автономной Республики Крым». Arxivat de l'original el 2015-12-22.
* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Universitat de les Amèriques

La Universitat de les Amèriques (en castellà: Universidad de las Américas, UDLA o UDLAP), oficialment registrada com a "Fundación Universidad de las Américas, Puebla", és una de les universitats privades més importants de Mèxic localitzada a la ciutat de Cholula, de l'àrea metropolitana de la ciutat de Puebla.
Va ser fundada el 1940 amb el nom Mexico City College pel Dr. Henry L. Cain i el Dr. Paul V. Murray a la ciutat de Mèxic. Va ser considerada i va rebre acreditació com a universitat extra-territorial nord-americana. El 1963 es va canviar el nom a University of the Americas. El 1968 va canviar el seu nom a la seva traducció castellana Universidad de las Américas, i va obtenir l'acreditació del Ministeri d'Educació mexicà. La dècada de 1970 es va construir un nou campus de 72 hectàrees a Puebla, el qual avui dia compta amb 38 edificis, incloent-hi laboratoris d'enginyeria, una planta química de pràctiques, laboratoris de telecomunicacions, un centre avançat d'aprentenatge de llengües estrangeres (el més gran de Llatinoamèrica), un centre d'estudis polítics, dos gimnasis, quatre pistes de futbol, 2 pistes de futbol americà, 2 pistes de beisbol, pistes de tennis, una àgora, un centre de música, un centre social, una biblioteca central (digitalitzada), un heliport, dormitoris interns i residències per als professors. La UDLA té programes d'intercanvi i/o doble titulació amb 182 universitats de 29 diferents països, i és la universidad privada mexicana amb el nombre més gran de programes de llicenciatura de l'Escola d'Humanitats.

## Vegeu també

* Aztecas UDLA.

## Enllaços externs

* http://www.udlap.mx
# Joan Amor Garrido

Joan Amor Garrido (Sagunt, 1932 - Sagunt, 30 de desembre de 2001) va ser un ciclista valencià, que fou professional entre 1953 i 1958. De la seva carrera esportiva destaca la victòria a la primera etapa de la Volta a Catalunya de 1956.

## Palmarès

* 1956
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
* 1957
** 1r a Tortosa

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1957. Abandona

## Referències

* ↑ Juan Amor, primero en Montjuich - Mundo Deportivo 03/09/1956

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Festus

Andrew William "Drew" Hankinson (Cumberland, 22 de desembre de 1983) és un lluitador professional estatunidenc, que treballa actualment a l'empresa World Wrestling Entertainment (WWE), lluitant en la seva marca SmackDown! sota el nom de Festus.

## Enllaços externs

* Perfil a WWE.com (anglès)
# Pholcus opilionoides

Pholcus és una espècie d'aranyes araneomorfes de la família dels fòlcids (Pholcidae). Fou descrita per primera vegada l'any 1781 per F. von P. Schrank, com a Aranea opilionoides. La denominació de Pholcus opilionoides li fou donada per Eugène Simon el 1866.
Es troba distribuïda per Europa i arriba fins a l'Azerbaidjan i també a Egipte. L'espècie és molt similar a l'aranya de potes llargues, però és lleugerament més petita. Poden fer de 3 a 5,5 mm (sense comptar les potes).
Té diverses sinonímies reconegudes:
* Aranea opilionoides Schrank, 1781
* Pholcus grossipalpus Simon, 1866
* Pholcus osellai Brignoli, 1971
* Pholcus donensis Ponomarev, 2005

## Referències

* 1 2 3 (anglès) World Spider Catalog: Pholcus opilionoides Schrank, 1781 en la família Pholcidae +base de dades Accés el 2 de gener de 2019.
* ↑ Schrank, F. von P. (1781). Enumeratio insectorum austriae indigenorum. Augustae Vindelicorum, 552 pp. (Araneae, pp. 526-534).
* 1 2 Simon, E. (1866a). Monographie des espèces européennes du genre Pholcus. Annales de la Société Entomologique de France (4) 6: 117-124.
# Colibrí insigne

El colibrí insigne (Panterpe insignis) és una espècie d'ocell de la subfamília dels troquilins (Trochilinae) dins la família dels troquílids (Trochilidae) i única espècie del gènere Panterpe (Cabanis et Heine, 1860).

## Taxonomia

Aquesta espècie va ser descrita per Jean Cabanis i Ferdinand Heine en 1860, alhora que introduïen el monotípic gènere Panterpe. Avui es reconeixen dues subespècies:
* Panterpe insignis insignis (Cabanis et Heine 1860), des del nord de Costa Rica, cap al sud, fins l'oest de Panamà.
* Panterpe insignis eisenmanni Stiles,FG, 1985, del nord-oest de Costa Rica.

## Referències

* ↑ «Colibrí insigne». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 13 octubre 2024(català)
* ↑ Cabanis, Jean; Heine, Ferdinand. Museum Heineanum (en alemany). 3, 1860, p. 43.
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Hummingbirds» (en anglès). IOC World Bird List Version 14.1. [Consulta: 13 octubre 2024].
# Amelin

Amelin (en rus: Амелин) és un poble (un khútor) de l'óblast de Kursk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia vuit habitants. Pertany al districte rural de Fatej.

## Referències

* ↑ «Прогноз погоды в д. Бригадирово (Курская область)». Arxivat de l'original el 2013-09-25. [Consulta: 1r desembre 2019].
# Jayappa Rao Scindia

Meherban Shrimant Sardar Jayappa Rao Scindia (o Sindhia) Bahadur (Jayappa Dada Sahib) (vers 1720-1755) fou subadar de Malwa amb seu a Ujjain. Era el fill gran de Ranoji Rao Scindia amb la seva muller Shrimant Akhand Soubhagyavati Nimbabai Sahib Scindia àlies Mainabai Sahib, i va succeir al seu pare quan va morir el 19 de juliol de 1745.
Fou assassinat a Nagore per dos rathors rajputs partidaris del maharajà Bijai Singh de Jodhpur, el 25 de juliol de 1755. Va deixar dos fills (un va morir abans que ell en combat) i una filla. El va succeir el seu fill Jankoji Rao Scindia.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
* Genealogia