OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Massa (sèrie de televisió)

Massa (títol original en suec, Deg) és una sèrie de televisió dramàtica sueca de vuit episodis estrenada la tardor del 2021. La sèrie es va emetre a Suècia al canal de televisió SVT1 i al servei de reproducció en línia SVT Play. A Finlàndia, es va emetre per Yle TV2 i també es va estrenar a Yle Areena l'octubre del 2021. S'ha doblat i subtitulat al català per FilminCAT.
La sèrie parla d'en Malou, que prové d'una família benestant, el negoci de disseny d'interiors de la qual ha fet fallida. Tanmateix, accidentalment troba 47 milions de corones sueques en un botí al bosc i decideix quedar-se amb els diners. Comença a dirigir una fleca per blanquejar els diners, tot i no tenir-ne experiència. En Malou contracta la Liana com a empleada del forn, però resulta ser l'esposa de l'home que originalment va robar el botí. Alguns homes de l'inframon també comencen a buscar el botí perdut.
La sèrie és protagonitzada per l'actriu finlandesa Laura Malmivaara, que interpreta la mare d'un dels personatges principals. Els personatges parlen finès entre ells.

## Repartiment

| Intèrpret | Paper |
| Helena Af Sandeberg | Malou |
| Bianca Kronlöf | Liana |
| Johan Hedenberg | Kangas |
| Philip Oros | Steffe |
| Olle af Klercker | Hugo |
| Nikole Baronas | Heaven |
| Laura Malmivaara | Karita |
| Eva Melander | Felicia |
| Willjam Lempling | Tom |
| Sunil Munshi | Joakim |
| Selma Caglar | Damla |
| Teddy Vidal | Leo |
| Roland Eriksson | Gunnar |
| Marall Nasiri | Tara |
| Erik Bolin | Joel |
| Samy Karlsson Fariat | Ibbe |

## Referències

* ↑ «Massa». FilminCAT. [Consulta: 19 març 2023].
* ↑ «Ruotsalaistrillerin päähenkilöillä on ensin rahaongelmia, sitten rahan tuomia ongelmia» (en finès), 11-10-2021. [Consulta: 18 març 2023].
* ↑ «Dough». Goita què fan, ara!. [Consulta: 18 març 2023].
* 1 2 «Ruotsalaisessa Massi-sarjassa pestään rahaa leipomossa – mukana myös Laura Malmivaara». Katso, 19-10-2021. [Consulta: 12 juliol 2022].
# Matilde Revenga Pérez-Lara

Matilde Revenga Pérez-Lara (València, 4 de novembre de 1904 - Madrid, 7 de novembre de 1985) fou una soprano valenciana que va desenvolupar la seva carrera artística en les dècades de 1920 i 1930.
Als setze anys es va traslladar a Madrid per a prendre lliçons de cant amb Ignacio Tabuyo, debutant dos anys més tard al Teatre Real de Madrid en Lohengrin de Wagner. Posteriorment es va traslladar a Itàlia, presentant-se amb èxit a Milà, Venècia i Gènova.
En la seva trajectòria es destaquen les seves actuacions en Jardín de Oriente de Joaquín Turina (1923), Maruxa d'Amadeu Vives, en el Teatre Massimo de Palerm (1924), i en les últimes representacions de La Bohème que es van fer al Teatre Real de Madrid abans de la seva clausura en 1925, al costat de Miguel Fleta, Aníbal Vela i Carlos del Pozo. Després del tancament del Teatre Real, va actuar habitualment en el Teatre Apolo de Madrid i va debutar en el Liceu de Barcelona amb Carmen de Bizet en novembre de 1925, en el mateix dia de la presentació en aquest teatre de Miguel Fleta i de la mezzosoprano Giuseppina Zinetti. Al Liceu va estrenar anys més tard la versió operística de Las golondrinas, de José María Usandizaga, el dia 14 de desembre de 1929. L'any 1931 participaria en el Liceu en el Festival de la Premsa, cantant l'acte segon de l'òpera Manon de Massenet i la sarsuela El dúo de la "Africana" de Manuel Fernández Caballero.
Al principi dels anys 1930 es va centrar en el repertori de sarsuela, habitualment fent parella amb Miguel Fleta. La seva carrera va acabar amb l'esclat de la Guerra Civil espanyola.
Va realitzar diversos enregistraments discogràfics, destacant alguns enregistraments per HMV de duets amb Miguel Fleta, així com un enregistrament amb escenes de Marina d'Arrieta, amb Fleta i Emilio Sagi Barba.
El seu germà Carlos Revenga "Chavito" fou un conegut campió d'esgrima i periodista taurí, que va treballar com a periodista abans de la guerra civil al diari La Nación i posteriorment del diari El Alcázar i a Ràdio Nacional d'Espanya.

## Referències

* ↑ «"Revenga, Matilde (1902-1985)"» (en español). www.mcnbiografias.com. [Consulta: 4 juliol 2016].
* ↑ «Op. 25 Jardín de Oriente. Ópera en un acto. (1922)». Joaquín Turina. Sitio oficial.. Arxivat de l'original el 20 de gener 2016. [Consulta: 12 desembre 2017].
* ↑ «Revenga Matilde» (en alemany). operissimo.com. Arxivat de l'original el 2016-09-19. [Consulta: 4 juliol 2016].
* ↑ «Gran Teatre del Liceo». La Vanguardia, 28-10-1925, pàg. 10.
* ↑ Fernández Zanni, Urbano «Las golondrinas». La Vanguardia, 15-12-1929, pàg. 33.
* ↑ «Gran Teatro del Liceo». La Vanguardia, 02-01-1931, pàg. 18.
* ↑ «Ha fallecido don Carlos Revenga, "Chavito"». ABC, 01-02-1948, pàg. 18.
* ↑ Pueo, Juan Carlos. Como un motor de avión: Biografía literaria de Enrique Jardiel Poncela. Madrid: Editorial Verbum, 2016, p. 62. ISBN 978-84-9074-375-1-E.
# Matilde Rodríguez Larreta

* Aquest article tracta sobre una política uruguaiana. Si cerqueu una actriu espanyola, vegeu «Matilde Rodríguez (actriu)».
Matilde Rodríguez Larreta (Montevideo, segle XX) és una política uruguaiana pertanyent al Partit Nacional.

## Biografia

Casada el 1961 amb el diputat Héctor Gutiérrez Ruiz, van tenir 5 fills: Juan Pablo, Facundo, Magdalena, Marcos i Mateo. És mig-germana de l'autor i director de teatre Antonio Larreta.
El 1976, el seu espòs és assassinat a Buenos Aires, en plena dictadura. Un cop retornada la democràcia a l'Uruguai, Matilde s'oposa a la Llei de Caducitat (Llei 15.848) sancionada a finals de 1986; el 1987, juntament amb Elisa Delle Piane (esposa de Zelmar Michelini) i María Esther Gatti de Islas, presideixen la Comissió Nacional Pro-Referèndum creada per promoure la revocació d'aquesta llei.
En les eleccions de novembre de 1989 va encapçalar la llista a diputats pel Moviment Nacional de Rocha; apareixia en la propaganda televisiva, on acabava amb la proclama «els principis, vostè ho sap: no es negocien»;. Va ser elegida per al període 1990-1995. En les eleccions de 1994 es va postular sense èxit al Senat amb llista pròpia.
El 10 de desembre de 2001 va participar en la cerimònia d'inauguració del Memorial Recordatori dels Detinguts-Desapareguts, al Turó de Montevideo.
El 2004 va acompanyar la candidatura de Jorge Larrañaga.
El 2006 va ser proposada com a candidata a Defensor del Veí de Montevideo.
El 2010 va ser elegida regidora del Municipi CH de Montevideo després de ser candidata a l'alcaldia d'aquest municipi.

## Referències

* ↑ «A 25 años de los asesinatos de Michelini y Gutiérrez Ruiz» (en castellà). El Espectador.
* ↑ «Matilde Rodríguez Larreta podría ser la primera Ombudsman de Montevideo». El Espectador.
# Família Thyssen-Bornemisza

La família Thyssen és una família vinculada amb les indústries alemanyes dedicades a la producció d'acer i derivats (material bèl·lic i altres). A principis del segle xx la família va finançar el partit nazi de Hitler (NSDAP), cosa que ha generat certa controvèrsia.
Heinrich Thyssen està relacionat amb Espanya pel Museu Thyssen-Bornemisza. Un dels seus germans, Fritz Thyssen, pròxim a Hitler abans de la Segona Guerra Mundial, s'hi va oposar més tard degut a la seva política de pacte amb l'URSS i va perdre, temporalment, la propietat de l'empresa.

## Notes i referències

* ↑ http://www.independent.co.uk/news/people/profiles/the-killer-countess-the-dark-past-of-baron-heinrich-thyssens-daughter-395976.html
* ↑ Vegeu * Litchfield, David R. L.. La historia secreta de los Thyssen. Temas de hoy, 2007. ISBN 978-84-8460-672-7.

## Vegeu també

* Hans Heinrich von Thyssen-Bornemisza
# Meinard I de Gorízia-Tirol

Meinard III (vers 1200/1205 - gener/febrer de 1258) va ser comte de Gorízia o Görz de la casa dels sigardings des de 1231 i comte de Tirol o de Gorízia-Tirol (com a Meinard I) des 1253 fins a la seva mort. Era el fil del comte Engelbert III de Gorízia (+ 1220) i Matilde d'Andechs, germana del duc Bertold IV de Merània. Va entrar en el control de totes les possessions del comtat de Görz després de la mort del seu oncle Meinard II de Gorízia el Vell (1231), i de les del Tirol només en part, com herència del seu sogre el comte Albert IV de Tirol, amb la filla del qual estava casada.
Meinard va recolzar fermament l'emperador Frederic II de Hohenstaufen en el seu conflicte amb el papa Innocenci IV i en compensació va ser nomenat governador imperial del ducat d'Estíria i la Marca de Carniola després de l'últim Babenberg, el duc Frederic II el Bataller o el Bel·licós que havia mort sense hereus el 1246. Des de 1250 en endavant, també fou administrador-governador del ducat d'Àustria, però davant la caiguda de la dinastia dels Hohenstaufen no va prevaler: el seu govern a Carniola va ser impugnat per la casa de Sponheim i a Àustria i Estíria va ser expulsat per príncep premíslida de Bohèmia Ottokar II el 1251.
Meinard, recolzat pel seu sogre Albert IV de Tirol, va tractar d'obtenir llavors el control sobre el ducat de Caríntia, però va fracassar en una desgraciada campanya contra el duc Bernat de Sponheim i el seu fill Felip, arquebisbe de Salzburg. El 8 de setembre de 1252, va ser finalment derrotat i fet presoner a Greifenburg junt al seu sogre. D'acord amb les normes del tractat de Lieserhofen, celebrat el 27 de desembre de 1252 va haver de deixar els seus fills Meinard II i Albert com a ostatges de Bernat i Felip. Tots dos van ser empresonats a Hohenwerfen a Salzburg i hi van restar fins al 1258, en què es va fer el pagament acordat pel rescat de Meinard i Albert I; a més va haver de renunciar a certs béns, incloent Mittersill, Virgen, Matrei i Oberdrauburg.
Després de la mort d'Albert IV de Tirol el 1253, Meinard i el seu cunyat, Gebhard d'Hirschberg, es van repartir el Tirol, del qual Meinard va prendre la part sud amb Merano. El seu fill Meinard va readquirir les terres dels hereus de Gebhard d'Hirschberg (+ 1275) el 1284 (que no eren fills de l'esposa tirolesa de Gebhard sinó d'una altra esposa) i dos anys més tard a més va rebre Caríntia del rei d'Alemanya Rodolfo I d'Habsburgo.
Meinard I va morir en 1258 i fou enterrat al castell de Tirol.

## Matrimoni i fills

Vers 1237, es va casar amb Adelaida de Tirol, filla d'Albert IV, comte de Tirol. Van tenir quatre fills coneguts:
* Adelaida († 1291), que es va casar amb el comte Frederic I d'Ortenburg
* Meinard (1238-1295), comte de Gorízia (IV) i el Tirol (II), duc de Caríntia (I)
* Albert I († 1304), comte de Gorízia
* Berta († 1267), es va casar amb Conrad, comte de Wullenstetten

## Referències

* Alfons Huber: Meinhard I. (III.), Graf von Görz und Tirol, a : Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 21, Duncker & Humblot, Leipzig 1885
# Folc d'Anjou

Folc d'Anjou és el nom dels següents personatges:
* Folc d'Anjou o Folc I el Roig, fill del vescomte d'Anjou, Ingelger, al que va succeir el 888
* Folc d'Anjou o Folc III Nerra (segle X), comte d'Anjou
* Folc d'Anjou o Folc II el Bo, comte d'Anjou successor de Folc I el Roig
* Folc d'Anjou o Folc IV el Tauró, comte d'Anjou des del 1068
* Folc V d'Anjou, comte d'Anjou i rei de Jerusalem del 1131 al 1143
# Mazares

Mazares (en llatí Mazares, en grec antic Μαζάρης) era un militar mede al que Cir II el Gran de Pèrsia va enviar a Lídia l'any 546 aC per aplicar els suggeriments que Cressos havia fet a Cir de convertir els lidis en efeminats i evitar que portessin armes, segons Heròdot. També el va comissionar per detenir i portar al rebel Pacties davant Cir.
Mazares va obligar els lidis a sotmetre's a les noves regulacions i al cap d'un temps va aconseguir també capturar a Pacties, que havia fugit a Jònia. Després es va dirigir contra els rebels que assetjaven al governador persa de Sardes, Tabalos, a la ciutadella. Va derrotar i conquerir Priene, va assolar la regió del riu Meandre i la plana de Magnèsia. No gaire després el va afectar una malaltia i va morir cap a l'any 545 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Mazares». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 1r juny 2021].
# Filippo Savini

Filippo Savini (Faenza, Emília-Romanya, 2 de maig de 1985) és un ciclista italìà, professional des del 2007 al 2013.
En el seu palmarès destaquen algunes victòries d'etapa en curses d'una setmana, com la Volta a Turquia o la Volta a Castella i Lleó.

## Palmarès

* 2005
** Vencedor d'una etapa del Giro delle Valli Cuneesi nelle Alpi del Mare
* 2006
** 1r al Memorial Danilo Furlan
** 1r al Circuit Internacional de Caneva
* 2008
** Vencedor d'una etapa i del Premi de la Muntanya del Tour de Langkawi
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Turquia
* 2011
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Castella i Lleó

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2008. Abandona (9a etapa)
* 2011. Abandona (19a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Mecachrome

Mecachrome és el nom dels motors no oficials de Renault després de la seva retirada oficial de la Fórmula 1 en finalitzar la temporada 1997.
Fou utilitzat sota aquesta denominació per l'escuderia Williams a la temporada 1998.
L'equip Benetton el va utilitzar sota la denominació Playlife.
La temporada següent (1999) el motor era bàsicament una modificació del que havien utilitzat Williams la temporada anterior.
El mateix motor amb encara més reformes va ser anomenat Supertec i va ser utilitzat a la temporada 1999 per Williams i British American Racing.
Posteriorment aquests motors van ser emprats per l'escuderia Arrows a la temporada 2000 a la que van aconseguir la setena posició al mundial de constructors.

## Història

Mecachrome va debutar al GP d'Austràlia, prova inicial de la temporada 1998 amb els pilots Jacques Villeneuve i Heinz-Harald Frentzen.

## A la F1

* Debut: Gran Premi d'Austràlia del 1998
* Curses disputades: 16
* Victòries: 0
* Pole positions: 0
* Voltes Ràpides: 0
* Podis: 3
* Punts aconseguits al Camp. Mundial: 38
* Ultima cursa disputada: Gran Premi del Japó del 1998

## Referències

* 1 2 3 Info a Grandprix
* 1 2 Estadístiques de la F1
# Fira de Titelles

La Fira de Titelles és un festival internacional de teatre de titelles que se celebra anualment a la ciutat de Lleida durant la primera setmana de maig des de 1989. L'impulsa i organitza el Centre de Titelles de Lleida amb la col·laboració de La Paeria.
La mostra combina espectacles gratuïts i de pagament, en recintes tancats i en diversos indrets a l'aire lliure de la ciutat. La Fira congrega en cada edició una mitjana de vint companyies, principalment europees, així com també d'arreu del món, i més de 300 professionals acreditats, els quals participen en les jornades tècniques, les actuacions programades i les activitats paral·leles a la Fira. És considerat el certamen titellaire més important de l'Estat espanyol i és l'esdeveniment popular més concorregut de Lleida després de l'Aplec del Caragol.

## Referències

* ↑ «25 anys de titelles, un quart de segle de fantasies a Lleida», 02-05-2014. [Consulta: 30 abril 2021].
* ↑ «La Fira de Titelles de Lleida, en format híbrid del 30 d'abril al 2 de maig». Segre, 17-03-2021. [Consulta: 30 abril 2021].
* ↑ «La Fira de Titelles de Lleida reproduirà la vida en un camp de refugiats palestí». 324cat, 26-03-2009. [Consulta: 30 abril 2021].
# Melanostigma gelatinosum

Melanostigma gelatinosum és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 29 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 83.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 44-2.561 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a tots els oceans.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Anderson, M.E., 1990. Zoarcidae. p. 256-276. A: O. Gon i P.C. Heemstra (eds.) Fishes of the Southern Ocean. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* ↑ Duhamel, G., 1997. L'ichtyofaune des îles australes françaises de l'océan Indien. Cybium 21(1) suppl.: 147-168.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Nakamura, I., T. Inada, M. Takeda i H. Hatanaka, 1986. Important fishes trawled off Patagonia. Japan Marine Fishery Resource Research Center, Tòquio. 369 p.
* ↑ Paulin, C., A. Stewart, C. Roberts i P. McMillan, 1989. New Zealand fish: a complete guide. National Museum of New Zealand Miscellaneous Series Núm. 19. xiv+279 p.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.
* ↑ Pequeño, G., 1989. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada. Rev. Biol. Mar., Valparaiso 24(2):1-132.
* ↑ Roberts, C.D., 1991. Fishes of the Chatham Islands, New Zealand: a trawl survey and summary of the ichthyofauna. N.Z. J. Mar. Freshwat. Res. 25(1):1-19.
* ↑ Ayling, Tony & Geoffrey Cox, Collins Guide to the Sea Fishes of New Zealand, (William Collins Publishers Ltd, Auckland, Nova Zelanda, 1982) ISBN 0-00-216987-8

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Mathias Westergaard

Mathias Dan Westergaard (Aalborg, 21 de febrer de 1994) és un ciclista danès professional des del 2013 i actualment a l'equip Riwal Platform.

## Palmarès

* 2012
** Vencedor d'una etapa als Tres dies d'Axel
* 2016
** 1r a la Volta a Holanda Septentrional

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Melvern

Melvern és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 429 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Melvern tenia 429 habitants, 173 habitatges, i 120 famílies. La densitat de població era de 501,9 habitants/km².
Dels 173 habitatges en un 31,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,1% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 30,6% no eren unitats familiars. En el 28,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 28,9% entre 25 i 44, un 17,9% de 45 a 60 i un 20% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.321 $ i la renda mediana per família de 50.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.313 $ mentre que les dones 17.143 $. La renda per capita de la població era de 16.206 $. Entorn del 5,3% de les famílies i el 9,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Melvern». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Melvern». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Font de l'Oriol (l'Hostal Roig)

La Font de l'Oriol és una font de l'antic terme de Sant Salvador de Toló, actualment pertanyent al municipi de Gavet de la Conca. És dins del territori de l'antic lloc de l'Hostal Roig.
Està situada a 1.085 m d'altitud, al límit nord de l'Obaga de l'Hostal Roig, al sud-est de l'Hostal Roig. És a l'extrem sud-oest del Tros de l'Oriol.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Font de l'Orri d'Avall

La Font de l'Orri d'Avall és una font del terme municipal de la Torre de Cabdella, del Pallars Jussà, en el seu terme primigeni, dins del territori del poble d'Astell.
Està situada a 1.924 m d'altitud, al nord-oest d'Astell, a l'esquerra del barranc de les Forques, més amunt del Salt de l'Aigua. És en un dels contraforts sud-orientals del Tossal de les Comes de Guiró.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Filacteri

* No s'ha de confondre amb filactèria, petits embolcalls o capsetes de cuir on es troben o guarden passatges de les Escriptures.
El filacteri és una cinta pintada pels artistes medievals i renaixentistes en les seves composicions per a comunicar a l'espectador el text dit per un dels personatges representats o aplicat a la situació representada. El nom prové del llatí phylacterium, i aquest, del grec φυλακτήριον, phylaktḗrion, ‘salvaguarda, amulet’.

## Referències

* ↑ «filacteri». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 30 setembre 2022].
# Filactèria

* No s'ha de confondre amb filacteri, l'element artístic utilitzat pels artistes medievals i renaixentistes.
La filactèria o filacteri (hebreu: תפילין, tefil·lín‎) és el nom amb què es denomina a uns petits embolcalls o capsetes de cuir on es troben o guarden passatges de les Escriptures escrits sobre petits rotlles. Els jueus no fan servir el nom de «filactèria», ja que el seu significat original (‘amulet’) es considera idolatria, prohibida en aquesta religió.
Una de les corretges es lliga sobre el braç (habitualment l'esquerre) donant set voltes al mateix i l'altra es col·loca sobre el cap. Segons Halacà, els barons jueus a partir dels tretze anys se'ls han de col·locar diàriament, a excepció del Sàbat i altres festivitats jueves.
La tradició les relaciona amb determinats passatges de l'Èxode i el Deuteronomi a la Torà en les quals ha-Xem exigeix als jueus que portin les seves paraules com a record de la fugida d'Egipte:
* «⁹ Et serà com un distintiu a la mà, com un record entre els ulls, perquè tinguis als llavis la llei del Senyor, que amb mà forta et va fer sortir d'Egipte. ¹⁰ Observa cada any aquesta institució el dia fixat».
* «¹⁶ Et serà com un distintiu a la mà, com una marca entre els ulls, per a recordar que el Senyor, amb mà forta, et va fer sortir d'Egipte».
* «$^6$ Grava en el teu cor les paraules dels manaments que avui et dono. (…) $^8$ Lliga-te-les a la mà com un distintiu, porta-les com una marca entre els ulls».
* «$^{18}$ Graveu, doncs, en el vostre cor i en la vostra ànima les paraules dels meus manaments: lligueu-vos-les a la mà com un distintiu, porteu-les com una marca entre els ulls».
Al Nou Testament són esmentats, ja amb el nom de filactèria, a Mt 23:5: «$^5$ En tot actuen per fer-se veure de la gent: s'eixamplen les filactèries i s'allarguen les borles del mantell».

## Bibliografia

* Trebolle Barrera, Julio. La Biblia judía y la Biblia cristiana. Introducción a la historia de la Biblia. 1998 ISBN 84-8164-200-2 (castellà)
* Mihalovici, Ionel. Fiestas y prácticas judías en el Talmud y en la tradición. Edit. Riopiedras. 2002. ISBN 84-7213-152-1 (castellà)

## Enllaços externs

* Guia per a la col·locació de filactèries
# Menziken

Menziken és un municipi del cantó d'Argòvia (Suïssa), situat al districte de Kulm.

## Enllaços externs

* Menziken en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
* Web oficial del municipi
# Menzelinsk

Menzelinsk (rus: Мензелинск; tàtar: Минзәлә, Minzala) és una ciutat de la República del Tatarstan, a Rússia. el 2018 tenia 17.055 habitants.
# Nevėžis

El Nevėžis és el sisè riu més llarg de Lituània i un dels principals afluents del riu Niemen. La seva longitud és de 209 kilòmetres, i es troba íntegrament dins de territori lituà. El riu Nevėžis té prop de 70 afluents. Els principals són els següents: riu Alantas, riu Juoda, riu Upytė, riu Linkava, riu Obelis, riu Barupė, riu Gynia (per l'esquerra), riu Juosta, riu Kiršinas, riu Liaudė, riu Kruostas, riu Dotnuvėlė, riu Smilga, riu Šušvė, riu Aluona, riu Strūna (per la dreta). El riu passa per les ciutats de Panevėžys i Kėdainiai. El riu Alkupis desemboca en el Nevėžis.

## Referències

* ↑ «Nevėžis». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.