OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Guwarich

Guwarich (Gwarich) fou un estat tributari protegit de l'Índia Britànica al districte de Gonda, Oudh, format per una pargana administrada com a zamindari entre el riu Terhi al nord i el Gogra al sud. La superfície era de 692 km² i la població estimada el 1869 en 164.745 habitants va baixar el 1901 a 143.076. El nombre de pobles era de 219.
Al segle XI era part del regne de Gauda (districtes britànics de Gonda, Basti i Gorakhpur) per passar després al domini dels rages de Kurasa i a la caiguda d'Achal Singh a mans de maharajà Singh, un fill il·legítim del darrer raja, els descendents del qual van conservar l'estat fins a la independència de l'Índia.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Guanabaner

El guanabaner (Annona muricata), és un arbre fruiter tropical dins la família de les annonàcies. És una espècie nadiua del Carib i Amèrica central i àmpliament cultivat en altres zones.
És un arbret perennifoli que pot arribar a fer 4 m d'alt. Els seus fruits (guanàbanes) són verd foscos amb forma ovalada i poden arribar a fer 30 cm de llarg; la polpa és sucosa àcida, blanquinosa i aromàtica. Té moltes llavors amb un contingut mitjà del 24% d'oli.

## Referències

* ↑ Germplasm Resources Information Network (GRIN). «Taxon: Annona muricata L.». Taxonomy for Plants. USDA, ARS, National Genetic Resources Program, National Germplasm Resources Laboratory, Beltsville, Maryland, 11-07-1997. Arxivat de l'original el 2008-11-03. [Consulta: 18 abril 2008].
* ↑ International Organization for Plant Information (IOPI). «Plant Name Details Annonaceae Annona muricata L.». International Plant Names Index. [Consulta: 18 abril 2008].
* ↑ W3TROPICOS. «Annona muricata L.». Missouri Botanical Garden Press. [Consulta: 18 abril 2008].
* ↑ «Annona muricata». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 22 abril 2022].
* ↑ EEB Greenhouse Staff, University of Connecticut. «Annona muricata L.». Ecology & Evolutionary Biology Greenhouses. Ecology & Evolutionary Biology Greenhouses, 10-04-2008. [Consulta: 18 abril 2008]. «crfg»
* ↑ Flora of North America «Annona muricata L.,». Flora of Pakistan, 20 [Consulta: 18 abril 2008].
* ↑ Royal Botanic Gardens, Kew. «Seed Information Database Search Results». Seed Information Database. Board of Trustees of the Royal Botanic Gardens, Kew, 1984, 1994. Arxivat de l'original el 2012-09-19. [Consulta: 18 abril 2008].

## Enllaços externs

* Robson, N. K. B. «Annonaceae by N. K. B. Robson». Flora Zambesiaca. Royal Botanic Gardens, Kew, 1960. [Consulta: 18 abril 2008].
* UBC Botanical Garden and Centre for Plant Research. «Annona muricata». Botany Photo of the Day. University of British Columbia, 13-04-2007. Arxivat de l'original el 2008-02-16. [Consulta: 18 abril 2008].
# Ha-Xomer Ha-Hadaix

Ha-Xomer Ha-Hadaix (en hebreu: השומר החדש) és una organització sionista que va ser fundada el 2007 a Israel, l'organització està centrada en la defensa i la protecció de la Terra d'Israel.
En 2007 un jove de Galilea es va enfrontar a uns agressors provinents d'un llogaret veí, que durant anys havien intentat esgotar a la seva família perquè abandonés les seves terres, fent-los la vida impossible amb un seguit constant de robatoris, incendis i vandalisme.
Amb la seva família a punt de fer fallida, el jove va sentir la necessitat d'actuar. Joel Zilberman va instal·lar-se en una tenda de campanya en el cim d'un turó, i un cop allà es va mantenir alerta i va defensar la seva propietat. Al principi fou ajudat per uns amics i després fou ajudat per uns voluntaris.
Joel va aconseguir fer fora als agressors i defensar la terra que havia estat de la seva família durant generacions. El que va començar com una missió d'una persona, aviat va esdevenir un moviment popular. Joel Zilberman i On Rifman (del Nègueb), van fundar l'organització Ha-Xomer Ha-Hadaix (en català: el nou guardià).
Els dos joves aviat van adonar-se de que la seva lluita era la mateixa de tants agricultors de Galilea i el Nègueb. Milers d'hectàrees de terra, que històricament i estratègicament han estat significatives per a Israel, ja havien estat abandonades i milers més estaven a punt de ser abandonades per part dels agricultors i els ramaders que ja no podien fer front als intrusos.
Tal com van fer els primers pioners sionistes que van formar el moviment Ha-Xomer original per tal de protegir les seves terres dels atacs, Joel va fundar l'organització Ha-Xomer Ha-Hadaix (el nou guardià).
Menys d'una dècada després, Ha-Xomer Ha-Hadaix és un moviment sionista que disposa de milers de voluntaris i està format per persones de totes les edats, disposades a canviar el paisatge del seu país. Alguns dels objectius del moviment Ha-Xomer Ha-Hadaix són; inspirar un canvi social, crear nous líders i fer possible una societat més segura.

## Enllaços externs

* Pàgina web (hebreu) i (anglès)
# Bagoes

* No s'ha de confondre amb Bageos.
Bagoes, Bagoses o Bagoas és el nom dels següents personatges:
* Bagoes (visir), eunuc i primer ministre de l'Imperi Persa, assassí de dos reis
* Bagoes (eunuc), eunuc favorit d'Alexandre el Gran
* Bagoes (general) (segles I-II aC), general armeni o pòntic
# Bachpan Bachao Andolan

Bachpan Bachao Andolan és una organització índia en defensa dels drets dels infants i per l'abolició del tràfic humà. El seu nom pot ser traduït com a "Moviment salvem la Infància". Des de la seva formació, el 1980, s'ha centrat en la fi de la servitud per deutes, el treball infantil i el tràfic de persones, així com exigir el dret a l'educació per tots els nens i nenes.
L'objectiu oficial de Bachpan Bachao Andoloan (BBA) és "crear una societat amiga dels infants, on la canalla sigui lliure de l'exploració i rebi una educació lliure i igual." Clama per "identificar, alliberar, rehabilitar i educar els nois en servitud, i la participació de la comunitat, la formació de coalicions, l'acció del consumidor, la promoció de pràctiques comercials ètiques i jocs de masses."
BBA va ser fundada el 1980 per Kailash Satyarthi, guardonat amb el Premi Nobel de la Pau el 2014, que estava consternat per la difícil situació de l'esclavitud infantil a tot el sud d'Àsia. El treball infantil estava acceptat socialment, i era àmpliament practicat a la regió des de feia generacions, vist com un resultat necessari de la pobresa. BBA, doncs, es va convertir en la primera organització de l'Índia a posar en relleu el tema i va donar llc a la South Asian Coalition on Child Servitude (SACCS).

## Referències

* ↑ «About Us» (en anglès). Bachpan Bachao Andolan - Save the children movement, 21-06-2012. Arxivat de l'original el 2012-06-21. [Consulta: 17 desembre 2021].
* ↑ Malala Yousafzai i Kailash Satyarthi, premis Nobel de pau 2014, Diari Ara, 10 d'octubre de 2014
# Guillem I d'Entença

* «Guillem d'Entença» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «Guillem d'Entença i de Montcada».
Guillem de Montpeller Entença (segle xiii) fou un noble català. Era fill de Bernat Guillem de Montpeller, i la seva muller Jussiana d'Entença i era germà de Bernat Guillem d'Entença.
Ramon Berenguer IV va disposar el 1148 que les rendes reials a les viles del Cinca, Segre i la riba de l'Ebre fossin generoses, i el 1213 rep la senyoria de Fraga, que cedeix al seu germà en 1215 juntament amb la possessió d'altres castells.
Va participar en la conquesta de València amb el seu pare que va morir al Puig de Santa Maria, i l'any 1244 apareix al setge de Biar.
El seu cosí, el rei Jaume I, va acordar que es casés amb Alamanda II d'Entença, neta d'Alamanda de Subirats, amb qui tingué dos fills: Berenguer d'Entença i Guillem Bernat d'Entença

## Referències

* ↑ Miret i Sans, Joaquim; Ferrer i Mallol, Maria Teresa. Itinerari de Jaume I "el Conqueridor" (en anglès). Institut d'Estudis Catalans, 1918, p. 170. ISBN 8472837513.

## Enllaços externs

* El castell de Mora d'Ebre: Els Barons d'Entença Arxivat 2012-02-28 a Wayback Machine.
# Hemiaminal

Un hemiaminal és un grup funcional o tipus de compost químic que té un grup hidroxil i una amina unida al mateix àtom de carboni: -C(OH)(NR₂)-. R pot ser hidrogen o un grup alquil. Els hemiaminals són intermedis en la formació d'imina a partir d'una amina i un carbonil pel procés d'alquiliminodesoxobisubstitució.
Un exemple d'un hemiaminal és l'obtingut per reacció d'una amina secundària carbazol i formaldehid
lesgenerades d'amines primàries són inestables i rarament s'observen directament.
La formació d'hemiaminals és un pas clau en la síntesi total en una reacció asimètrica de la saxitoxina:

## Referències

* ↑ Carbazol-9-yl-methanol Milata Viktora, Kada Rudolfa, Lokaj J¨¢nb Molbank 2004, M354 open access publication
* ↑ Reacció en metanol en reflux amb carbonat de potassi. La catàlisi àcida torna l'hemiaminal a l'aminal N,N'-biscarbazol-9-il-metà.
* ↑ Stabilization of Labile Carbonyl Addition Intermediates by a Synthetic Receptor Tetsuo Iwasawa, Richard J. Hooley, Julius Rebek Jr. Science 317, 493 (2007) doi:10.1126/science.1143272
* ↑ (+)-Saxitoxin: A First and Second Generation Stereoselective Synthesis James J. Fleming, Matthew D. McReynolds, and J. Du Bois J. Am. Chem. Soc., 129 (32), 9964 -9975, 2007. doi:10.1021/ja071501o
# Hitachi

* No s'ha de confondre amb Hitachi (ciutat).
Hitachi és una empresa japonesa amb seu al barri de Marunouchi de Tòquio. La companyia va ser fundada el 1910 com una botiga de reparació d'equipaments elèctrics. Hitachi produeix una gran varietat d'electrònica de consum i proporciona productes per a altres fàbriques per exemple circuits integrats i altres semiconductors.

## Història

Avui Hitachi és una de les empreses manufactureres líders en tecnologia. En el transport, Hitachi va dissenyar amb Nissho Iwai els trens Ael i Aez, usats des de 1973 i comprats aquell mateix any per part de l'empresa de ferrocarrils de l'estat de Xile.

## Productes i Serveis

Hitachi divideix les seves operacions en set segments industrials. Aquests segments estan llistats a baix, junt amb els seus productes i serveis oferts per cada un.
Sistemes de la informació i telecomunicacions
* Sistemes de integració
* Serveis d'outsourcing
* Software
* Discs Durs - Hitachi GST
* Subsistemes Disk Array
* Servidors
* Mainframes
* Equips PC
* Equip de Telecomunicacions
* Caixers automàtics
Electrònics
* Pantalles LCD
* Semiconductors
* Equips proves i mesuraments
* Equips mèdics
Energia i sistemes industrials
* Plantes Nuclears, Tèrmiques i Hidroelèctriques
* Maquinària Industrial i Plantes
* Productes per a Automòbils
* Maquinària de Construcció
* Elevadors
* Escaladors
* Vehicles de Guies
Mitjans Digitals i Productes de Consum
* Dispositius de discs òptics
* Televisors de plasma i LCD
* Projectors LCD
* Telèfons mòbils
* Refrigeradors
* Rentadores
* Mitjans d'emmagatzemament
* Bateries
* Equips d'aire condicionat

## Referències

* ↑ «AUTOMOTORES AEZ». Trenes de Chile. Arxivat de l'original el 3 de maig 2018. [Consulta: 15 juny 2016].
* «Hitachi». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial d'Hitachi
# Hitachi (ciutat)

Hitachi (日立市 Hitachishi) és una ciutat situada a la costa de l'oceà Pacífic de la Prefectura d'Ibaraki al Japó.
L'1 de desembre de 2013 la ciutat tenia 187.282 habitants i una densitat de 830 persones per km². La superfície total és de 225,55 km². El 32,7% de la població tenia 65 o més anys.

## Història

L'assentament original de la població va ser conegut des de segles enrere amb el nom de Sukegawa (助川).
La vila moderna de Hitachi es va formar l'1 d'abril de 1889, amb l'establiment del sistema de municipis. La zona es va desenvolupar ràpidament cap al final de l'era Meiji. La vila de Hitachi es va elevar a la categoria de poble el 26 d'agost de 1924. Hitachi i el poble veí de Sukegawa es van fusionar l'1 de setembre de 1939 per formar la ciutat de Hitachi.
En ser predominantment industrial, la ciutat va ser greument destruïda durant la Segona Guerra Mundial, incloent el bombardeig per part del cuirassat nord-americà USS Iowa (BB-61).
El 1976, l'avió de caça MiG-25 on havia desertat el pilot soviètic Viktor Belenko va ser retornat a la Unió Soviètica des del port de Hitachi. Havia estat examinat àmpliament a la propera base aèria de Hyakuri.
L'1 de novembre de 2004, la població veïna de Jūō (十王町Jūō-machi) del districte de Taga (多賀郡 Taga-gun) es va fusionar amb Hitachi, i a causa d'aquesta fusió el districte anterior es va dissoldre.
El nom de Hitachi és coneguda al món, a causa de l'empresa Hitachi, Ltd que va ser fundada a la vila de Hitachi el 1910 per Namihei Odaira (小平浪平).

## Parc Kamine

És un parc públic a la ciutat de Hitachi, amb vistes de ciutat i a l'Oceà Pacífic, en un terreny d'aproximadament 150.000 m². El parc és la llar de dos parcs d'atraccions, un zoològic i el Museu commemoratiu Masashi Yoshida.
El zoològic posseeix una varietat d'animals i aus, incloent-hi elefants, pingüins, micos, cérvols, óssos, goril·les, lleons, tigres, rinoceronts, hipopòtams, flamencs, zebres i girafes; rucs i ovelles també es troben allà.
Els parcs d'atraccions tenen distraccions per a nens i adults; un parc anomenat "Parc infantil" amb atraccions més adequades per als nens, i l'altre parc "Leisure land (Terra d'oci)" té una muntanya russa i altres atraccions que són apropiades pels adults.

## Ciutats germanes

* – Birmingham, Alabama, USA
* – Tauranga, Nova Zelanda
* – Kiryu, Japó
* – Yamanobe, Japó

## Referències

* ↑ «Ibaraki prefectural official statistics» (en japonès).
* ↑ UNCLAS State Message 239736, U.S. State Department, 27 September 1976.
* ↑ «A japanese life, Hitachi: Kamine Park and Zoo». stayingglobal.blogspot.com.co. [Consulta: 1r octubre 2017].
* ↑ «Sister Cities». Tauranga City Council. Arxivat de l'original el 18 d’octubre 2008. [Consulta: 17 desembre 2008].

## Enllaços externs

* Web oficial (japonès)
# Hitchcock (Oklahoma)

Hitchcock és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 141 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hitchcock tenia 141 habitants, 51 habitatges, i 39 famílies. La densitat de població era de 362,9 habitants per km².
Dels 51 habitatges en un 41,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,8% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 23,5% no eren unitats familiars. En el 23,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,76 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,26.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,3% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 23,4% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 13,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.750 $ i la renda mediana per família de 36.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.875 $ mentre que les dones 19.750 $. La renda per capita de la població era de 10.015 $. Entorn del 25,7% de les famílies i el 31,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hitchcock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hitchcock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Barbacoll negre d'espatlles blanques

El barbacoll negre d'espatlles blanques (Monasa atra) és una espècie d'ocell de la família dels bucònids (Bucconidae) que hàbita la selva humida a prop de l'aigua la sud i est de Veneçuela, Guaiana i nord del Brasil.
# Barbacoll pigallat

El barbacoll pigallat (Nystactes tamatia) és una espècie d'ocell de la família dels bucònids (Bucconidae) que habita zones boscoses a prop de l'aigua des de l'est de Colòmbia i de Veneçuela i Guaiana cap al sud fins a l'est de l'Equador i del Perú, Brasil amazònic i nord-est de Bolívia.
# Azar Nafisi

Azar Nafisi (Teheran, Iran, 1955) és una escriptora i professora a la Universitat Johns Hopkins. És una destacada defensora dels drets humans a l'Iran, particularment pel que fa a les dones i els joves. Exiliada als Estats Units des del 1997, actualment és professora d'estètica, cultura i literatura a la Universitat Johns Hopkins de Washington. Va estudiar a la Gran Bretanya i els Estats Units, i va impartir classes a les universitats d'Oxford i de Teheran, d'on va ser expulsada el 1981 per negar-se a dur el vel. Aleshores va crear, amb set de les seves alumnes, un grup de lectura clandestí a casa seva, experiència que recull el llibre Leer Lolita en Teherán (El Aleph, 2003), que va aconseguir un gran èxit internacional. La seva darrera publicació, Cosas que he callado (Duomo, 2010), narra la història de la seva família, molt vinculada al govern del xa –el seu pare va ser alcalde de Teheran i la seva mare, una de les úniques sis dones diputades al parlament iranià–, així com els seus records durant la Revolució islàmica.

## Publicacions destacades

* Nafisi, Azar. Images of Women in Classical Persian Literature and the Contemporary Iranian Novel. A The Eye of the Storm: Women in Post-Revolutionary Iran. Ed. Mahnaz Afkhami i Erika Friedl. Nova York: Syracuse University Press, 1994. 115-130.
* Anti-Terra: A Critical Study of Vladimir Nabokov’s Novels (1994).
* Nafisi, Azar. Imagination as Subversion: Narrative as a Tool of Civic Awareness. A Muslim Women and the Politics of Participation. Ed. Mahnaz Afkhami i Erika Friedl. Nova York: Syracuse University Press, 1997. 58-71.
* Tales of Subversion: Women Challenging Fundamentalism in the Islamic Republic of Iran. A Religious Fundamentalisms and the Human Rights of Women (1999).
* Reading Lolita in Tehran (2003).
* Things I've been silent about. Random House Trade Paperbacks

## Referències

* ↑ «Azar Nafisi». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 abril 2016].
# Azareen Van der Vliet Oloomi

Azareen Van Der Vliet Oloomi (Califòrnia, Estats Units, 1983), és una escriptora iraniana-estatunidenca, autora del "chapbook" Girona i de les novel·les Fra Keeler i Call Me Zebra. Per aquesta darrera obra, centrada en l'exili i el fet literari, que desenvolupa la seva acció en bona part a Catalunya, amb referències a la seva literatura i als seus autors, fou guardonada amb el premi Premi PEN/Faulkner de Ficció del 2019.

## Obres

* Girona. New Herring Press, 2012.
* Fra Keeler. Dorothy, a publishing project, octubre 2012. ISBN 9780984469345. (Premi Whiting 2015).
* Call Me Zebra. Boston / New York: Houghton Mifflin Harcourt, 2018. ISBN 97805449444602. (Premi PEN/Faulkner de Ficció 2019).

## Referències

* ↑ «Azareen Van der Vliet Oloomi» (en anglès). University of Notre Dame - Department of English. Arxivat de l'original el 2019-10-01. [Consulta: 1r octubre 2019].
* ↑ Schillinger, Liesl «Brainy and Benighted, Lost in the Books of Bolaño and Borges» (en anglès). The New York Times, 29-03-2018 [Consulta: 3 octubre 2019].
* 1 2 Fundació PEN Faulkner. «Announcing the 2019 PEN/Faulkner Award Winner», 29-04-2019. [Consulta: 1r octubre 2019].
* ↑ «Azareen Van der Vliet Oloomi Reading» (en anglès). MFA Creative Writing. University of Notre Dame. [Consulta: 2 octubre 2019].
* ↑ Whiting Foundation. «Azareen Van der Vliet Oloomi. 2015 Winner in Fiction». [Consulta: 1r octubre 2019].

## Enllaços externs

* Van Der Vliet Oloomi, Azareen. «The Catalan Paradox (Conversations with: Quim Monzó, Mary Ann Newman, Peter Bush, Chad Post, and Enrique Vila-Matas)» (en anglès). Los Angeles Review of Books. [Consulta: 1r octubre 2019].
* Van Der Vliet Oloomi, Azareen; Francalanci, Leonardo. «The Catalan Literary Landscape 2012» (en anglès). Words vithout Borders. The Online Magazine for International Literature. [Consulta: 2 octubre 2019].
* Guzmán, David. «Entrevista a Azareen Van der Vliet Oloomi - Terrícoles». betevé (TV), 22-10-2018. [Consulta: 2 octubre 2019].
# Barranc dels Covilars

El Barranc dels Covilars és un dels rius del terme de la Torre de Cabdella, dins de l'antic terme primigeni d'aquest municipi.
Neix al vessant de ponent de lo Tossal, al Corralet de la Pala, a 2.371 m. alt. Des d'aquell lloc davalla cap al sud-oest, tot i que el darrer tram torç cap a ponent. Passa a llevant de la Cogulla i s'aboca en el Flamisell al sud de la Torre de Cabdella.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Badia Hochstetter

La badia Hochstetter (en danès Hochstetterbugten) és una àmplia badia que es troba al nord-est de Groenlàndia. Forma part del Parc Nacional del Nord-est de Groenlàndia.
El nom és utilitzat des de 1929 pels caçadors danesos, i va aparèixer per primera vegada als mapes de l'expedició Gefion de 1932.

## Geografia

Aquesta badia es troba entre Hochstetter Foreland i l'illa Shannon al nord, l'illa Kuhn a l'oest i Wollaston Foreland i les illes Pendulum al sud. A l'est la badia s'obre al mar de Groenlàndia. El fiord d'Ardencaple i el fiord de Grandjean tenen la seva desembocadura a la zona nord-oest de la badia, i el fiord de Lindeman i la badia d'Albrecht al sud-oest.

## Referències

* ↑ «Maps of East Greenland». Arxivat de l'original el 2008-12-27. [Consulta: 30 novembre 2008].
* ↑ «Hochstetterbugten». Mapcarta. [Consulta: 24 setembre 2019].
# Bainville

Bainville és una població dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 153 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bainville tenia 153 habitants, 72 habitatges, i 43 famílies. La densitat de població era de 57,4 habitants per km².
Dels 72 habitatges en un 23,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,2% hi vivien parelles casades, en un 4,2% dones solteres, i en un 38,9% no eren unitats familiars. En el 37,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,6% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 19,6% entre 25 i 44, un 28,1% de 45 a 60 i un 26,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 49 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.250 $ i la renda mediana per família de 29.643 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.000 $ mentre que les dones 13.750 $. La renda per capita de la població era de 14.997 $. Aproximadament el 16,7% de les famílies i el 14,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bainville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bainville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.