OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Salvador Ribot i Pons

Salvador Ribot i Pons (Catalunya, 1962) és un activista català per la llengua, entre altres causes, i ex jutge de pau. A banda, és membre de l'Assemblea de Representants, participa en la redacció dels seus continguts d'ençà del 2017 i presideix l'Associació per la Cultura Digital de Catalunya.
És conegut per haver dut a terme una vaga de fam entre el 27 de maig i el 8 de juny del 2022 en protesta per la nova llei sobre el català a l'escola. L'expresident a l'exili Carles Puigdemont va agrair-li aquest gest públicament. En commemoració, el diputat Francesc Ten va votar en contra de l'aprovació de la dita llei al Parlament de Catalunya. Va ser l'únic del partit Junts per Catalunya a fer-ho i finalment la llei, en què l'ús del castellà com a llengua vehicular passava a ser lícit al sistema educatiu de Catalunya, va tirar endavant. Així doncs, finalment Ribot va abandonar la vaga.

## Referències

* ↑ «L’emotiva carta de Puigdemont a Salvador Ribot per agrair-li el seu “compromís polític”». La República (publicació digital), 08-06-2022. [Consulta: 8 juny 2022].
* ↑ «Salvador Ribot i Pons: "Espanya ha trobat com a arma de destrucció massiva, la justícia"». Llibertat, 30-05-2022. [Consulta: 8 juny 2022].
* ↑ Casas, Núria. «L'agraïment de Puigdemont a l'activista en vaga de fam pel català: "El teu gest és íntim i personal"». El Nacional, 08-06-2022. [Consulta: 8 juny 2022].
* ↑ «La vaga de fam de Salvador Ribot per la llengua rep un gest “simbòlic” de Ten de Junts per la votació de la nova llei». Anarquia.cat, 08-06-2022. [Consulta: 8 juny 2022].
* ↑ Antxustegi-Etxearte, Odei. «El parlament consagra per llei l’ús “curricular i educatiu” del castellà». VilaWeb, 08-06-2020. [Consulta: 8 juny 2022].
* ↑ «L'activista Salvador Ribot abandona la vaga de fam després de l'aprovació de la llei del català». Diari Ara, 08-06-2022. [Consulta: 8 juny 2022].
# Ex tunc

Ex tunc és una locució llatina que significa "des de llavors" que s'utilitza per referir-se a una acció que té efectes des del mateix moment en què l'acte va tenir origen fent retroacció de la situació jurídica des d'aquell estat anterior. Es contraria a ex nunc que vol dir des d'ara.

## Referències

* ↑ «"Ex nunc" y "ex tunc"». [Consulta: 6 octubre 2018].
# Estanislau Felip i Monsonís

Estanislau Felip i Monsonís (Balaguer, 28 de febrer de 1953) és un empresari i polític català, senador a les Corts Espanyoles en la IV i V Legislatura i diputat al Parlament de Catalunya.

## Biografia

Ha estat cap de premsa de la Diputació de Lleida i regidor de l'ajuntament de Ponts per CiU el 1979-1983, vila de la que en fou escollit alcalde a les eleccions municipals espanyoles de 1995, 1999 i 2003.
Per la mateixa coalició fou escollit senador per la província de Lleida a les eleccions generals espanyoles de 1989 i 1993. Fou vocal de la Comissió Mixta pels Drets de la Dona al Senat d'Espanya.
Després fou diputat al Parlament de Catalunya a les eleccions de 1995. En 1998 fou vicepresident de la Comissió d'Estudi del Parlament de Catalunya sobre la Prevenció i l'Extinció dels Incendis Forestals. Va ser membre del consell d'administració de Caixa Catalunya.

## Referències

* 1 2 Fitxa del Senat
* ↑ «Alcaldes de Ponts». Arxivat de l'original el 2015-06-14. [Consulta: 12 juny 2015].
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la V Legislatura p. 138
* ↑ Palà, Roger. «Catalunya Caixa va repartir en plena fallida milers d'euros en dietes a càrrecs del PSC i de CiU». Crític, 25-11-2014. [Consulta: 24 gener 2015].
# Estadi Municipal de Montilivi

L'Estadi Municipal de Montilivi, inaugurat el 14 d'agost de 1970, és el camp de futbol en el qual juga el Girona FC. Està situat al barri de Montilivi de la ciutat de Girona.
Té actualment una capacitat per a 14.624 espectadors. L'any 2008, amb l'ascens del Girona FC a Segona Divisió, el club es veu obligat a posar cadires a tota la graderia. Entre el 2009 i el 2010 l'estadi va patir una altra reforma, es va refer la grada est, que durant la dècada dels 90 s'havia esfondrat i restava coberta per una lona amb publicitat. El rècord d'assistència a l'estadi és de 25.000 espectadors, durant un partit enfront del FC Barcelona, a principis dels anys 70.
Al costat de l'Estadi de Montilivi hi havia un camp auxiliar (d'entrenament) amb unes dimensions menors (90 x 45 m) també de gespa natural fins al final de la temporada 2017-2018. Amb l'ampliació de la graderia de gol sud, s'aprofita per substituir el camp d'entrenament per al nou pàrquing destinat a socis VIPs.
Actualment, el Girona FC, disposa de nous equipaments a Vilobí d'Onyar ocupen 20.000 m2, inclouen dos camps de futbol, un d'addicional més petit, un gimnàs i àrees per a fisioterapeutes i metges. El president Delfí Geli i Roura destaca que el club ara disposa de les instal·lacions que requereix un equip de Primera Divisió.
Després de l'ascens del Girona FC a la Primera Divisió el juny de 2017, el club havia augmentat l'aforament fins a gairebé 15.000 seients, per quedar en 11.200 un cop el club tornà a la Segona Divisió. En tornar a Primera Divisió, augmentà als 14.624 seients que hi ha actualment.

## Distribució dels seients

Distribució dels seients quan l'equip jugava a Primera Divisió:
| Zona | Capacitat |
| Tribuna | 1.245 |
| Preferent (superior) | 2.000 |
| Preferent | 2.067 |
| Gol Nord (superior) | 2.000 |
| Gol Nord | 2.511 |
| Gol Sud (superior) | 1.000 |
| Gol Sud | 3.152 |
| Zona Visitant | 311 |
| TOTAL | 14.286 |

## Comunicacions

| Servei | Estació | Distancia del Camp |
| Autobús | TMG | 50 m |
| Tren (Renfe) | Estació de Girona | 2,5 km |
| Aeroport de Girona | Riudellots de la Selva | 11 km |

## Referències

* 1 2 3 «Millores a Montilivi». Girona FC, 22-08-2023.
* 1 2 «La conexión ucraniana, a la conquista de Montilivi». As, 20-08-2023.
* ↑ «L'estadi». Gironafutbolclub.cat. Arxivat de l'original el 2010-04-18. [Consulta: 11 octubre 2010].
* ↑ «L'equip que va inaugurar Montilivi». Diari de Girona, 22-09-2017. [Consulta: 17 juny 2020].

## Vegeu també

* Llista d'estadis dels Països Catalans amb més capacitat

## Enllaços externs

* Fitxa de l'Estadi a la web de l'Ajuntament de Girona Arxivat 2008-06-12 a Wayback Machine.
* La LFP exigeix que tota l'afició tingui seients individuals
# Marmosa de Tyler

La marmosa de Tyler (Marmosa tyleriana) és un marsupial sud-americà de la família dels didèlfids. És originària dels tepuis de terres altes de la Guaiana de Veneçuela.

## Referències

* ↑ Gardner, Alfred. Wilson, D. E. (ed.); Reeder, D. M. (ed.). Mammal Species of the World. 3a edició. Johns Hopkins University Press, 16 novembre 2005, p. 10. ISBN 0-801-88221-4.
Espècies vivents d'opòssums :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subfamília Caluromyinae :
Subfamília Didelphinae (continua més avall) :
Subfamília Didelphinae (continua més amunt) :
# Ferrikaersutita

La ferrikaersutita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup del nom arrel kaersutita.

## Característiques

La ferrikaersutita és un inosilicat de fórmula química NaCa₂(Mg₃Fe$^{3+}$Ti)(Si₆Al₂O$_{22}$)O₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Va ser descrita originalment l'any 2011, però tan sols dos anys després va passar a anomenar-se oxomagnesiohastingsita. L'actual ferrikaersutita va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2014 i publicada per primera vegada el 2016.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu d'Història Natural de la Universitat de Pisa (Itàlia), amb el número de catàleg: 19689.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Harrow Peaks, a l'anomenada Terra de Victòria, a l'Antàrtida. També ha estat descrita en diversos indrets del Canadà, Groenlàndia i Portugal.

## Referències

* ↑ «Ferri-kaersutite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 agost 2021].
# Ferrilotharmeyerita

La ferrilotharmeyerita és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de la tsumcorita.

## Característiques

La ferrilotharmeyerita és un fosfat de fórmula química CaZnFe$^{3+}$(AsO₄)₂(OH)·H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1986, sent publicada per primera vegada el 1992. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Canadian geological survey amb el número d'espècimen: nmc64573.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Tsumeb, dins la regió d'Oshikoto, a Namíbia. També ha estat descrita al Marroc, Alemanya, Àustria i Grècia.

## Referències

* ↑ «Ferrilotharmeyerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 setembre 2021].
# Marquesat del Túria

El Marquesat del Túria és un títol nobiliari concedit l'any 1909 a Tomás Trénor i Palavicino, polític, empresari i filantrop valencià.
El president del Govern, Antoni Maura i Montaner, se'l va atorgar pels seus mèrits com a organitzador i iniciador de l'Exposició Regional Valenciana del 1909, que va idear des de la presidència de l'Ateneu Mercantil de València i que li va comportar la pèrdua de gran part de la seua fortuna.
Actualment el títol el continua ostentant la mateixa família.

## Marquesos del Turia

* Tomás Trénor i Palavicino (València, 1864 - Madrid, 1913). I Marquès del Turia (1909). Va ser cavaller gran creu de l'Orde de Carles III i cavaller gran creu de l'Orde d'Isabel la Catòlica en 1898. Tinent Coronel d'Artilleria, Gentilhome de Cambra del rei amb exercici i diputat a Corts. Iniciador i President de la Junta Directiva de la primera Exposició Regional, València (1909).
* Va casar amb Margarita de Azcárraga y Fresser. Ek va succeir, en 1916, el seu fill:
* Tomás Trénor Azcárraga (València, 1894-1981). II Marquès del Turia. Coronel d'Artilleria, diputat en Corts i alcalde de València.
* va casar amb María de les Mercès Trénor i Sentmenat. El va succeir el seu fill:
* Tomás Trénor i Trénor. III Marquès del Turia. Va morir en 1989.
* Va casar amb María de la Luz Puig y Menéndez. El va succeir, en 1990, el seu fill:
* Tomás Trénor y Puig. IV Marquès del Turia. Advocat. President de l'Associació valenciana contra el càncer. Vicepresident del Patronat de la Fundació IVO (Institut Valencià d'Oncologia).

## Vegeu també

* Trénor
* Comtat de Trénor
* Comtat de la Vallesa de Mandor

## Bibliografia

* Muñoz-Peirats, María José. Nobleza valenciana. Un paseo por la Historia.. Generalitat Valenciana. Conselleria de Cultura, Educació i Esport, 2006, p. 816. ISBN 84-482-4290-4.

## Enllaços externs

* «Marquesat del Túria». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* abcgenealogia: Trénor.
# Marquesat de les Franqueses

El marquesat de les Franqueses és un títol nobiliari creat el 31 de desembre de 1913 pel rei Alfons XIII a favor de Joan Sanpera i Torras, en reconeixement de la tasca efectuada en benefici del poble de les Franqueses del Vallès (Vallès Oriental).
El títol va ser rehabilitat el 28 de novembre de 1961 per Pere Alier i Sanpera.

## Marquesos de les Franqueses

| | Titular | Període |
| Creació per Alfons XIII |||
| I | Joan Sanpera i Torras | 1913- |
| Rehabilitació per Francisco Franco |||
| II | Pere Alier i Sanpera | 1963- |
| III | Pere Alier i Gasull | 2001-2024 |

## Història dels marquesos de les Franqueses

* Joan Sanpera i Torras, I marquès de les Franqueses
Rehabilitat el 1961 per:
* Pere Alier i Sanpera, II marquès de les Franqueses, des de 1963.
* Casat amb Misericòrdia Gasull Vilella. El succeí el seu fill:
* Pere Alier i Gasull, III marquès de les Franqueses, des de 2001.
* Casat amb Isabel Ribot i Giménez.

## Referències

* ↑ «Mor el IV Marquès de les Franqueses, Pere Alier i Gasull - Ajuntament de les Franqueses del Vallès». [Consulta: 6 juny 2024].
# Marquesat de la Vall d'Oaxaca

El marquesat de la Vall d'Oaxaca (Mèxic) és un títol nobiliari hereditari, concedit, el 20 de juliol de 1529, per l'emperador Carles I d'Espanya i V d'el Sacre Imperi Romanogermànic a l'explorador de Badajoz, descobridor i conqueridor, Hernán Cortés, governador i capità general de la Nova Espanya, en reconeixement pels seus serveis a la Corona «i especialment en el descobriment i població de la Nova Espanya».

## Referències

* ↑ Cédula del Emperador Carlos V, concediendo título de Marqués del Valle a Hernán Cortés, 20 de julio de 1529, en la Colección de documentos inéditos para la historia de España, vol. I, pág. 105-108.
# Festes nacionals a Espanya

Les festes nacionals espanyoles són el conjunt de festes nacionals de l'Estat espanyol, destacant el dia de la Hispanitat i de la Verge del Pilar, del 12 d'octubre. La inclusió d'aquestes festes com a part dels símbols d'Espanya és discutida.

## Història

Durant el franquisme, es va instaurar un calendari commemoratiu caracteritzat per ser propagandístic. No totes les commemoracions eren dies festius.
Amb la mort del dictador Francisco Franco, es va dubtar durant la Transició Espanyola entre establir festes laiques o religioses. El resultat fou la contemporània confusió entre festes oficials i festes nacionals. Les festes nacionals s'han diferenciat del concepte de festa oficial per remarcar que se celebren a tot l'estat.
El 1991 no van ser incloses les festes del Dia de la Constitució ni de la Hispanitat a les tres dates festives inamovibles de l'Estatut dels treballadors.

## Llista completa de les festes nacionals espanyoles

La Direcció General del Treball (DGT) considera festa nacional aquella festa de caràcter cívic, l'Estatut dels Treballadors (ET) inclou altres festes i per l'Acord amb la Santa Seu de 1979 (ASS).
* 1 de gener - Cap d'Any (ET)
* 6 de gener - Epifania del Senyor (ASS)
* Dijous Sant (ASS)
* Divendres Sant (ASS)
* 1 maig - Festa del Treball (ET)
* 15 d'agost - Assumpció de la Verge (ASS)
* 12 d'octubre - Dia de la Hispanitat i de la Verge del Pilar (DGT)
* 1 de novembre - Dia de tots sants (ASS)
* 6 de desembre - Dia de la Constitució Espanyola (DGT)
* 8 de desembre - Immaculada Concepció (ASS)
* 25 de desembre - Nativitat del Senyor (ET)
El Reial Decret 2001/1983 estableix en l'art. 45.3 que les festes nacionals poden ser substituïdes per les festes tradicionals de les Comunitats Autònomes quan coincidisquen en diumenge traslladable a descans laboral de dilluns. També les Comunitats Autònomes poden substituir les festes nacionals establides per l'art. III de l'ASS (Epifania del Senyor i Dijous Sant) per les tradicionals dels seus territoris.

## Referències

* 1 2 Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 12. ISBN 84-930048-0-4.
* 1 2 Vernet i Llobet, 2003, p. 107.
* 1 2 Vernet i Llobet, 2003, p. 108.
* ↑ Vernet i Llobet, 2003, p. 109.
* ↑ Vernet i Llobet, 2003, p. 110.
* 1 2 Pérez de Lama, 1998, p. 285.

## Vegeu també

* Festes laborals

## Bibliografia

* Vernet i Llobet, Jaume «Símbolos y fiestas nacionales en España». Teoría y realidad constitucional, 12-13, 2003, pàg. 99-122. ISSN: 1139-5583.
# FNU

FNU té els següents significats:
* Front Nacional Unit, organització política històrica de Somàlia
* Formazin Nephelometric Unit, unitat de mesura usada per valorar la terbolesa
# Materials 2D

En la ciència dels materials, el terme materials d'una sola capa o materials 2D es refereix a sòlids cristal·lins que consisteixen en una sola capa d'àtoms. Aquests materials són prometedors per a algunes aplicacions, però segueixen sent el focus de la investigació. Els materials d'una sola capa derivats d'elements únics solen portar el sufix -ene en els seus noms, per exemple, grafè. Els materials d'una sola capa que són compostos de dos o més elements tenen sufixos -ane o -ide. Els materials 2D es poden classificar generalment com al·lòtrops 2D de diversos elements o com a compostos (constituïts per dos o més elements d'enllaç covalent).
Es preveu que hi hagi centenars de materials d'una sola capa estables. L'estructura atòmica i les propietats bàsiques calculades d'aquests i molts altres materials d'una sola capa potencialment sintetitzables es poden trobar a les bases de dades computacionals. Els materials 2D es poden produir utilitzant principalment dos enfocaments: l'exfoliació de dalt a baix i la síntesi de baix a dalt. Els mètodes d'exfoliació inclouen l'exfoliació per sonicació, mecànica, hidrotermal, electroquímica, assistida per làser i amb microones.
Exemples: C: grafè i grafí, B: borofè, Ge: germanene, Si: silici, Sn: estanene, Pb: plomb, P: fosforè, Sb: antimoneno, Bi: bismutè.
La principal expectativa que tenen els investigadors és que, donades les seves propietats excepcionals, els materials 2D substituiran els semiconductors convencionals per oferir una nova generació d'electrònica.

## Referències

* ↑ Ashton, M.; Paul, J.; Sinnott, S. B.; Hennig, R. G. Phys. Rev. Lett., 118, 10, 2017, pàg. 106101. arXiv: 1610.07673. Bibcode: 2017PhRvL.118j6101A. DOI: 10.1103/PhysRevLett.118.106101. PMID: 28339265.
* ↑ «Database» (en anglès). 2dmaterialsweb.org. Arxivat de l'original el 2019-01-22. [Consulta: 15 novembre 2022].
* ↑ «Computational 2D Materials Database (C2DB) — COMPUTATIONAL MATERIALS REPOSITORY» (en anglès). cmr.fysik.dtu.dk.
* ↑ Zheng, Weiran; Lee, Lawrence Yoon Suk (en anglès) Matter, 5, 2, 2022, pàg. 515–545. DOI: 10.1016/j.matt.2021.12.010.
# Marsaglia

Marsaglia (piemontès: Marsaja) és un municipi italià. Es troba a la província de Cuneo, al Piemont, a una altitud mitjana de 607 msnm. El 2018 tenia 228 habitants.
Des del punt de vista geològic, el territori del municipi és part de la Formació de Murazzano, que data del Languià-Serraval·lià (Miocè mitjà) i presenta una gran diversitat litològica entre els rius Tanaro i Belbo. S'hi han identificat seccions de marga calcària, marga sorrenca-llimosa, gres i sorra. L'estrat situat entre Torresina, Murazzano i Belvedere fa uns 1.050 metres de gruix.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1r gener 2017 | 1r gener 2018 | 1r gener 2023 |
| 239 | 228 | 219 |

## Referències

* ↑ «Geologia» (en italià). Consorzio di Tutela Barolo Barbaresco Alba Langhe e Dogliani. [Consulta: 23 setembre 2021].
* ↑ Notes il·lustratives de Cartografia Geologica d'Italia alla scala 1:100.000. Pàgina 81 — Ceva.
# Federico Sansonetti

Federico Sansonetti Anker (Montevideo, 6 de novembre de 1986) és un tennista professional uruguaià.

## Final dels Torneigs ATP
### Finalista (2)

* Llegenda
* ITF Sèries Futures
| No. | Data | Torneig | Superfície | Oponent a la final | Puntuació a la final |
| 1. | 06.10.2008 | Xile F1, Xile | Argila | Jorge Aguilar | 2–6, 1–6 |
| 2. | 13.10.2008 | Xile F2, Xile | Argila | Jorge Aguilar | 2–6, 2–6 |

## Referències

* ↑ ATPtennis.com - Players - Profiles - Profile (anglès)

## Enllaços externs

* Perfil ATP (anglès)
* Perfil a Davis Cup
# Mataró (desambiguació)

«Mataró» té aquests significats:
* Mataró (raïm): varietat de raïm i/o vi negre, també coneguda com a Monestrell.
* El Mataró: masia d'Arbúcies (la Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
# Matias Rubio i Navarro

Matias Rubio i Navarro (Aldaia, 13 de juny de 1971) és un exfutbolista professional valencià, que ocupava la posició de defensa.

## Trajectòria esportiva

Producte del planter del València CF, va debutar en primera divisió amb els de Mestalla, tot jugant 4 partits de la campanya 93/94, després de romandre quatre anys al filial.
A l'any següent marxa a la UE Lleida. L'equip de la Terra Ferma militava a Segona Divisió i el de l'Horta disputa només tres partits eixe any, que creixerien fins als 25 partits la temporada 95/96.
La carrera de Matias Rubio prosseguiria per la Segona B, on jugaria a la SD Huesca (96/97), Getafe CF (96/99) i UD Melilla (99/01).

## Enllaços externs

* Fitxa de Matias Rubio
# Matias de Albuquerque

Dom Matías de Albuquerque (Lisboa, 1547 — 1609) va ser un militar portuguès, 32è governador de l'Índia i el 15è amb títol de virrei de l'Índia. Era el fill de Camila de Noronha i Manuel de Albuquerque i un descendent d'Afonso de Albuquerque.
Va servir a l'Índia més de trenta anys i als combats que va conduir, va obtenir importants victòries, com a Mangalore (1566) i en la defensa de Goa, que estava sota setge el 1571. Va servir sota el capità Diogo de Meneses, amb qui va compartir victòries i també la desfeta el 1571 a la batalla de Chaliyam. El 1573 va ser nomenat capità de la fortalesa d'Ormuz. Hi va dur a terme obres de reparació perquè estava en mal estat i també va ordenar la construcció de grans dipòsits d'aigua. El 1574 va tornar a Portugal tot i tornar a l'Índia el 1576 com a successor de Diogo de Meneses com a governador de Malacca. El 1581 va ser nomenat capità de Malabar i de 1584 a 1587 d'Ormuz. El 18 de gener de 1590, el rei Felip I el va nomenar virrei de l'Índia, funció que va tenir fins al 1597. Quan va tornar a Portugal, va ser arrestat per ordre del nou rei Felip II, acusat de malversació de fons del Tresor Reial per a ús personal. Podria ser el resultat d'una intriga d'oponents polítics, com que altres fonts mencionen la seva honradesa.
Com a virrei, va tenir fama d'administrador honest i va aconseguir victòries a Ceilan i a la costa Malabar. És considerat un dels més respectats governants dels portuguesos a l'Índia. Es va casar amb Filipa de Vilhena, sense deixar descendència.

## Referències

* ↑ Vila-Santa, Nuno. «Vida i acções de Matias de Albuquerque». A: Christian Muslim relations : a bibliographical history (en anglès). ed. 2016. Leiden: Brill, 2009. ISBN 978-90-474-4368-1.
* ↑ Vila-Santa, 2009, p. 80.
* 1 2 Vila-Santa, 2009, p. 81.
* 1 2 Vila-Santa, Nuno; Pavão, Marília (trad.). «Albuquerque, Matias de» (en anglès, portuguès). Enciclopédia Virtual da Expansão Portuguesa. Arxivat de l'original el 2020-06-27. [Consulta: 27 juny 2020].

## Bibliografia

* Vida e acções de Matias de Albuquerque (entre 1598 i,1609), biografia probablement escrita per Miguel de Lacerda, per assajar de rehabilitar el conte

## Enllaços externs

* Carvalho, Cátia; Ribeiro, Madalena. «Genealogia de Matias de Albuquerque» (en portuguès). Genealogias dos Vice-Reis e Governadores do Estado Português da Índia no século XVI. Centro de História de Além-Mar. Arxivat de l'original el 2020-06-27. [Consulta: 27 juny 2020].
# Flers-en-Escrebieux

Flers-en-Escrebieux és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 5365 habitants. Limita al nord amb Auby, a l'est amb Roost-Warendin, al sud-est amb Douai, al sud amb Cuincy, al sud-oest amb Lauwin-Planque, a l'oest amb Esquerchin i al nord-oest amb Courcelles-lès-Lens.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 6.132 | 6.675 | 6.431 | 5.491 | 5.344 | 5.540 | 5.365 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | Jean-Jacques Peyraud | UMP |