OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# L'Escanera

L'Escanera és una masia de l'Esquirol (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular (20 x 9 m), coberta a dues vessants i amb el carener paral·lel a la façana situada a migdia. Els murs de migdia, llevant i tramuntana estan arrebossats amb Portland. Consta de planta baixa, pis i golfes. A la façana principal s'accedeix a través d'un portal situat a l'angle Est que dona a un pati interior envoltat per diversos cossos de corts. Aquest façana presenta a la planta baixa dos portals laterals i un al sector Oest, que dona sota els porxos. Al primer pis hi ha dues finestres de gres, una datada (1725) i una de petita que dona al porxo. A les golfes s'obre una petita finestra. La façana Oest presenta un cos de porxos adossat amb un portal a la planta i un altre al primer pis. La façana Nord presenta set finestretes a la planta, quatre al primer pis (tres de gres) i tres més a les golfes. La façana Est presenta a la planta una finestreta que dona a les corts; al primer pis té dues finestres de gres amb ampit motllurat i una de quadrada petita; a les golfes n'hi ha dues més, també de gres.

## Història

Masia que pertany al terme de Sant Martí Sescorts, vinculat religiosament a Manlleu i civilment a la senyoria del Cabrerès. La seva demarcació forma part de la batllia del Cabrerès des del segle xv. Ara bé, la parròquia de Sant Martí Sescorts no es refon definitivament amb el municipi de l'Esquirol fins al 1824, quan el Consell de Castella va denegar l'existència de les "Masies de Santa Maria de Corcó", que havia funcionat entre el 1814 i el 1824 amb la capitalitat a Sant Martí Sescorts.

## Referències

* 1 2 «L'Escanera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Ray (Dakota del Nord)

Ray és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 534 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ray tenia 534 habitants, 232 habitatges, i 154 famílies. La densitat de població era de 206,2 hab./km².
Dels 232 habitatges en un 27,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,9% hi vivien parelles casades, en un 4,3% dones solteres, i en un 33,6% no eren unitats familiars. En el 32,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,8% tenia menys de 18 anys, un 4,9% entre 18 i 24, un 21,9% entre 25 i 44, un 29% de 45 a 60 i un 20,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.563 $ i la renda mediana per família de 41.771 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.063 $ mentre que les dones 18.125 $. La renda per capita de la població era de 16.064 $. Entorn del 2,6% de les famílies i el 3,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ray». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ray». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Kurort-Samotsvet

Kurort-Samotsvet (en rus: Курорт-Самоцвет) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 1.068 habitants.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский» (en rus). Информация о Свердловской области. Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].
# Kurosawa (cràter)

Kurosawa és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 152 km de diàmetre. Porta el nom del músic japonès Kinko Kurosawa (segle xviii), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.

## Referències

* ↑ «Kurosawa». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 10 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Rebutia

Rebutia és un gènere que pertany a la família de les cactàcies, conté 41 espècies natives de Bolívia, el Perú i l'Argentina.
El 1895, Karl Moritz Schumann va nomenar el gènere en honor de Pierre Rebut (* 1827 - 1898), un cultivador francès de cactus. Són generalment petits, colorits, de forma globular, que amb freqüència produeix flors que són relativament grans en comparació del cos, no es distingeixen les costelles, però té petits tubercles. Són considerats fàcils de produir, ja que produeix nombroses llavors que germinen lliurement al voltant de la planta mare.

## Taxonomia

| Rebutia albiareolata Rebutia albiflora Rebutia albipilosa Rebutia albopectinata Rebutia arenacea Rebutia aureiflora' Rebutia brunescens Rebutia buiningiana Rebutia caineana Rebutia canigueralii Rebutia chrysacantha Rebutia acoloreix Rebutia cylindrica Rebutia diersiana | Rebutia fabrisii Rebutia fiebrigii Rebutia flavistylus Rebutia friedrichiana Rebutia heliosa Rebutia iscayachensis Rebutia ithyacantha Rebutia kariusiana Rebutia krainziana Rebutia kupperiana Rebutia marsoneri Rebutia mentosa Rebutia minuscula Rebutia mudanensis | Rebutia muscula Rebutia narvaecensis Rebutia neocumingii Rebutia pauciareolata Rebutia pseudodeminuta Rebutia pygmaea Rebutia spegazziniana Rebutia spinosissima Rebutia steinbachii Rebutia steinmannii Rebutia tarvitaensis Rebutia torquata Rebutia vulpina Rebutia wessneriana |

## Sinonímia

| Aylostera Speg. Bridgesia Backeb. Cylindrorebutia Fric & Kreuz. Digitorebutia Fric & Kreuz. Echinorebutia Fric (nom. inval.) Eurebutia Fric (nom. inval.) Gymnantha Itô Mediolobivia Backeb. | Mediorebutia Fric (nom. inval.) Neogymnantha Itô Reicheocactus Backeb. Setirebutia Fric & Kreuz. (nom. inval.) Spegazzinia Backeb. Sulcorebutia Backeb. Weingartia Werderm. |

## Referències

* Cacti, Succulents and Tropical Plants edited by Nicky Hayden. Marshall Cavendish Ltd, (1980).
* The species list is compiled from cactiguide.com, which is in turn referenced from several books which are listed on that site. The principal book listed there is The Cactus Family by Edward F. Anderson, (2001).

## Enllaços externs

* http://good-rebutia.blogspot.cz/ Blog dedicat a Rebutia, Aylostera, Mediolobivia, Weingartia, Sulcorebutia i altres cactus.
* http://cactiguide.com/cactus/?genus=rebutia (en)
# Resolució 990 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 990 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 28 d'abril de 1995. Després de reafirmar totes les resolucions sobre els conflictes a l'antiga Iugoslàvia, particularment les resolucions 981 i 982, el Consell, en virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, va autoritzar el desplegament de l'Operació de les Nacions Unides per al Restabliment de la Confiança a Croàcia (UNCRO).
El Consell va cridar al govern de Croàcia de les autoritats dels serbis de Croàcia a cooperar plenament amb la UNCRO en l'execució del seu mandat, expressant la seva preocupació que Croàcia encara no havia signat un Acord d'Estatut de les Forces. Es va demanar al Secretari General que informés al Consell a tot tardar el 15 de maig de 1995 sobre el tema.

## Referències

* ↑ Europa Publications Limited. The Europa directory of international organizations, Volume 9. 9th. Europa Publications, 2000, p. 58. ISBN 978-1-85743-425-5.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 901 a la 1000 (1994 - 1995)
* Guerra de la independència croata
* Operació Tempesta

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 992 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 992 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat l'11 de maig de 1995. Després de reafirmar totes les resolucions sobre la situació a l'antiga Iugoslàvia, inclosa la Resolució 820 (1993), el Consell va adreçar llibertat de navegació al riu Danubi.
El Consell de Seguretat desitjava l'accés marítim sense obstacles al Danubi. Es van plantejar les preocupacions relatives a les tarifes il·legals imposades a vaixells estrangers que transiten el Danubi en el territori de Sèrbia i Montenegro. Als Estats se'ls va recordar les seves obligacions en la Resolució 757 (1992) de no permetre fons disponibles a Sèrbia i Montenegro i que poguessin presentar pel reemborsament dels peatges imposats il·legalment als seus vaixells. Es va observar que els vaixells de propietat o registrats a Sèrbia i Montenegro estaven al marge esquerre del banc del Danubi mentre es realitzaven reparacions a la part dreta del banc. En aquest sentit, es va reconèixer que això requeriria una exempció de les disposicions de la Resolució 820.
Actuant sota el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, es va decidir que els vaixells de Sèrbia i Montenegro poguessin utilitzar les rescloses romaneses a la riba esquerra del Danubi. La resolució actual entraria en vigor una vegada que el Comitè establert a la Resolució 724 (1991) es va mostrar satisfet de que es completessin les reparacions de bloqueig del sistema Iron Gates I del costat dret del banc. La resolució romandria vigent durant un període inicial de 60 dies.
Es va demanar a Romania que supervisés l'ús de les rescolses i, si fos necessari, inspeccionés els vaixells i la seva càrrega, per assegurar-se que cap mercaderia no es carregués ni descarregués durant el pas dels vaixells a través de les panys del sistema Iron Gates I. Es podria denegar l'accés a qualsevol vaixell que incompleixi les resolucions del Consell de Seguretat. Les excepcions es cancel·larien el tercer dia hàbil si s'informava de violacions, llevat que el Consell decidís el contrari.

## Referències

* ↑ United Nations, Office of Public Information. UN monthly chronicle, Volumes 32–33. United Nations, Office of Public Information, 1995, p. 34.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 901 a la 1000 (1994 - 1995)
* Guerra de Bòsnia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Rhodèsia del sud

Rhodèsia del Sud és el nom d'un protectorat i després colònia britànica que va existir entre 1895 i 1923. Entre 1888 i 1895 es va dir Zambèsia, però el 3 de maig de 1895 va canviar de nom a Protectorat de Rhodèsia (format per la Rhodèsia del Nord i Rhodèsia del Sud), estant sota administració de la Companyia Britànica de l'Àfrica del Sud. El 24 de gener de 1901 es van constituir els protectorat de Rhodèsia del Sud (que incloïa Maxonalàndia i Matabelàndia), sempre administrat per la Companyia Britànica de l'Àfrica del Sud fins al 1923 quan el protectorat va esdevenir la colònia de Rhodèsia del Sud. Per la seva història vegeu: Protectorat de Rhodèsia i Protectorat de Rhodèsia del Nord.

## Vegeu també

* Colònia de Rhodèsia del Sud
# Regió de Nitra

La Regió de Nitra - Nitriansky kraj (eslovac) - és una regió (kraj) de la República d'Eslovàquia. La capital és Nitra. Es divideix en els districtes següents:
* Komárno
* Levice
* Nitra
* Nové Zámky
* Topoľčany
* Šaľa
* Zlaté Moravce
Es va establir per primera vegada l'any 1923 i des de 1996 es configura en les seves fronteres actuals. Consta de set districtes (eslovac: okres) i 354 municipis, dels quals 16 tenen l'estatus de ciutat. L'economia de la regió se centra més en l'agricultura en comparació a altres regions eslovaques. Nitra és la seva seu, la ciutat més gran i el centre cultural i econòmic. L'any 2022 la població de Nitra era de 77.610 persones.

## Referències

* ↑ Mallows, Lucy. Slovakia (en anglès). Bradt Travel Guides, 2007, p. 173. ISBN 978-1-84162-188-3.
* ↑ «Okres Nitra - Nitriansky kraj». E-OBCE.sk. [Consulta: 6 agost 2022].
* ↑ «Slovakia: Regions and Major Cities - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information». citypopulation.de. [Consulta: 6 agost 2022].

## Vegeu també

* Llista de municipis de la regió de Nitra
# Regió de Pemba del Nord

Pemba North és una de les trenta regions administratives en les quals està dividida la República Unida de Tanzània. Es troba dins de l'illa de Pemba. La seva principal població és la ciutat de Wete.

## Districtes

Aquesta regió es troba subdividida internament en dos districtes:
* Micheweni
* Districte de Wete

## Territori i població

La regió de Pemba North té una extensió de territori que abasta una superfície de 574 quilòmetres quadrats. A més aquesta regió administrativa té una població de 186.013 persones. La densitat poblacional és de 324 habitants per cada quilòmetre quadrat de la regió.

## Referències

* Pemba North Region Homepage for the 2002 Tanzania National Census

## Enllaços externs

* Regió de Pemba del Nord - Lloc web oficial
# Regió de Pemba Sud

Pemba South és una de les trenta regions administratives en les quals està dividida la República Unida de Tanzània. Es troba dins de l'illa de Pemba. La seva principal població és la ciutat de Mkoani.

## Districtes

Aquesta regió es troba subdividida internament en dos districtes:
* Chakechake
* Mkoani

## Territori i població

La regió de Pemba South té una extensió de territori que abasta una superfície de 332 quilòmetres quadrats. A més aquesta regió administrativa té una població de 176.153 persones. La densitat poblacional és de 531 habitants per cada quilòmetre quadrat de la regió.

## Referències

* Pemba South Region Homepage for the 2002 Tanzania National Census

## Enllaços externs

* Regió de Pemba Sud - Lloc web oficial
# Recerca i rescat

Recerca i rescat (de l'anglès Search and rescue, SAR o S&R) és un terme per donar resposta a accions de recerca i provisió d'ajuda a persones en perill immediat o no.
El camp general de recerca i rescat inclou diferents subcamps, típicament determinats pel tipus de terreny que es condueix el rescat. Aquests s'inclouen el rescat de muntanya; en terra, incloent l'ús de gossos de recerca i rescat; recerca i rescat urbà en ciutats; recerca i rescat en combat en el camp de batalla i el rescat de mar i aire sobre l'aigua.

## Referències

* ↑ Canadian Forces. «B–GA–209–001/FP–001 DFO 5449 NATIONAL SAR MANUAL» (PDF), 01-05-1998. Arxivat de l'original el 2008-08-03. [Consulta: 12 juliol 2008].

## Enllaços externs

* Recerca i rescat a Curlie
* InternetSAR.org Volunteer Project Arxivat 2019-05-26 a Wayback Machine.
* Norwegian Meteorological Institute -- Maritime Drift Models Handbook Arxivat 2007-03-29 a Wayback Machine.
# Resolució 247 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 247 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 18 de març de 1968, després de reafirmar les resolucions anteriors sobre el tema, el Consell va ampliar l'estacionament a Xipre de la Força de les Nacions Unides pel Manteniment de la Pau a Xipre per un període addicional de 3 mesos, que va finalitzar el 26 de juny de 1968. El Consell també va convocar les parts directament interessades a seguir actuant amb la màxima restricció i cooperar plenament amb la força de manteniment de la pau.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1971)
* Conflicte de Xipre

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 245 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 245 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 25 de gener de 1968, després que el govern de la República de Sud-àfrica es va negar a complir amb la resolució 2324 de l'Assemblea General de les Nacions Unides i va continuar traslladant il·legalment als detinguts de l'Àfrica del Sud-oest, el Consell va exigir que l'alliberament i repatriació dels presoners i van convidar tots els estats a exercir la seva influència per induir al govern sud-africà a complir la resolució.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1971)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 249 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 249 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 18 d'abril de 1968 després d'examinar l'aplicació de Maurici per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que Maurici fos admesa.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1976)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Reticle

«Reticle» té aquests significats:
* Constel·lació del Reticle, petita constel·lació de l'hemisferi sud
* Reticle (aparell digestiu), segon compartiment de l'estómac dels artiodàctils remugants i dels tilòpodes
* Reticle o retícula, conjunt de dos o més fils creuats o paral·lels que es col·loquen superposats en el camp de visió d'un instrument òptic per realitzar mesuraments
* Reticle (ordre), estructura algebraica amb dues operacions binàries o bé un conjunt parcialment ordenat amb certes propietats específiques
* Reticle cristal·lí
* Reticle endoplasmàtic, orgànul cel·lular típic de cèl·lules eucariotes format per una xarxa de membranes
* Reticle endoplasmàtic llis, orgànul cel·lular format per túbuls cilíndrics i sense ribosomes adherits a la membrana cel·lular
* Reticle endoplasmàtic rugós, reticle endoplasmàtic format per sistemes de túbuls aplanats i ribosomes adherits a la membrana cel·lular
* Reticle sarcoplasmàtic, orgànul cel·lular típic de les cèl·lules musculars
# Retrat de la senyoreta Chanel

Retrat de la senyoreta Chanel (Portrait de Mademoiselle Chanel) és un oli sobre tela de 92 × 73 cm de Marie Laurencin dipositat al Museu de l'Orangerie de París.

## Història

La tardor del 1923 Marie Laurencin treballava en els decorats i el vestuari de Les cérvoles per als Ballets Russos de Diaghilev. Coco Chanel, que llavors estava realitzant el vestuari d'El Tren Blau (una opereta amb guió de Jean Cocteau i música de Darius Milhaud), igualment per als Ballets Russos, li demanà que pintés el seu retrat. Però un cop acabat, Chanel rebutjà el quadre i el retornà a l'artista, ja que considerava que no se li assemblava prou. Laurencin, furiosa, es va negar a pintar-ne un segon retrat i va conservar l'original.

## Descripció

La famosa modista apareix en un drapejat negre i blau, amb l'espatlla descoberta, en una postura lànguida, i amb el cap recolzat en el seu braç dret. El rostre, com tots els que Laurencin pinta a l'època, es redueix a la boca i els ulls. Marie Laurencin no perseguia la semblança física del model en els seus retrats, sinó més aviat intentava reflectir-ne la personalitat psicològica i mundana. I potser és precisament i en primer lloc des d'aquest punt de vista que Chanel no es podia reconèixer en aquest retrat. Per començar hi apareix "completament desproveïda de tots els signes externs del ressò causat per la seua intervenció en l'àmbit de la moda femenina", i, a més, és "descrita a través dels signes d'una fluïdesa i d'una feminitat esllanguides que tot en ella, tant en la seua obra com la seua actitud, rebutja vigorosament".
En aquesta època, Laurencin barrejava constantment animals i humans. És per aquesta raó que hom pot veure un caniche blanc assegut als genolls de la model i, a la part dreta del quadre, un altre gos saltant cap a una tórtora que sembla estar descendint des del cel cap a Coco Chanel com si fos l'Esperit Sant i que, alguns, han interpretat com un símbol de la llibertat. A més, l'harmonia suau dels colors (verd, blau i rosa) es veu reforçada per la línia llarga i negra de la bufanda embolicada al voltant del coll de la model.

## Referències

* 1 2 3 Pierre Georgel, José Francisco Yvars, Jean-Pierre Labiau, 2002. De Renoir a Picasso: obres mestres del Musée de l'Orangerie, París. Barcelona: Fundació "la Caixa". ISBN 8476647808. Pàgs. 202-203.
* 1 2 3 4 Museu de l'Orangerie (francès) i (anglès)
* 1 2 José Pierre, Marie Laurencin, París, Somogy, 1988, pàg. 92.

## Enllaços externs

* Flickr
* WikiArt (anglès)
# Retrat del cardenal Lodovico Trevisano

El Retrat del cardenal Ludovico Trevisan (en italià: Ritratto del carddinale Ludovico Trevisan) és una pintura al tremp sobre taula (44,8 × 33,9 cm.) del pintor italià renaixentista Andrea Mantegna, que data de 1459 - 1460 i es troba en la Gemäldegalerie de Berlín.

## Història

La identificació del personatge de la pintura com el cardenal Ludovico Trevisan, està confirmada per diverses còpies de l'obra, com la que va pertànyer a la col·lecció Bromley Davenport, on s'incloïa el seu nom, els seus títols i el seu escut d'armes, així com una medalla atribuïda a Cristofor di Geremia, o inserit en una publicació l'any 1630 per JP Tommasini en Illustrium virorum elogia, on especifica que el retrat va pertànyer al paduà Francesco Leone.
El cardenal Trevisan, també conegut com a Scarampi Mezzarota, va assistir al concili de Màntua el 1459, i el retrat va ser encarregat a Mantegna, quan l'artista encara es trobava a Pàdua, just abans d'establir-se a Màntua.

## Descripció

El cardenal va ser retratat en un posat de tres quarts sobre fons fosc, amb forts efectes de clarobscur que recalquen el volum de la figura, pel que és una espècie de bust romà tractat com a pintura. La mirada seriosa i enfocada i el detall dels llavis comprimits i estrets emfasitzen a un home decidit. La cara es caracteritza per un primmirat estudi de la fisonomia, que registra l'edat avançada del personatge, per no parlar dels atributs de la seva condició social, indicats en les vestidures, minuciosament descrita als detalls dels plecs de la tela, i en la tonsura.

## Bibliografia

* Tatjana Pauli, Mantegna, serie Art Book, Leonardo Arte, Milano 2001. ISBN 9788883101878 (italià)
* Alberta De Nicolò Salmazo, Mantegna, Electa, Milano 1997.(italià)