OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gai Quinti Cincinnat

Gai Quinti Cincinnat (en llatí: Gaius Quinctius Cincinnatus) va ser un polític romà. Formava part de la gens Quíntia, i era de la família dels Cincinnats.
Va ser elegit tribú consular l'any 377 aC juntament amb Gai Veturi Cras Cicurí, Servi Sulpici Rufus, Publi Valeri Potit Publícola, Luci Emili Mamercí i Luci Quint Cincinnat Capitolí. Aquell any els tribuns van fer la guerra contra els volscs i els llatins.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 753.
# Coscó

Coscó és un poble del terme municipal d'Oliola, a la Noguera. El 2019 tenia 51 habitants.
Està situat a prop de l'extrem meridional del terme municipal, de manera que és més a prop i accessible des d'Agramunt que no pas des d'Oliola. Dista 6 quilòmetres en línia recta del seu cap de municipi, amb el qual es connecta a través d'una pista rural asfaltada. És a migdia de la Serra del Pitxell, a l'esquerra del Torrent del Plantat.
Fou municipi independent fins a meitat del segle xix quan fou integrat a Oliola.

## Leandre de Coscó

Leandre de Coscó fou un religiós, literat i noble originari d'aquest poble que l'any 1493 era cambrer del Papa Alexandre VI. Coneixedor del català, castellà i llatí, va traduir a aquest darrer idioma la carta que Colom va trametre al tresorer Gabriel Sanxis.
* Placa commemorativa a Leandre de Coscó
* Carta llatina de Colom

## Referències

* ↑ «Coscó». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «251500 Oliola». Idescat. [Consulta: 9 agost 2020].
* ↑ «255142 Coscó». Alteraciones de los municipios en los Censos de Población desde 1842. INE. [Consulta: 9 agost 2020].
# Los Segalassos (Figuerola d'Orcau)

Els Segalassos, o los Segalassos, és un indret del terme municipal d'Isona i Conca Dellà, a cavall dels antics termes de Figuerola d'Orcau i d'Orcau, al Pallars Jussà.
El lloc és bastant lluny i al sud d'Orcau i molt a prop i al nord-oest de Figuerola d'Orcau. El riu d'Abella travessa pel mig aquesta partida. Al nord queda la partida de les Saladelles.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Alceu (poeta còmic)

Alceu (en llatí Alcaeus, en grec antic Ἀλκαῖος) fou un poeta grec. Suides el fa natural de Mitilene, però no ha de ser confós amb el poeta líric Alceu de Mitilene, i probablement aquí Suides es va confondre.
Era un poeta còmic que formava part de la vella comèdia, o més exactament a la comèdia mixta, la transició entre la comèdia vella i la mitjana. L'any 388 aC va escriure Πασιφάη (Pasífae) que va presentar a un concurs on Aristòfanes presentava la segona versió de Plutus, i va obtenir només el cinquè lloc si s'interpreta així la menció de Suides.
Va deixar escrites deu comèdies de les que en queden alguns fragments i es coneixen els següents títols:
* Ἀδελφαί μοιχευομέναι ("Adelphai Moicheuomenai", Les germanes adúlteres)
* Γανυμήδης (Ganimedes)
* Ἐνδυμίων (Endimió)
* Ἱεπὸς γάμος ("Hierós gámos" El matrimoni sagrat)
* Καλλιστῶ (Cal·listo)
* Κωμῳδοτραγῳδία ("Komodotragodia" (Comèdia-tragèdia)
* Παλαῖστρα (Palestra).
Fabricius l'inclou en la Bibliotheca Graeca i el qualifica de poeta tràgic.

## Referències

* ↑ Alcaeus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 96
# Ceratites

Ceratites és un gènere extingit de cefalòpodes ammonites. Aquests carnívors nectònics van viure en hàbitats marins a l'actual Europa, durant el Triàsic, des de l'Anisià superior fins a l'edat Ladiniana inferior.

## Descripció

Aquesta ammonita té un patró de sutura ceratític a la seva closca (lòbuls llisos i selles ondulades). Es creu que l'evolució de les selles augmentant llur ondulació fou causat per selecció en afavorir als individus que s'enfonsaven més en la mar possiblement a la cerca d'aliment. El patró d'ondulacions augmentaria la força resistent de la closca a la pressió hidroestàtica.

## Referències

* ↑ «Cephalopoda». Sepkoski's Online Genus Database. Arxivat de l'original el January 25, 2024.
# Susana Soca Blanco

Susana Soca Blanco (Montevideo, 19 de juliol de 1906 - Rio de Janeiro, 11 de gener de 1959) va ser una poeta uruguaiana resident a França.

## Biografia

Nascuda a Montevideo, era filla d'una família de classe alta. El seu pare era el doctor Francisco Soca, i la seva mare, l'aristòcrata Luisa Blanco Acevedo, germana del polític i exministre Eduardo Blanco Acevedo. Va viure la major part de la seva vida a París, primer al costat de la seva família i després sola.
Entre 1938 i 1948, va viure en un gran hotel parisenc. Propera a Paul Éluard, Valentine Hugo, Roger Caillois i altres escriptors, va crear les Cahiers de la Licorne. A Montevideo, en continuà la revisió amb el nom d'Entregas de la Licorne. Així mateix, va organitzar la primera gran retrospectiva a Montevideo de Nicolas de Staël: el catàleg és presentat per Pierre Lecuire.
També va viatjar a Rússia i al Regne Unit per recuperar els manuscrits de Boris Pasternak.

### Mort i homenatges

Quan tornava de viatge cap a l'Uruguai, el seu avió es va incendiar a l'aeroport de Rio de Janeiro. El seu cosí Juan Carlos Blanco Estradé va haver de reconèixer el seu cos.
Els seus poemes van ser publicats de manera pòstuma amb els títols de Noche cerrada i En un país de la memoria. En el seu llibre Exercices d'admiration, Emil Cioran, que la va conèixer a París, la recorda en un text nomenat Elle n'était pas d'ici.
En el seu llibre El hacedor, Jorge Luis Borges li va dedicar un poema que porta el seu nom. El 1964, Juan Carlos Onetti li va dedicar la seva novel·la Juntacadáveres.
El juny de 2006, amb motiu dels cent anys del seu naixement, la Maison de l'Amerique Latine a París va organitzar l'exposició "Susana Soca i la seva constel·lació, vistes per Gisèle Freund".

## Referències

* ↑ Galemire, Julia. «Susana Soca Poetisa, crítica literaria y difusora generosa de la literatura» (en castellà). La onda digital. Arxivat de l'original el 2021-05-26. [Consulta: 26 maig 2021].
* ↑ Álvarez Márquez, Juan «Susana Soca, esa desconocida» (en castellà). . Linardi y Risso [Montevideo, Uruguai].
* ↑ Álvarez Márquez, Juan «Más allá del ruego, vida de Susana Soca» (en castellà). . Linardi y Risso [Montevideo, Uruguai].

## Bibliografia

* Amengual, Claudia. Rara Avis. Vida y obra de Susana Soca (en castellà). Montevideo: Prisa Ediciones, 2012. Arxivat 2012-08-28 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Pàgina dedicada a la seva obra Arxivat 2009-08-20 a Wayback Machine. (castellà).
# Meven Mordiern

Meven Mordiern (Bordeus, 1878 - Quintin, Costes del Nord, 1949), nom bretó de René Le Roux se'l considera com a l'inventor del bretó modern amb Fañch Vallée.
Nasqué fora de Bretanya, d'una família originària de Bordeus sense antecedents bretons, i aprengué el bretó en edat adulta. Fou el principal instigador del moviment de creació massiva de neologismes a partir d'arrels cèltiques, seguint el model de l'esperanto. Amb la col·laboració de Fañch Vallée Istor ar Bed (Història del món) i d'altres publicades a la revista Gwalarn. També amb Fañch Vallée dirigí una Istor ar Gelted (Història dels celtes) publicada per Skridoù Breizh el 1944. En els darrers anys de la seva vida va perdre gairebé totes les possessions i morí en la misèria. Com a desafiament al govern de França, va llegar la seva biblioteca al govern dels EUA.

## Publicacions

* Sketla Segobrani. 3 levr moulet e ti Rene Prud'homme. Saint-Brieuc, 1923, 3 volumes (amb Fañch Vallée, James Bouillé, Émile Ernault)
* Notennou Diwar-Benn - Ar Gelted Koz - O Istor hag o Sevenadur Paris, ed. de Bretagne - 1944 (amb Fañch Vallée)
* Notennou Diwar-Benn ar Gelted-Koz o istor hag o sevenadur. Dastumet hag urziet gant Meven Mordiern ha lakaet e brezoneg gant Abherve. [réunies et mise en ordre par Meven Mordiern et traduites en breton par Abherve] Paris, Edition de la Bretagne, 1946.
* Istor eur c'halvedigez, Mouladurioù Hor Yezh, 1986.
* Envorennoù bugeliez Lod. 2, Hor yezh, 2000.
* E fealded va c'houn hag e padelezh va c'harantez. Lesneven, Hor yezh, 2001.

## Referències

* ↑ Choplin, Cédric. Le chouan et le sauvage: la représentation des peuples exotiques et des missions dans Feiz ha Breizh, 1865-1884 (en francès). TIR, 2011, p. 55. ISBN 9782917681152.
# Mevasséret Tsiyyon

Mevasséret Tsiyyon (en hebreu: מבשרת ציון) és una població israeliana situada a deu quilòmetres a l'oest de Jerusalem, a tocar de l'autopista de Tel-Aviv.
El municipi sorgeix de la unió de dos municipis: Maoz Tsiyyon, fundada el 1951 per immigrants de l'Iraq, el Kurdistan, l'Iran i l'Àfrica del Nord, i Mevasséret Yeruixalàyim, fundada el 1956 per immigrants de l'Àfrica del Nord. El nom resultant de la unió és Mevasséret Tsiyyon, que significa la missatgera de Sió, i s'agafà de la Bíblia (Isaïes 40,9). El centre del municipi unificat és de nova construcció, i al centre comercial Harel s'hi pot trobar el primer McDonald's caixer.
La ciutat també és la seu de les ambaixades del Paraguai i de Bolívia.
La muntanya del Castell propera a Maoz Tsiyyon i la rodalia van ser escenari d'una de les grans batalles de la Guerra araboisraeliana de 1948.

## Qehilat Mevasséret Tsiyyon

A la ciutat hi ha la Qehilat Mevasséret Tsiyyon (en hebreu, קהילת מבשרת ציון, comunitat de Mevasséret Tsiyyon), una comunitat reformista jueva creada el 1991 per cinc famílies de la localitat. Un dels principis bàsics és la participació igualitària de la dona en tots els aspectes de la religió. També col·laboren en l'acolliment d'immigrants que fan la seva aliyyà provinents d'Etiòpia i Bòsnia. Com que són una comunitat jueva no ortodoxa, no reben cap ajut de l'estat d'Israel.
Com a rabí del grup treballa Maya Leibovitch, la primera dona que fou ordenada rabina. Entre 150 i 200 famílies formen actualment part de la comunitat, que es reuneix una escola primària local.
# Mevi

Mevi (en llatí: Maevius) va ser un poeta romà del segle i aC.
Pomponi Porfirió diu que va ser l'autor d'una obra sobre el fill d'Isop. Un escoli publicat per Longí fa constar «Maevius poeta fuit inimicus Horatii, obtrectator certe omnium virorum doctorum, ipse sectator vocum antiquarum» ('Mevi, el poeta, era l'enemic d'Horaci, sens dubte el calumniador de tots els erudits, ell mateix un seguidor de les antigues paraules'). Una nota addicional diu que va ser empresonat per insultar els atenesos i es va deixar morir de gana, però aquesta afirmació no és gaire creïble.
Junt amb Bavi el seu nom era proverbial per designar els poetes gelosos i malèvols per l'enemistat que van mostrar contra el geni dels seus més distingits contemporanis.
Mevi i Bavi van escriure les Antibucolica, dues pastorals escrites poc després de les Bucòliques de Virgili, on aquell poeta els havia estigmatitzat. L'obra volia ser una paròdia de l'obra de Virgili.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Bavius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 14 desembre 2023].
# Mas de Pilar de Gaspà

El Mas de Pilar de Gaspà és una masia d'Amposta inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un conjunt d'edificacions força senzilles, adossades formant un cos únic. Hi ha una part d'habitatge, uns magatzems i les antigues paridores o estable del ramat. El primer cos, l'habitatge, consta de dues parts diferenciades. La primera, possiblement més antiga, devia ser l'originària caseta de camp, comuna a la majoria de propietaris de la zona. Consta d'una planta amb un fumeral al sector d'habitatge i una menjadora en el del corral de l'animal, més una pallissa sobre el corral. Actualment conserva l'estructura, però està arreglat. La segona part és un cos de 4 m², de planta i un pis. A la planta hi ha una cuina i al pis una altra sala. Al davant es conserva un senzill porxo per a sostenir un emparrat, però estan en part perduts i molt deteriorats una sèrie de gerros d'inspiració modernista pintats de diferents colors i que s'utilitzaven com a torretes de plantes per ornamentar la barana.
Darrere aquest cos principal d'habitatge hi ha un cos allargat amb tres portes i tres senzilles finestres que antigament s'utilitzaven com a estança per als treballadors i actualment com a magatzem. Li donen l'espatlla les paridores, bastant grans, amb pilars de maó i maçoneria en els forjats, cobertes actualment amb uralita.

## Història

El pare dels actuals propietaris el va comprar el 1909, quan tot el conjunt estava ja edificat. Podria tenir uns 100-150 anys.

## Referències

* 1 2 3 «Mas de Pilar de Gaspà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].
# Meslay

«Meslay» té aquests significats:
* Meslay (Calvados), municipi al departament de Calvados (regió de Normandia, França)
* Meslay (Loir i Cher), municipi al departament de Loir i Cher (regió de Centre – Vall del Loira, França)
* Meslay-le-Grenet, municipi al departament d'Eure i Loir (regió de Centre – Vall del Loira, França)
* Meslay-du-Maine, municipi al departament de Mayenne (regió de País del Loira, França)
* Meslay-le-Vidame, municipi al departament d'Eure i Loir (regió de Centre – Vall del Loira, França)
* Cantó de Meslay-du-Maine, cantó al districte de Laval (departament de Mayenne, França)
* Parçay-Meslay, municipi al departament d'Indre i Loira (regió de Centre – Vall del Loira, França)
# Matar a un muerto

Matar a un muerto és una pel·lícula dramàtica paraguaiana del 2019 dirigida per Hugo Giménez. Va ser seleccionada per representar Paraguai als Premis Oscar de 2019 en la categoria al millor llargmetratge internacional, però no va ser nominada.

## Sinopsi

Durant la dictadura militar al Paraguai dels anys setanta, dos homes que enterren els morts en secret s'adonen que un dels cadàvers encara és viu.

## Repartiment

* Ever Enciso
* Aníbal Ortiz
* Silvio Rodas
* Jorge Román

## Nominacions

| Premi | Categoria | Nominats | Resultat | Ref. |
| Premis Goya | Millor pel·lícula estrangera de parla hispana | Mata a un muerto | Pendent | |

## Referències

* ↑ «Matar a un muerto representará a Paraguay en los Óscar». El Nacional, 05-12-2020. Arxivat de l'original el 5 de desembre 2020. [Consulta: 7 desembre 2020].
* ↑ «Killing the Dead». Cinando. [Consulta: 7 desembre 2020].
* ↑ Matar a un muerto al web dels Premis Goya

## Enllaços externs

* Tràiler a YouTube
# Moixeta

«Moixeta» té aquests significats:
* Moixeta, xoriguer comú (Falco tinnunculus), una au rapinyaire
* Moixeta, aufrany comú (Neophron percnopterus), una au de la família dels accipítrids (com altres voltors)
* Moixeta, cria femella de la gata
# Mició d'Atenes

Mició (en llatí Micion, en grec antic Μικίων) fou un orador i demagog atenenc que juntament amb Euríclides tenia la direcció política dels afers d'Atenes cap a l'any 216 aC.
Van atacar indiscriminadament als reis dels països propers, però van mostrar una evident parcialitat a favor de Ptolemeu IV Filopàtor fins al punt de què el rei Filip V de Macedònia, al que molestava aquesta política, va decidir desfer-se'n mitjançant verí. Pausànias escriu el seu nom com Micó (Micon), però Polibi i l'evidència de monedes trobades on es veu associat amb Euríclides, demostra que el nom correcte era Mició.

## Referències

* ↑ 2.Micion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1082
# Mick Herron

Mick Herron (Newcastle upon Tyne (Regne Unit), 11 de juliol de 1963) és un novel·lista de misteri i thriller britànic, guanyador del premi Gold Dagger 2013 de la Crime Writers' Association per la novel·la Dead Lions.

## Estudis

Es va educar al Balliol College de la Universitat d'Oxford, on es va llicenciar en anglès.

## Obra publicada
### Sèrie Zoë Boehm

* Down Cemetery Road (2003)
* The Last Voice You Hear (2004)
* Why We Die (2006)
* Smoke and Whispers (2009)

### Sèrie The Slough House (Jackson Lamb)

* Slow Horses (2010)
* Dead Lions (2013)
* The List (2015 novella)
* Real Tigers (2016)
* Spook Street (2017)
* London Rules (2018)
* The Drop (2018 novel·la)
* Joe Country (2019)
* The Last Dead Letter (2020 novel·la)
* The Catch (2020 novel·la)
* Slough House (2021)
* Bad Actors (2022)
* Standing by the Wall (2022)

### Altres novel·les

* Reconstruction (2008)
* Nobody Walks (2015)
* This Is What Happened (2018)
* Dolphin Junction (2021)
Encara que no formen part de la sèrie Slough House, Reconstruction i Nobody Walks utilitzen alguns dels mateixos personatges. Pel que fa a la història, Reconstruction es situa abans de Slow Horses, mentre que Nobody Walks ve després de The List i abans de Spook Street.

## Adaptacions

"Slow Horses", la primera novel·la de Herron a la sèrie Slough House, ha estat adaptada com a sèrie per a televisió amb el mateix nom que el llibre, Slow Horses.

## Referències

* ↑ «Gold Dagger 2013» (en anglès). Crime Writer's Association. [Consulta: 29 abril 2022].
* ↑ «Mick Herron» (en anglès). GoodReads. [Consulta: 29 abril 2022].
* 1 2 Higgins, Charlotte «Mick Herron: 'I look at Jackson Lamb and think: My God, did I write that? My mother reads this stuff!'» (en anglès). The Guardian, 15-01-2021 [Consulta: 29 abril 2022].
* ↑ «Mick Herron». Mick Herron. [Consulta: 18 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Mick Herron - Lloc web oficial
# Matmata (llengua)

L'amazic matmata és una llengua amaziga del grup de les Llengües zenetes orientals parlada al voltant de la ciutat de Matmâta al sud de Tunísia, i a les viles de Taoujjout, Tamezret i Zrawa. Segons el lèxic de Ben Mamou, els seus parlants l'anomenen Tmaziɣṯ o Eddwi nna, que significa "la nostra llengua", mentre que és anomenada shelha o jbali (جبالي) en els dialectes locals de l'àrab tunisià. La població total de parlants d'aquesta varietat s'estimava en 3.726 en 1975.
La documentació sobre l'amazic matmata és limitada. Stumme va publicar en 1900 una col·lecció de contes de fades en aquesta varietat. Basset (1950) va proporcionar uns quants mapes dels dialectes amazics tunisians de la regió, mostrant alguna variació lèxica, mentre Penchoen (1968) ofereix una discussió general de l'amazic tunisià i els seus efectes en l'escolarització. Collins (1981) discuteix la seva morfologia verbal juntament amb el d'altres varietats amazigues de Tunísia. L'únic esbós gramatical general i vocabulari disponible és al lloc web elaborat per Larbi Ben Mamou, un parlant nadiu de la llengua.
Ethnologue el tracta com a part del nafusi parlat al nord-oest de Líbia, tot i que els dos pertanyen a diferents subgrups de l'amazic segons Kossmann (1999).

## Referències

* ↑ Langues de Tunisie a L'aménagement linguistique dans le monde
* ↑ Matmata a The Joshua Project
* 1 2 Tamezret (Tunisie) et son dialecte berbère
* ↑ Sadok Sahli, 1983, "La population berbère devant les problèmes modernes en Tunisie", Démographie et destin des sous-populations: colloque de Liège, 21-23 septembre 1981 no. 1, Association internationale des démographes de langue française, INED, p. 373
* ↑ Hans Stumme, 1900, Märchen der Berbern von Tamzratt im Süd-Tünisien, Leipzig: J.C. Hinrichs Buchhandlung.
* ↑ André Basset, 1950, "Les parlers berbères". Initiation à la Tunisie. Paris: Adrien-Maisonneuve, pp. 220-226.
* ↑ Thomas Penchoen, 1968, "La langue berbère en Tunisie et la scolarisation des enfants berbérophones", Revue Tunisienne des Sciences Sociales, pp. 173-186.
* ↑ Ridwan Collins, 1981, " Un microcosme berbère. Système verbal et satellites dans trois parlers tunisiens ". Institut des Belles Lettres Arabes nos. 148, 149, pp. 287-303, pp. 113-129.
* ↑ Un codi de llengua separada a Ethnologue 13, [duh], fou retirat i reassignat al Bhil de l'Índia.
# Miquel Bover Salom

Miquel Bover Salom es Sardiner (Palma, 12 d'octubre de 1896 - Palma, 10 d'octubre de 1977) va ser un ciclista mallorquí, que va córrer 1917 i 1926. La seva principal victòria fou el Campionat d'Espanya de ciclisme en ruta de 1920. També va aconseguir diferents campionats d'Espanya en pista.
Tenia un cafè. Era membre d'Esquerra Republicana Balear. La nit de l'1 d'agost de 1936, sis falangistes l'anaren a cercar a casa seva i el dugueren a matar prop de la carretera de Puigpunyent. Quan els franquistes li dispararen es posà a córrer i sols el feriren a un braç. Setmanes després, ja curat de la ferida, va ser internat a la presó de Can Mir.
És el pare del també ciclista Miquel Bover Pons. Un altre fill, Pere Bover Pons, morí en accident en el velòdrom del Tirador el 15 de maig de 1940.

## Palmarès

* 1917
** Campió d'Espanya Darrere moto stayer
* 1919
** Campió d'Espanya de Velocitat
** Campió d'Espanya Darrere moto stayer
* 1920
** Campió d'Espanya de ciclisme en ruta
** Campió d'Espanya de Velocitat
** Campió d'Espanya Darrere moto stayer
* 1924
** Campió d'Espanya Darrere moto stayer
* 1925
** Campió d'Espanya Darrere moto stayer
* 1926
** Campió d'Espanya Darrere moto stayer

## Enllaços externs

* Palmarès complet a Ciclistas de Mallorca de Miguel Vidal i Mateo Flaquer

## Referències

* ↑ GARÍ SALLERES, Bartomeu. La repressió feixista a Mallorca durant la Guerra Civil i la postguerra (1936-1945). Palma: Lleonard Muntaner Editor, 2020.
# Middletown Springs

Middletown Springs és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 823 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Middletown Springs tenia 823 habitants, 331 habitatges, i 237 famílies. La densitat de població era de 13,9 habitants per km².
Dels 331 habitatges en un 31,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61% hi vivien parelles casades, en un 7,9% dones solteres, i en un 28,1% no eren unitats familiars. En el 22,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,9% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 29,2% de 45 a 60 i un 12,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.385 $ i la renda mediana per família de 43.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.214 $ mentre que les dones 25.114 $. La renda per capita de la població era de 18.914 $. Entorn del 10% de les famílies i l'11,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Middletown Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Middletown Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mides

Mides és el nom dels següents personatges:
Mides fou el nom de cinc reis de Frígia
* Mides I, segle IX aC
* Mides II rei a la primera meitat del segle VIII aC
* Mides III, rei vers 738 aC-695 aC
* Mides IV, rei vers 670 aC
* Mides V, vers 590 aC-vers 570 aC
Viccionari