OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Artediellus gomojunovi

Artediellus gomojunovi és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat que viu entre 37 i 520 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: l'est de Kamtxatka, el nord del golf d'Anadyr i l'oest del mar de Bering.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Jordan D. S., 1885. A catalogue of the fishes known to inhabit the waters of North America, north of the Tropic of Cancer, with notes on species discovered in 1883 and 1884. Rep. U. S. Fish Comm. v. 13 (1885). 789-973.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Taranetz, A. Ya, 1933. New data on the ichthyofauna of the Bering Sea. Bull. Far Eastern Branch Acad. Sci. U.S.S.R. 1933 (núms. 1-2-3): 67-78.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Acadèmia Russa de les Ciències, 2000. Catalog of vertebrates of Kamchatka and adjacent waters. 166 p.
* ↑ Andriyashev, A.P. i N.V. Chernova, 1995. Annotated list of fishlike vertebrates and fish of the arctic seas and adjacent waters. J. Ichthyol. 35(1):81-123.
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Mario Manzoni

Mario Manzoni (Almenno San Bartolomeo, 14 de juliol de 1969) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre 1991 i 2004. En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa al Giro d'Itàlia de 1997, així com una etapa de la Tirrena-Adriàtica i una del Tour de Romandia. Un cop retirat, ha dirigit diferents equips.

## Palmarès

* 1988
** 1r al Piccolo Giro di Lombardia
** 1r a la Coppa Stignani
* 1989
** 1r a la Coppa Caduti Nervianesi
* 1990
** 1r al Gran Premi Somma
** 1r al Gran Premi Delfo
** Vencedor d'una etapa de la Settimana Ciclistica Bergamasca
* 1992
** 1r al Trofeu Masferrer
* 1993
** Vencedor d'una etapa de la Ruta Mèxic
* 1994
** Vencedor d'una etapa de la Tirrena-Adriàtica
* 1996
** Vencedor d'una etapa del Tour de Romandia
* 1997
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
* 1998
** Vencedor d'una etapa del Giro del Trentino
** Vencedor d'una etapa de la Settimana Ciclistica Bergamasca

### Resultats al Tour de França

* 1995. Abandona (4a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1991. Abandona

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1993. 121è de la classificació general
* 1995. 108è de la classificació general
* 1996. 86è de la classificació general
* 1997. Abandona (20a etapa). Vencedor d'una etapa
* 2000. 86è de la classificació general
* 2001. 116è de la classificació general
* 2002. 136è de la classificació general
* 2003. 80è de la classificació general
* 2004. 135è de la classificació general

## Referències

* 1 2 «MANZONI Mario». [Consulta: 12 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Mario MANZONI» (en italià). [Consulta: 12 desembre 2022].
* ↑ Maurice Helman. «Transfert - Manzoni chez Nippo-Vini Fantini-De Rosa», 14-11-2014. [Consulta: 14 novembre 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
# Mercedes Siles Molina

Mercedes Siles (Jaén, 1966) és una matemàtica andalusa, catedràtica d'Àlgebra de la Universitat de Màlaga, especialitzada en àlgebra no commutativa; més concretament en àlgebres no associatives i teoria d'anells. Ha estat presidenta del Comitè Espanyol de Matemàtiques i vicepresidenta de la Reial Societat Matemàtica Espanyola. Va ser directora general de l'Agència Nacional d'Avaluació de la Qualitat i Acreditació (ANECA) entre 2020 i 2023.

## Referències

* ↑ «Mercedes Siles Molina» (en castellà). AMIT, 21-06-2016. [Consulta: 28 març 2020].
* ↑ «La vicepresidenta de la RSME, Mercedes Siles Molina, nueva presidenta del CEMat» (en castellà). RSME, 31-05-2019. [Consulta: 28 desembre 2022].
* ↑ «Despedida de Mercedes Siles Molina tras tres años al frente de ANECA» (en espanyol europeu). [Consulta: 30 gener 2024].
# Artell

* Aquest article tracta sobre les articulacions de les mans. Si cerqueu les articulacions dels apèndixs dels artròpodes, vegeu «apèndix (artròpodes)».
Els artells són les articulacions dels dits de les mans i dels peus, que es posen en relleu quan la mà es tanca per mostrar un puny. Al País Valencià, són col·loquialment anomenats nuguets o colzets. Anatòmicament, es diu que els artells consisteixen en l'articulació metacarpofalàngica i les articulacions interfalàngiques dels dits.
El mecanisme físic del soroll que fan els artells quan es fa pressió sobre els dits (fer petar els dits) és encara desconegut, però es creu que és causat pel líquid sinovial en omplir el buit deixat pel desplaçament de l'articulació.

## Referències

* ↑ «nuguet». Diccionari normatiu valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.

## Vegeu també

* Artells d'acer
* Artells de ferro
# Arlington (Kentucky)

Arlington és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 395 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Arlington tenia 395 habitants, 189 habitatges, i 109 famílies. La densitat de població era de 381,3 habitants/km².
Dels 189 habitatges en un 22,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,2% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 42,3% no eren unitats familiars. En el 39,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,09 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 21% entre 25 i 44, un 27,3% de 45 a 60 i un 24,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.813 $ i la renda mediana per família de 28.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 17.396 $ mentre que les dones 15.833 $. La renda per capita de la població era de 13.561 $. Entorn del 24,1% de les famílies i el 29,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Arlington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Arlington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Arthur Napoleão

Arthur Napoleão dos Santos (Porto, 6 de març de 1843 — Rio de Janeiro, 12 de maig de 1925) fou un pianista, compositor, editor de partitures musicals, professor i comerciant luso-brasiler. Va emigrar el 1866 al Brasil, on visqué la resta de la seva vida.
Fill d'un professor de música oriünd de Milà, que s'establí a Portugal, i germà dels també compositors Alfredo i Anibal. Fou molt precoç, perquè als nou anys es presentà com a pianista a Lisboa, i el 1854, o sigui quan tenia onze anys, donà concerts a Berlín. Es perfeccionà en el seu art a Manchester (Anglaterra), i després va recórrer Europa i Amèrica, aconseguint grans èxits però el 1868 abandonà la seva carrera de virtuós, i establí un comerç de música a Rio de Janeiro.
Entre les seves composicions es compten:
* O remorsos vivo, drama líric.
* Fantasies, sobre òperes.
* Souvenir de jeunesse,
* Les jongleurs,
* Marxa Camôes, escrita amb motiu del centenari del gran èpic celebra al Brasil, etc.

## Referències

* 1 2 «Napoleão, Arthur». A: Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana (en castellà). 54 StaCubicia - Selh. reedició 1974. Madrid: Espasa-Calpe, p. 425. ISBN 84-239-4554-5.
# Storkøbenhavn

Storkøbenhavn, literalment "Gran Copenhaguen" en danès, és el nom de l'àrea metropolitana de Copenhaguen, capital de Dinamarca, formada per la mateixa ciutat de Copenhaguen, la ciutat de Frederiksberg, l'Amt de Copenhaguen i alguns petits municipis del voltant, i que sumava aproximadament 1.800.000 habitants l'any 2006.
# Middlesex (Carolina del Nord)

Middlesex és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 838 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Middlesex tenia 838 habitants, 381 habitatges i 235 famílies. La densitat de població era de 330,2 habitants per km².
Dels 381 habitatges en un 27% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,2% hi vivien parelles casades, en un 16,8% dones solteres, i en un 38,1% no eren unitats familiars. En el 34,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 23,2% de 45 a 60 i un 18,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.458 $ i la renda mediana per família de 26.488 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.182 $ mentre que les dones 19.886 $. La renda per capita de la població era de 13.717 $. Entorn del 21,4% de les famílies i el 21,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Middlesex». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Middlesex». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Resolució 96 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 96 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 10 de novembre de 1951, després d'haver rebut un informe de Frank Graham, representant de les Nacions Unides per a l'Índia i el Pakistan, a més d'escoltar el seu discurs davant el Consell, va aprovar la base d'un programa de desmilitarització. El Consell va observar amb satisfacció la declaració feta tant per Índia com per Pakistan que treballarien per una solució pacífica, continuarien observant un alto el foc i acceptarien el principi que l'adhesió de l'Estat de Jammu i Caixmir hauria de ser determinada per un plebiscit lliure i imparcial sota els auspicis de les Nacions Unides. El Consell va instruir llavors al representant de les Nacions Unides que continués en els seus esforços per obtenir un acord de les parts sobre un pla per dur a terme la desmilitarització de l'Estat de Jammu i Caixmir i que informara sobre els seus esforços juntament amb la seva opinió sobre els problemes que li van ser confiats en sis setmanes.
La resolució va ser aprovada per nou vots a favor i cap en contra; Índia i la Unió Soviètica s'hi van abstenir.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1 a la 100 (1946 - 1953)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Madrid (Alabama)

Madrid és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 303 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Madrid tenia 303 habitants, 119 habitatges, i 89 famílies. La densitat de població era de 60,3 habitants/km².
Dels 119 habitatges en un 42% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,5% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 24,4% no eren unitats familiars. En el 20,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,4% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 33% entre 25 i 44, un 19,1% de 45 a 60 i un 11,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones hi havia 85,9 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 14.943 $ i la renda mediana per família de 21.563 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.000 $ mentre que les dones 16.563 $. La renda per capita de la població era de 10.409 $. Aproximadament el 18,1% de les famílies i el 30,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Mario Medina

Mario Medina Rojas (2 de setembre de 1952) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1978.

## Referències

* ↑ 1978 FIFA World Cup Argentina Arxivat 2011-10-20 a Wayback Machine.
* ↑ Mario Medina Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
# Schroeter (cràter marcià)

Schroeter és un cràter d'impacte situat al quadrangle Iapygia de Mart, localitzat a les coordenades 1.9°S de latitud i 55.99°E de longitud, per la qual cosa el seu perímetre creua la línia equatorial del planeta. S'hi troba al nord del gran cràter Huygens. Té 291,6 km de diàmetre i va rebre el seu nom en honor de Johann Hieronymus Schröter en 1973.

## Referències

* ↑ "Schroeter (cràter marcià)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
# Marta Corachan i Cuyàs

Marta Corachan i Cuyàs (Barcelona, 1936) és una diplomada en infermeria, dietètica i gestió comercial hospitalària catalana.
Es va titular en infermeria i dietètica a la Universitat de Barcelona el 1978. Als trenta anys va ser nomenada consellera delegada de la Clínica Corachan de Barcelona, fundada pel seu avi Manuel Corachan García.
El 1994 va ser elegida presidenta de la Creu Roja a Catalunya i el 1999 en va ser reelegida per un altre mandat. Durant la seva presidència l'entitat va anar marxant de l'àmbit sanitari, per anar consolidant una posició més social i atendre els àmbits de la immigració i de la gent gran.
El 2002 va rebre la Creu de Sant Jordi «per la seva trajectòria en el món sanitari i assistencial i, singularment, per la seva etapa com a presidenta de la Creu Roja a Catalunya, organització que, des d'un compromís solidari, aporta a la societat una positiva confiança i un suport constant en situacions de risc».
Marta Corachan és membre del Consell Alumni de la Universitat de Barcelona.

## Referències

* 1 2 «Consell Alumni Universitat de Barcelona». Universitat de Barcelona. [Consulta: 24 març 2024].
* ↑ Baraza, Montse. «Un libro retrata el alma centenaria de la clínica Corachan» (en castellà). El Periódico, 22-04-2022. [Consulta: 24 març 2024].
* ↑ «Marta Corachán, elegida presidenta de Cruz Roja en Cataluña» (en castellà). El País [Madrid], 11-05-1999. ISSN: 1134-6582 [Consulta: 24 març 2024].
* ↑ «Marta Corachán (Infermeria, 1978): “La Universitat va ser una escola de vida”». Universitat de Barcelona, 25-09-2003. [Consulta: 10 març 2022].
* ↑ 324cat. «La Generalitat atorga la Creu de Sant Jordi a 39 personalitats i 17 entitats», 03-12-2002. [Consulta: 24 març 2024].
* ↑ «Marta Corachan i Cuyàs». Generalitat de Catalunya - Departament de la Presidència. [Consulta: 24 març 2024].

## Enllaços externs

* Entrevista a Marta Corachan Arxivat 2006-09-05 a Wayback Machine.
# Polipropilè

El polipropilè o polipropilé (PP) és un polímer termoplàstic, parcialment cristal·lí, que s'obté de la polimerització del propè. Pertany al grup de les poliolefines.
Té gran resistència contra diversos solvents químics, alcalís i àcids.

## Usos

Es fa servir en una àmplia varietat d'aplicacions que inclouen tot tipus d'embalatges per aliments, teixits, pel·lícules transparents, equips de laboratori, components de caldereria química, mànegues i tubs. També s'utilitza en els implants de mama.

## Tipus
### PP homopolímer

S'anomena homopolímer al PP obtingut de la polimerització de propil pur. Segons la seva tacticitat, s'identifiquen tres tipus:
* PP atàctic. Material de propilè que polimeritza deixant els metils laterals espacialment en desordre. Aquest polímer té una “enganxositat” tal que permet adherir-se en superfícies tot i amb presència de pols, per la qual cosa s'utilitza com una goma en papers adheribles, o com a base per als adhesius en fos.
* PP isotàctic. La distribució regular dels grups metil l'atorguen una alta cristal·linitat entre el 70 i 85%, una gran resistència mecànica i una gran tenacitat. Aquest tipus és el més utilitzat avui en dia amb injecció de peces (tapes de rosca, joguines, contenidors…) i en extrusió de pel·lícula plana per a fabricar rafia o com a paper d'envotura, substitut del cel·lofan.
* PP sindiotàctic. Molt poc cristal·lí, té els grups metil acomodats en forma alterna, la qual cosa el fa ser més elàstic que el PP isotàctic però també menys resistent.

### PP copolímer

En afegir entre un 5 i un 30% d'etilè en la polimerització s'obté un copolímer que posseeix major resistència a l'impacte que el PP homopolímer. Poden ser de dos tipus:
* Copolímer estadístic. L'etilè i el propilè s'introdueixen a la vegada en un mateix reactor, resultant cadenes de polímer en les quals els dos monòmers s'alternen de manera aleatòria.
* Copolímer en blocs. En aquest cas primer es polimeritza el propilè en un reactor i després en un altre reactor, s'hi afegeix etilè que polimeritza sobre el PP ja format, obtenint-se així cadenes amb blocs homogenis de PP i PE. La resistència a l'impacte d'aquests copolímers és molt alta, per la qual cosa se'ls coneix com a PP impacte o PP xoc.
Quan el percentatge d'etilè supera un cert valor, el material passa a comportar-se com un elastòmer, amb propietats molt diferents del PP convencional. Aquest producte se l'anomena cautxú etilè-propilè (EPR, de l'anglès Ethylene-Propylene Rubber).

## Referències

* ↑ Polipropilé segons la pronúncia occidental i polipropilè segons la pronúncia oriental. Per a més informació, consulteu el Llibre d'estil
* 1 2 «Polipropilè». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Polipropilè». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Polipropilè». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Polietilè
* Polietilè de baixa densitat
* Reciclatge de plàstic
# El Burgo

El Burgo és un poble de la província de Màlaga (Andalusia), que pertany a la comarca de la Sierra de las Nieves i és enclavat enmig del Parc Natural de Sierra de las Nieves.
La principal festa anual se celebra el 28 d'agost, dia del patró de la població Sant Agustí. Altres festes són: la Crema de Judes, que coincideix amb el diumenge de Resurrecció de Setmana Santa., el romiatge de la Verge de les Neus, que es festeja el primer cap de setmana del mes d'agost, i les festes de carnaval al febrer.
# Associació de Futbol de Iugoslàvia

L'Associació de Futbol de Iugoslàvia (FSJ) (serbi: Фудбалски савез Југославије / Fudbalski savez Jugoslavije; croat: Nogometni savez Jugoslavije; bosnià: Fudbalski savez Jugoslavije; eslovè: Nogometna zveza Jugoslavije; macedònic: Фудбалски Сојуз на Југославија) va ser l'entitat encarregada d'organitzar i gestionar el futbol al desaparegut estat de Iugoslàvia. Tenia la seu a Belgrad, encara que tenia una subseu important a Zagreb.
Administrava la selecció iugoslava i organitzava tant la lliga iugoslava de futbol com les lligues de segona divisió de les sis antigues repúbliques iugoslaves.
Tant la FIFA com la UEFA van decidir que l'Associació de Futbol de Sèrbia en seria la successora.

## Referències

* ↑ History Arxivat 2011-12-27 a Wayback Machine. at FSS official website, Consultat 4 octubre 2012 (serbi)
* ↑ Serbia Arxivat 2017-07-23 a Wayback Machine. at FIFA official website
* ↑ News: Serbia at UEFA official website, published 1 gener 2011, Consultat 4 octubre 2012
# Rodizio (restaurant)

El rodízio és un tipus de servei de restaurants característic, principalment, de Brasil i Portugal. Té en comú amb el servei table d'hôte que es paga un preu fix. Els cambrers serveixen les carns sobre fustes, graelles portàtils o, de manera generalitzada, al mateix ast en què van ser rostides i no hi ha límit de repeticions. Els comensals tenen dret a servir-se lliurement les guarnicions i les postres, ubicades en grans taules centrals. Els restaurants amb servei tipus rodízio tenen un menú a base de carns rostides (porc, vedella, xai i pollastre). Al restaurant que utilitza aquest sistema se l'anomena churrascaria.

## Referències

* ↑ Ro, Herrine. «The complete guide to Brazilian barbecue», 03-08-2016. Arxivat de l'original el 2018-05-02. [Consulta: 1r maig 2018].
* ↑ Tonon, Rafael. «'Meat-Eater's Mecca': How the Brazilian Steakhouse Swept America», 06-10-2016. Arxivat de l'original el 2018-05-02. [Consulta: 1r maig 2018].
# Serrat de Sant Joan (Rivert)

El Serrat de Sant Joan és un serrat del terme municipal de Conca de Dalt, en el seu antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori del poble de Rivert.
Està situat al sud-est de Rivert, i també al sud-est del Serrat de les Forques, del qual és el contrafort en aquella direcció. És a llevant de les Feixes, al nord-est de Llaunes, al sud d'Escadolles i al nord-oest de Roderes, a la dreta del barranc de l'Espluga de Paradís.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya
# Poliptèrids

Els poliptèrids (Polypteridae) és l'única família de peixos inclosa en l'ordre Polypteriformes de peixos actinopterigis, d'aspecte molt primitiu. Totes les espècies es troben confinades a les aigües de rius i llacs d'Àfrica.

## Aquariologia

Els poliptèrids són unes espècies molt populars en aquaris. Encara que són depredadors, són espècies pacífiques i relativament poc actives, i prefereixen romandre assentades al fons de l'aquari, per la qual cosa molt adients per a posar-les al costat d'espècies nedadores de grandària prou gran perquè no siguin preses. Alguns peixos gat (Loricariidae), usats com a netejadors en aquaris, poden atacar el poliptèrid i succionar-li la pell.

## Gèneres i espècies

En l'actualitat, existeixen unes 10 espècies -unes 80, si en tenim en compte les subespècies, agrupades en dos gèneres:
* Gènere Erpetoichthys
** Erpetoichthys calabaricus (Smith, 1865)
* Gènere Polypterus
** Polypterus ansorgii (Boulenger, 1910)
** Polypterus bichir (Lacépède, 1803)
** Polypterus delhezi (Boulenger, 1899)
** Polypterus endlicheri (Heckel, 1847)
** Polypterus mokelembembe (Schliewen i Schafer, 2006)
** Polypterus ornatipinnis (Boulenger, 1902)
** Polypterus palmas (Ayres, 1850)
** Polypterus retropinnis (Vaillant, 1899)
** Polypterus senegalus (Cuvier, 1829)
** Polypterus teugelsi (Britz, 2004)
** Polypterus weeksii (Boulenger, 1898)
Entre les espècies extingides, s'inclou:
* Polypterus faraou

## Referències

* ↑ «Order Summary for Polypteriformes». [Consulta: 9 novembre 2019].