OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tirrena-Adriàtica 1996

La Tirrena-Adriàtica 1996 va ser la 31a edició de la Tirrena-Adriàtica. La cursa es va disputar en vuit etapes, una d'elles dividida en dos sectors, entre el 13 i el 20 de març de 1996, amb un recorregut final de 1.370,2 km.
El vencedor de la cursa fou l'italià Francesco Casagrande (Saeco), que s'imposà al rus Aleksandr Gontxenkov (Roslotto-ZG Mobili) i al també italià Gianluca Pianegonda (Team Polti), segon i tercer respectivament.

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1a | 13 de març | Fiuggi - Fiuggi | 156,0 | Leon van Bon (NED) | Leon van Bon (NED) |
| 2a | 14 de març | Ferentino - Santa Marinella | 180,0 | Djamolidín Abdujapàrov (UZB) | Leon van Bon (NED) |
| 3a | 15 de març | Santa Marinella - Santa Fiora | 206,0 | Fabiano Fontanelli (ITA) | Fabiano Fontanelli (ITA) |
| 4a | 16 de març | Arcidosso - Soriano nel Cimino | 205,0 | Filippo Casagrande (ITA) | Gianluca Pianegonda (ITA) |
| 5a A | 17 de març | Città della Pieve - C. del Lago | 85,0 | Jan Svorada (CZE) | Gianluca Pianegonda (ITA) |
| 5a B | 17 de març | Magione - C. del Lago (CRI) | 28,2 | Ievgueni Berzin (RUS) | Francesco Casagrande (ITA) |
| 6a | 18 de març | Tuoro sul Trasimeno - Amandola | 192,0 | Michele Bartoli (ITA) | Francesco Casagrande (ITA) |
| 7a | 19 de març | S.Elpidio a mare - M.S Pietrangeli | 174,0 | Rolf Soerensen (DEN) | Francesco Casagrande (ITA) |
| 8a | 20 de març | Grottammare - S.B del Tronto | 159,0 | Jan Svorada (CZE) | Francesco Casagrande (ITA) |

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Francesco Casagrande (ITA) | Saeco | 34h 46' 18" |
| 2 | Aleksandr Gontxenkov (RUS) | Roslotto-ZG Mobili | + 23" |
| 3 | Gianluca Pianegonda (ITA) | Team Polti | + 29" |
| 4 | Michele Coppolillo (ITA) | MG Maglificio | + 32" |
| 5 | Gabriele Colombo (ITA) | Gewiss-Playbus | + 51" |
| 6 | Rodolfo Massi (ITA) | Refin | + 1' 22" |
| 7 | Viatxeslav Iekímov (RUS) | Rabobank ProTeam | + 4' 30" |
| 8 | Filippo Casagrande (ITA) | Scrigno-Blue Storm | + 5' 17" |
| 9 | Luca Gelfi (ITA) | Brescialat | + 5' 19" |
| 10 | Marco Serpellini (ITA) | Panaria-Vinavil | + 5' 54" |

## Referències

* ↑ «Tirreno - Adriatico». sitiodeciclismo.net/. [Consulta: 5 març 2014].
* ↑ «Tirreno - Adriatico 1996». cyclingfever.com/. [Consulta: 5 març 2014].
* ↑ «TIRRENO - ADRIATICO». cyclebase.nl [Consulta: 5 març 2014].

## Enllaços externs

* Web oficial (italià)
# Blechnàcies

Les blechnàcies (Blechnaceae) són una família de falgueres de l'ordre Polypodiales que compta amb 9 gèneres i unes 240-260 espècies de distribució cosmopolita.
La majoria són plantes terrestres, algunes són enfiladisses com és el cas de Stenochlaena. En la majoria les fulles joves són vermelloses.

## Gèneres

* Blechnum L.
* Brainea J. Sm.
* Doodia R. Br.
* Pteridoblechnum J. Sm.
* Sadleria Kaulf.
* Salpichlaena J. Sm.
* Steenisioblechnum J. Sm.
* Stenochlaena J. Sm.
* Woodwardia J. Sm. (syn. Lorinseria C.Presl.)

## Referències

* Germplasm Resources Information Network: Blechnaceae Arxivat 2000-11-01 a Wayback Machine.
# Bleasdaleïta

La bleasdaleïta és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom en honor del reverend John I. Bleasdale (1822-1884) per la seva promoció de la mineralogia a l'estat de Victòria, Austràlia.

## Característiques

La bleasdaleïta és un fosfat de fórmula química (Ca,Fe$^{3+}$)₂Cu₅(Bi,Cu)(PO₄)₄(H₂O,OH,Cl)$_{13}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1998. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la bleasdaleïta pertany a «08.DK - Fosfats, etc, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ > 1:1 i < 2:1» juntament amb els següents minerals: richelsdorfita, bariofarmacosiderita, farmacosiderita, natrofarmacosiderita, hidroniofarmacosiderita, farmacoalumita, natrofarmacoalumita, bariofarmacoalumita, burangaïta, dufrenita, natrodufrenita, matioliïta, gayita, kidwel·lita, matulaïta i krasnovita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera de granit del llac Boga, a l'estat de Victòria, a Austràlia. Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Bleasdaleite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 abril 2019].
# Björn Nordqvist

Björn Nordqvist (Hallsberg, 6 d'octubre de 1942) és un exfutbolista suec de la dècada de 1970.
Fou 115 cops internacional amb la selecció sueca amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1970, 1974 i 1978.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Örgryte IS, Minnesota Kicks, IFK Göteborg, PSV Eindhoven i IFK Norrköping.

## Referències

* ↑ «Bjorn Nordqvist - Century of International Appearances». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation.
* ↑ Björn Nordqvist a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ NASL Stats
# Turó Vaticà

El turó Vaticà (en llatí Collis Vaticanus, en italià Colle Vaticano) és el nom donat, molt abans de l'inici de la cristiandat, a un dels turons situats a l'oest del riu Tíber, el costat oposat a aquell on se situen els set turons tradicionals de Roma. És possible que hagi estat el lloc d'un poble etrusc anomenat Vaticum.
En el segle i, el turó Vaticà es trobava fora dels límits de la ciutat, i per això va ser apropiat per a la construcció d'un circ (el circ de Neró) i un cementeri.
La basílica de Sant Pere està construïda sobre aquest cementeri, lloc tradicional de la tomba de sant Pere. Hi havia un altre cementeri als voltants, el qual va ser obert al públic el 10 d'octubre de 2006 per a commemorar el 500é aniversari dels Museus Vaticans.
El turó Vaticà no és un dels famosos set turons de Roma, encara que va ser inclòs dins dels límits de la ciutat durant el regnat del papa Lleó IV, qui entre el 848 i el 852 va expandir els murs de la ciutat per a protegir la basílica de Sant Pere i el Vaticà.
D'aquesta manera, el turó Vaticà ha estat dins dels murs i els límits de la ciutat de Roma (fins als Pactes del Laterà del 1929 va formar part d'un dels Rioni de Roma, el de Borgo) durant més de 1.100 anys.
Abans del papat d'Avinyó (1305-1378), les oficines centrals de la Santa Seu eren a la basílica de Sant Joan del Laterà. Després del papat d'Avinyó, l'administració de l'Església es va traslladar al turó Vaticà i el palau papal va ser (fins al 1871) el palau del Quirinal, sobre el turó homònim.
Des del 1929 el turó Vaticà ha estat el lloc de la prefectura de la Ciutat del Vaticà. És convenient aclarir que la catedral del bisbe de Roma, el Papa, no és Sant Pere, al Vaticà, sinó la basílica de Sant Joan del Laterà, que és en un dels set turons de Roma, el Celi: és un indret de la ciutat de Roma que actualment pertany a la Ciutat del Vaticà. Aquesta situació és el resultat dels Pactes del Laterà signats amb l'Estat italià el 1929, els quals van retornar a la Santa Seu un estat temporal independent i el seu consegüent estatus diplomàtic a través de l'Estat de la Ciutat del Vaticà, els quals havien estat perduts entre 1860 i 1870, quan Itàlia va capturar els territoris dels Estats Pontificis.
# Turó d'Esperanius

El Turó d'Esperanius és una muntanya de 730 metres que es troba al municipi de Bellprat, a la comarca de l'Anoia.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Brownington (Vermont)

Brownington és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 885 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brownington tenia 885 habitants, 337 habitatges, i 239 famílies. La densitat de població era de 12,1 habitants per km².
Dels 337 habitatges en un 35% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,3% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 28,8% no eren unitats familiars. En el 21,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 26,4% de 45 a 60 i un 10,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.667 $ i la renda mediana per família de 37.721 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.210 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 14.004 $. Entorn del 10,8% de les famílies i el 17,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Brownington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Brownington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Brachyrhaphis episcopi

Brachyrhaphis episcopi és un peix d'aigua dolça de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes. Els mascles poden assolir fins a 3,5 cm de longitud total i les femelles fins a 5 cm. Habita en zones tranquil·les d'aigües fluents o estancades, pantans i altres zones poc profundes a Panamà a Centreamèrica.

## Referències

* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ Torres, Armi G.; Reyes, Rodolfo B. «Brachyrhaphis episcopi (Steindachner, 1878)» (en anglès). FishBase.
* ↑ Wischnath, L. Atlas of livebearers of the world (en anglès). Neptune (Nova Jersey): T.F.H. Publications, 1993, p. 336. ISBN 978-0866223683.
# Toquí de Perijá

El toquí de Perijá (Arremon perijanus) és un ocell de la família dels passerèl·lids (Passerellidae).

## Descripció

La màscara i banda negra al pit, gola blanca, cap ratllat i esquena oliva fan que sigui fàcil d'identificar dins el rang molt limitat en el que resideix. Habita al sotabosc, pot ser tímid i difícil de veure. Sovint es detecta inicialment pel cant grinyolant i agut.

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos humits de muntanya de la regió muntanyenca del Perijá, entre el nord-est de Colòmbia i el nord-oest de Veneçuela. Es troba principalment al sotabosc en altituds entre els 300 i 1200 m.

## Taxonomia

En un principi es considerava una subespècie (Arremon torquatus perijanus) del toquí cap-ratllat (A. torquatus). A partir de les diferències de vocalització, plomatge i genètica, es va determinar separar-la i tractar-la com espècie diferent. El SACC va dividir el grup el 2010.

## Referències

* ↑ «Toquí de Perijá». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/02/2023(català)
* ↑ Cadena, Carlos Daniel; Cuervo, AndréS M. «Molecules, ecology, morphology, and songs in concert: how many species is Arremon torquatus (Aves: Emberizidae)?: HOW MANY SPECIES IS A. TORQUATUS» (en anglès). Biological Journal of the Linnean Society, 99, 1, 18-12-2009, pàg. 152–176. DOI: 10.1111/j.1095-8312.2009.01333.x.
* ↑ «Species limits in Arremon torquatus». [Consulta: 21 febrer 2024].
# Tossal de Pedrós

El Tossal de Pedrós és una muntanya de 229 metres que es troba al municipi d'Albatàrrec, a la comarca catalana del Segrià.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 252117001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Josep Aregall Fuste

Josep Aregall Fuste (Barcelona, 1957) és un interiorista català.
Estudia a l'Escola Eina de Barcelona, on obté la titulació de disseny d'interiors el 1977. Inicia la seva activitat col·laborant a l'estudi de Pepe Cortés. El 1983 estableix estudi professional realitzant treballs d'interiorisme, disseny de producte, muntatges efímers i merchandising visual. Moltes de les seves feines es troben dins l'àmbit de l'interiorisme comercial i principalment el desenvolupament de cadenes de botigues. Entre els muntatges efímers d'aquesta primera etapa de la seva carrera cal destacar els dissenys d'exposicions per als jocs Paralímpics Barcelona '92, l'Exposició Universal de Sevilla i per al Palais de la Decouverte a París. El 1998 per poder donar un servei més complet als seus, cada cop més nombrosos clients, crea Fet de disseny: Estudi de Josep Aregall, una ampliació del seu despatx anterior.
En aquesta nova etapa crea un departament de disseny gràfic que permet ampliar el seu àmbit d'actuació. Des del 1984 compagina la seva tasca professional amb la docència a l'Escola Eina.

## Premis i reconeixements

Ha estat guardonat amb diversos premis tant nacionals com internacionals i entre els seus dissenys podem citar els llums Costura i Alta Costura (1992), produïts per Metalarte i convertits ja en tota una icona del disseny espanyol dels anys noranta.

## Referències

* ↑ «Fitxa al web del Disseny Hub Barcelona». Arxivat de l'original el 2012-11-27. [Consulta: 15 abril 2012].

## Enllaços externs

* Fitxa Arxivat 2012-11-27 a Wayback Machine. a la col·lecció de Disseny Industrial del Disseny Hub Barcelona
# Star Wars: Clone Wars (sèrie de televisió de 2003)

Star Wars: Clone Wars és una sèrie animada situada dins de l'univers de Star Wars. La sèrie es dona enmig de la Guerres clon entre la República galàctica sota el lideratge del Canceller Palpatine, i la Confederació de Sistemes Independents sota el lideratge del Comte Dooku.
Cronològicament, els successos de la sèrie ocorren en el període de tres anys que hi ha entre L'atac dels clons i La venjança dels Sith. Aquesta sèrie va ser produïda per Cartoon Network Studios en associació amb Lucasfilm, i va tenir 25 episodis els quals van ser emesos des de l'any 2003 fins a l'any 2005. Una sèrie animada en CGI 3D anomenada Star Wars: Clone Wars se situa en el mateix període. Aquesta sèrie va ser produïda per Lucasfilm Animation, una divisió de Lucasfilm, i estrenada el 3 d'octubre de 2008.

## Repartiment

En anglès:
* Mat Lucas: Anakin Skywalker
* James Arnold Taylor: Obi-Wan Kenobi
* Tom Kane: Yoda
* TC Carson: Mace Windu
* Corey Burton: Conde Dooku, San Hill
* John DiMaggio: General Grievous (episodis 20)
* Richard McGonagle: General Grievous (episodis 21-25)
* Grey DeLisle: Padmé Amidala, Shaak Ti, Asajj Ventress
* Daran Norris:Ki-Adi-Mundi, Daakman Barrek, Durge
* Kevin Michael Richardson: K'Kruhk
* Cree Summer: Luminara Unduli
* Tatyana Yassukovich: Barriss Offee
* André Sogliuzzo: Gregar Typho
* Nick Jameson: Canciller Palpatine
* Anthony Daniels: C-3PO
* Fred Tatasciore: Qui-Gon Jinn
* Matthew Lillard: Sha'Gi (Shaggy)

## Referències

* ↑ http://wizarduniverse.com/_images_/003443/IMG_9163.jpg Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
# Mas de Pecunya

El Mas de Pecunya és un mas situat al municipi d'Aldover, a la comarca catalana del Baix Ebre, al marge del Barranc de la Conca, a 12 metres d'altitud.

## Referències

* ↑ «Mas de Pecunya». A: Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya. 2a, 2009. ISBN 978-84-393-8146-4 [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ «Barranc de la Conca». Ebrexperience. [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ «Vissir3». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. [Consulta: 28 gener 2024].
# Tatenen

Taten ('la terra que emergeix') era el déu creador (terrissaire), déu de la vegetació i de tot el que neix i creix sota terra, minerals, aigües subterrànies i d'alguns animals, segons la mitologia egípcia. El seu títol era el de «Pare de tots els déus».
Nom egipci: Tatenen, o Taten, que prové de la Deïtat grega: Cronos, Hefest el gran.

## Iconografia

Tatenen en jeroglífic :
Home amb ceptre, banyes retorçades i dos plomes. De vegades amb cap de moltó i corona amb dos plomes. També amb cap de serp. I pell de color verd.

## Mitologia

Encarna el turó primordial que va sorgir en els primers temps, en el naixement del món, i l'associaven als terrenys que emergeixen quan disminuïa la crescuda del riu Nil.
Com a déu creador, viu a la Duat, i és protector dels difunts. Com deïtat de la vegetació és el responsable de la naturalesa que sorgeix dels seus dominis, té la pell verda i representa la terra cultivable i el renaixement, tant a la Terra com al Més Enllà.

## Epítets

Portava el títol de «Pare de tots els déus" i de "Senyor dels Jubileus» en la cerimònia de renovació del faraó, la Heb Sed.

## Sincretisme

Se'l va assimilar amb Ptah a Memfis, com Ptah-Tatenen, i amb el déu de la terra Geb. Possiblement amb Thot com «comptador del Temps».

## Referències

* ↑ El temple egipci, l'univers a la Terra (article de José Llull).
# Mauston

Mauston és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 3.740 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mauston tenia 3.740 habitants, 1.585 habitatges, i 963 famílies. La densitat de població era de 394,5 habitants per km².
Dels 1.585 habitatges en un 29,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 39,2% no eren unitats familiars. En el 33,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,2% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 19,2% de 45 a 60 i un 20,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.341 $ i la renda mediana per família de 42.866 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 21.589 $. La renda per capita de la població era de 21.640 $. Aproximadament el 8,7% de les famílies i l'11,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mauston» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mauston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Medardo Rosso

Medardo Rosso (Torí, Itàlia, 21 de juny de 1858 - Milà, 31 de març de 1928) va ser un escultor i pintor francès d'origen italià, famós per les seves escultures en cera i guix.

## Biografia

Després de realitzar el servei militar entre els anys 1879 i 1881 va començar a estudiar pintura i escultura a l'Acadèmia de Brera de Milà, però va ser expulsat el 1883 per protestar per l'absència al programa d'estudis de l'assignatura de dibuix del natural. D'aleshores data el seu interès per l'impressionisme francès; es va instal·lar a París el 1889, i allà va freqüentar l'amistat de companys escultors com Auguste Rodin i Amedeo Modigliani, evitant tanmateix el món de l'art oficial.
L'aïllament artístic de Rosso i els seus punts de vista socialistes li van impedir rebre el reconeixement de crítica i públic, fins que el seu treball va començar a ésser promocionat per la seva amant, la pintora holandesa Etha Fles, a qui va conèixer el 1900.
Després d'experimentar amb materials diversos, va començar a treballar el modelatge en cera. Es va fer ciutadà francès el 1902 però, després de 1915 va viatjar molt, dividint el seu temps, principalment entre París i Milà. Va morir el 31 de març de 1928 en aquesta ciutat italiana.
Entre els seus treballs destaquen Home llegint el diari (1894, Museu d'Art Modern de Nova York), Petó sota el fanal (1882) i Conversa a un jardí (1893, Galleria Nazionale d'Art Moderna, Roma).

## Bibliografia

* Medardo Rosso. Catalogo ragionato a cura di P.Mola, F.Vittucci, Milano 2009
* J.-F. Rodriguez, Rictus, Soffici e Apollinaire paladini dello scultore Medardo Rosso tra Parigi e Firenze 1904-1929, Quaderni Sofficiani 8, Associazione Culturale “Ardengo Soffici, Poggio a Caiano - Pentalinea, Prato, 2003
# Maria Cristina

Maria Cristina és el nom dels següents personatges:
* Maria Cristina de França (1606-1663), princesa francesa, duquessa consort de Savoia i regent del ducat
* Maria Cristina d'Àustria (duquessa de Teschen) (1742-1798), Arxiduquessa d'Àustria i princesa d'Hongria i de Bohèmia
* Maria Cristina de Borbó-Dues Sicílies (reina de Sardenya) (1779 - 1849), reina de Sardenya
* Maria Cristina de Borbó-Dues Sicílies (reina d'Espanya) (1808 - 1878), regent d'Espanya (1833 - 1840)
* Maria Cristina de Savoia (1812-1836), reina de Dues Sicílies
* Maria Cristina d'Habsburg-Lorena (1858-1929), segona esposa del rei Alfons XII, regent d'Espanya del 1885 al 1902
* Maria Cristina de Borbó-Dues Sicílies (arxiduquessa d'Àustria-Toscana) (1877 - 1947)
* Maria Cristina d'Espanya, diversos personatges
# Maria Cristina d'Àustria

Maria Cristina d'Àustria és el nom dels següents personatges:
* Maria Cristina d'Àustria o Maria Cristina d'Habsburg-Lorena (Gross-Seelowitz, Imperi Austríac, 1858 - Madrid, 1929), reina consort d'Espanya de 1879-1885 pel seu matrimoni amb Alfons XII i regent de 1885 a 1902 per la minoria d'edat d'Alfons XIII
* Maria Cristina d'Àustria o Maria Cristina d'Habsburg (1574 - 1621), princesa alemanya de la Casa d'Habsburg i per matrimoni princesa de Transsilvània
* Maria Cristina d'Àustria (duquessa de Teschen) (Viena, Sacre Imperi, 1742 - 1798), Arxiduquessa d'Àustria i governadora dels Països Baixos austríacs des de 1781 fins a 1793
# Maria Cristina de Borbó-Dues Sicílies

Maria Cristina de Borbó-Dues Sicílies és el nom dels següents personatges:
* Maria Cristina de Borbó-Dues Sicílies (reina de Sardenya) (1779 - 1849).
* Maria Cristina de Borbó-Dues Sicílies (reina d'Espanya) (1808 - 1878).
* Maria Cristina de Borbó-Dues Sicílies (arxiduquessa d'Àustria-Toscana). (1877 - 1947).
# Mas de la Creu (Masdenverge)

El Mas de la Creu és un mas situat al municipi de Masdenverge a la comarca catalana del Montsià.

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Política Territorial i Obres Públiques, Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2011-07-30. [Consulta: 28 agost 2013].
* ↑ «Mas de la Creu (Masdenverge)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# T.E. McField Sports Centre

El T.E. McField Sports Centre és un estadi esportiu multiús a George Town, la capital del territori britànic d'ultramar de les Illes Caiman al Mar Carib. Entre els anys 2011 i 2012, l'estadi va ser seu d'un grup del Campionat de Clubs de la CFU. Va ser inaugurat en 1970 i renovat en 1982, i té una capacitat aproximada per a 2.500 espectadors.

## Referències

* ↑ «T.E. McField Sports Centre» (en castellà). http://es.soccerway.com/. [Consulta: 12 gener 2017].
# Sóssenki

Sóssenki (en rus: Сосенки) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Rostov, a Rússia, segons el cens rus del 2010 tenia 447 habitants. Pertany al districte de Tsimliansk.

## Referències

* ↑ «История Саркела». Arxivat de l'original el 2013-10-04. [Consulta: 14 abril 2011].
# Menjamel frontgrís

El menjamel frontgrís (Ptilotula plumula) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i vegetació de ribera d'Austràlia Occidental, cap a l'est, a través de l'oest del Territori del Nord i Austràlia Meridional fins al nord-oest i centre de Queensland i centre de Nova Gal·les del Sud.

## Referències

* ↑ «Menjamel frontgrís». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Teatre del Capitoli (Tolosa)

El Théâtre du Capitole és una sala d'òpera situada en l'edifici del Capitoli de Tolosa. Va ser inaugurat el 1818. La sala gran té una capacitat de 1.150 espectadors.

## Enllaços externs

* Pàgina web del teatre Arxivat 2007-01-16 a Wayback Machine.