OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Raó geomètrica

La raó geomètrica és la comparació de dos quantitats pel seu quocient. La raó indica quantes vegades conté una quantitat a l'altra.
Exemple: 18 ENTRE 6 és igual a 3 (18 conté tres vegades el 6); la seva raó geomètrica és 3.

## Referències

* ↑ Rosa Mateu Martínez, Montserrat Torras i Conangla (Coords.). Diccionari de matemàtiques i estadística. Barcelona: Universitat Politècnica de Catalunya, Enciclopèdia Catalana, 2002, p. 291. ISBN 8441227926.
# Argeu I

Argeu (en llatí Argaeus, en grec antic Ἀργαῖος) fou rei de Macedònia, fill i successor de Perdicas I.
Segons Heròdot i Tucídides va ser el fundador de la Dinastia argèada, i Dexip dona al seu regnat una duració de 34 anys, però aparentment amb molt poca autoritat.

## Referències

* ↑ Mason, Charles Peter. «Argaeus». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870, p. 279.
# Prefectura d'Okayama

La Prefectura d'Okayama (冈山県) és a la regió de Chugoku a l'illa de Honshu, al Japó. La capital és la ciutat d'Okayama.
El circuit d'Okayama és un autòdrom que ha acollit al Gran Premi del Pacífic de la Fórmula 1 el 1994 i 1995, i actualment celebra curses de la Fórmula Nippon, el Campionat Japonès de Gran Turismes, el Campionat Mundial de Turismes i el D1 Grand Prix.

## Ciutats

* Bizen
* Ibara
* Kasaoka
* Kurashiki
* Maniwa
* Niimi
* Okayama (capital)
* Takahashi
* Tamano
* Tsuyama

## Districtes

* Districte d'Aida
** Aida
** Aidagun
** Higashiawakura
** Mimasaka
** Nishiawakura
** Ohara
** Sakuto
* Akaiwa
** Akaiwagun
** Akasaka
** Kumayama
** San'yo
** Seto
** Yoshii
* Asakuchi
** Asakuchigun
** Funao
** Kamogata
** Konko
** Satosho
** Yorishima
* Atetsu
** Atetsugun
** Osa
** Shingo
** Tessei
** Tetta
* Joubou
** Hokubou
** Jobogun
** Kayo
** Ukan
* Katsuta
** Katsuta
** Katsutagun
** Nagi
** Shoboku
** Shoo
* Kawakami
** Bicchu
** Kawakami
** Kawakamigun
** Nariwa
* Kibi
** Kibigun
** Mabi
* Kojima
** Kojimagun
** Nadasaki
* Kume
** Asahi
** Chuo
** Kume
** Kumegun
** Kumenan
** Yanahara
* Maniwa
** Shinjo
* Mitsu
** Kamogawa
** Mitsu
** Takebe
* Oda
** Bisei
** Odagun
** Yakage
* Oku
** Oku
** Okugun
** Osafune
** Ushimado
* Shitsuki
** Shitsukigun
** Yoshii
* Tomata
** Aba
** Kagamino
** Kamisaibara
** Kamo
** Okutsu
** Tomatagun
** Tomi
* Tsukubo
** Hayashima
** Kiyone
** Tsukubogun
** Yamate
* Districte de Wake
** Hinase
** Saeki
** Wake
** Wakegun
** Yoshinaga

## Persones il·lustres

* Ri Han-Jae
# Cantó de la Costa Radiant

El cantó de la Costa Radiant (La Côte Radieuse en francès) era una divisió administrativa francesa, situada a la Catalunya del Nord, al departament dels Pirineus Orientals.

## Composició

El cantó de la Costa Radiant estava compost per 4 comunes del Rosselló:
* Sant Cebrià de Rosselló (capital del cantó)
* Alenyà
* la Torre d'Elna
* Salelles
Les tres primeres pertanyen a la Comunitat de Comunes Sud Rosselló, mentre que Salelles form part de la Comunitat d'aglomeració de Perpinyà-Mediterrània.

## Història

El Cantó de la Costa Radiant fou creat el 1982 (decret n. 82-84 de 25 de gener de 1982) arran de la divisió del cantó de Perpinyà-3 en la qual va perdre la major part del territori situat fora de Perpinyà, és a dir, les comunes d'Alenyà, Cabestany, Canet de Rosselló i Sant Nazari de Rosselló, en aquell moment unides en una sola comuna les dues darreres (capital), la Torre d'Elna, Sant Cebrià de Rosselló i Salelles.
El 1985 (decret n. 85-149 de 31 de gener 1985) va perdre la comuna de Cabestany incorporada al cantó de Perpinyà-3, i el 1997 (decret del 21 de febrer de 1997) els de Canet de Rosselló i Sant Nazari de Rosselló incorporats al nou cantó de Canet de Rosselló.
Amb la nova divisió administrativa del 2014, aquest cantó va desaparèixer, i les seves comunes foren repartides entre els cantons de la Costa Sorrosa (Salelles i Sant Cebrià de Rosselló) i de la Plana d'Illiberis (Alenyà i la Torre d'Elna).

## Consellers generals

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1982 | 2001 | Monique Grinard | RPR | |
| 2001 | 2009 | Jacques Bouille | UMP | batlle de Sant Cebrià de Rosselló |
| 2009 | Moment actual | Mauricette Fabre | UMP | |
# Räckelwitz

Räckelwitz (alt sòrab: Worklecy) és un municipi alemany que pertany a l'estat de Saxònia. Es troba a 8 kilòmetres de Kamenz i a 15 kilòmetres de Bautzen. El 2001 el 61,9% de la població eren sòrabs.

## Districtes

* Dreihäuser (Horni Hajnk), 12 h.
* Höflein (Wudwor), 130 h.
* Neudörfel (Nowa Wjeska), 166 h.
* Räckelwitz (Worklecy), 506 h.
* Schmeckwitz (Smječkecy), 304 h.
* Teichhäuser (Haty), 30 h.

## Personatges il·lustres

* Michał Hórnik (1833–1894) historiador sòrab
* Jurij Brězan (1916–2006), escriptor sòrab
* Benedikt Dyrlich (* 1950 a Neudörfel/Nowa Wjeska), escriptor
* Stanislaw Tillich (Stanisław Tilich, * 1959), polític
* Olaf Pollack (* 1973), ciclista
* Ronny Kockel (* 1975), futbolista al KFC Uerdingen 05
* Peggy Wagenführ (* 1976), atleta de biatló
# Marc Artori

Marc Artori (en llatí Marcus Artorius en grec Άρτώριος) era un metge de Roma, seguidor d'Asclepíades. Després va ser amic i metge d'Octavi August, al que va tractar durant la campanya contra Brut i Cassi l'any 42 aC, i el va aconsellar, a partir d'un somni, d'assistir personalment a la batalla de Filipos (Philippi) tot i estar indisposat, cosa que li va salvar la vida, ja que Brut va destruir una part de l'exèrcit al campament on s'havia d'estar l'emperador. Artori va morir ofegat al mar després de la batalla d'Àccium.

## Referències

* ↑ W.A.G., M. Artorius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 378
# Quint Valeri Ànties

Quint Valeri Ànties (en llatí Quintus Valerius Antias) va ser un historiador romà possible membre de la gens Àntia, que segurament procedien d'Antium, com afirma Plini. Va viure a la primera meitat del segle i aC i era contemporani de Quint Claudi Quadrigari.
Va ser pretor el 68 aC. Va escriure una Història de Roma en 75 llibres, que es remuntava des del rei Amuli i Rea Sílvia fins a Sul·la. El període més proper a la seva època segurament tractava els temes amb molt de detall. De la seva Història es conserven fins al dotze llibre que acaba l'any 137 aC. Es van perdre la resta de llibres.
Titus Livi parla d'ell com el més mentider de tots els annalistes, però el va utilitzar en algunes de les seves obres sense fer-li cap retret. A la fi va descobrir que les xifres que donava eren exagerades i que parlava dels primers temps de Roma amb una gran imaginació i inventiva i el va deixar d'utilitzar. Ciceró no parla mai de Valeri Ànties.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 185.
# Aquil·les Taci

Aquil·les Taci (grec antic: Ἀχιλλεὺς Τάτιος, llatí: Achilles Tatius fou un gramàtic alexandrí del segle ii o III, o potser fins i tot posterior: per certes imitacions que l'autor fa d'Heliodor d'Èmesa que posa en relleu Foci, hom pensa que podia ser d'una època posterior, potser del segle v o començament del segle vi. Segons Suides, fou inicialment pagà, però es va convertir al cristianisme, encara que dels seus llibres no es desprèn aquesta afirmació, ja que no porten cap referència a pensaments cristians.
La seva principal obra és una novel·la d'amor entre Clitofont i Leucipe que porta per títol Τὰ κατὰ Λενκίππην καὶ Κλειτοφῶντα, en vuit llibres. L'obra té aspectes contradictoris i és escrita en un estil retòric, però considerada de les millors novel·les amoroses conservades de la literatura grega. Clitofont explica a un amic seu tots els fets ocorreguts des del començament fins al final de la història, quan aconsegueix l'amor de Leucipe. La novel·la és més aviat avorrida i el narrador té un estil afectat i insípid. Aquil·les Taci, com va fer també Heliodor d'Èmesa, no utilitza recursos meravellosos, però l'acumulació d'aventures i dificultats tant físiques com morals que presenta, i que els amants han de superar abans d'unir-se i ser feliços, és immensa, i fa que els esdeveniments siguin improbables, tot i que el desenvolupament està hàbilment gestionat per l'autor. L'obra conté moltes digressions, que encara que són interessants per si mateixes i contenen informació curiosa, trenquen el ritme de la narració. L'obra imita l'estil d'autors anteriors, i tot i les deficiències, va ser un llibre molt llegit, com ho demostren la gran quantitat de manuscrits conservats.
Fou traduïda parcialment al llatí per primera vegada per Anníbal della Croce (Crucejus) a Leyden el 1544 i deu anys més tard va aparèixer l'edició completa a Basilea; la primera edició en grec es va fer a Heidelberg el 1601. El 1638 fou traduïda a l'anglès per Anthony Hodges, a Oxford.
Una altra obra que Suides li atribueix és un llibre sobre l'esfera (περὶ σφαίρας) una part de la qual sembla esser una introducció als Φαινόμενα (fenòmens) d'Arat (Εἰσαγωγὴ εἰς τὰ Ἀράτου Φαινόμενα), però que és probablement de Fírmic, un temps anterior. Suides també menciona un llibre sobre etimologia i un altre titulat «Histories miscel·lànies», ambdues perdudes, i no és segur que siguin d'aquest Aquil·les.

## Referències

* ↑ O Aquil·les Estaci (Achilles Statius), tal com l'anomenen Suides i Eudòxia Macrembolitissa
* ↑ Achilles Tatius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 11-12

## Bibliografia

* James N. O'Sullivan, A Lexicon to Achilles Tatius, Berlín-Nova York (De Gruyter) 1980
* Del Corno, Dario; Letteratura greca (1988)

## Enllaços externs

* "Achilleus Statios" al Suda
* Photius, Bibliotheca, J.H. Freese (traductor) (1920)
* Leucippe and Clitophon, text complet grec
* Smith, William (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (en anglès). 2a ed.. Boston: Little Brown and Company, 1859.
# Prefectura d'Ouaddaï

La prefectura d'Ouaddaï fou una de les 14 prefectures en què estava dividit administrativament el Txad fins al 2002, a l'est del país. La superfície era de 76.240 km² i tenia 543.900 habitants el 1993. La capital era Abéché.

## Referències

* The World Factbook (CIA) Arxivat 2009-05-13 a Wayback Machine.
# Rockaway Beach (Missouri)

Rockaway Beach és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 577 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rockaway Beach tenia 577 habitants, 274 habitatges, i 169 famílies. La densitat de població era de 397,8 habitants per km².
Dels 274 habitatges en un 22,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,6% hi vivien parelles casades, en un 5,8% dones solteres, i en un 38% no eren unitats familiars. En el 31% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,64.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18% tenia menys de 18 anys, un 4,2% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 30,7% de 45 a 60 i un 23,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.359 $ i la renda mediana per família de 39.063 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.375 $ mentre que les dones 20.833 $. La renda per capita de la població era de 17.589 $. Entorn del 4,8% de les famílies i el 8,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rockaway Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rockaway Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Cantó de la Chapelle-sur-Erdre

El cantó de La Chapelle-sur-Erdre (bretó Kanton Chapel-Erzh) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Loira Atlàntic a la regió de Loira Atlàntic, però que històricament ha format part de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 4 comunes:
| Nom francès | Nom bretó | Població | km² | Codi Postal | Codi INSEE |
| Grandchamp-des-Fontaines | Gregamp-ar-Feunteunioù | 3.466 | 33,87 | 44119 | 44066 |
| La Chapelle-sur-Erdre | Chapel-Erzh | 16.391 | 33,42 | 44240 | 44035 |
| Sucé-sur-Erdre | Sulieg | 5.868 | 41,33 | 44240 | 44201 |
| Treillières | Trelier | 6.032 | 29,05 | 44119 | 44209 |
| Cantó | Chapel-Erzh | 31.757 | 137,67 | - | 4407 |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Hervé Bocher | PS | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Sadovi (Bélaia Glina)

Sadovi - Садовый (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. És a prop de la frontera amb l'óblast de Rostov, a 13 km al nord-est de Bélaia Glina i a 195 km al nord-est de Krasnodar. Pertany al municipi de Tsentralni (Bélaia Glina).
# Litoria andiirrmalin

Litoria andiirrmalin és una espècie de granota que viu a Austràlia.

## Referències

* McDonald, K., Alford, R., Cunningham, M. & Retallick, R. 2004. Litoria andiirrmalin. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 29 d'abril del 2008.
# Eskilstuna

Eskilstuna és una ciutat de la Municipalitat d'Eskilstuna i del comtat de Södermanland, a Suècia.
Tenia 67.59 habitants el 2015, i 100.092 habitants a tota la municipalitat (2014). Està situada sobre el riu Eskilstunaån, que connecta al llac Hjälmaren i al llac Mälaren.

## Referències

* ↑ «Tätorternas landareal, folkmängd och invånare per km² 2005 och 2010» (en suec). Statistics Sweden, 14-12-2011. Arxivat de l'original el 2012-01-10. [Consulta: 10 gener 2012].
# Quint Volusi Saturní (cònsol any 56)

Quint Volusi Saturní (en llatí: Quintus Volusius Saturninus) va ser un magistrat romà del segle i. Era fill de Luci Volusi Saturní, cònsol sufecte l'any 3.
Va ser nomenat cònsol l'any 56 juntament amb Publi Corneli Escipió. El seu pare tenia com a mínim 62 anys quan va néixer, i la seva mare era una Cornèlia de la família dels Escipions. Va ser un dels tres comissionats que va fer el cens dels gals l'any 61, juntament amb Tit Sexti Africà i Marc Trebel·li Màxim.

## Referències

* ↑ Tàcit. Annals XIII, 25
* ↑ Plini. Naturalis Historia VII, 12, 14
# Antsiranana

Antsiranana, anomenada Diego Suárez (francès: Diego-Suárez) abans de 1975, és una ciutat a l'extrem nord de Madagascar, i és la capital de la regió de Diana i de la província autònoma d'Antsiranana. El 2008 tenia 105.000 habitants.

## Història

El 1543, Martim Afonso de Sousa, governador de l'Índia Portuguesa, preocupat pel seu germà Pero Lópes de Sousa, del que havia sabut que havia naufragat el 1540 al nord de Madagascar, va enviar al pirata Diego Suárez al seu rescat, va fondejar a la badia que ara du el seu nom, i va tornar a l'Índia amb una càrrega de plata i esclaus però sense notícies de Sousa.
Durant la Segona Guerra Mundial, després de la seva conquesta de l'Àsia Sud-oriental, l'alt comandament japonès va poder considerar moure's cap a l'oest, car els submarins de la Marina Imperial Japonesa es movien lliurement per tot l'oceà Índic i els comandants aliats van decidir llançar un assalt amfibi a Madagascar conegut com a Operació Ironclad. La 5a divisió d'infanteria britànica, 29a brigada d'infanteria britànica, la unitat n.5 de comandos i els Royal Marines van desembarcar el 5 de maig de 1942 a les badies de Courrier i Ambararata, a l'oest del port de Diego Suárez, i la defensa de les forces del govern de Vichy, encapçalades pel governador general Armand Léon Annet, amb uns 8.000 soldats. Després d'intensos combats, Diego Suárez va caure el 7 de maig, tot i que el gruix les forces de Vichy es van retirar cap al sud.
Vegeu també: Colònia de Diego-Suárez

## Referències

* ↑ Pierre Van Den Boogaerde, Shipwrecks of Madagascar, p.40 (anglès)
# Rock against Bush

Rock against Bush va ser una campanya endegada per músics punk contra la reelecció de George W. Bush a les eleccions presidencials dels Estats Units de 2004. La idea era d'utilitzar la música per a crear un sentiment contra la guerra i a favor de la pau, semblant als moviments musicals contraculturals dels anys 1960 i 1970, com el Festival de Woodstock. La iniciativa va inspirar els grups de punk australians a endegar Rock against Howard.
El projecte el va iniciar per Fat Mike de NOFX i el seu segell discogràfic Fat Wreck Chords, inspirat en la campanya Rock against Reagan de principis dels anys 1980. Va incloure concerts en directe, dos àlbums recopilatoris i el lloc web de Punkvoter.org. El seu objectiu era animar la gent, especialment els fans del punk rock, a registrar-se per a votar contra Bush. Els ingressos de l'àlbum es van utilitzar per a finançar una gira de concerts de 2004, posant èmfasi en els estats frontissa. La iniciativa no va aconseguir el seu objectiu, ja que George W. Bush va guanyar les eleccions.
El bateria de Green Day, Tré Cool, va afirmar que Rock against Bush és «un CD molt bo» i que hi ha «algunes bandes grans que segueixen fortes i alguns grups més joves que també són molt frescos i emocionants». Un contraprojecte anomenat «Crush Kerry» va ser endegat per músics conservadors. A més, els punks anarquistes van criticar l'èmfasi en la política electoral, així com l'aval tàcit de John Kerry, que creien que no era gaire millor que George W. Bush. Propagandhi va decidir no participar quan Fat Mike els va demanar que canviessin la lletra d'una cançó crítica amb George Soros que volien aportar.
Hi van participar grups com No Use for a Name, Alkaline Trio, Flogging Molly, The Offspring, Rise Against, Pennywise, Green Day, Jello Biafra, The Soviettes, Descendents, Social Distortion, Strung Out, Sum 41 i No Doubt, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «Anti-Howard rock CD» (en anglès), 25-08-2004. [Consulta: 25 agost 2023].
* ↑ Billet, Alexander. «The Curious War Between Punks and Ronald Reagan», 12-11-2020. [Consulta: 25 agost 2023].
* ↑ Jiménez, José Miguel. «ROCK CONTRA BUSH - El proyecto del voto punk (Artículos en Margen Cero, Revista Almiar, 2004)» (en castellà). [Consulta: 25 agost 2023].
* ↑ «'Rock against Bush', un CD anti-sistema apoyado por Green Day | Actualidad» (en espanyol europeu). Los 40, 23-09-2003. [Consulta: 25 agost 2023].
* ↑ «Green Day Interview, 2004 | Jaded In Chicago - Music News, Interviews, Features, and more». [Consulta: December 9, 2020].
* ↑ Paul, Aubin. «Fat Mike / Propagandhi clarify situation [UPDATED]» (en anglès). Punknews.org, 16-03-2004. [Consulta: 25 agost 2023].
# Calau de Vieillot

El calau de Vieillot (Rhabdotorrhinus leucocephalus) és una espècie d'ocell de la família dels buceròtids (Bucerotidae) que habita els boscos de Mindanao i algunes petites illes properes, a les Filipines.
# Litoral eslovè

El Litoral eslovè (eslovè Primorska; italià Litorale; alemany Küstenland) és una regió tradicional d'Eslovènia que consisteix en les regions de Goriška i la porció d'Ístria eslovena (Slovenska Istra). El nom prové del territori de la corona d'Habsburg del Litoral austríac del qual l'eslovè n'era una part. Els principals centres urbans són Nova Gorica a Goriška i Koper a Istria.
# Quint Voconi Saxa

Quint Voconi Saxa (en llatí Quintus Voconius Saxa) va ser un magistrat i polític romà del segle ii aC. Formava part de la gens Vocònia, una antiga gens romana d'origen plebeu.
Va ser elegit tribú de la plebs l'any 169 aC i va proposar la Lex Voconia, que pretenia evitar la concentració de la riquesa en determinades famílies. Aquesta llei va tenir el suport de Cató el Vell que llavors tenia 65 anys i va parlar en favor d'aquesta norma. Del seu període no es coneix res més.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/739?rgn=full+text;view=image;q1=SaxaSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 731. ]
# Antsoheribory

Antsoheribory (Nosy Boina o Nossi Boina) fou un establiment musulmà a la costa nord-oest de Madagascar.
Hauria estat fundat pels antalaotra a partir del segle x o XI; aquestos van fundar establiments a l'illa de Nosy Langany (Nossi Langani) i de Nosy Boina (Nossi Boina o Antsoheribory) que es van estendre a la costa. El segon, a la desembocadura del Boina, fou poc important, però després del 1506 quan els portuguesos van destruir Langani i la seva veïna Manja o Nossi Manja, fundada vers el segle xiv, va guanyar en importància i progressivament va esdevenir la capital dels establiments comercials musulmans d'aquesta zona a l'inici del segle xvii sent anomenada Nova Massalajem (Nova Maselagache, també Boeny o en suahili Bweni); tenia uns sis o set mil habitants i segons el para Luis Mariano que la va visitar el 1613 es parlava malgaix, suahili, àrab i portuguès; l'anomena Mazalgam Nova, mentre els francesos li deien Nouveau Masse-lage. El 1670 tot i que era encara una petita vila de 300 cases a l'illa havia arribat al seu màxim de riquesa i poder. Les poblacions de la costa li estaven sotmeses i els fills dels caps eren portats a l'illa com a ostatges. L'exèrcit era de tres mil homes, molts àrabs; el sulta Jani Khan governava a l'illa de Nossi Boina i el seu fill gran era el seu delegat a la costa.
Quan el regne Sakalava va esdevenir més poderós sota ek rei Tsimanato (postumament Ndramandisoarivo o Andriamandisoarivo), la factoria d'Antsoheribory es va sotmetre fou explotada en comú pel rei sakalava i el Antalaotra. El 1750, els sakalava es van establir a Majunga com a port comercial i la capital política es va fixar a Marovoay. L'autoritat sakalava s'estenia per les factories de la costa oest i de la regió d'Antongil, el que va permetre a Ramahasarika, rei del Boina, signar un acord amb D'Hermitte i De Castillon el 22 de novembre 1732, pel qual Nosy Mangabe fou cedida a França. Grups sakalaves van destruir Antsoheribory a la segona meitat del segle xviii.

## Referències

* The Arabian seas: the Indian Ocean world of the seventeenth century, per R. J. Barendse
* Les ancetres lointains des malgaches
* Pierre Verin, Madagascar