OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Manuel Herrero Maestre

Manuel Herrero Maestre (Villena, 10 d'octubre de 1967) és un exfutbolista i entrenador valencià. Com a jugador ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Comença a destacar a les files del Reial Múrcia, amb qui debuta a primera divisió a la temporada 86/87. Al club pimentoner, tot i no ser titular, hi destaca per la seua progressió, raó per la qual, quan el Murcia baixa a Segona Divisió el 1989, fitxa pel Sevilla FC.
Al conjunt andalús hi milita dues campanyes a la màxima categoria, en les quals suma 36 partits i un gol. A partir de 1991 juga amb el CE Castelló, on passa tres temporades a Segona Divisió, fins al descens del valencians a Segona B a l'estiu de 1994.
A partir d'ací, la carrera del de Villena prossegueix per equips de València i Múrcia de Segona B i Tercera, com el Llevant UE, Gandia CF, Eldense, Ontinyent CF, Pinós i Jumilla.

### Com a entrenador

Després de penjar les botes, ha seguit vinculat al món del futbol com a entrenador. Va començar dirigint al Palamós CF, i posteriorment ha estat al capdavant del filial de l'Elx CF, Vila Joiosa i CE Alcoià.
La temporada 08/09 retorna a l'Eldense. L'any següent hi repeteix a la Vila Joiosa.

## Referències

* ↑ MUÑOZ, JUAN. «Manolo Herrero se convierte en el nuevo entrenador del Eldense» (en castellà), 28-05-2008. [Consulta: 20 desembre 2021].
* ↑ PINA, RAÚL. «"El Villajoyosa volverá a ser un club serio"» (en castellà), 07-07-2009. [Consulta: 20 desembre 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Maneckiïta

La maneckiïta és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de la wicksite. Rep el seu nom del professor Andrzej Manecki (1933-), el treball del qual es connecta amb la AGH University of Science and Technology, membre de la comissió de cosmomineralogia de l'IMA (1974-1988), i també representant de Polònia a la Comissió IMA en nous minerals i noms de minerals en 1988.

## Característiques

La maneckiïta és un fosfat de fórmula química (Na◻)Ca₂Fe₂$^{2+}$(Fe$^{3+}$Mg)Mn₂(PO₄)₆·2H₂O. És l'anàleg amb manganès de la wicksita. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2015. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.

## Formació i jaciments

Es troba a la zona exterior dels nòduls de fosfat en una pegmatita. Va ser descoberta a Góry Sowie Block, a Michałkowa (Baixa Silèsia, Polònia). Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Maneckiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 novembre 2016].
# Esfingobacteris

La classe esfingobacteris (Sphingobacteria) es compon d'un únic ordre de bacteris mediambientals (Sphingobacteriales) que són capaços de produir esfingolípids.

## Famílies

Família Sphingobacteriaceae  Sphingobacterium  Pedobacter Família Saprospiraceae  Saprospira  Haliscomenobacter  Lewinella Família Flexibacteraceae  Flexibacter  Cyclobacterium  Cytophaga  Dyadobacter  Flectobacillus  Hymenobacter  Meniscus  Microscilla  Runella  Spirosoma  Sporocytophaga Família Flammeovirgaceae  Flammeovirga  Flexithrix  Persicobacter  Thermonema Família Crenotrichaceae  Crenothrix  Chitinophaga  Rhodothermus  Toxothrix

## Referències

* ↑ Bergey's Manual of Systematic Bacteriology, 2nd ed., vol. 1 (The Archaea and the deeply branching and phototrophic Bacteria) (D.R. Boone and R.W. Castenholz, eds.), Springer-Verlag, New York (2001). pp. 465-466.
# Eptesicus diminutus

Eptesicus diminutus és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a l'Argentina, el Brasil, el Paraguai, l'Uruguai i Veneçuela. Els seus hàbitats naturals són les zones obertes. Es tracta d'un animal insectívor. No hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ González, E.; Barquez, R. Eptesicus diminutus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 5 novembre 2013.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Eptesicus floweri

Eptesicus floweri és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a Mali, Mauritània, el Sudan i el Sudan del Sud. Els seus hàbitats naturals són les bosquines] d'acàcies, els matollars secs, els herbassars secs i els deserts. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
Fou anomenat en honor del militar i zoòleg britànic Stanley Smyth Flower.

## Referències

* ↑ Jacobs, D.; Cotterill, F. P. D; Taylor, P. J.; Fahr, J. Petromyscus collinus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 8 febrer 2016.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 137. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Maniliae

Maniliae van ser una sèrie de reglaments, normes o lleis establerts per Marc Manili quan va ser cònsol l'any 149 aC, destinades a prevenir els fraus a la vendes, protegint tant al comprador com al venedor.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de; José Francisco Díaz. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 111-112 [Consulta: 1r maig 2022].
# Lê Ðức Thọ

Lê Ðức Thọ, (Vietnam 1911 - íd. 1990) fou un revolucionari, militar i polític vietnamita, guardonat al costat de Henry Kissinger amb el Premi Nobel de la Pau el 1973, premi que rebutjà. Va néixer amb el nom de Phan Đình Khải.

## Joventut

Nasqué el 14 d'octubre de 1911 a la província vietnamesa de Nam Ha amb el nom de Phan Đình Khải. El 1930 fou un dels artífexs de la fundació del Partit Comunista d'Indoxina. Per aquest motiu les forces colonials franceses el van empresonar des de 1930 fins al 1936, i un altre cop entre 1939 i 1944. Des del seu alliberament ajudà el Viet Minh, moviment vietnamita independentista contra els colonialistes francesos, fins que els Acords de Ginebra foren signats el 1954. A partir d'aquell moment liderà el Politburó Lao Dong del Partit dels Treballs del Vietnam, avui dia Partit Comunista del Vietnam. El 1956 Le Duc Tho fou un dels caps que va supervisar la insurrecció comunista contra el govern del Vietnam del Sud.

## Acords de Pau de París

La Guerra del Vietnam es desenvolupà a partir de 1960 entre guerrillers nacionalistes i comunistes al Vietnam del Sud amb el suport actiu del Vietnam del Nord. El 1964 els Estats Units intervingueren en la guerra, creant el conflicte internacionalment conegut d'avui dia. Entre 1968 i 1973 es realitzaren diverses rondes de negociacions entre ambdues parts a la ciutat de París, en algunes ocasions a nivell públic i altres en privat.
Mentre Xuan Thuy fou el representant de la República Democràtica del Vietnam o Vietnam del Nord a les conferències de París, Le Duc Tho i Henry Kissinger, secretari d'estat del Govern dels Estats Units, engegaren unes converses secretes el febrer de 1970 que van permetre l'alto el foc en els Acords de París de 27 de gener de 1973. Uns acords en els quals, tot i que la presència dels EUA al Vietnam del Sud es mantindria, garantien unes eleccions democràtiques i lliures i la futura reunificació del Vietnam.
El dia 27 de gener és mundialment reconegut com la data de promulgació dels acords de pau, però les negociacions continuaren per necessitat. Els bombardeigs però continuaren el 1973 en diverses regions del Vietnam del Nord, violant-se així els acords de pau de París per amdues parts. El juny del mateix any Le Duc Tho i Kissinger es van reunir, novament, a París per firmar un comunicat d'ajuda mútua i per posar en pràctica la totalitat dels Acords de París.
El 1973 l'Institut Nobel va concedir a Le Duc Tho i Henry Kissinger el Premi Nobel de la Pau pels esforços en els acords de pau que van posar fi a la Guerra del Vietnam. Tot i això, Le Duc Tho va refusar el premi argumentant que el seu país encara no estava en pau.

## Enllaços externs

* «Lê Ðức Thọ» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Maranzana

Maranzana, (Maransan-a en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Alice Bel Colle, Cassine, Mombaruzzo i Ricaldone.
# Magna

Magna és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 22.770 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Magna tenia 22.770 habitants, 6.562 habitatges, i 5.446 famílies. La densitat de població era de 1.183,2 habitants per km².
Dels 6.562 habitatges en un 51,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,9% hi vivien parelles casades, en un 11,4% dones solteres, i en un 17% no eren unitats familiars. En el 13,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 36,2% tenia menys de 18 anys, un 12,3% entre 18 i 24, un 31,2% entre 25 i 44, un 14,3% de 45 a 60 i un 6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.845 $ i la renda mediana per família de 45.632 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.071 $ mentre que les dones 22.277 $. La renda per capita de la població era de 14.355 $. Entorn del 5,7% de les famílies i el 7,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Magna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Magna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Marc Armand Ruffer

Sir Marc Armand Ruffer (1859, Lió, França - 17 d'abril de 1917) fou un patòleg experimental i bacteriòleg angloalemany. Se'l considera un dels pioners de la moderna paleopatologia.

## Família

Era fill del banquer alemany Baró Alphonse Jacques Rüffer i la seva dona alemanya Caroline. Rüffer es casà amb Alice Maria Greenfield el 1890 i va tenir tres fills.

## Educació

Va estudiar a Brasenose, Oxford, University College London i a l'Institut Pasteur a París.

## Carrera

El 1891 fou nomenat primer director de l'Institut Britànic de Medicina Preventiva, posteriorment Institut Lister de Medicina Preventiva.
En mudar-se a Egipte per motius de salut, Rüffer va ser nomenat professor de bacteriologia a la Facultat de Medicina de la Universitat del Caire el 1896, després de prendre un paper en els comitès que s'ocupen de la salut, la malaltia i el sanejament. A Egipte, va treballar en histologia de mòmies, va publicar els seus descobriments i ajudà a establir el camp de paleopatologia.
Nomenat cavaller el 1916, se'n va anar a Grècia durant la Primera Guerra Mundial per millorar el sanejament. Quan tornava a Egipte a bord del vaixell Arcadian el 17 d'abril de 1917, es va perdre en el mar quan el vaixell va ser torpedinat davant de la costa grega, sense previ avís pel submarí alemany SM UC-74, amb la pèrdua de 279 vides, 35 de les quals eren de la tripulació.

## Vegeu també

* William Hunter: Inventor d'un sistema de momificació a través de les artèries
* Momificació

## Referències

* ↑ «S.S.Arcadian at the Roll of Honour website». [Consulta: 28 juliol 2012].
* ↑ Royal Society of Arts (Great Britain). Journal of the Royal Society of Arts .... Royal Society of Arts, 1878, p. 914–.

## Bibliografia

* A HISTOLOGICAL EXAMINATION OF TEN MUMMIES FROM THE KELLIS 1 CEMETERY IN THE DAKHLEH OASIS, EGYPT
* Carol R. Ember & Melvin Ember. Encyclopedia of Medical Anthropology: Health and Illness in the World's Cultures Topics. Springer, 2003, p. 50. ISBN 0-306-47754-8.
* A. T. Sandison «Sir Marc Armand Ruffer (1859–1917) pioneer of palaeopathology». Medical History, 11, 2, 01-04-1967, pàg. 150–6. DOI: 10.1017/s002572730001200x. PMC: 1033695. PMID: 5342754.
# Manuel Luis Abreu Campos

Manuel Luis Abreu Campos (Gondar, Guimarães, 5 de gener de 1963 - Guimarães, 25 de febrer de 1997) va ser un ciclista portuguès, que fou professional entre 1986 i 1997, any de la seva mort. Durant aquests anys el major èxit que va aconseguir fou el Campionat de Portugal en ruta.
L'any 1997 va morir d'un infart mentre entranava.

## Palmarès

* 1985
** Vencedor de 2 etapes al Gran Premi Jornal de Notícias
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Portugal
* 1986
** Vencedor d'una etapa de la Gran Premi Abimota
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Jornal de Notícias
* 1988
** Vencedor de 2 etapes al Gran Premi Jornal de Notícias
* 1989
** Vencedor d'una etapa de la Volta às Terras de Santa Maria Feira
* 1991
** Vencedor d'una etapa del GP Correio do Minho
** Vencedor d'una etapa del GP Correio da Manha
* 1992
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Portugal
** Vencedor d'una etapa de la Volta a l'Algarve
* 1995
** Campió de Portugal en ruta
** 1r a la Volta a Trás-os-Montes
** 1r al GP Almoçageme i vencedor d'una etapa
* 1996
** 1r al GP do Minho
** 1r al GP Correio da Manha

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1990. 113è de la classificació general
* 1993. Abandona
* 1994. 61è de la classificació general
* 1995. 75è de la classificació general
* 1995. 42è de la classificació general

## Referències

* ↑ Un infarto acaba con la vida del portugués Manuel Abreu

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Manuel Lourenzo Lourenzo

Manuel Lourenzo (Ferreira do Valadouro, Lugo, 1943) és un actor, dramaturg, director teatral, conferenciant, traductor gallec, i dinamitzador de diferents iniciatives teatrals.
Va ser el creador l'any 1967 a la Corunya del Teatro Circ, primer grup teatral independent de Galícia. En la seva obra s'observen diversos trets: algunes de les seves obres suposen un acostament més o menys informal als personatges clàssics de la tradició grega, com succeeix en Romería ás covas do Demo (1975); també està interessat en personatges històrics com en l'obra Xoana (1991), inspirada en la vida de la reina Joana la Boja. L'any 1997 va rebre el Premi Nacional de Literatura d'Espanya en la modalitat de literatura dramática pel text titulat Veladas indecentes.
# Eros Ramazzotti

Eros Luciano Walter Ramazzotti Molina (Roma, 28 d'octubre de 1963) és un cantautor italià. Intèrpret de música pop és una figura reconeguda de l'escena musical a Itàlia, el seu país d'origen, Europa i Hispanoamèrica. D'ençà el 1984 ha venut més de 60 milions de discos i se situa entre les millors vendes dels artistes.
Ha interpretat moltes cançons en duo amb artistes internacionals com ara Cher, Tina Turner, Andrea Bocelli, Patsy Kensit, Anastacia, Joe Cocker, Ricardo Arjona, Luciano Pavarotti, Laura Pausini, Luis Fonsi, Nicole Scherzinger i Ricky Martin.

## Discografia

* 1982 Semplice Ad un amico
* 1984 Semplice Terra promessa
* 1985 Cuori agitati
* 1986 Nuovi eroi
* 1987 In certi momenti
* 1988 Musica è
* 1990 In Ogni senso
* 1991 Eros in concert
* 1993 Tutte storie
* 1996 Dove c'è musica
* 1997 Eros
* 1998 Eros Live
* 2000 Stilelibero
* 2003 9
* 2005 Calma apparente
* 2007 e²
* 2009 Ali e radici
* 2012 Noi
* 2012 Eros romántico
* 2012 Somos
* 2015 Perfetto
* 2018 Vita ce n'è
* 2022 Battito infinito

## Enllaços externs

* Eros Ramazzotti - Lloc web oficial
* erosramazzotti.TV Lloc web internacional
# Eskiula

Eskiula (en francès i oficialment Esquiule) és un municipi d'Iparralde al territori de Zuberoa, que pertany administrativament al departament dels Pirineus Atlàntics (regió de la Nova Aquitània). Limita amb les comunes de Géronce i Orin al nord, Moumour al nord-est, Féas i Auloron a l'est, Barkoxe a l'oest i Ance i Aramits al sud.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1 513 | 1 274 | 1 382 | 1 362 | 1 382 | 1 410 | 1 390 | 1 320 | 1 251 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 281 | 1 236 | 1 221 | 1 169 | 1 117 | 1 089 | 1 057 | 1 012 | 1 030 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 966 | 975 | 918 | 814 | 836 | 804 | 808 | 741 | 639 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 617 | 538 | 497 | 474 | 523 | 500 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Enllaços externs

* (francès) Festes d'Eskiula Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine.
# Marc Recha i Batallé

Marc Recha i Batallé (l'Hospitalet de Llobregat, Barcelonès, 18 d'octubre de 1970) és un guionista i director de cinema català.

## Biografia

L'any 1987 viatjà fins a París gràcies a una beca concedida per la Generalitat de Catalunya.
L'any 1998 fou guardonat amb el Premi Ciutat de Barcelona per la seva pel·lícula L'arbre de les cireres, el 2001 amb el Premi Ondas al millor director per Pau i el seu germà i el 2002 amb el Premi Nacional de Cinema, concedit per la Generalitat de Catalunya.

## Obra cinematogràfica

De formació autodidacta, després de filmar alguns curtmetratges va debutar en el format de llargmetratge amb la pel·lícula El cielo sube (1991), fins ara el seu únic film en castellà. El seu segon film, L'arbre de les cireres, ja en llengua catalana, inicia una fase en què destaca la seva preferència per filmar en ambients rurals i tranquils.
Amb Pau i el seu germà, la seva tercera pel·lícula, aconseguí ser present en la secció oficial del Festival Internacional de Cinema de Canes, esdevenint fins al moment l'única pel·lícula parlada en català que havia aconseguit aquesta fita.
Ha estat guionista de totes les seves pel·lícules. A Dies d'agost (2006), a més, apareix com a actor al costat del seu germà David Recha.

## Filmografia

* 2023: Centaures de la nit
* 2022: Ruta salvatge
* 2017: La vida lliure
* 2015: Un dia perfecte per volar
* 2009: Petit indi
* 2006: Dies d'agost
* 2003: Les mans buides
* 2001: Pau i el seu germà
* 1998: L'arbre de les cireres
* 1991: El cielo sube
* 2023: Ruta salvatge

## Nominacions
### Premis Butaca

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 2004 | Millor pel·lícula catalana | Les mans buides | Candidata |
| 2001 | Millor pel·lícula catalana | Pau i el seu germà | Candidata |

### Festival de Cannes

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 2001 | Palma d'Or | Pau i el seu germà | Candidata |

### Festival Internacional de Cinema de Catalunya

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 1998 | Premi de la crítica catalana | L'arbre de les cireres | Guanyadora |

## Referències

* ↑ «Marc Recha i Batallé». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
* ↑ https://www.facebook.com/vilaweb. «“Centaures de la nit”: un altre nou film de Marc Recha, amb misteri i giragonses de guió - Club 7 Cinema», 05-05-2023. [Consulta: 13 juliol 2023].
* ↑ CCMA. «Marc Recha finalitza el rodatge de la coproducció de TV3 "Ruta salvatge"», 13-04-2022. [Consulta: 13 juliol 2023].
* ↑ Redacció. «La castellarenca Montse Germán torna a la gran pantalla», 24-10-2023. [Consulta: 18 novembre 2023].

## Enllaços externs

* Marc Recha a ClubCultura Arxivat 2008-10-11 a Wayback Machine. (castellà)
# Escut de Laos

L'escut de Laos, més aviat un emblema que no un escut heràldic, es basa en l'escut que va adoptar la República Democràtica Popular de Laos el 1975, en substitució del tradicional escut monàrquic centrat per la figura de l'elefant tricèfal i els para-sols.
L'escut, de tall socialista, tenia l'estrella roja i la falç i el martell, elements característics comunistes que foren substituïts el 1991 pel temple de Pha That Luang, considerat un símbol nacional.
L'emblema actual, de forma rodona, conté el temple esmentat damunt un paisatge format per una presa hidroelèctrica (la de Nam Ngun), una carretera, un bosc i un camp d'arròs; a la part inferior hi ha una roda dentada. Tot al voltant, tanquen l'escut unes espigues d'arròs en forma de corona, amb una cinta vermella a la part inferior on hi ha escrit el nom oficial de l'estat, «República Democràtica Popular de Laos», en laosià (ສາທາລະນະລັດ ປະຊາທິປະໄຕ ປະຊາຊົນລາວ) i més amunt, a banda i banda, el lema nacional: a l'esquerra, «Pau, Independència, Democràcia» (ສັນຕິພາບ ເອກະລາດ ປະຊາທິປະໄຕ) i, a la dreta, «Unitat i Prosperitat" (ເອກະພາບ ວັດຖະນາຖາວອນ).

## Escuts usats anteriorment

* Escut del Regne de Laos (1949-1975)
* Escut de la RDP de Laos (1975-1991)

## Vegeu també

* Bandera de Laos

## Enllaços externs

* Constitució de la República Democràtica Popular de Laos A l'article 90 s'hi defineix l'emblema nacional. (anglès)
* Heraldry of the World – Laos (anglès)
# Estaurozous

Els estaurozous (Staurozoa) són una classe de cnidaris del subfílum medusozous. Inclou dos ordres, un d'extint, Conulatae, força desconegut, descrit com a possibles cnidaris amb estructures semblants a closques, i un ordre actual, Stauromedusae, format per petites meduses sèsils.
Els estaurozous són animals petits (1–4 cm) que viuen en entorns marins, normalment subjectats a algues o roques. Tenen un distribució marcadament antitropical; la majoria es troben a l'hemisferi nord, als oceans boreals o polars, prop de la costa i en aigües superficials. Pocs estaurozous es troben en aigües tropicals o subtropicals càlides de l'Atlàntic, Índic o Pacífic.
* Haliclystus antarcticus
* Haliclystus sanjuanensis
* Manania handi

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Staurozoa» (en anglès). marinespecies.org. [Consulta: 21 març 2018].
* ↑ Collins, A. G., 2002. Phylogeny of Medusozoa and the evolution of cnidarian life cycles. Journal of Evolutionary Biology, 15(3):418-432.
* ↑ Collins, A. G. (n.d.). Staurozoa. AccessScience. doi:10.1036/1097-8542.652700
# Nova Escola de la Haia

La Nova Escola de la Haia (neerlandès: Nieuwe Haagse Escola) és un estil arquitectònic neerlandès corresponent al període entre les dues Guerres Mundials. Relacionat amb l' Escola d'Amsterdam i l'arquitectura Bauhaus, l'estil és caracteritzat per les seves línies rectes i formes cubistes. El terme fou utilitzat per primera vegada en 1920, per l' arquitectende l'escola d'Amsterdam C. J. Blaauw.

## Referències

* ↑ C.J. Blaauw (januari 1920) 'Over moderne theorieën en bouwkunstbeoefening', Wendingen, 3e jaargang, nummer 1, pp. 13-18.
# Aphantophryne minuta

Aphantophryne minuta és una espècie de granota de la família Microhylidae que viu a Papua Nova Guinea.

## Referències

* Zweifel, R. & Parker, F. 2004. Aphantophryne minuta. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 27 d'abril del 2008.
# ADD

ADD té els següents significats:
* Art Del Desplaçament, també anomenat parkour
* Diner d'Andorra, codi ADD, moneda andorrana
* Escons insubmisos - Alternativa dels Demòcrates Descontents (Ei-ADD), partit polític català
Viccionari
# 554

El 554 (DLIV) fou un any comú començat en dijous del calendari julià.

## Esdeveniments

* Els romans d'Orient arriben al sud del riu Xúquer en la seva reconquesta d'Espània.
* Els romans d'Orient ocupen el sud d'Itàlia.

## Referències

* ↑ Ribera i Lacomba i Rosselló Mesquida, 2019, p. 70.

## Bibliografia

* Ribera i Lacomba, A. V.; Rosselló Mesquida, M. «Valentia, ciutat episcopal». En temps dels visigots al territori de València. Museu de Prehistòria de València, 2019, pàg. 67-76.