OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sevastiànivka

Sevastiànivka (en (ucraïnès): Севастянівка, en rus: Севастьяновка) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2014 tenia 508 habitants. Pertany al districte de Bakhtxissarai.

## Població

Segons les dades del 2001 la composició de la població de la vila de Sevastiànivka d'acord amb la llengua que empren és la següent:

## Referències

* ↑ «Учь азиз дюрбеси (Айвовое / Эфендикой, АР Крым)». IMUSLIM. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
* ↑ Встречается также написание Коджа-Сала
* ↑ «Розподіл населення за рідною мовою, Автономна Республіка Крим». Державна служба статистики України. Arxivat de l'original el 2013-06-26. [Consulta: 26 octubre 2014].
# Ramón Cabrera y Rubio

Ramón Cabrera y Rubio (Segòvia, 1754 - Sevilla, 1833) va ser un sacerdot i acadèmic espanyol.

## Biografia

Va ser sacerdot, conseller d'Estat i prior d'Arróniz (Navarra), a més de canonge d'Olivares i bibliotecari de la Casa d'Alba. Era un expert llatinista i va estudiar la lexicografia acadèmica, ocupant primer la cadira R en la Reial Acadèmia Espanyola entre 1791 i 1814 i després la cadira N entre 1820 i 1833.
El 29 de març de 1814 va ser triat novè director de la Reial Acadèmia Espanyola però el 18 d'octubre d'aquest mateix any va ser destituït i expulsat per Ferran VII d'Espanya, i no fou readmès fins al Trienni Liberal.

## Obres

* Diccionario del lenguaje antiguo castellano
* Consideraciones sobre la armonía, gravedad y abundancia de la lengua castellana (1781)
* Diccionario de etimologías de la lengua castellana (1837), obra póstuma que recoge las notas sueltas de su trabajo filológico.

## Referències

* ↑ Ressenya a la Bibliografía cronológica de la lingüística, la gramática y la lexicografía del español
* ↑ Biografia al web de la Reial Acadèmia Espanyola
# Giovanni Perriera

Giovanni Perriera (Palerm, 1923 - 1988) va ser un violoncel·lista i professor italià.

## Biografia

Es va apropar al violoncel a través del seu oncle Giuseppe Caminiti, primer violoncel del Teatre Massimo de Palerm. A Alemanya, el 1942, va emprendre l'activitat orquestral que va continuar, més tard, tornant a Sicília amb l'Orquestra Simfònica de Sicília del 1958 al 1973 i amb el Teatro Massimo a partir del 1974, sempre com a primer violoncel, tot junt amb la docència al Conservatori de Palerm. No només va dur a terme activitats orquestrals, sinó també en duo amb Antonino Eliodoro Sollima, pianista, compositor i exdirector del Conservatori de Palerm, i amb el Palermo Trio, que també va acollir Salvatore Cicero, company del mateix conservatori i orquestra com a ajuda.
També és important l'activitat realitzada amb el Quartet Mercadante, de només quatre violoncels, en què va tocar junt amb Marcello Insinna, Rosalba Bigoni i el ja conegut compositor Giovanni Sollima, el seu alumne; amb l'esmentat quartet també va celebrar concerts a la RAI i va fer una gravació. Com a solista ha col·laborat amb noms del calibre de Sergiu Celibidache, Albert, Mike Bloomfield, David Machado i un dels fundadors de la simfonia siciliana Ottavio Ziino, un compositor avantguardista de Palerm.
Entre les seves actuacions hi ha el Concert per a violoncel i orquestra en si menor d'Antonín Dvořák, a invitació expressa del director d’orquestra Sergiu Celibidache; Kammermusik de Paul Hindemith, el concert d'Arnold Schönberg poques vegades interpretat, però sobretot el Quixot de Richard Strauss. També va interpretar les suites de J.S. Bach, així com les tres sonates per a viola da gamba i clavecí. Tot i la seva hostilitat envers l'experimentació musical, no va defugir els esdeveniments organitzats per l'Orquestra Simfònica de Sicília destinats a donar a conèixer les tendències del moment.
Entre els seus estudiants esmenten Giovanni Sollima avui un reconegut compositor i solista, Giorgio Gasbarro avui primer violoncel de l'Orquestra del Teatro Massimo, a més d'un element del trio sicilià, Salvo Pusateri (primer violoncel de l'Orquestra Simfònica de Sicília), Giuseppe Petrotto segon violoncel de l'Orquestra del Teatre Massimo de Palerm, Nicola Di Fatta (violoncel·lista seguit de l'Orquestra Simfònica de Sicília), Carmelo Nicotra avui professor al Conservatori V. Bellini de Palerm, Salvatore La Rocca (violoncel·lista seguit del Orquestra Simfònica de Sicília), Marcello Insinna (violoncel·lista seguit de l'Orquestra del Teatro Massimo), Tania Romano, Franco Oliveri i Francesca Cimino (actual titular de la càtedra de violoncel a l'IC "N.Nasi" de Trapani).
# Anything Once!

Anything Once! és un curtmetratge mut de la Hal Roach Studios potser dirigit per Hal Yates i F. Richard Jones i protagonitzat per Mabel Normand, en una de les seves darreres aparicions, i James Finlayson. Es va estrenar el 2 de gener de 1927.

## Argument

Senyora De Puyster ha organitzat un ball en el qual espera que l'atractiu príncep Chevallier anunciarà el seu compromís amb ella. Per tal que sigui perfecte envia a fer un nou vestit. Més tard, el príncep observa a través d'una finestra com Mabel, que cus el vestit, treballa i els dos festegen. Mabel aprèn que el príncep anirà a un ball i decideix prendre en préstec el vestit que està cusint i presentar-s'hi. Allà aconsegueix enamorar el príncep i quan és desemmascarada el príncep la segueix i li demana que es casi amb ell. Ella li diu que s'ho ha de guanyar i ell li fa un petó.

## Repartiment

* Mabel Normand (Mabel)
* James Finlayson (cap de Mabel)
* Max Davidson (Granville)
* Leo White (cirurgià francès)
* Theodore von Eltz (príncep Chevalier)
* Nora Hayden (Mrs. De Puyster)
* Gustav von Seyffertitz (canceller Gkerkin)

## Referències

* ↑ «Anything Once!» (en anglès). Silent Era : Progressive Silent Film List. [Consulta: 20 octubre 2024].
* ↑ «Anything Once! (1927)» (en anglès). IMDb. [Consulta: 29 agost 2020].
* ↑ Ward, Richard Lewis. A History of the Hal Roach Studios (en anglès). SIU Press, 2006-08-15, p. 182. ISBN 978-0-8093-2727-0.
* ↑ Lefler, Timothy Dean. Mabel Normand: The Life and Career of a Hollywood Madcap (en anglès). McFarland, 2016-03-23, p. 169-170. ISBN 978-0-7864-7867-5.

## Enllaços externs

* Pel·lícula completa a Youtube
# Agi Jambor

Agi Jambor (hongarès: Jámbor Ági) (Budapest, 4 de febrer de 1909 - Baltimore, 3 de febrer de 1997) va ser una pianista hongaresa.
Jambor va néixer a Budapest, filla mig jueva d'un ric empresari i un destacat professor de piano. Un prodigi del piano, tocava Mozart abans de llegir i als 12 anys va debutar amb una orquestra simfònica.
Del 1926 al 1931, Jambor va estudiar piano amb Edwin Fischer a la Universitat de les Arts de Berlín. A principis de la dècada de 1930, en el moment més àlgid de la seva popularitat, va fugir a París i es va exiliar, preferint tocar el piano de pràctica en un estudi de dansa que actuar a l'escenari del concert. El 1933, Jambor es va casar amb Imre Patai, un físic i pianista. El 1937 va guanyar el cinquè premi al tercer concurs internacional de piano Frederick Chopin de Varsòvia .
Atrapada amb el seu marit quan els nazis van assolar Holanda i, sense poder escapar als Estats Units, va tornar més tard a Hongria, que encara era neutral. Va tenir un bebè, un fill que va morir al cap de dues setmanes. La resta de la seva vida quedaria a la seva tauleta de nit una imatge del nadó. Els nazis van envair Hongria el 1944 i Jambor va participar en la Resistència, sovint vestida de prostituta amb roba seductora i maquillatge pesant, que es deia Maryushka. Es va negar a tornar o actuar de nou a Alemanya.
Ella i el seu marit van arribar als Estats Units el 1947. El seu marit va morir dos anys després, la guerra va destruir la seva salut. Entre 1955 i 1957, Jambor va gravar cinc àlbums per a "Capitol Records" a la ciutat de Nova York, Nova York. Després de deixar Baltimore a Filadèlfia el 1957, va començar a actuar amb lOrquestra de Filadèlfia, on es va convertir en la solista favorita d'Eugene Ormandy i va ser aclamada pel director Bruno Walter. Va rebre bones crítiques i va fer 12 enregistraments per a "Capitol Records".
També es va convertir en professora de piano clàssic al "Bryn Mawr College", que el 1974 la va nomenar el seu professor emèrit. Va estar casada amb l'actor Claude Rains del 1959 al 1960.
Jambor va morir de càncer el "Gilchrist Center del Greater Baltimore Medical Center" de Towson, Maryland, el 3 de febrer de 1997, un dia abans del seu 88è aniversari.

## Referències

* ↑ Rasmussen, Fred (9 de febrer de 1997). "Agi Jambor, 87 anys, pianista hongaresa que va fugir dels nazis". El sol de Baltimore. Consultat el 22 de juliol de 2012.
* ↑ https://news.google.cat/newspapers?id=TqMhAAAAIBAJ&sjid=qJkFAAAAIBAJ&pg=5728,2975968&dq=agi+jambor&hl=ca

## Enllaços externs

* Agi Jambor: un pianista gairebé oblidat https://eklecticulture.wordpress.com/2017/01/22/agi-jambor-a-nearly-forgotten-pianist/
# Sadovi (Otràdnaia)

Sadovi - Садовый (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. És a la riba esquerra del riu Urup, afluent del Kuban, a 3 km al nord d'Otràdnaia i a 209 km al sud-est de Krasnodar. Pertany al municipi d'Otràdnaia.
# Tebe (mitologia)

Tebes (en grec antic Θήβη), fou un personatge bastant discutit en la mitologia clàssica. Hi ha diverses versions i històries sobre Tebes, sobre qui són els seus progenitors, com fou la seva vida, etc.

## Primera Versió

Fou una heroïna beòcia, la filla menor del déu-riu Asop i de Mètope.

## Segona Versió

Filla de Zeus i de Iodama, una filla de l'atenenc Itonos descendent de Deucalió. Que apareix també sovint com a epònima de la ciutat beòcia de Tebes.

## Tercera Versió

Filla d'Èpaf i neta de Nil. Es deia que havia donat el seu nom a la Tebes egípcia.

## Quarta Versió

Filla de l'heroi pelasg Adramis, el qual havia promès que la casaria amb aquell que pugues vèncer-lo en una carrera de carros. Hèracles va aconseguir-ho i es va unir a Tebe, a la que finalment abandonà. En record seu anomenà Tebes a una ciutat que va fundar més tard a Sicília.

## Cinquena Versió

Filla de Prometeu i una nimfa. Alguns cops se la considerava com a epònim de la ciutat beòcia de Tebes.

## Sisena Versió

Filla de Cílix i de l'estirp de Cadme. En algunes tradicions se la fa epònima de Tebes cilícia.

## Notes

* ↑ És un consort en una de les diferents versions en la mitologia.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 Diccionario de mitología clásica (C. Falcón, E. Fernández-Galiano y R. López Melero), Alianza Editorial

## Vegeu també

* Llista de cràters de Tebe
# San Mauro Castelverde

San Mauro Castelverde (sicilià Santu Màuru) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Palerm. L'any 2014 tenia 1.737 habitants. Limita amb els municipis de Castel di Lucio (ME), Castelbuono, Geraci Siculo, Pettineo (ME), Pollina i Tusa (ME).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2000-2010 | Mauro Cascio | Llista cívica |
| 2010-2015 | Mario Azzolini | Llista cívica |
| 2015- | Giuseppe Minutilla | Llista cívica |
# Malaltia neurològica

Un trastorn neurològic és qualsevol trastorn del sistema nerviós. Les anomalies estructurals, bioquímiques o elèctriques en l'encèfal, la medul·la espinal o altres nervis poden donar lloc a una sèrie de símptomes. Alguns símptomes inclouen paràlisi, debilitat muscular, mala coordinació, pèrdua de sensació, convulsions, dolor i nivells alterats de consciència (com la confusió). Hi ha molts trastorns neurològics reconeguts, alguns relativament comuns, però molts són rars. Poden ser avaluats mitjançant l'examen neurològic i estudiats i tractats dins de les especialitats de neurologia i neuropsicologia clínica.
Les intervencions per als trastorns neurològics inclouen mesures preventives, canvis d'estil de vida, fisioteràpia, neurorehabilitació, tractament del dolor, medicacions o operacions realitzades per neurocirurgians. L'Organització Mundial de la Salut va estimar l'any 2006 que els trastorns neurològics i les seves seqüeles (conseqüències directes) afecten a mil milions de persones a tot el món, i van identificar les desigualtats en salut i la discriminació social per l'estigmatització com a factors importants que contribueixen a la discapacitat i el patiment associats.

## Classificació segons localització

* Al SNC: Malaltia del sistema nerviós central
* Al SNP: Neuropatia perifèrica

## Referències

* ↑ WHO Neurological Disorders: Public Health Challenges
# Ramón Campos Doménech

Ramón Campos Doménech (Alacant, 1818 - 16 de desembre de 1889) fou un advocat i polític valencià, germà d'Antonio Campos Doménech i Luis Campos Doménech. Va estudiar dret a la Universitat de València i el 1846 fou candidat a les Corts Espanyoles, però no fou escollit. Més sort va tenir el 1851 quan fou escollit pel districte de Vila Joiosa, tot i que el seu escó foiu anul·lat quan fou acusat de coaccions. El 1852 fou nomenat regidor d'Alacant i el 1854 secretari de la Junta de govern de la Província, capità de la Milícia Nacional i diputat a Corts constituents pel Partit Progressista.
Ell i el seu germà Luis foren els impulsors de la construcció del ferrocarril d'Alacant a Múrcia. A poc a poc, però, fou escorant cap a posicions més conservadores i a les eleccions generals espanyoles de 1876 fou elegit diputat per Alacant del Partit Conservador, però el desembre de 1876 va renunciar a l'acta per motius de salut i fou substituït per Horacio Moreu y Espinosa. Aquell any fou nomenat degat del Col·legi d'Advocats d'Alacant.

## Referències

* Biografies de polítics valencians Arxivat 2009-09-20 a Wayback Machine.
* Fitxa al Congrés dels Diputats
# Glossogobius bulmeri

Glossogobius bulmeri és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Guinea.

## Referències

* ↑ Gill T. N. 1859. Description of a new generic form of Gobinae from the Amazon River. Ann. Lyc. Nat. Hist. N. Y. v. 7 (núms. 1-3). 45-48.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R. 1991. Field guide to the freshwater fishes of New Guinea. Christensen Research Institute, Madang, Papua Nova Guinea.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Aglenus nitidicolle

Aglenus nitidicolle és una espècie de coleòpter de la família Salpingidae. Es troba a Puerto Rico.

## Referències

* ↑ Llistat d'espècies Texas A&M University
# Sadovi (Krasnooktiabrski)

Sadovi - Садовый (rus) - és un khútor de la República d'Adiguèsia a Rússia. És a la vall del riu Kurdjips, a 7 km al nord-oest de Tulski i a 6 km al sud de Maikop. Pertany al municipi de Krasnooktiabrski.
# Madridanos

Madridanos és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al nord amb Villalazán, al sud amb Sanzoles, a l'est amb Toro, i a l'oest amb Moraleja del Vino i Villaralbo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 602 | 582 | 545 | 534 |
# Randy Harrison

Randolph Clarke "Randy" Harrison va nàixer el 2 de novembre de 1977 és un actor estatunidenc, el seu treball més conegut fou el de Justin Taylor el 2000 en la sèrie estatunidenca Queer as Folk.
Harrison va nàixer a Nashua, Nou Hampshire, però es va traslladar a Alpharetta, Geòrgia, amb la seua família quan tenia onze anys. Va assistir al Pace Academy d'Atlanta. El seu pare és un executiu a una paperera, ell descriu a la seua mare com una artista frustrada, i el seu únic germà treballa a un banc. Harrison ha estat actuant des dels 7 anys, considerant-se ja avui dia com un jove veterà. Va rebre la Llicenciatura de Belles Arts, Grau en Teatre Musical, de a Universitat de Cincinnati, on va participar en produccions com Hello Again, Shopping and Fucking, i Children of Eden. Va començar al teatre d'operacions de la Pace Academy a Atlanta, incloent una gira com a protagonista en l'institut amb la producció de Peter Pan. Si bé en Pace va estudiar interpretació amb George Mengert i veu amb Valerie Kennedy. Harrison aviat va començar a treballar en teatres arreu dels Estats Units.
Harrison va fer el seu debut a la televisió amb Queer as Folk, fent de Justin Taylor un adolescent gai. El personatge de Harrison surt, persegueix una relació intergeneracional, s'enfronta a l'homofòbia, es recupera d'un crim d'odi es desenvolupa un jove fort.
# Grup de la calomelana

El grup de la calomelana és un grup de minerals de la classe dels halurs. Està format per tres espècies: la calomelana, que dona nom al grup, la kuzminita i la moschelita. Totes tres espècies cristal·litzen en el sistema tetragonal.
| Espècie | Fórmula |
| Calomelana | [Hg₂]²⁺Cl₂ |
| Kuzminita | [Hg₂]²⁺(Br,Cl)₂ |
| Moschelita | [Hg₂]²⁺I₂ |
Segons la classificació de Nickel-Strunz, els minerals d'aquest grup pertanyen a «03.AA - Halurs simples, sense H₂O, amb proporció M:X = 1:1, 2:3, 3:5, etc.» juntament amb els següents minerals: marshita, miersita, nantokita, tocornalita, iodargirita, bromargirita, clorargirita, carobbiïta, griceïta, halita, silvina, vil·liaumita, salmiac, lafossaïta, neighborita, clorocalcita, kolarita, radhakrishnaïta, challacolloïta i hephaistosita.

## Referències

* ↑ «Calomel Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 novembre 2022].
# Death in Paradise

Death in Paradise (lit. ‘Crim al paradís’) és una sèrie de televisió policíaca de comèdia dramàtica francesa i britànica creada per Robert Thorogood, protagonitzada per Ben Miller (temporades 1–3), Kris Marshall (temporades 3–6), Ardal O'Hanlon (temporades 6–9), Ralf Little (temporades 9–13) i Don Gilét (des de l'especial de Nadal 2024).
El programa es filma a l'illa caribenya de Guadalupe, que apareix com a l'illa fictícia de Sainte Marie, un antic territori francès d'ultramar adquirit pels britànics a la dècada del 1970. Death in Paradise s'emet a BBC One al Regne Unit, France 2 a França, PBS als Estats Units, Prime a Nova Zelanda (amb repeticions a BBC UKTV), i al canal BBC First de Foxtel, ABC i 9Gem a Austràlia. A l'estat espanyol es va estrenar al canal Cosmopolitan TV i s'ha emès també als Països Catalans a 8TV.
Death in Paradise ha gaudit d'unes xifres de visualització elevades i d'una acollida crítica generalment positiva des del seu debut, fet que ha provocat repetides renovacions. La temporada 13 es va començar a emetre al Regne Unit el 4 de febrer de 2024 i va acabar el 24 de març. Actualment, hi ha encarregada una temporada més de la sèrie, fet que assegura que el programa s'allargarà almenys fins al 2025.
Una sèrie derivada, Beyond Paradise, protagonitzada pel personatge de Marshall, Humphrey Goodman, es va començar a emetre el 2023. Una segona sèrie derivada, Return to Paradise, realitzada per a la televisió ABC a Austràlia i BBC One, s'emetrà el 2024.

## Referències

* ↑ «Death in Paradise: Guadeloupe, the real-life St Marie» (en anglès). The Telegraph, 04-02-2016. ISSN: 0307-1235.
* ↑ «Death in Paradise: Ben Miller on investigating the deadliest place on the planet | Radio Times», 09-01-2013. Arxivat de l'original el 2013-01-09. [Consulta: 21 juliol 2024].
* ↑ SensaCine. «'Crimen en el paraíso': un detective en una isla caribeña, desde el 8 de julio en Cosmopolitan TV» (en castellà), 25-06-2012. [Consulta: 21 juliol 2024].
* ↑ «‘Crimen en el paraíso’ | 8tv», 04-03-2016. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 21 juliol 2024].
* ↑ «Death in Paradise series three confirmed». Radio Times, 12-02-2013.
* ↑ «Programme information». BBC. [Consulta: 27 desembre 2022].
* ↑ «Death in Paradise to return for two further series and two Christmas specials».
* ↑ «BBC One and iPlayer will Return to Paradise». BBC.

## Vegeu també

* Tropiques criminels
* Beyond Paradise
# Alexandre III de Kakhètia

Alexandre III, fou Djanisin (rei suplent) de Kakhètia del 1736 al 1738, mentre el seu oncle Teimuraz II de Kakhètia estava absent (com a ostatge a Kandahar).
Era fill de David II de Kakhètia. Estava casat amb Mariami, filla de Shanshe II Kvenipneveli-Sidamoni, eristhavi de Ksani. Va morir el 1739.

## Notes

* ↑ (anglès) Hugh Montgomery-Massingberd, Burke's Royal Families of the World: Africa & the Middle East, p.66

## Referències

* Genealogia
Assiatiani, Nodar; Bendianachvili, Alexandre. Histoire de la Géorgie. París: Harmattan, 1997. ISBN 2-7384-6186-7.
# Microgenys minuta

Microgenys minuta és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,5 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Cauca.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. 1913. Some results from an ichthyological reconnaissance of Colombia, South America. Part II. (Contrib. Zool. Lab. Ind. Univ. Núm. 131) Ind. Univ. Studies Núm. 18. 1-32.
* ↑ Eigenmann, C. H. 1913. Some results from an ichthyological reconnaissance of Colombia, South America. Part II. (Contrib. Zool. Lab. Ind. Univ. Núm. 131). Indiana University Studies Núm. 18: 1-32.
* ↑ «Microgenys minuta». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.