# Bernat Otó de Niòrt

Bernat Otó de Niòrt o Bernat Ot d'Aniòrt († c. 1245) va ser senyor de Niòrt al Rasès, de Laurac, de Mont-real i de Ròcafuèlh.

## Biografia

Bernat Otó era fill de Guillem de Niòrt i Esclarmonda de Mont-real-Laurac. És el més famós dels "germans maleïts", al costat de Geraud de Niòrt, vescomte de Sault, i Ramon de Ròcafuèlh.
Va néixer cap al 1201. Als 5 o 6 anys va ser confiat a la seva àvia Blanca de Laurac, que regentava una casa de perfectes càtars a les seves terres. Fou, doncs, des de ben jove un partidari de la fe càtara mentre freqüentava l'alta societat llenguadociana de l'època i els grans noms de l'església dels Bons Homes (com Gilabert de Castres).
Es casa amb Nova de Cabaret, amb qui va tenir un fill, Bertrand. Tanmateix, va intentar repudiar-la diverses vegades. Va ser condemnat a la foguera com a heretge l'any 1236 a les torres de Carcassona, però se'n va escapar gràcies a les súpliques dels seus veïns, ja que molts barons de la regió van persuadir la Inquisició de condemnar-lo només a cadena perpètua per evitar un alçament.

### Cronologia

* 1213: participa a la batalla de Muret amb el seu pare (?) i els seus germans Geraud, Guillem, Guillem Bernart i Ramon de Ròcafuèlh.
* 1220: Bernat Otó ajuda el futur primer bisbe càtar de Tolosa, Gilabert de Castres, així com Ramon Aguilar, a fugir de la ciutat de Castelnou d'Arri, assetjada per Amaurí de Montfort durant la croada albigesa.
* 1226: es troba, amb Oliver de Tèrme, entre els faidits refugiats a Limós i Cabaret que fustiguen l'ocupació francesa.
* 1228 o 1229: defensa el castell de Cabaret contra els croats.
* 1230: va en ajuda de Marsella assetjada pel comte català Ramon Berenguer V.
* 1230: és ferit al cap per una fletxa a la batalla de Verfuèlh contra el bisbe Folquet de Tolosa. Rep el consolament, però s'escapa de la mort. Torna a agafar les armes i és fet presoner, per després ser intercanviat per Jean de Brigier que es trobava presoner al castell de Niòrt des de la batalla de Basièja el 1221.
* 1232: amb l'ajuda del seu fill i del seu germà Bertran, ataca les possessions de l'arquebisbe de Narbona,; el mateix arquebisbe Pierre Amiel va ser ferit mentre preparava el seu viatge a la Santa Seu.
* 1234: ofereix refugi als heretges al seu castell de Niòrt.
* 1235: el tribunal de la Inquisició de Carcassona condemna els membres de la família Niòrt per heretgia i els desposseeix de les seves possessions, inclosa Niòrt. El seu germà Guillem (?) (l'únic que va ser present al judici) va ser empresonat de per vida.
* 1240: a la presó amb el seu germà Guillem. Però després de la submissió del seu germà Geraud al rei de França Lluïs IX, són alliberats amb condicions.
* 1243: és demandat a Carcassona pels templers, pel comandant del temple de Douzens, per la pertinença de la vil·la de Campanha.
* 1259-1260: revisió del judici dels germans Niòrt. Alguns testimonis citen que eren faïdits a l'època de Simó IV de Montfort. Pel que sembla, es rehabiliten ell i els seus germans gràcies a Esclarmonda de Ginòlas (de manera pòstuma).

## Referències

* ↑ Clément, Pierre. Roquefort de la Montagne Noire : Un castrum une seigneurie un lignage (en francès). Nouvelles éditions Loubatières, 2009, p. 342. ISBN : Un castrum une seigneurie un lignage.
* ↑ «Vassalls dels vescomtes de Besiers, Albi i Carcassona» (en francès i anglès). Early Blazon. [Consulta: 13 abril 2022].
* ↑ Douët d'Arcq, Louis. Inventaire de la collection des sceaux des Archives de l'Empire. París: Plon, 1863-1866.
* 1 2 3 «Histoire du Pays de Sault» (en francès). Mathieu Mir. [Consulta: 13 abril 2022].
* 1 2 3 4 «Les malaimés de l'histoire». Espace et patrimoine Cathares, pàg. 34-37.
* ↑ «Histoire de Cucugnan» (en francès). pigboardennes.com. [Consulta: 13 abril 2022].
* ↑ Sire, Blandine «Albedun et son histoire XIe-XVe siècles». Bulletin de la Société d'Études Scientifiques de l'Aude, Tom XCVII, 1997, pàg. 73-87.