OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Escape From Tarkov

Escape From Tarkov és un videojoc desenvolupat per l'empresa Battlestate Games, disponible per a Windows i desenvolupat en Unity. Es tracta d'un simulador de combat en primera persona amb característiques associades amb els gèneres de videojocs de rol i multijugadors massius en línia. El videojoc s'ambienta a la ciutat de Tarkov i els seus suburbis, a la fictícia regió russa de Norvinsk.
Cada jugador disposa d'un amagatall amb diferents serveis per anar millorant i també es compta amb un inventari on emmagatzemar diferents objectes. Els jugadors poden optar entre els modes de joc Scav (el qual compta amb una equipació pròpia i només es pot utilitzar cada cert temps) i PMC (el personatge principal del jugador i que utilitza l'equipament escollit pel jugador). Els jugadors apareixen en diferents parts del mapa escollit, on hi ha altres jugadors i diferents objectes que es poden utilitzar per a millorar l'amagatall, per vendre'ls o bé utilitzar-lo en noves partides.
Els jugadors han de cooperar o jugar en solitari per completar incursions en mapes a gran escala, explorar ubicacions autèntiques i ocultes i trobar informació útil per entendre què passa a la ciutat. El joc també inclou un sistema de caràcters i inventari amb característiques físiques i de salut detallades, com ara hidratació, energia, pressió arterial i pèrdua de sang, i han de prendre decisions sobre com tractar el seu equip i armes per mantenir-se vius i concentrats.
Hi ha un total de deu mapes disponibles (Customs, Factory, Interchange, Ground Zero, Lighthouse, Reserve, Shoreline, The Lab, Woods i Streets of Tarkov) i un més en desenvolupament (Terminal).

## Referències

* ↑ «Escape from Tarkov official page» (en anglès). [Consulta: 26 gener 2022].
# Clarkia pulchella

Clarkia pulchella també coneguda en anglès com pinkfairies, ragged robin, i deerhorn clarkia, és una espècie de planta anual Onagràcia. Està distribuïda a la zona del Nord-oest del Pacífic d'Amèrica del Nord. És l'espècie tipus del gènere Clarkia. Va ser descoberta primer per Meriweather Lewis prop de Kamiah, Idaho durant l'Expedició de Lewis i Clark. El 28 de maig de 1806 William Clark en va donar notícia en el seu diari.
Frederick Traugott Pursh el 1814 li va donar el nom de Clarckia pulchella en honor de Clark.
Clarkia pulchella és una planta famosa pel fet d'haver donat lloc, en concret el moviment del seu pol·len en dissolució aquosa, al descobriment del moviment brownià per part del botànic Robert Brown. També aquesta planta va ser usada per Newman i Pilson per a demostrar la relació de causa entre la variació genètica en una població i la supervivència de la població.

## Referències

* Brown, R. 1828. A brief account of microscopical observations, made in the months of June, July, and August, 1827 on the particles contained in the pollen of plants; and on the general existence of active molecules in organic and inorganic bodies. Privately printed. Reprinted in Edin. New Phil. J. 1828, 5, 358-371.
* The Journals of the Lewis and Clark Expedition. 2005. U of Nebraska Press / U of Nebraska-Lincoln Libraries-Electronic Text Center. 5 October 2005 .
* Frederick Pursh, (1814). Flora Americae Septentrionalis: or, A Systematic Arrangement and Description of the Plants of North America, Vol. 1.
* Philip A. Munz and C. Leo Hitchcock, (1929). A Study of the Genus Clarkia, with Special Reference to Its Relationship to Godetia, Bulletin of the Torrey Botanical Club, Vol. 56, No. 4 pp. 181–197.
* E. Small, I. J. Bassett, C. W. Crompton and H. Lewis, Pollen Phylogeny in Clarkia, Taxon, Vol. 20, No. 5/6 (Nov., 1971), pp. 739–746.
* Mazo, Robert M.. Brownian Motion: Fluctuations, Dynamics, and Applications. Oxford University Press, 2002. ISBN 978-0-19-851567-8.
* Newman, D. and Pilson, D. (1997) Increased probability of extinction due to decreased genetic effective population size: experimental populations of Clarkia pulchella. Evolution 51: 354-362.
* Pearle, P., Collett, B., Bart, K., Bilderback, D., Newman, D., and Samuels, S. (2010) What Brown saw and you can too. Am. J. Phys. 78: 1278-1289. See also this site
# Platja del Goleró

La platja del Goleró és una platja natural del municipi de l'Ampolla (Baix Ebre), situada al Parc Natural del Delta de l'Ebre. Està delimitada al nord per la Gola de la Bassa de les Olles, que la separa de la platja de l'Arenal, i al sud per lo Desaigüe de lo Goleró, al límit del terme de Deltebre. Té una longitud de 1.132 metres i una amplada mitjana de 12 metres, formada per sorra i grava. Al rereplatja hi ha un cordó dunar amb rereduna.

## Referències

* ↑ «Fitxes Classificació - Departament de Territori». Generalitat de Catalunya, Departament de Territori i Sostenibilitat.
* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
# Guillaume Auger

Guillaume Auger (Joigny, Yonne, 17 de febrer de 1971) va ser un ciclista francès, professional des del 1998 fins al 2005. En el seu palmarès destaca el Campionat d'Europa sub-23 en contrarellotge i el Circuit des Mines de 2003.
El seu germà Ludovic també fou ciclista professional.

## Palmarès

* 1997
** Campió d'Europa sub-23 en Contrarellotge
** 1r a la Chrono des Herbiers sub-23
** 1r a la Gran Premi de les Nacions sub-23
* 1998
** Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Algarve
* 1999
** Vencedor d'una etapa al Tour del Mediterrani
* 2000
** 1r al Gran Premi de la vila de Vilvorde
* 2003
** 1r al Circuit des Mines
** Vencedor d'una etapa al Tour del Somme

### Resultats al Tour de França

* 2001. 136è de la classificació general
* 2004. 136è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2002. No surt (15a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Nicholas Musuraca

Nicholas Musuraca, (Riace, 25 d'octubre de 1892 − Los Angeles, 3 de setembre de 1975) va ser un destacat director de fotografia Italià. Entre altres va ser el director de fotografia de pel·lícules com ara Cat People (1942) i Out of the Past (1947) del director Jacques Tourneur o The Blue Gardenia de Fritz Lang.

## Història

Va començar la seva carrera en el món del cinema com el xofer del productor de cinema mut J. Stuart Blackton. La seva professionalització en el món del cinema s'inicia el 1918 com a càmera i després el 1923 com a cap de fotografia treballant darrere d'escenes en nombroses pel·lícules d'acció silenciosa i de sèrie B abans de convertir-se en un dels directors de fotografia principals de la RKO Pictures a la dècada de 1930-1940. Va establir un nou look en el cinema negre amb el siluetejat de personatges, forts contrastos de llum i l'ús d'abstraccions, desenvolupant un estil expressionista a través de composicions geomètriques d'il·luminació i un món propi, de característiques oníriques i aspecte amenaçant. Mentre treballava a la RKO va ser nominat per a un Premi Oscar el 1947 pel seu treball a Mai l'oblidaré. Després de treballar breument a la Warner Bros a finals de 1950, Musuraca es va unir a Desilu, on va passar els seus últims anys d'activitat treballant a la Televisió. En aquesta va treballar a la sèrie sitcom F Troop.

## Filmografia destacada

* 1938: The Mad Miss Manton de Leigh Jason
* 1938: Everybody's Doing It de Christy Cabanne
* 1938: Night Spot de Christy Cabanne
* 1938: Dones condemnades (Condemned Women) de Lew Landers
* 1939: El transatlàntic del Pacífic (Pacific Liner) de Lew Landers
* 1939: Five Came Back de John Farrow
* 1940: El desconegut del tercer pis (Stranger on the Third Floor) de Boris Ingster
* 1942: Cat People de Jacques Tourneur
* 1943: The Seventh Victim de Mark Robson
* 1943: El vaixell fantasma (The Ghost Ship) de Mark Robson
* 1943: Passatge al futur (Gangway for Tomorrow) de John H. Auer
* 1944: La maledicció de la pantera (The Curse of the Cat People) de Robert Wise i Gunther von Fritsch
* 1945: L'escala de cargol (The Spiral Staircase) de Robert Siodmak
* 1945: El cel de la Xina (China Sky) de Ray Enright
* 1946: Deadline at Dawn de Harold Clurman
* 1946: The Locket de John Brahm
* 1947: Out of the Past de Jacques Tourneur
* 1947: The Bachelor and the Bobby-Soxer d'Irving Reis
* 1948: Mai l'oblidaré (I Remember Mama) de George Stevens
* 1948: Blood on the Moon de Robert Wise
* 1949: I Married a Communist
* 1950: On viu el perill (Where Danger Lives)
* 1951: Roadblock
* 1952: Clash by Night de Fritz Lang
* 1953: The Hitch-Hiker d'Ida Lupino
* 1953: The Blue Gardenia de Fritz Lang

## Premis i nominacions

* 1949. Nominació a l'Oscar a la millor fotografia per Mai l'oblidaré.

## Referències

* 1 2 Coma,. (en català).:, 1990, p. 40. ISBN ., Xavier. Diccionari del cinema negre. Barcelona: Edicions 62 (La cua de palla), p. 190-191. ISBN 84-297-3083-4.
# Nicholas Negroponte

Nicholas Negroponte (Nova York, 1 de desembre de 1943) és un informàtic nord-americà d'origen grec. És el fundador i director del Media Lab, un laboratori i think-tank de disseny del Massachusetts Institute of Technology (MIT) i en el qual fou professor des de 1966 fins al 2019. En 1992, es va implicar en la creació de la revista especialitzada en informàtica Wired Magazine com inversor minorista.
És l'impulsor del projecte que pretén produir ordinadors portàtils de baix cost (100 dòlars), per a disminuir l'escletxa digital en els països menys desenvolupats. Projecte que va presentar en 2005 en el Fòrum econòmic mundial de Davos. D'aquesta manera, la fundació Un ordinador per a cada nen, iniciada per Negroponte i altres membres del Media Lab, pretén desenvolupar l'ús de la informàtica i Internet en països poc desenvolupats.
És germà de John Negroponte, membre del Consell d'Intel·ligència Nacional dels Estats Units. Autor del llibre Being digital (1995), traduït com Ésser digital o Món digital, en el qual fa un paral·lelisme entre el món real compost d'àtoms i el món informàtic compost de bits.

## Referències

* ↑ Caves, R. W.. Encyclopedia of the City. Routledge, 2004, p. 482. ISBN 9780415252256.
* ↑ «Overview Nicholas Negroponte - MIT Media Lab». Massachusetts Institute of Technology. [Consulta: 29 abril 2021].
* ↑ «Being Nicholas: Nicholas Negroponte is the most Wired man we know (and that's saying something)». Wired, 11-01-1995. [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ Kirkpatrick, David «I'd Like to Teach the World to Type». Fortune, 28-11-2005 [Consulta: 12 desembre 2010].
* ↑ Negroponte, Nicholas. Being Digital. Nova York: Knopf, 1999. ISBN 0-679-76290-6.
# Golf de Salern

El Golf de Salern - golfo di Salerno (italià) - és un golf a la mar Tirrena situat a la part nord de la Província de Salern, Itàlia. Està tancat, al nord, per la costa amalfitana (dita també la Divina Costiera per la seva bellesa), que acaba a punta Campanella; a l'est, per la plana del Sele; i, al sud, per la costa Cilentana fins punta Licosa.
La distància que separa punta Campanella de punta Licosa és d'uns 61 km. La superfície de mar que hi ha dins la línia imaginària que uneix ambdós caps i la costa és d'uns 2.450 km².
Al golf hi desemboquen els rius Sele-Tanagro (138 km), Irno (11 km), Picentino i Tusciano (37 km).

## Municipis

* Costiera sorrentina
** Massa Lubrense
** Vico Equense
* Costiera amalfitana
** Positano
** Praiano
** Furore
** Conca dei Marini
** Amalfi
** Atrani
** Ravello
** Minori
** Maiori
** Cetara
** Vietri sul Mare
* Salern
* Piana del Sele
** Pontecagnano Faiano
** Battipaglia
** Eboli
** Capaccio-Paestum
* Costiera cilentana
** Agropoli
** Castellabate

## Flora i fauna marina

La fauna marina és molt rica. Entre d'altres hi ha les espècies:
* Engraulis encrasicolus
* Mugilidae
* Epinephelus
* Dentex dentex
* Sparus aurata
* Xiphias gladius
* Diplodus
* Sardina pilchardus
* Scorpaena
* Dicentrarchus labrax
* Mullidae
* Thunnus thynnus (gènere Scombridae)
* Pomatomus saltatrix
* Coryphaena hippurus
* Euthynnus alletteratus
* Auxis thazard
* Naucrates ductor

## Notes

* ↑ «Golfo di Salerno». SorrentoHoliday.info. Arxivat de l'original el 21 de juliol 2016. [Consulta: 6 desembre 2013].
# Nooshi Dadgostar

Mehrnoosh Dadgostar (en farsi: مهرنوش دادگستر; Perstorp, 20 de juny de 1985), més coneguda com a Nooshi Dadgostar, és una política sueca. Membre del Parlament de Suècia d'ençà del 2014. Va ser vicepresidenta del Partit de l'Esquerra a partir de 2018 abans d'assolir-ne la presidència que ocupa d'ençà del 2020.

## Referències

* ↑ Beckett, Ben. «L'Esquerra a Suècia ha de demostrar als treballadors que l'Estat els protegirà». Catarsi Magazín, 21-09-2021. [Consulta: 21 setembre 2021].
# Guillem Pastor Tomàs

Guillem Pastor Tomàs, nascut el 1898 a Llucmajor, Mallorca i traspassat el 1983 també a Llucmajor, fou un glosador mallorquí.
Guillem Pastor no tenia estudis i la seva professió era la de podador. Les seves gloses són de temàtica relacionada amb el camp, amb la religió i de tipus humorístic. Tenia gran facilitat per improvisar i dominava la tècnica, si bé no participà mai en glosats. Publicà diverses plaguetes:
* Unes poques cançons, amb motiu de sa baixada a Llucmajor de la Mare de Déu de Gràcia, el 1927.
* Espigolalles o sigui cançons d'aquí i d'allà, el 1928.
La seva obra fou estudiada per Sebastià Cardell i Tomàs.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 13. Palma: Promomallorca, p. 15. ISBN 84-8661702-2.
# Guàrdia Roja (Finlàndia)

La Guàrdia Roja (en finès: Punakaarti) va ser una milícia finlandesa composta de revolucionaris socialistes i socialdemòcrates, que va ser derrotada en la Guerra Civil finlandesa el 1918. El nombre d'efectius de la Guàrdia Roja en els inicis ascendia a 30.000 homes i cap a la meitat del conflicte va aplegar el màxim d'efectius (entre 90.000 i 120.000). La seva base d'operacions era el sud de Finlàndia, formant l'anomenada República Socialista dels Treballadors de Finlàndia, governada pel Consell Popular de Finlàndia. Va estar en el poder des del 28 de gener de 1918 fins a finals d'abril del mateix any.
El lideratge de la Guàrdia Roja va variar durant la guerra: Ali Aaltonen, Eero Haapalainen, Eino Rahja i, al final, Kullervo Manner.

## Referències

* ↑ Salkola, Marja-Leena.. Työväenkaartien synty ja kehitys punakaartiksi 1917-18 ennen kansalaissotaa. Helsinki: Valtion painatuskeskus, 1985. ISBN 951-859-739-1.
* ↑ Tikka, Marko: ”Mitä tapahtui?”, Kansa kaikkivaltias : suurlakko Suomessa 1905, s. 27–40. Helsinki: Gummerus, 2008. ISBN 978-951-85116-7-3
* ↑ Saarti, Jarmo; Tuomi, Pirjo «Kulttuurilaitoksesta valintataloksi – yleisen kirjastolaitoksen institutionaaliset tehtävämäärittelyt ja niiden kehitys Suomen itsenäisyyden aikana». Kulttuuripolitiikan tutkimuksen vuosikirja, 29-05-2017, pàg. 110. DOI: 10.17409/kpt.60093. ISSN: 2343-290X.
# Nur-ad-Din Arslan-Xah II

Nur al-Din Arslan Shah II fou atabeg zengita de Mossul del 1218 al 1219. Va estar sempre sota regència d'Abu l-Fadail al-Malik al-Rahim Lu'lu Badr al-Din com havia estat el seu pare.
Va succeir el seu pare Izz al-Din Masud II quan va morir vers el 1218. El pare tenia uns 18 anys i el seu fill uns tres anys. Va morir al cap d'un any. El va succeir el seu germà, que llavors tindria uns tres anys, Nasir al-Din Mahmud, igualment sota tutela del regent.

## Enllaços externs

* Fundació de Genealogia Medieval
# Sedilo

Sedilo (en sard, Sèdilo) és un municipi italià, dins de la província d'Oristany. L'any 2007 tenia 2.445 habitants. Es troba a la regió de Barigadu. Limita amb els municipis d'Aidomaggiore, Bidonì, Dualchi (NU), Ghilarza, Noragugume (NU), Olzai (NU), Ottana (NU) i Sorradile.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Francescangelo Putzolu | Llista cívica |

## Galeria d'imatges

* El santuari dedicat a Sant Constantí
* La façana de l'església parroquial
* El nuragh "Iloi"
# Camp d'en Maiol

El Camp d'en Maiol és un camp de futbol de Sóller (Mallorca). El camp té un aforament per a uns 1.500 espectadors, amb tribuna coberta i grades laterals. La seva superfície acull un terreny de joc de Futbol 11 de 98 x 61 metres i dos camps de Futbol 7 de 61 x 38 metres. És de titularitat municipal.
El camp fou inaugurat oficialment el 24 d'agost de 1923, amb motiu de la recent creació del primer equip de futbol organitzat a la Ciutat: el Marià Sportiu, l'avantpassat més remot de l'actual CF Sóller. Malgrat la seva antigor (gairebé 90 anys), les actuals instal·lacions del camp han estat modernitzades. L'any 1997 es va instal·lar gespa artificial amb motiu de l'ascens del CF Sóller a Segona Divisió B (fins llavors el camp havia estat exclusivament de terra). En anys posteriors s'hi afegiren els nous vestidors i una nova tribuna. Durant l'estiu de 2009 es varen escometre noves reformes. Es va procedir a cobrir la tribuna i construir-hi davall dependències per als clubs. Posteriorment es renovaren les torres d'enllumenat. Finalment, durant l'estiu de 2010 es va substituir la desgastada catifa de gespa artificial i es construïren les noves grades.
A aquest terreny de joc es disputen els partits oficials dels principals clubs de futbol de la Ciutat:
* El Club de Futbol Sóller, amb 3 equips: dos amateurs (Regional Preferent i Tercera Regional) i un juvenil
* El Club de Futbol Port de Sóller, amb un equip amateur a Regional Preferent
* La Unión Deportiva Sollerense, amb 5 equips de futbol base (de prebenjamins fins a cadets)
* El Cercle Solleric, amb 6 equips: un femení amateur, 4 equips de futbol base (de benjamins fins a infantils) i un de futbol empresa (futbol 7)
* La Unió (coneguda com a Sa Botigueta), amb un equip de futbol empresa (futbol 7)

## Referències

* ↑ Federació Balear de Futbol, Fitxa del Camp d'en Maiol
* ↑ Celià Sastre, Bartomeu J.: La introducció de l'esport del futbol a Sóller. II Jornades d'Estudis Locals a Sóller (2007). P. 319-339
* ↑ FutbolBalear.es, 7 de juny de 2009
* ↑ FutbolBalear.es, 28 d'agost de 2010

## Enllaços externs

* Fitxa del camp a la Federació Balear de Futbol (FFIB)
* Projecte d'adequació i millora del camp. Ajuntament de Sóller (2010) Arxivat 2011-09-06 a Wayback Machine.
# Coelorinchus gladius

Coelorinchus gladius és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Hàbitat

És un peix bentopelàgic i marí d'aigües tropicals que viu entre 296-647 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Hawaii.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giorna M. E. 1809. Mémoire sur des poissons d'espèces nouvelles et de genres nouveaux. Plus: Suite et conclusion du mémoire (pp. 177-180). Mem. Acad. Imp. Sci. Lit. Beaux-arts., Turin v. 9 (pt 1). 1-19, 177-180.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Coelorinchus gladius». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Mundy, B.C. 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sazonov, Y.I. i T. Iwamoto, 1992. Grenadiers (Pisces, Gadiformes) of the Nazca and Sala y Gómez ridges, southeastern Pacific. Proc. Calif. Acad. Sci. 48(2):27-95.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sand Hill

Sand Hill és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 2.345 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sand Hill tenia 2.345 habitants, 898 habitatges, i 709 famílies. La densitat de població era de 896,4 habitants/km².
Dels 898 habitatges en un 31,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,2% hi vivien parelles casades, en un 6,5% dones solteres, i en un 21% no eren unitats familiars. En el 16,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,1% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 28,5% de 45 a 60 i un 13,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.125 $ i la renda mediana per família de 47.566 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.321 $ mentre que les dones 23.160 $. La renda per capita de la població era de 19.386 $. Entorn de l'1,3% de les famílies i l'1,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sand Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sand Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Somun

El somun és un pa turc rodó i sembla un hemisferi. La paraula té origen grec i existeix en turc des d'abans del segle xv. Un bon exemple de somun és el pa de Vakfıkebir. En algunes parts dels Balcans, com Albània, també anomenen somun al lepinja, una varietat local de pa pla.

## Vegeu també

* Gastronomia de Turquia
* Pans de Turquia

## Referències

* ↑ http://www.tdk.gov.tr/index.php?option=com_gts&kelime=SOMUN Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.nisanyansozluk.com/?k=somun1&lnk=1
* ↑ http://www.europeancuisines.com/Balkan-Serbian-Croatian-Bosnian-Lapinja-Lepinje-Somun-Flat-Bread-Recipe
# Yoshiaki Ota

Yoshiaki Ota (Prefectura de Shizuoka, 11 de juny de 1983) és un futbolista japonès.

## Selecció japonesa

Va formar part de l'equip olímpic japonès a la Copa d'Àsia de 2007.

## Referències

* soccerway.com
# Policarp Asceta

Policarp Asceta (en llatí Polycarpus, en grec Πολύκαρπος) fou un escriptor grec de l'època romana d'Orient.
Se li atribueix una biografia de Santa Sinclètica d'Alexandria. Va viure en data desconeguda. L'obra sobre Santa Sinclètica fou atribuïda també a Atanasi i altres, però la copia més antiga, que es troba a la Biblioteca Vaticana, l'atribueix a Policarp Asceta o monjo.

## Referències

* ↑ 1.Polycarpus Asceta a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 450