OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Suezichthys soelae

Suezichthys soelae és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord-oest d'Austràlia.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 «Suezichthys soelae» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Russell, B. C. 1985. Revision of the Indo-Pacific labrid fish genus Suezichthys, with descriptions of four new species. Indo-Pac. Fishes No. 2: 1-21, col. Pls. 1-2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Platja de l'Illa Roja

La platja de l'Illa Roja, o cala Moreta, és una platja nudista de Begur al nord del terme. Al nord fita amb la platja del Racó i al sud amb la platja de sa Riera. Es constitueix de dos cèrcols de sorra al peu d'un penya-segat de roca roja en forma del número 3 invertit; la qual cosa provoca que la platja estigui en ombra a mitja tarda. El nom prové d'una roca roja vertical de grans dimensions i coronada amb uns pocs esquifits pins, que se situa directament davant la cala i que s'hi troba unida per una llengua fina de sorra. L'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya anomena cala de l'Illa Roja exclusivament al cèrcol meridional, mentre que al cèrcol septentrional l'anomena cala Moreta. L'Ajuntament de Begur l'anomena platja d'Illa Roja - Cala Moreta. La cala Moreta té una longitud de 151 m i una amplada mitjana de 31 m, mentre que la cala de l'Illa Roja té una longitud de 43 m i una amplada mitjana de 25 m.

## Accés

Es caracteritza com una cala tranquil·la, gràcies en part a l'absència d'accés per cotxes i per l'aspecte verge que presenta. No hi ha bars, hotels o altres serveis, tret d'un bar de temporada que s'hi instal·la durant l'estiu. S'hi pot accedir caminant des del Racó per una curta senda que supera la punta Espinuda, un petit aflorament de roca que les separa; o des de Sa Riera pel camí de ronda que sobremira la platja des del penya-segat.

## Tipologia

Tota la platja és de sorra fina i daurada. Les úniques construccions són cases residencials a dalt del penya-segat, que no es veuen des de la mateixa platja. Pel fons marí de l'illa Roja, és un indret d'interès per practicar el submarinisme. El penya-segat i l'aflorament rocós de la punta són font d'interès per als geòlegs.

## Qualificació

L'Illa Roja no disposa de la bandera blava de qualitat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Illa Roja». Agència Catalana de Turisme.
* 1 2 3 4 5 6 «Begur.cat/turisme/platges». Arxivat de l'original el 2015-07-04. [Consulta: 3 juliol 2015].
* 1 2 3 4 5 Blog Costabravas
* ↑ «Platges nudistes de Catalunya». Arxivat de l'original el 2015-07-04. [Consulta: 3 juliol 2015].
* 1 2 Time Out
* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* ↑ «Pas històric de l'Ajuntament de Begur: per primer cop s'habilita una senyalització a l'accés a la platja d'Illa Roja – Cala Moreta que recull una discriminació en positiu per a la pràctica nudista». Ajuntament de Begur, 23-06-2022.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ Blocdecamp.com
# Caracladus

Caracladus és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamilia Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
Fou descrit per primera vegada per Eugène Louis Simon l'any 1884.
Es pot trobar a Europa i a l'est d'Àsia.

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Caracladus avicula (L. Koch, 1869) (Espècie tipus)
* Caracladus leberti (Roewer, 1942)
* Caracladus montanus Sha & Zhu, 1994
* Caracladus tsurusakii Saito, 1988
* Caracladus zamoniensis Frick & Muff, 2009

## Referències

* ↑ Simon, E. Les arachnides de France. Tome cinquième, deuxième et troisième partie, 1884.
* ↑ «Gen. Caracladus Simon, 1884». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog (American Museum of Natural History).

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Lars Pria

Lars Pria (Berlín, 31 de gener del 1983) és un ciclista romanès professional del 2004 al 2016.

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Tavistock

«Tavistock» té aquests significats:
* Tavistock (Canadà), Ontario
* Tavistock (Devon), Anglaterra
* Tavistock Institute, Londres, Anglaterra
# Formula One Management

L'empresa Formula One Management, anomenada habitualment FOM, és una empresa que s'encarrega de la relació amb els mitjans de comunicació i gestiona els aspectes econòmics involucrats amb la Formula 1. La FOM forma part dels Formula One Holdings. La companyia controla els drets de promoció i distribució de la Formula 1, per exemple són els qui gestionen la web oficial: . Financerament la FOM ajuda parcialment als equips i circuits per tal d'aconseguir que aquests no abandonin la categoria i poder així mantenir la popularitat. FOM també té els drets comercials dels noms dels equips, dels logotips de la Fórmula 1 i de totes les imatges de la categoria. La coordinació, organització i regles de les curses en canvi és a mans de la Fédération Internationale de l'Automobile.
L'any 1974 va ser fundada l'Associació de constructors de la Fórmula 1 (FOCA) per tal d'aconseguir incrementar els beneficis comercials per als equips participants en la categoria. L'any 1978 Bernie Ecclestone va arribar a ser el màxim executiu de la FOCA i va lluitar amb la Fédération Internationale du Sport Automobile (FISA) pel control dels drets comercials de la F1. Les disputes van finalitzar al març de 1981 quan amb l'Acord de la Concòrdia la FISA va cedir els drets de TV als equips. Quan el primer acord de la concòrdia va finalitzar l'any 1987 Bernie Ecclestone va abandonar la seva posició al davant d'un equip i es va erigir el líder d'una nova entitat, la FOPA (Formula One Promotions and Administration) a qui els equips van cedir els seus drets televisius. La FOPA més endavant passaria a anomenar-se Formula One Management. La FOA actualment es queda un 23% dels beneficis televisius. El 77% restant se'l reparteixen en un 47% els equips participants a la Formula 1, i un 30% per a la FIA.
A finals de 2016, Liberty Media va acordar comprar accions per prendre el control de Formula One Group per 4,4 mil milions de dòlars, aprovat pels reguladors i es va acabar el 23 de gener de 2017. Chase Carey es va convertir en president i conseller delegat, i Ross Brawn conseller delegat de Motor Sports.

## Referències

* ↑ «US media firm Liberty Media to buy Formula 1» (en anglès). BBC, 08-09-2016. [Consulta: 11 juliol 2020].
* ↑ Bradley, Charles. «Ross Brawn lands key role in new-look F1 structure». Motorsport, 23-01-2017. [Consulta: 11 juliol 2020].

## Vegeu també

* Formula 1
* Chase Carey
* Bernie Ecclestone
* Fédération Internationale de l'Automobile

## Enllaços externs

* Formula1.com — Lloc oficial de la F1
* GrandPrix.com — Entrada de Bernie Ecclestone a GrandPrix.com
* FT.com Arxivat 2005-12-06 a Wayback Machine. — article relacionat del Financial Times
# Golosalvo

Golosalvo és una població de la província d'Albacete a uns 36 km de la capital. És considerat el municipi més alt de la província. La seva economia radica en les fèrtils terres de cereals i, sobretot, en la vinya. Té 106 habitants, segons dades de l'INE 2006.

## Història

Golosalvo va pertànyer a Jorquera fins al segle xix. Entre els anys 1889 i 1926 va ser llogaret de Fuentealbilla, fins que el 1927 es desagrega de Fuentealbilla, tornant a ser municipi independent.
# Platja de la Barca

La Platja de la Barca es troba en el concejo asturià de Castrillón i pertany a la localitat de Bayas. El grau d'urbanització i d'ocupació són baixos i el seu entorn és rural. Els accessos, encara que són curts, menors d'un km són perillosos a causa de l'alta inclinació dels penya-segats que l'envolten. El jaç és de palets i roques.
Per poder accedir a aquesta platja cal localitzar els nuclis de població propers. Aquests són «El Cueto» i «La Roza» i a partir d'aquí la localitat de «Bayas». Partint d'aquesta localitat cal seguir el camí que es dirigeix al cementiri. En arribar a la senda costanera cal seguir de front, sense desviació, però a peu, deixant el cotxe a la zona de l'encreuament indicat. Al cap de poc de recórrer la senda en adreça aquest es veurà des de la part superior la cala i l'espectacular «illa de la Deva». A la dreta hi ha un camí molt sinuós i extremadament vertical que arriba fins al jaç. No s'aconsella fer aquesta baixada, i posterior pujada.
La senda costanera que s'ha esmentat va des de Bayas fins a Arnao. La platja no té cap servei.

## Referències

* ↑ Del Río, Alejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 140. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Capella de Balmes (Balaguer)

La Capella de Balmes és una església de Balaguer (Noguera) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Construcció de façana molt senzilla, al costat dret hi ha la porta d'accés de maó, bastant gran per intentar que entri la màxima llum possible. Del final de la porta fins a dalt està arrebossada; al costat esquerre hi ha una creu, bastant gran, de ferro. La teulada és a doble vessant. És de planta rectangular, realitzada en maó i amb algunes parets arrebossades.
L'interior de la capella és també molt senzill, les parets no tenen cap decoració, tan sols hi ha l'altar major, molt senzill. S'ha intentat que tot l'espai interior sigui utilitzable.

## Història

La capella de Balmes fou construïda l'any 1978. Va sorgir per poder cobrir unes necessitats que hi havia en aquest barri obrer, que havia crescut molt en poc temps i era necessari crear un lloc on es fessin actes religiosos.
La maqueta de la capella fou realitzada pel mossèn de Balaguer i pagada per la comunitat cristiana de Balaguer.

## Referències

* 1 2 3 4 «Capella de Balmes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].
# Lars Søndergaard

Lars Søndergaard (Aalborg, 5 d'abril de 1959) és un entrenador i exjugador de futbol professional danès que treballa com a entrenador de la selecció femenina de Dinamarca.
El 18 de desembre de 2017, l'Associació Danesa de Futbol (DBU) va anunciar que Lars Søndergaard era el nou entrenador de la selecció femenina de Dinamarca. Va signar un contracte que duraria fins al final de l'Eurocopa Femenina de la UEFA 2021. El 10 d'octubre de 2020, DBU va anunciar que Søndergaard havia signat un nou contracte que duraria fins a una possible classificació per a la Copa del Món Femenina de la FIFA 2023.

## Referències

* ↑ Christiansen, Casper Helweg. «Lars Søndergaard er ny kvindelandstræner». Danmarks Radio, 18-12-2017. [Consulta: 18 desembre 2017].
* ↑ «LANDSTRÆNER LARS SØNDERGAARD FORLÆNGER I JAGTEN PÅ SLUTRUNDER». dbu.dk. Danish Football Association, 19-10-2020. [Consulta: 28 octubre 2020].
# Tavira

Tavira és una ciutat i un municipi portuguès al districte de Faro, a la regió de l'Algarve. L'any 2004 tenia 25.105 habitants.
El municipi limita al nord-est amb el municipi d'Alcoutim, a l'est amb Castro Marim i Vila Real de Santo António, al sud-oest amb Olhão, a l'oest amb São Brás de Alportel i Loulé i al sud està banyat per l'oceà Atlàntic.

## Demografia

Població del municipi de Tavira (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 | 2011 |
| 10.557 | 14.162 | 25.392 | 27.786 | 27.798 | 24.615 | 24.857 | 24.997 | 25.105 | 26.571 |

## freguesias de Tavira

* Cabanas de Tavira
* Cachopo
* Conceição
* Luz de Tavira
* Santa Catarina da Fonte do Bispo
* Santa Luzia
* Santa Maria (Tavira)
* Santiago (Tavira)
* Santo Estêvão

## Ciutats agermanades

* Perpinyà, Catalunya del Nord, França (2001)

## Vegeu també

* Pedro Rodrigues i companys màrtirs
# Fritzi: Un conte revolucionari

Fritzi: Un conte revolucionari (originalment en alemany, Fritzi - Eine Wendewundergeschichte) és una pel·lícula d'animació en alemany del 2019 dirigida per Ralf Kukula i Matthias Bruhn sobre la revolució pacífica de la tardor de 1989, explicada des de la perspectiva d'una nena de dotze anys. Es tracta d'una coproducció entre Alemanya, Luxemburg, Bèlgica i la República Txeca, i està basada en el llibre infantil alemany de 2009 Fritzi war dabei de Hanna Schott.

## Premissa

La Fritzi, de dotze anys, té cura del gos Sputnik de la seva millor amiga Sophie mentre la família de la Sophie està de vacances a Hongria. Però quan la Sophie no torna, en Fritzi i l'Sputnik se'n van a buscar-la.

## Premis i reconeixements

* 2019: Premi de la Crítica de Cinema Alemany a la millor pel·lícula infantil, atorgada per l'Associació de Crítics de Cinema d'Alemanya
* 2020: Mitteldeutscher Rundfunk – Millor guió al 28è Festival Pardal d'Or d'Erfurt
* 2020: Rauchfrei-Siegel de la Deutsche Krebshilfe i l'Aktionsbündnis Nichtrauchen per com la pel·lícula "... prescindeix deliberadament dels personatges fumadors i, per tant, serveix com a model a seguir, especialment per als joves".

## Referències

* ↑ Hoffman, Katrin (22 September 2019) Kritik zu Fritzi: Eine Wendewundergeschichte. (en alemany). epd-film.de. Retrieved 13 April 2021.
* ↑ Kroustallis, Vassilis (12 November 2019) Fritzi A Revolutionary Tale: Interview with Ralf Kukula & Matthias Bruhn Arxivat 2021-11-08 a Wayback Machine.. Zippy Frames. Retrieved 13 April 2021.
* ↑ Krämer, Ralf (10 October 2019) Unwirklich fern: „Fritzi - Eine Wendewundergeschichte”. Berliner Morgenpost. (en alemany). Retrieved 13 April 2021.
* ↑ «"W intermärchen" erhält den Preis der deutschen Filmkritik 2019 – Alle Gewinner», 24-02-2020.
* ↑ Preis des MDR-Rundfunkrates 2020 geht an "Fritzi - Eine Wendewundergeschichte", 25 September 2020. (en alemany). MDR Rundfunkrat. Retrieved 13 April 2021.
* ↑ „Fritzi - Eine Wendewundergeschichte” Prämiert, 9 June 2020. (en alemany). German Cancer Aid. Retrieved 13 April 2021.

## Enllaços externs

* Fritzi: Un conte revolucionari a GoitaQuèFanAra.cat
* Fritzi: Un conte revolucionari a Weltkino Films (alemany)
# Nathan Bedford Forrest

Nathan Bedford Forrest (Chapel Hill, Tennessee, 1821 - Memphis, Tennessee, 1877) fou un oficial sudista. De formació autodidacta, fou comerciant de ramat, cavalls i esclaus. Quan esclatà la guerra de secessió, assolí el grau de tinent coronel de cavalleria i lluità a les batalles de Fort Donelson (1862) i Shiloh, després de la qual fou nomenat general. El 1864 massacrà tres-centes persones negres a Fort Pillow i més tard fou derrotat pels nordistes a Brice's Cross. L'abril del 1865 es va rendir. Des del 1866 es va dedicar als negocis i el 1867 fou nomenat cap del Ku Klux Klan. També fou cap dels ferrocarrils de Selma fins a la seva mort, potser per diabetis.

## Vegeu també

* Batalla de Day's Gap.

## Enllaços externs

* Biografia de Nathan B. Forrest (primers anys i servei militar)
* El Memorial General Nathan Bedford Forrest a la University of the South Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
# Mas de Nuix

El Mas de Nuix és una masia del poble de la Sisquella al municipi de Ribera d'Ondara (la Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Casa fundada l'any 1480 pels Nuix de Cervera al centre del poble, al voltant de la qual s'estructura el nucli urbà. Edifici de planta irregular amb façana principal orientada a migjorn i coberta a doble vessant que presenta de ràfec de teula. Davant d'aquesta façana, s'hi basteix un baluard que, alhora que servia com a element de defensa davant un possible setge mitjançant un tancat, s'emprava per usos agrícoles. L'accés al baluard es fa a partir un portal adovellat, sobre el qual hi ha un relleu d'un escut molt erosionat de la família Nuix. Les façanes de l'edifici s'estructuren en planta baixa, primer pis, i a les façanes de tramuntana, s'afegeix, les golfes. També hi ha una porta d'accés a la façana de ponent, estructurada a partir d'un arc adovellat. Cal destacar la presència d'estructures cilíndriques amb coberta cònica, que presenten una obertura espitllada en el seu parament, bastides sobre els angles superiors de les façanes exteriors de l'edifici, en forma de garites.

## Notes

* ↑ «Mas de Nuix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Portell de Davall

El portell de Davall és una collada situada als 1.123 metres d'altitud del terme municipal de Conca de Dalt (antic terme d'Hortoneda de la Conca), al Pallars Jussà.
Està situat al nord de les collades de Dalt, a migdia del Forat Roi i de la llau de Forat Roi.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Can Xim

Can Xim és una masia de Gelida (Alt Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia formada per un volum simple de planta rectangular amb coberta a dues aigües. Destaca el portal adovellat, rellotge de sol modern.
És una casa d'origen medieval possiblement als segle xiv ja existia. Actualment fa funció de residència casa de pagès.

## Referències

* 1 2 «Can Xim». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 octubre 2017].
# Lengue

La llengua lengue, també anomenada molengue, molendji o balengue és una llengua parlada pels balengues, al sud de Guinea Equatorial.
És una llengua minoritària (entorn d'1.000 parlants, segons Joshua Project), probablement en vies d'extinció, en part per la pressió exercida per la llengua de la tribu fang, majoritària en la població del país i representada en el poder en la persona del President del Govern, Teodoro Obiang. Està classificada, almenys parcialment, en la família de les llengües bantus. Segons Ethnologue, estaria inclosa en el subgrup B del bantu nord-occidental. Echegaray la inclou específicament en el grup sheke, emparentant-la amb l'itemu i amb el nviko.
És usada a la franja costanera que va entre Punta Nguba i el riu Benito, fins a la frontera amb Gabon. El seu ús, tanmateix, és únicament oral. Fins avui, no es coneix cap text escrit o diccionari de la llengua lengue.

## Referències

* ↑ Lengue referència a Ethnologue (16th ed., 2009)

## Bibliografia

* Carlos Gonzalez Echegaray. Estudios Guineos: Vol. II. Madrid:Consejo Superior de Investigaciones Cientificas 1959.
* Igor Cusack. "Hispanic and Bantu Inheritance, Trauma, Dispersal and Return: Some Contributions to a Sense of National Identity in Equatorial Guinea". Nations and Nationalism, Volume 5 Issue 2 Page 207 - April 1999.
* Quilis, Antonio y Celia Casado-Fresnillo. 1995. La lengua española en Guinea Ecuatorial. Madrid: Universidad Nacional de Educación a Distancia.

## Enllaços externs

* Equatorial Guinea: Culture and Environment Arxivat 2015-06-08 a Wayback Machine.
# Tardáguila

Tardáguila és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord-oest amb Topas, al Nord-est amb Aldeanueva de Figueroa, al Sud-est amb Arcediano, al Sud amb Negrilla de Palencia, al Sud-oest amb Palencia de Negrilla i a l'Oest amb Torreperales (Negrilla de Palencia).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 282 | 271 | 238 | 232 |
# Florenci Cuairan i Blas

Florenci Cuairan i Blas (el Masnou, Maresme, 1895 - Barcelona, 1972) fou un escultor català.
De jove fou picapedrer. Fou deixeble de l'escultor Joan Borrell i Nicolau. S'especialitzà en escultures d'animals (com bisons i foques). Treballà diversos materials com pedra, marbre, fusta, bronze i coure. El 1937, durant la Guerra Civil Espanyola, s'exilià. Després d'un sojorn a Anglaterra, se n'anà a viure a la República de Sud-àfrica fins al 1967, quan tornà a Barcelona.

## Referències

* ↑ <«Florenci Cuairan i Blas». enciclopedia.cat. [Consulta: 7 març 2023].
# Nathan Bor

Nathan Bor (Fall River, 1 de març de 1913 - New Bedford, 13 de juny de 1972) va ser un boxejador estatunidenc que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
Com a aficionat va guanyar 90 dels 95 combats disputats, amb el campionat de Nova Anglaterra i el campionat nacional de pes lleuger com a títols més destacats. El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on guanyà la medalla de bronze en la categoria del pes lleuger, en guanyar el combat pel bronze a l'italià Mario Bianchini.
Posteriorment va passar al professionalisme, tot guanyant el seu primer combat, el 5 d'octubre de 1932, i iniciant una ratxa de quatre anys en què es va mantenir invicte. Aquesta ratxa quedà trencada el 21 d'octubre de 1936 quan perdé contra Babe Marino. El seu darrer combat fou una derrota per KO el 24 de maig de 1940 contra Joe Boscarino.
Durant la Segona Guerra Mundial es va unir a la Marina i va servir com a entrenador de boxa a Parris Island, una important base de la marina a Carolina del Sud. Després de la guerra va tornar a Massachusetts, on va treballar primer com a encarregat a l'Eastern Sportswear Manufacturing Company i després va obrir les tintoreries Olympic Dry Cleaners el 1948 a New Bedford.
Va morir el 13 de juny de 1972 a New Bedford després de patir un atac de cor.

## Referències

* ↑ «Nat Bor Bio». BoxRec. [Consulta: 3 gener 2018].
* 1 2 «Olympedia – Nat Bor». [Consulta: 17 setembre 2024].
* 1 2 «Nat Bor Boxing Record». BoxRec. [Consulta: 3 març 2017].
* ↑ "Nathan Bor Left Kin Here", Newport Mercury, Newport, Rhode Island, pg. 3, 23 June 1972
# Mas de Panxeta

El Mas de Panxeta és un mas situat al municipi de Móra la Nova a la comarca catalana de la Ribera d'Ebre.

## Referències

* ↑ «Mas de Panxeta | enciclopedia.cat». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia. [Consulta: 10 octubre 2022].
* ↑ Puigjaner, Josep-Maria. Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya. Institut d'Estudis Catalans, 2003. ISBN 978-84-393-6189-3.
# Portell de Colomers

El Portell de Colomers, en occità Portau de Colomèrs, és una collada que es troba en el límit dels termes municipals de Naut Aran, a la Vall d'Aran i Espot, a la comarca del Pallars Sobirà, dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
Té el doble nom, català i occità, pel fet que es troba just al límit de les dues llengües; s'utilitza la forma occitana a la Vall d'Aran i la catalana a la resta del país.
El coll està situat a 2.728,9 metres d'alçada, entre el Gran Tuc de Colomèrs a l'oest-sud-oest i el Tuc del Bergús a l'est-nord-est; comunica Colomèrs d'Espot (S) i el Circ de Colomèrs (N), és a dir: les valls de Sant Nicolau i d'Aiguamog.

## Rutes

* Pel vessant del Circ de Colomèrs el camí deixa la GR 11 al sud del Lac Obago, passa per la riba occidental de l'Estany de Ràtera de Colomèrs i s'enfila cap a la collada.
* Per la banda de Colomèrs d'Espot la ruta puja des de l'Estany del Bergús cap al nord.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Portau de Colomèrs. [Consulta: 13/10/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)