OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cos menor del sistema solar

Un cos menor del sistema solar (CMSS o de l'anglès SSSB, small Solar System body) és, segons la resolució de la UAI (Unió Astronòmica Internacional) del 22 d'agost de 2006, un cos celeste que orbita a l'entorn del Sol i que no és planeta, ni planeta nan, ni satèl·lit:
| « | Tots els altres objectes (referit als que no siguin ni planetes ni planetes nans ni satèl·lits), i que orbiten al voltant del Sol, s'han de denominar col·lectivament "cossos menors del sistema solar" (Small Solar-System Bodies). Aquests actualment inclouen la majoria dels asteroides del sistema solar, la majoria dels objectes transneptunians (OTN), cometes, i altres petits cossos. | » |
Per tant, segons la definició de la UAI, són cossos menors del sistema solar, independentment de la seva òrbita i composició:
* Els asteroides.
* Els OTN, (Objectes transneptunians).
* Els cometes.
* Els meteoroides.
Segons les definicions de planeta i de planeta nan, que atenen a l'esfericitat de l'objecte a causa de la seva gran massa, es pot definir com a cos menor del sistema solar, per exclusió, tot cos celeste que, sense ser un satèl·lit, no hagi aconseguit prou grandària o massa com per adoptar una forma essencialment esfèrica.
Segons algunes estimacions, la massa requerida per a aconseguir la condició d'esfericitat se situaria a l'entorn dels 5 x 10$^{20}$ kg, i en resulta el diàmetre mínim a l'entorn dels 800 km. No obstant això, característiques com la composició química, la temperatura, la densitat o la rotació dels objectes poden variar notablement les grandàries mínimes requerides, per la qual cosa es va rebutjar assignar valors apriorístics a la definició, deixant la resolució individual de cada cas a l'observació directa.
Segons la UAI, alguns dels cossos menors del sistema solar més grans podrien reclassificar-se en el futur com a planetes nans, després d'un examen per determinar si estan en equilibri hidroestàtic, és a dir, si són prou grossos perquè la seva gravetat venci les forces del sòlid rígid fins a haver adoptat una forma essencialment esfèrica.
Exceptuant els objectes transneptunians, els cossos menors del sistema solar de major grandària són Vesta i Pal·les, amb una mica més de 500 km de diàmetre.

## Referències

* ↑ Resolucions de l'Assemblea General del 2006 de la UAI
* ↑ UAI. «The IAU draft definition of "planet" and "plutons"» (en anglès), 2006. [Consulta: 5 agost 2011].
* ↑ UAI. «Definition of a Planet in the Solar Syste» (pdf) (en anglès), 2006. [Consulta: 5 agost 2011].
# Conniella

Conniella és un gènere de peixos de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Conniella apterygia (Allen, 1983)

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)

## Bibliografia

* Allen G. R. 1983. A new genus and species of wrasse (Pisces: Labridae) from Rowley Shoals, Western Australia. Rev. Fr. Aquariol. v. 10 (no. 2). 43-46.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Continentícola

Els continentícoles (Continenticola) constitueixen un clade de triclàdides que inclou les planàries terrestres i les d'aigua dolça. Es troben continentícoles a tots els continents exceptuant a l'Antàrtida.

## Filogènia

Carranza i col·laboradors van proposar l'any 1998, basant-se en proves moleculars, que les diferents famílies de planàries d'aigua dolça i les planàries terrestres s'agrupaven en un grup monofilètic que van anomenar Continenticola. Aquesta agrupació va ser acceptada per Sluys l'any 2009. Tot i existir proves moleculars que donen suport a aquest clade no s'han descrit apomorfies morfològiques clares.
Arbre filogenètic dels triclàdides segons Sluys i col·laboradors (2009):
| Tricladida | Maricola Cavernicola Continenticola Planarioidea Planariidae Kenkiidae Dendrocoelidae Geoplanoidea Dugesiidae Geoplanidae |

## Referències

* 1 2 3 Sluys, R.; Kawakatsu, M.; Riutort, M.; Baguñà, J. «A new higher classification of planarian flatworms (Platyhelminthes, Tricladida)» (en anglès). Journal of Natural History, 43, 29-30, 2009, pàg. 1763-1777. DOI: 10.1080/00222930902741669.
* 1 2 Carranza, S, Littlewood DT, Clough KA, Ruiz-Trillo I, Baguñà J, Riutort M. 1998. "A robust molecular phylogeny of the Tricladida (Platyhelminthes: Seriata) with a discussion on morphological synapomorphies". Proceedings of the Royal Society B: Biological Sciences. 265(1396):631-640.
# Cotis I

Cotis I (Cotys, Κότυς), fou rei dels odrisis de Tràcia del 382 aC al 358 aC (segons Suides que li assigna un regnat de 24 anys, altres fonts el situen entre 384 aC i 359 aC).
Només és esmentat al final d'aquest període, vers el 364 aC quan apareix com enemic dels atenencs per la possessió del Quersonès traci i en aquest temps va donar suport a l'aventurer Caridem quan aquest va abandonar el servei a Atenes. També va donar assistència a Ifícrates a qui va donar una de les seves filles en matrimoni i junt amb el que va lluitar contra el seu país.
El 362 aC el poderós cap traci Miltòcites es va revoltar i es va aliar amb Atenes a la que va prometre l'entrega del Quersonès traci; llavors Cotis va escriure una carta als atenencs millorant les promeses de Miltòcites i en conseqüència els atenencs van aprovar un decret a favor del rei; probablement en el mateix decret es conferia a Cotis la ciutadania atenenca; llavors Miltòcites va abandonar la lluita, però Cotis no va complir les seves promeses.
El mateix 362 aC es va enfrontar a Ariobarzanes de Dascilios i altres sàtrapes revoltats a l'Àsia Menor occidental, que tenien el suport dels atenencs i que protegien les ciutats gregues de l'Hel·lespont sobre les que Cotis volia establir el seu domini. Cotis va assetjar Sestos (Sestus) que depenia de Ariobarzanes però Timoteu el va obligar a aixecar el setge; una mica després la ciutat es va revoltar contra els atenencs i es va sotmetre a Cotis, i aquest, després d'intentar obtenir els serveis d'Ifícrates sense èxit, va concertar els serveis de Caridem al que va fer el seu gendre, i va seguir la guerra amb el seu ajut (vers 359 aC); aquell mateix any va donar suport al pretendent Pausànies al tron macedoni, contra Filip II de Macedònia, que havia estat proclamat rei una mica abans, però Filip II va aconseguir que el rei traci abandonés al seu aliat. Va morir vers el 358 aC assassinat per Pitó (Phyton o Parrhon) i per Heràclides, dos ciutadans d'Enos, una ciutat grega a Tràcia, el pare del qual havia estat atacat en alguna manera pel rei; els assassins van rebre d'Atenes la ciutadania atenenca i corones d'or.
Per les referències biogràfiques que existeixen de Cotis sembla que era addicte a la luxúria i al beure; era violent i cruel. Probablement va assassinar la seva esposa de la que estava gelós; es diu que estant begut va celebrar una festa nupcial amb la deessa Atenea i va matar a dos servidors successivament que no van tenir tacte en aturar els seus excessos.

## Referències

* 1 2 «Cotys». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# Copa de les Nacions de motocròs

La Copa de les Nacions de motocròs, coneguda tradicionalment com a Coupe des Nations (en francès), fou una prova internacional de motocròs per equips que es disputà entre 1981 i 1984. La prova es reservava a motocicletes de 125 cc i era, juntament amb el Trophée des Nations -per a motos de 250 cc-, un complement del Motocròs de les Nacions, esdeveniment en vigor des de 1947 destinat a motos de 500 cc.
El 1985, la FIM va presentar un nou format que combinava els tres trofeus en un de sol, aplegant tres categories (125, 250 i 500 cc) amb un corredor de cadascuna i tres curses per trofeu (125/500, 125/250 i 250/500), de manera que tots poguessin competir entre si. Desapareixien així el Trophée i la Coupe.

## Llista de guanyadors

| Any | Guanyador | Pilots | Circuit |
| 1981 | Itàlia | Michele Rinaldi / Corrado Maddii / Mauro Miele / Alberto Barozzi | Itàlia: Casale Monferrato |
| 1982 | Itàlia | Michele Rinaldi / Corrado Maddii / Giuseppe Andreani / Michele Magarotto | Itàlia: Montevarchi |
| 1983 | Bèlgica | Eric Geboers / Marc Velkeneers / Jan Blanquaert / Thierry Godfroid | Suïssa: Roggenburg |
| 1984 | Països Baixos | Kees Van der Ven / John Van Den Berk / Jan Postema / John Hensen | Txecoslovàquia: Dalecin |

## Vegeu també

* Copa de l'Avenir

## Referències

* ↑ Hailwood, Mike; Walker, Murray; Smith, Jeff; Currie, Bob; Puig Bultó, Oriol. «Moto-cross». A: Motos. Carreras de velocidad. Moto-Cross. Trial (en castellà). Barcelona: Editorial Hispano Europea, 1975, p. 230; 346-348. ISBN 84-255-0245-4.
* ↑ «Coupe des Nations» (en anglès). hickoksports.com. Arxivat de l'original el 5 de febrer 2010. [Consulta: 5 novembre 2009].

### Bibliografia

* «World Champions - Champions Du Monde. National Teams / Equipes Nationales» (PDF) (en anglès). fim-live.com. FIM, 15-09-2011. Arxivat de l'original el 17 d'agost 2014. [Consulta: 16 gener 2013].
* «Coupe des nations» (en francès). memotocross.fr, 2012. Arxivat de l'original el 18 de febrer 2013. [Consulta: 4 gener 2013].

## Enllaços externs

* Tots els campions de motocròs, amb especial atenció als nord-americans Arxivat 2010-10-25 at Archive.is (anglès)
# Crestwood (Missouri)

Crestwood és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 11.863 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Crestwood tenia 11.863 habitants, 5.111 habitatges, i 3.521 famílies. La densitat de població era de 1.272,3 habitants per km².
Dels 5.111 habitatges en un 24% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,8% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 31,1% no eren unitats familiars. En el 27,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 25% de 45 a 60 i un 24,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.185 $ i la renda mediana per família de 64.240 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.473 $ mentre que les dones 31.934 $. La renda per capita de la població era de 26.793 $. Entorn de l'1,5% de les famílies i el 2,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Crestwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Crestwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Crestview

«Crestview» té aquests significats:
# Cricetins

Els cricetins (Cricetinae) són una subfamília de rosegadors que conté unes divuit espècies, classificades en sis o set gèneres segons l'esquema. Com que són fàcils de criar en captivitat, sovint són utilitzats com a animals de laboratori i mantinguts com a animals de companyia en els països econòmicament més desenvolupats. Els hàmsters són un animal de companyia familiar popular.

## Classificació

Aquesta subfamília es divideix en 7 gèneres segons les classificacions clàssiques:
* gènere: Allocricetulus (Argyropulo, 1933) - 2 espècies
** Allocricetulus curtatus (Allen, 1925)
** Allocricetulus eversmanni (Brandt, 1859)
* gènere: Cansumys (Allen, 1928) - 1 espècie
** Cansumys canus (Allen, 1928)
* gènere: Cricetulus (Milne-Edwards, 1867) - 7 espècies
** Cricetulus alticola (Thomas, 1917)
** Cricetulus barabensis (Pallas, 1773)
** Cricetulus griseus (Milne-Edwards, 1867)
** Cricetulus kamensis (Satunin, 1903)
** Cricetulus longicaudatus (Milne-Edwards, 1867)
** Cricetulus migratorius (Pallas, 1773)
** Cricetulus sokolovi ((Orlov & Malygin, 1988)
* gènere Cricetus Leske, 1779 - 1 espècie
** hàmster comú (hàmster europeu)
* gènere Mesocricetus (Nehring, 1898) - 4 espècies
** Mesocricetus auratus (Waterhouse, 1839)
** Mesocricetus brandti (Nehring, 1839)
** Mesocricetus newtoni (Nehring, 1898)
** Mesocricetus raddei (Nehring, 1894)
* gènere Phodopus Miller, 1910 - 3 espècies
** Phodopus campbelli (Thomas, 1905)
** Phodopus roborovskii (Satunin, 1903)
** Phodopus sungorus (Pallas, 1773)
* Un hàmster nan de Campbell (Phodopus campbelli).
* Un hàmster hivernal nan (Phodopus sungorus).
* Un hàmster Roborovsk (Phodopus roborovskii).
* Un hàmster xinès (Cricetulus barabensis).

## Referències

* ↑ TSN al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. (anglès)
# Damip

Damip és el nom dels següents personatges:
* Damip d'Esparta, espartà que vivia a la cort de Jerònim de Siracusa.
* Damip, filòsof pitagòric grec.
# Daihatsu Move Conte

El Daihatsu Move Conte (ダイハツ・ムーヴ コンテ, Daihatsu Mūvu Konte) fou un kei car de la marca japonesa Daihatsu produït des de 2008 fins al 2017, estant només disponible al mercat domèstic japonés. Des de 2011 fins al 2017 va ser comercialitzat també amb el nom de Toyota Pixis Space (トヨタ・ピクシス スペース, Toyota Pikushisu Supēsu). El successor natural d'aquest model va ser el Move Canbus, mentre que a la gamma TGoyota va ser substituït pel Pixis Joy.

## Descripció general

El Move Conte només estava disponible en carrosseria de cinc portes, destacant la marca el caràcter "quadrat" del model i venent-lo com el "Move quadrat" (四角いムーヴ, shikakui Mūvu). El model estava propulsat per una motorització idèntica al Move L175, el de quarta generació, tenint dos motors per a triar: un motor atmosfèric de 658 cc o el mateix tricilíndric amb turbocompressor, que atorgava al cotxe 51 cavalls i 64 respectivament de la motorització. El model disposava de transmissió manual de quatre marxes o CVT i tracció davantera o tracció total 4WD. També va existir una versió amb modificacions estètiques anomenada Custom. El Move Conte es produí només a la factoria de Daihatsu a la prefectura d'Oita.

## Referències

* ↑ Gauthier, Michael. «Toyota Pixis Space unveiled for Japan» (en anglès). Motor1.com. [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ Lysaght, Mike. «Move Over, Nissan Cube: Daihatsu Introduces Move Conte Minicar in Japan». Edmunds Inside Line. Edmunds Inc., 27-08-2008. Arxivat de l'original el 2009-02-15.
* ↑ «ダイハツ ムーヴコンテの歴代モデル・グレード一覧｜自動車カタログ» (en japonès). [Consulta: 21 desembre 2021].
# Cristòfol Montagut Genovès

Cristòfol Montagut Genovès (Reus, 27 d'abril de 1814 - 17 de novembre de 1896) va ser un milicià i financer català. Els seus pares, Cristòfol Montagut, un hisendat, i Francesca Genovès també eren reusencs.
Va fer el batxillerat a Reus i va estudiar la carrera de Farmàcia, que mai no va exercir. De jove va figurar a les files de la Milícia nacional amb el grau d'oficial, i va participar en algunes incursions i fets d'armes durant la Primera Guerra Carlina. L'any 1862 quan es va fundar el Banc de Reus, en va ser nomenat administrador, càrrec que va ocupar fins al 1894, quan el va haver de deixar per motius de salut. El càrrec el va ocupar el seu fill Josep Montagut Illa. Va ser molt apreciat a la ciutat i la seva gestió al banc força efectiva.
Josep Olesti diu erròniament que va ocupar l'alcaldia de Reus en 1860, càrrec que diu que va exercir durant dos anys. El cert és que durant els mandats de l'alcalde Joan Baptista Madremany va ocupar provisionalment l'alcaldia quan Madremany es va absentar, i després, durant quatre mesos com a "regente de la alcaldia" durant l'absència del llavors alcalde Gregorio de Mijares. Olesti es basa en les necrològiques publicades a la Crónica Reusense el 18 de novembre de 1896, que a la p. 1 diu que es va veure obligat a "empuñar la vara de alcalde" l'any 1860 duran dos anys i que va deixar un bon exemple de la seva administració i de la seva iniciativa. El Diario de Reus, copia amb poques variants la nota de la Crónica Reusense, i Les Circumstàncies també diuen que va ser alcalde, i que al seu enterrament hi van assistir gent de totes les classes socials i de tots els partits polítics de la ciutat.

## Referències

* 1 2 Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs: vol. II. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 463.
* ↑ "Actes Municipals 1858-1861" pàg. 726
* ↑ Diario de Reus. "Necrológica", 18 de novembre de 1896, p. 2
* ↑ Las Circunstancias. "Cristóbal Montagut". 18 de novembre de 1896, p. 2
# Cútar

Cútar és un municipi d'Andalusia, a la província de Màlaga, situat a l'interior de la comarca de La Axarquía. El 2020 tenia 616 habitants.
# Càmpila d'Eudoxe

La càmpila d'Èudox (Grec: καμπύλη [γραμμή;], significa simplement "curvilini, corba") és una corba, amb una equació cartesiana:
    $x^{4}=x^{2}+y^{2}$
de la qual s'ha d'excloure la solució x = y = 0, o, en coordenades polars:
    $r=\sec ^{2}\theta \,.$
Aquesta corba quàrtica va ser estudiada per l'astrònom i el matemàtic grec Èudox de Cnidos (circa. 408 Bc - c.347 Bc) en relació amb el problema clàssic de duplicació del cub.
La càmpila és simètrica tant respecte de l'eix $x$ com del $y$-axes. Talla l'eix $x$ a $(-1,0)$ i $(1,0)$. Té punts d'inflexió a
    $(\pm {\sqrt {3/2}},\pm {\sqrt {3}}/2)$
(quatre punts d'inflexió, un en cada quadrant). La primera meitat de la corba és asimptòtica a $x^{2}-{\frac {1}{2}}$ quan $x\to \infty$, i de fet es pot escriure com
    $y=x^{2}{\sqrt {1-x^{-2}}}=x^{2}-{\frac {1}{2}}\sum _{n\geq 0}C_{n}(2x)^{-2n}$
on
    $C_{n}={\frac {1}{n+1}}{\binom {2n}{n}}$
és l'n-èsim nombre de Catalan.

## Vegeu també

* Llista de corbes

## Referències

* J. Dennis Lawrence. A catalog of special plane curves. Dover Publications, 1972, p. 141–142. ISBN 0-486-60288-5.

## Enllaços externs

* Weisstein, Eric W., «Kampyle of Eudoxus» a MathWorld (en anglès).
# Dag Hopen

Dag Hopen (Tønsberg, 6 d'abril de 1961) va ser un ciclista noruec. El seu principal èxit fou la medalla de bronze al Campionat del Món de contrarellotge per equips de 1983. Va participar en els Jocs Olímpics de 1984.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Daga

Una daga (del llatí vulgar daca) és una arma blanca de làmina aplanada i punta aguda. És més llarga que un punyal i més curta que una espasa. Sol tenir doble fil i guarda per protegir el puny. Es portava com a arma secundària, complementària a l'espasa. També solien portar-ne les dones com a protecció. Les dagues més primitives apareixen en el tercer mil·lenni aC, en l'edat del bronze. Els materials amb què es fabricaven eren os, marfil i sílex.
Les dagues s'associen a la covardia i la traïció. El cas més famós d'un assassinat amb una daga fou el de Juli Cèsar, emperador romà que patí 33 cops de daga, una per cada un dels membres del Senat. Però, irònicament, les dagues estan relacionades també amb la determinació i el coratge.

## Referències literàries

* Lo ferrer de tall. Obra de teatre de Serafí Pitarra.

## Referències

* ↑ Suetoni. Vides dels dotze cèsars, vol. I: Cèsar. Fundació Bernat Metge, p. 106–. ISBN 9788498590449 [Consulta: 17 novembre 2010]. Suetoni; Vides dels dotze cèsars.(català)
* ↑ Descripció de l'assassinat per Nicolau de Damasc.(anglès)
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles, vol. VI: Foció i Cató el Jove. Dio i Brutus. Fundació Bernat Metge, p. 15–. ISBN 9788472259409 [Consulta: 17 novembre 2010]. Plutarc."Espases".(català)
* ↑ Serafí Pitarra; "Lo ferrer de tall".(català)
* ↑ Text actualitzat. Arxivat 2010-10-06 a Wayback Machine.(català)

## Vegeu també

* Sgian dubh
* coltell
* Ganivet
# Deadline Hollywood

Deadline Hollywood, coneguda com a Deadline i referida sovint com a Deadline.com, és una revista digital fundada per la periodista, blocaire i escriptora Nikki Finke, subsidiària de Penske Media Corporation (PMC) i, per tant, propietat de l'empresari de l'entreteniment Jay Penske. El lloc web, enfocat al que se sol anomenar el món de l'infotainment (combinació d'informació i entreteniment), s'actualitza diverses vegades al dia.

## Història

Nikki Finke va començar a escriure una columna titulada «Deadline Hollywood» per a la revista LA Weekly el juny del 2002, i, el març del 2006, va començar a publicar el bloc titulat Deadline Hollywood Daily (DHD), que era una versió en línia de la seva columna. El 2009, Finke va vendre DHD a Mail.com Media per un preu «de set xifres», segons es va publicar. A l'acord de venda s'establia que Finke contractaria un escriptor addicional, però ella continuaria sent l'editora del lloc. El setembre del 2009, l'empresa va canviar la URL del lloc a deadline.com i va començar a treballar en altres ciutats, com Nova York o Londres. El novembre del 2013, Finke va deixar Deadline després d'un any de desacord entre Finke i Penske, que havia comprat Variety, una revista i lloc web, competència de Deadline.

## Equip editorial

Dos ex-periodistes de Variety van ser traslladats el 2010 a les noves edicions de Deadline, Mike Fleming a Nova York i Tim Adler a Londres, mentre Finke seguia sent l'editora de Deadline a Hollywood. El març de 2010, Nellie Andreeva, escriptora de The Hollywood Reporter, va ser contractada per dirigir la secció de televisió del lloc web.

## Referències

* ↑ «About Us» (en anglès). Deadline.com. [Consulta: 1r març 2016].
* ↑ Fritz, Ben «Nikki Finke's Deadline Hollywood Daily is sold to Mail.com» (en anglès). , 24-06-2009 [Consulta: 14 desembre 2014].
* ↑ Haber, Matt «FIXEDJA! Nikki Finke's Deadline Sleeker, Less Daily» (en anglès). , 04-09-2009 [Consulta: 14 desembre 2014].
* ↑ «Nikki Finke Leaves Deadline Hollywood» (en anglès). , 06-11-2013 [Consulta: 1r gener 2014].
* ↑ Young, Pandora «Nikki Finke Hires Mike Fleming Away from Variety» (en anglès). , 11-01-2010 [Consulta: 1r març 2016].
* ↑ Ernst, Amanda «Nikki Finke Hires Variety Vet To Helm Deadline New York» (en anglès). , 11-01-2010 [Consulta: 1r març 2016].
* ↑ Reagan, Gillian «Nikki Finke Poaches Hollywood Reporter's TV Editor Nellie Andreeva» (en anglès). , 29-03-2010 [Consulta: 1r març 2016].
# Desert Salvador Dalí

Salvador Dalí o simplement "Dalí" és un desert del sud-oest de Bolívia, situat al sud del departament de Potosí dins de la Reserva Nacional de Fauna Andina Eduardo Avaroa i al sud del salar de Chalviri. Es troba a una altura mitjana de 4750 msnm i té una superfície aproximada de 110 km².
Se li ha donat aquest nom perquè té una semblança amb alguns paisatges pintats per Dalí, tot i que ell mai no va conèixer aquest lloc.

## Referències

* ↑ «Desierto de Dalí - Bolivia». Arxivat de l'original el 2016-06-02. [Consulta: 1r maig 2016].

## Vegeu també

* Salvador Dalí
* Desert d'Atacama