OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Omphalodes nitida

Omphalodes nitida és una espècie de planta perenne pertanyent a la família de les boraginàcies.

## Descripció

És una herba que aconsegueix una grandària de fins de 80 cm d'altura, perenne, rizomatosa, separadament setosa, amb indument format per pèls rígids en el revés de les fulles, pedicels i calzes, ± verdosa. Tiges erectes, ramificats. Fulles agudes o acuminades, amb marge ciliat; les inferiors fins de 33 × 3,2 cm, oblanceolades; les mitjanes i superiors fins de 15 × 2,3 cm, lanceolades. Inflorescència amb pocs cims, fins de 60 cm en la fructificació. Flores ebracteades o la inferior de cada cim bracteada; bràctees lanceolades, semblants a les fulles superiors; pedicels en flor fins de 16 mm, en fruit fins de 40 mm, de patents a deflexos. Calze en flor de 2,7-4,3 mm, densament pelós per totes dues cares, en fruit de 5,5-8,5 mm; lòbuls en flor d'1-1,7 mm d'amplària, ± lanceolats, en fruit de 2,2-3,4 mm d'amplària, amplament lanceolats. Corol·la de 7-12 mm de diàmetre, blau; tub c. 2 mm, marró; gola amb escates de c. 1 mm, oblongues; lòbuls (2,5)3-4 × 3-4,5 mm, oblongs. Estams inserits a la mateixa altura, en la part superior del tub de la corol·la; anteres 0,9-1 mm, groguenques. Ovari amb l'estil més curt que el tub de la corol·la. Núculae 2,3-3,3 × (1,5)1,9-2,7 mm, cilíndric- truncades, ± serícies, d'un marró clar a marrons, amb el marge alat de la cara dorsal pla, incurvat i regularment lobat.

## Distribució i hàbitat

N'hi ha en prades i talussos humits i ombrius, marges de cursos d'aigua, en substrat arenós o de llicorella; a una altitud de 90-1600 metres en el nord-oest de la península ibèrica.

## Curiositat

Un estudi de 2011 va trobar que l'ADN del seu parent més pròxim és Myosotidium hortensium a pesar que es produeix només a les Illes Chatham, la qual cosa suggereix la dispersió a extremadament llarga distància de les llavors alades. Els dos gèneres van divergir entre 3.64 i 22.45 Ma. Les dues seqüències genètiques difereixen de 5,3%.

## Taxonomia

Omphalodes nitida va ser descrita per Hoffmanns. & Link i publicat a Flore portugaise ou description de toutes els ... 1: 194, t. 25. 1811.

### Sinonímia

* Picotia nitida Roem. & Schult.

## Referències

* ↑ Omphalodes nitida en Flora Vascular
* ↑ Heenan, P. B., et al. (2010). Late-Cenozoic origin and diversification of Chatham Islands endemic plant species revealed by analyses of DNA sequence data. New Zealand Journal of Botany 48: 83–136.
* ↑ «Omphalodes nitida». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 21 setembre 2013].
* ↑ Omphalodes nitida en PlantList
# Olula del Río

Olula del Río és una localitat de la província d'Almeria, Andalusia. L'any 2005 tenia 6.358 habitants. La seva extensió superficial és de 23 km² i té una densitat de 276,4 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 21′ N, 2° 17′ O. Està situada a una altitud de 482 metres i a 103 quilòmetres de la capital de la província, Almeria.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 6.165 | 5.952 | 6.008 | 5.927 | 6.049 | 6.141 | 6.338 | 6.272 | 6.358 | 6.405 |
# Ornavasso

Ornavasso (alemany Urnafasch, piemontès Ornavass) és un municipi italià, situat a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 3.267 habitants. És un dels municipis de la minoria walser, sobretot a la fracció de Migiandone. Limita amb els municipis d'Anzola d'Ossola, Gravellona Toce, Mergozzo i Premosello-Chiovenda.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Antonio Longo Dorni | Llista cívica |
# Ortografia anglesa

L'ortografia anglesa és el conjunt de convencions i normes d'escriptura de la llengua anglesa que permeten expressar l'anglès oral en forma escrita. Com la majoria d'ortografies del món, l'ortografia anglesa està àmpliament estandarditzada. Ara bé, una peculiaritat de l'ortografia anglesa és que, a diferència de la majoria de llengües, hi ha moltes maneres d'expressar cada fonema i, a la inversa, la majoria de lletres i dígrafs es pronuncien diferent en diferents paraules i contextos. Per aquesta raó, en anglès són freqüents els errors ortogràfics, fins i tot entre els parlants natius. Això es deu al gran nombre de paraules manllevades d'altres idiomes al llarg de la història de la llengua anglesa, sense arribar a consensos ni reformes ortogràfics. La majoria de convencions de l'anglès modern provenen de la pronúncia d'una varietat de l'anglès mitjà; generalment no reflecteixen els fenòmens fonètics que han tengut lloc d'ençà del segle xv (com el gran desplaçament vocàlic).
Malgrat els molts dialectes de l'anglès, l'ortografia anglesa varia molt lleugerament entre variacions regionals. Les dues formes d'escriptura més populars són l'anglès britànic i l'anglès americà; les seves escasses diferències faciliten la comunicació internacional. Tanmateix, això fa que la discrepància entre com es pronuncia i com s'escriu l'anglès en qualsevol de les seves formes dialectals sigui molt gran.

## Referències

* ↑ Venezky, Richard L. «English orthography: Its graphical structure and its relation to sound». Reading Research Quarterly, 2, 3, 1967, p. 75–105. DOI: 10.2307/747031.
* ↑ Jared, Debra; Seidenberg, Mark S. «Does Word Identification Proceed From Spelling to Sound to Meaning?». Journal of Experimental Psychology: General, 120, 4, Dec 1991, p. 358–394. DOI: 10.1037/0096-3445.120.4.358.
* ↑ Horton, Helena «Our 51 most commonly misused words and phrases». The Sydney Morning Herald, 02-12-2015.
* 1 2 Khansir, Ali Akbar; Tajeri, Mojtaba «The Relationship between Spelling and Pronunciation in English Language». Language in India, 15, 12, Dec 2015, p. 66.
* ↑ English language. (2010). In Encyclopædia Britannica. Consultat novembre 23, 2010, from Encyclopædia Britannica Online: http://www.britannica.com/EBchecked/topic/188048/English-language
# Pista del Petrol (Abella de la Conca)

La Pista del Petrol és una pista de muntanya del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà.
És una antiga pista de muntanya de no gaire recorregut que arrenca del Camí de Carreu, en la branca que passa per Cal Borrell, i s'adreça seguint la llera del barranc de Gassó cap a la Collada de Gassó. No hi arriba, però, ja que en arriba a prop de la cruïlla amb la Pista del Portell, a llevant del Pas la Vena, la Pista del Petrol trenca en angle recte cap a llevant, cap a la Bernada, al nord del Planell del Congost. La pista mor, sense sortida, a 1.185 m. alt. La pista travessa les partides de les Collades, la Bernada i Ordins.
En alguns trossos és practicable amb un vehicle tot terreny, però en d'altres la pista està molt perduda.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, de caràcter descriptiu: és un dels camins oberts per a les prospeccions petrolieres que es van fer a la comarca.

## Enllaços externs

* La Pista del Petrol en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Teòcrit (desambiguació)

Teòcrit (desambiguació) és el nom dels següents personatges:
* Teòcrit (actor), actor grec
* Teòcrit de Quios, orador i sofista grec
* Teòcrit de Siracusa, poeta grec
# Berlingen (Turgòvia)

Berlingen és un municipi del cantó de Turgòvia (Suïssa), situat al districte de Steckborn.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Berlise

Berlise és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 121 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Berlise era de 121 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 16 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 57 habitatges, 47 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 7 estaven desocupats. Tots els 57 habitatges eren cases. Dels 47 habitatges principals, 38 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 13 en tenien quatre i 29 en tenien cinc o més. 34 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 27 habitatges hi havia un automòbil i a 16 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Berlise el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 12 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 8 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 16 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 73 persones, 52 eren actives i 21 eren inactives. De les 52 persones actives 44 estaven ocupades (24 homes i 20 dones) i 10 estaven aturades (4 homes i 6 dones). De les 21 persones inactives 11 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una empresa de construcció.
L'any 2000 a Berlise hi havia 9 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Berlise a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Berlise a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Hyalinobatrachium parvulum

Hyalinobatrachium parvulum és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Silvano, D. & Heyer, R. 2004. Hyalinobatrachium parvulum. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 25 d'abril del 2008.
# Hyalinobatrachium nouraguensis

Hyalinobatrachium nouraguensis és una espècie de granota que viu a la Guaiana Francesa i, possiblement també, al Brasil.

## Referències

* Reynolds, R., Hoogmoed, M., MacCulloch, R. & Gaucher, P. 2004. Hyalinobatrachium nouraguensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 25 d'abril del 2008.
# Hornblendita

La Hornblendita és una roca plutònica constituïda principalment per hornblenda (un tipus d'amfíbol). És una roca ultramàfica rara. Tot i que el component principal és l'hornblenda també s'hi pot trobar associat granat. No s'ha de confondre amb l'amfibolita, ja que aquest terme és únicament acceptat per a descriure la roca metamòrfica rica en amfíbol i plagiòclasi, mentre que hornblendita es reserva per a la roca plutònica rica en hornblenda.

## Referències

* Blatt, Harvey and Robert J. Tracy (1996) Petrology, Freeman, p. 72, ISBN 0-7167-2438-3
* ↑ «Hornblendite». [Consulta: 9 juliol 2022].
# Igor Ansoff

Igor Ansoff (Vladivostok, 1918 - San Diego, Califòrnia, 14 de juliol de 2002) fou un matemàtic i economista, conegut com el pare de l'administració estratègica. El seu nom originari en rus és Ígor Ansov (Игорь Ансов).
Nascut a Rússia, els seus pares emigraren als Estats Units durant la guerra civil que va seguir a la Revolució russa, i s'establiren a Nova York. Va estudiar enginyeria i es doctorà en Matemàtiques, però després especialitzar-se en Planificació en la Lockeed Aircraft Corporation on va obtenir experiència analitzant les complexitats d'un ambient de negocis. Durant la Segona Guerra Mundial va servir a la marina nord-americana com a enllaç amb la marina soviètica i com a professor de física. Ha ensenyat en diverses universitats dels Estats Units i Europa (Bèlgica i Suècia), i ha estat assessor de les empreses Philips, General Electric, Westinghouse, IBM, Gulf Oil i Sterling. Va morir de pneumònia als Estats Units.

## Estratègia d'Ansoff

Ansoff afirmà, a diferència de Richard Cyert i James G. March, que la clau de l'estratègia és reconèixer que si una companyia està funcionant, llavors és part de l'ambient, i que quan un administrador entén l'ambient i reconeix que l'ambient està en constant canvi, llavors pot prendre les decisions correctes liderant les organitzacions cap al futur. Proposa diverses categories d'estratègia, en qualsevol d'elles hi encaixa cada empresa o pot fer combinacions quan busqui objectius a llarg termini:
* Màxim rendiment actual: la finalitat de l'empresa és generar guanys.
* Utilitats de capital: obtenir guanys a curt termini.
* Liquiditat de patrimoni: busca atreure compradors procurant demostrar una elevada flexibilitat patrimonial.
* Responsabilitat social: estratègia per a demostrar interès en qüestions cíviques.
* Filantropies: l'empresa desvia recursos a objectius no econòmics o a institucions sense finalitat lucrativa.
* Actitud davant dels riscs: reduir riscs encara que es redueixi les utilitats.

## Obres

* Corporate Strategy (1965)
* Business Strategy (1969)
* Strategic Management (1984)
* The Firm: Meeting The Legacy Challenge (1986)
* The New Corporate Strategy (1989).

## Referències

* ↑ «H. Igor Ansoff, 83; educator drew worldwide acclaim». UNION-TRIBUNE San Diego [Consulta: 5 març 2016]. Arxivat 2013-11-30 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-11-30. [Consulta: 5 març 2016].
* ↑ «Классики менеджмента. Ансофф Игорь, Ansoff, H. Igor». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 5 març 2016].
* ↑ Necrològica Arxivat 2016-03-07 a Wayback Machine. al San Diego Union Tribune

## Enllaços externs

* (castellà) Resucitando a H. Igor Ansoff. Estrategias de innovación, per Francisco Javier Fano
* (anglès) Igor Ansoff a The Economist
# Igor Burzanović

Igor Burzanović (Titograd, Montenegro, 25 d'agost de 1985) és un futbolista montenegrí. Va disputar 8 partits amb la selecció de Montenegro.

## Estadístiques

Selecció de Montenegro :
| Anys | Partits | Gols |
| 2007 | 4 | 1 |
| 2008 | 4 | 1 |
| Total | 8 | 2 |

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Bernat de Foix

Bernat de Foix és el nom dels següents personatges:

## Vegeu també

* Comtat de Foix fou una jurisdicció feudal de la part sud-est del Comenge, avui és al departament de l'Arièja, França.
# Hypsiboas guentheri

Hypsiboas guentheri és una espècie de granota que viu al Brasil.

## Referències

* Garcia, P.; Segalla, M.V.. «Hypsiboas guentheri». A: 2006 IUCN Red List of Threatened Species, 2004 [Consulta: 9 gener 2008].
# Hypsiboas jimenezi

Hypsiboas jimenezi és una espècie de granota de la família dels hílids. És endèmica de Veneçuela. Els seus hàbitats naturals inclouen rius i corrents intermitents d'aigua.
# Hradisko

Hradisko és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país. La primera referència escrita de la vila data del 1264.
# Bastard Operator from Hell

BOFH són les inicials del terme anglès Bastard Operator From Hell, literalment Maleït Operador de l'Infern i es podria traduir com a Despietat Administrador del Dimoni. És un personatge fictici creat per Simon Travaglia, que va escriure diverses històries per Internet arran d'un administrador de xarxa d'una universitat.
Un BOFH es caracteritza per desencadenar tota la seva ira sobre els lusers (ell els considera una barreja de user, usuari en anglès, amb loser, perdedor) que li truquen per demanar-li ajuda, els fa la vida impossible i es diverteix amb les seves desgràcies.
El terme de BOFH s'ha estès a qualsevol administrador de sistemes que actua amb aquesta malícia en el seu entorn de treball.
Cada vegada que un BOFH es veu irritat per les múltiples incompetències dels seus usuaris, aprofita que és administrador per:
* Eliminar comptes d'usuaris
* Eliminar fitxers d'usuaris
* Esbrinar comptes de banc i buidar-los
* Esbrinar comptes de telèfon i electricitat per augmentar les despeses
* Prendre tot avantatge sobre els ordinadors dels seus usuaris
Les històries dels BOFH van ser originalment escrites a Usenet per Travaglia, alguns d'ells impresos a Datamation. Ho van publicar setmanalment del 1995 al 1999 al Network Week i el 2000 ho van publicar algunes setmanes al The Register. Es van publicar a la revista PC Plus durant un breu període i es van vendre llibres amb les seves històries.
A les històries dels BOFH també els podem veure descrits com a Bastard System Manager From Hell (BSMFH) (Maleït administrador de sistemes de l'Infern) - potser aquest terme va passar a ser més comú pels usuaris.
A les històries, el PFY (Pimply-Faced Youth) és l'assistent del BOFH; se sol referir a l'administrador de sistemes novell/aprenent. El nom del PFY no s'especifica mai directament.

## Vegeu també

* Luser

## Enllaços externs

* Històries BOFH de 1988-1999 Arxivat 2006-01-01 a Wayback Machine. (anglès)
* BOFH 2000 de The Register (anglès)
* BOFHers - Històries de diversos BOFHs Arxivat 2006-08-21 a Wayback Machine. (castellà)
* Com ser un BOFH Arxivat 2006-07-20 a Wayback Machine. (castellà)
# Bastardas

Bastardas és el nom dels següents personatges:
* Albert Bastardas i Sampere (Barcelona 1871 - 1944), advocat i polític català
* Joan Bastardas i Parera (Barcelona, 1919 - 2009), llatinista i romanista català
* Josep Bastardas i Vilalta (Manresa, 1933), religiós català
* Alfred Pérez-Bastardas (Barcelona, 1944), historiador català
* Albert Bastardas i Boada (Vilafranca del Penedès, 1951), lingüista
* Albert Batlle i Bastardas (Barcelona, 1953), advocat i polític
Viccionari
# Huixe

Huixe (Urdu: ہوشی, anglèsː Hushe) és el darrer poble del Districte Ghangxe al territori de Gilgit-Baltistan, Pakistan. Huixe es troba en una zona remota del massís del Karakoram, a 3.050 metres per sobre del nivell del mar, i a uns 140 km a l'est d'Skardu. És el poble més alt d'una vall històricament molt remota i empobrida. Els homes d'Huixe van començar a treballar com a cuiners i portadors d'expedicions d'alpinisme en els anys 1960.
En l'actualitat el poble ha millorat el seu desenvolupament gràcies a la seva popularitat creixent com a destinació (punt de sortida o de tornada) de nombroses expedicions d'alta muntanya a la zona. Huixe, amb Askole, és un dels dos punts d'accés a la glacera de Baltoro (i als camps bases de quatre vuitmilsː K2, Gasherbrum I, Broad Peak i Gasherbrum II) a través de la glacera de Gondogoro i de Concòrdia. Igualment, el grup dels Gasherbrum és accessible pujant per la vall d'Huixe.

## Referències

* ↑ «Hushe, Baltistan, Pakistan : Logistical Centers : SummitPost». [Consulta: 17 abril 2020].
# ICG Software

ICG Software és un grup multinacional català que fabrica solucions informàtiques per a petites, mitjanes i grans empreses dels sectors d'hostaleria, hotel i retail, des del Software Punt de Venda fins a la gestió centralitzada de cadenes i franquícies. Està format per sis societats comptant amb la seva filial americana ICG Software Corporation, USA i té tres divisions de negoci (Solucions ICG, HioPOS i CashDro).
El Grup va ser fundat l'any 1985 pel seu actual president, Andreu Pi Pocurull. La seu central, amb fàbrica i centre d'R+D es troba a Lleida.
El 2017, neix la Fundació ICG, una entitat sense ànim de lucre que neix amb la voluntat i l'encàrrec de posar en marxa i gestionar de forma directa actuacions de responsabilitat social vinculades a promoure la formació, l'acció social, la ciència i el coneixement a favor de l'interès general. L'objectiu és contribuir al benestar de la societat, aconseguir un millor desenvolupament social, educatiu i cultural, especialment a les zones on el Grup ICG és present.

## Referències

* ↑ «ICG amplia su fábrica de Lleida y ultima una red comercial en Brasil». Diario Expansión, 23-04-2014. Arxivat 2014-05-03 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-05-03. [Consulta: 2 maig 2014].
* ↑ Rodríguez, David «Los ingenieros informáticos sortean la crisis del paro». La Vanguardia Ediciones S.L., 29-06-2012.
* ↑ «ICG crea una fundación para la acción social y cultural». www.segre.com, 01-06-2017.

## Enllaços externs

* ICG Software - Lloc web oficial
# Blanca d'Aragó

Blanca d'Aragó (vers 1302 - Barcelona 1348) fou una religiosa de la Corona d'Aragó, abadessa del monestir de Sixena i filla del rei Jaume II d'Aragó, anomenat el Just, i de Blanca de Nàpols.
Va ser enclaustrada amb cinc anys i el 1310 va prendre l'hàbit dels Hospitalers a la catedral de Tarragona. La decisió de dedicar-la a la vida religiosa van fer fracassar les negociacions empreses per casar-la amb Lluís I de Navarra, enllaç que l'hagués convertit en reina de França. Es va educar en el monestir de Sixena (convent de religioses de l'orde de l'Hospital de Sant Joan fundat el segle xii), del qual esdevingué priora el 1321, quan encara no tenia vint anys. L'any següent va disposar la redacció d'unes ordenances per reorganitzar el règim interior del convent.
La seva presència va convertir el monestir en una prolongació de la cort. Hi van viure més de cent monges, amb els seus criats i servents, procedents de tots els llinatges de la Corona. Aquesta activitat va fer que el convent s'allunyés de la missió original concebuda per la seva fundadora, la reina Sança, de ser un lloc de retir i oració.
Mentre Blanca va estar al capdavant del convent també s'hi van realitzar importants obres artístiques, com la Sala Pintada o el Palau Prioral. Les obres i la gran quantitat de població que havia de suportar el convent, van atansar-lo en alguns moments al col·lapse econòmic. El rei hagué d'intervenir en diverses ocasions reclamant la moderació de despeses i del nombre de servents, o més directament per superar la crisi.
El caràcter difícil de Blanca també provocà algun conflicte institucional (i familiar), com quan intentà traslladar de manera clandestina el cadàver del seu germà Joan d'Aragó i d'Anjou, patriarca d'Alexandria i arquebisbe de Tarragona, de la catedral tarragonina a Sixena (1335). Acció que hagué de reprendre el rei Alfons el Benigne, també germà de Blanca.
Durant el seu priorat deixà amb freqüència el monestir, fins que acabà renunciant-hi el 1347 per retirar-se a Barcelona amb la seva germana Maria, on acabaria morint l'any 1348.

## Referències

* 1 2 3 4 Sagués San José, Joan. «Blanca, d'Aragó». Diccionari Biogràfic de Dones. [Consulta: 19 març 2015].

## Bibliografia

* Arribas Salaberni, Julio P. (1973). Doña Blanca de Aragón y de Anjou. XVI priora del Real Monasterio de Sijena, Lleida: Institut d'Estudis Ilerdencs.
* Martínez Ferrando, Ernest (1954). Els descendents de Pere el Gran. Alfons el Franc, Jaume II, Alfons el Benigne. Barcelona: Vicens Vives.
* Martínez Ferrando, Ernest (1948). Jaime II de Aragón y su vida familiar. Barcelona: CSIC.
* Martínez Ferrando, Ernest (1963). Jaume II o el seny català. Barcelona: Aedos.