OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Xiang xiang gong zhu

Xiang xiang gong zhu (戈壁恩仇录), comercializada internacionalment com a Princess Fragrance, és una pel·lícula de Hong Kong de 1987 basada en el llibre de Louis Cha El llibre i l'espasa. La pel·lícula és una seqüela de Shu jian en chou lu, estrenada a principis del mateix mes i també dirigida per Ann Hui.
La pel·lícula es veu en gran part com una adaptació fidel de la novel·la original; tanmateix, ara està menys disponible a causa de les versions limitades en VCD i DVD.

## Trama

La pel·lícula cobreix la segona meitat de la novel·la de Louis Cha El llibre i l'espasa. Presenta una altra protagonista, Princess Fragrance, que no apareix a la primera pel·lícula Shu jian en chou lu.

## Repartiment

* Zhang Duofu com a adult Chen Jialuo
** Jiang Wei com el jove Chen Jialuo
* Aiyinuo com Princess Fragrance
* Chang Dashi com a Emperador Qianlong
* Liu Jia com a Huoqingtong
* Ding Cuihua com a Luo Bing
* Lü Yongquan com el taoista Wuchen
* Yu Dalu com a Zhao Banshan
* Guo Bichuan com a Wen Tailai
* Wang Jingqiu com a Zhang Jin
* Hou Changrong com a Yu Yutong
* Chen Youwang com a Xu Tianhong
* Ren Naichang com Shi Shuangying
* Zhang Jun com a Chang Bozhi
* Wang Wei com a Chang Hezhi
* Zheng Jianhua com Jiang Sigen
* Fu Yongcai com a Wei Chunhua
* Sun Chenxi com a Xinyan
* Wang Hongtao com a Yu Wanting
* Wu Chunsheng com Zhang Zhaozhong
* Yang Junsheng com a Heshen
* Ding Tao com a Zhaohui
* Si Gengtian com a missatger
* A'Si'er com Dahu
* Kuli Sitan com Erhu
* Fan Yin com a Sanhu
* Jiapa'er com a Sihu
* Hadi'er com Muzhuolun
* Aniwa'er com a Huo'ayi

## Referències

* ↑ Stephanie Hoare «Romance du livre et du film : l’adaptation de la Romance du livre et de l’épée par Ann Hui». Cinémas, 3, printemps 1993.
* ↑ Princess Fragrance a yesasia.com

## Enllaços externs

* Xiang xiang gong zhu a YouTube
# Kamado

Un kamado (竈) és una estufa de cuina tradicional japonesa alimentada de fusta o carbó. El nom kamado és, de fet, la paraula japonesa per “estufa” o “fogons”. Literalment, significa “el lloc per la caldera”.
Un kamado portatil anomenat "mushikamado" va cridar l'atenció a americans després de la Segona Guerra Mundial i es pot trobar actualment als Estats Units d'Amèrica com a 'cuina estil Kamado' o graella. El mushikamado és una olla rodona d'argila amb una tapa separable també d'argila i era típicament utilitzada al sud del Japó.

## Referències

* ↑ «What is a Kamado?». Arxivat de l'original el 2017-03-25. [Consulta: 24 març 2017].
* ↑ «History of Kamado Grills». [Consulta: 24 març 2017].
* ↑ «Why don't more people know about Kamado Ceramic Barbecues?». Arxivat de l'original el 2017-03-25. [Consulta: 24 març 2017].
# Isidro López Hernández

Isidro López Hernández (Madrid, 28 de maig de 1973) és un socióleg, antropòleg i polític espanyol, diputat de la desena legislatura de l'Assemblea de Madrid.

## Biografia

Nascut el 28 de maig de 1973 a Madrid, va treballar a la Universitat d'Alcalá com a investigador. Nombre 17 de la llista de Podem per a les eleccions a l'Assemblea de Madrid de maig de 2015 encapçalada per José Manuel López, va ser escollit diputat de la desena legislatura de la cambra.
Membre de l'Institut DM i adscrit a la facció crítica d'anticapitalistes de Podem, va participar en la candidatura d'aquests últims per al Consell Estatal del partit (Podem en Moviment).
És coautor al costat d'Emmanuel Rodríguez de Fin de ciclo: financiarización, territorio y sociedad de propietarios en la onda larga del capitalismo hispano (1959-2010) (Traficantes de Sueños, 2010).

## Referències

* ↑ «Ilmo. Sr. D. Isidro López Hernández». Assemblea de Madrid. Arxivat de l'original el 2018-10-04. [Consulta: 4 octubre 2018].
* ↑ Sánchez de la Cruz, Diego «Isidro López, nuevo diputado de Podemos en Madrid: "Os vamos a hundir y a freír a impuestos"». Libre Mercado, 02-06-2015.
* ↑ Junta Electoral Provincial de Madrid: «Elecciones a la Asamblea de Madrid 2015. Publicación candidaturas. Fase proclamación». Boletín Oficial de la Comunidad de Madrid, 99, 28-04-2015, p. 35-77. Arxivat de l'original el 2018-07-11. ISSN: 1989-4791 [Consulta: 4 octubre 2018].
* ↑ Isidro López, diputado de Podemos: "Carmena pertenece a ese 20% de la población que vio la crisis en el Telediario". Europa Press, 2017-12-21.
* ↑ Alabao, Nuria «“Se huyó de la discusión y han emergido las luchas de poder mezquinas”». Ctxt.es, 08-02-2017.
* ↑ Santana Turégano, Manuel Ángel; Baute Dorta, Nisamar. «La financiarización de la sociedad: revisión teórica y propuestas de análisis» p. 15-20. Federación Española de Sociología, 2012.
# Ecnomiohyla echinata

Ecnomiohyla echinata és una espècie de granota que viu a Mèxic.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Santos-Barrera, G. & Canseco-Márquez, L. 2004. Ecnomiohyla echinata. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 de gener de 2008.
# Plaça de Mossèn Jacint Verdaguer

La plaça de Mossèn Jacint Verdaguer es troba al districte de l'Eixample, Barcelona. Està situada en la intersecció entre l'avinguda Diagonal, el passeig de Sant Joan i el carrer de Mallorca. Està dedicada a Jacint Verdaguer (Folgueroles, 1845 - Vallvidrera, 1902), un sacerdot i poeta, autor del poema L'Atlàntida.

## Història i descripció

Mossèn Cinto Verdaguer —com era anomenat habitualment— va ser un dels principals escriptors en llengua catalana i renovador de les lletres catalanes després d'una llarga etapa de decadència, en el període anomenat Renaixença. En morir l'insigne escriptor el 1902 se li va dedicar una plaça a Sarrià, llavors un municipi independent que el 1921 va ser agregat a Barcelona. Malgrat tot, el 1929 l'Ajuntament de Barcelona va canviar el nom de la plaça sarrienca per Carlos de Llar —actualment plaça de Vallvidrera—, i va donar el nom del poeta a la cruïlla entre la Diagonal i el passeig de Sant Joan. El nom de la plaça va ser aprovat el 30 de juliol de 1929.
El poeta té dedicat també a Barcelona els jardins de Mossèn Cinto Verdaguer, a Montjuïc.
En el seu subsòl es troba l'Estació de Verdaguer de les línies 4 i 5 del Metro de Barcelona.

## Monument a Mossèn Jacint Verdaguer

A la plaça es troba el monument a Mossèn Jacint Verdaguer (també conegut com El corb o La palmatòria), que és considerat com a Bé Cultural d'Interès Local (BCIL) en l'Inventari del Patrimoni Cultural català amb el codi 08019/1467. Realitzat entre 1914 i 1924, va ser obra de l'escultor Joan Borrell i Nicolau, en conjunció amb l'arquitecte Josep Maria Pericas. Borrell es va encarregar de la figura del poeta i les de la balustrada, i va comptar amb l'ajuda dels germans Miquel i Llucià Oslé per als relleus de la base.
A la plaça hi ha també una placa amb un fragment del poema L'emigrant de Verdaguer:
| « | Dolça Catalunya, / pàtria del meu cor, / quan de tu s'allunya, / d'enyorança es mor. | » |

## Vegeu també

* Hodonímia de Barcelona
* Urbanisme de Barcelona
* Art públic de Barcelona

## Referències

* ↑ «Plaça de Mossèn Jacint Verdaguer». [Consulta: 6 febrer 2016].
* ↑ Fabre i Huertas, 1982, p. 70.
* ↑ Portavella i Isidoro, 2010, p. 299.
* ↑ «Jardins de Mossèn Cinto Verdaguer». [Consulta: 6 febrer 2016].
* ↑ «Monument a Mossèn Jacint Verdaguer». [Consulta: 6 febrer 2016].
* ↑ Fabre, Huertas i Bohigas, 1984, p. 69-72.
* ↑ «Jacint Verdaguer». [Consulta: 6 febrer 2016].

## Bibliografia

* Fabre, Jaume; Huertas, Josep M. Carrers de Barcelona. Barcelona: Edhasa, 1982. ISBN 84-350-0369-8.
* Fabre, Jaume; Huertas, Josep M.; Bohigas, Pere. Monuments de Barcelona. Barcelona: L'Avenç, 1984. ISBN 84-85905-21-0.
* Portavella i Isidoro, Jesús. Diccionari nomenclàtor de les vies públiques de Barcelona. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 2010. ISBN 978-84-9850-216-9.
# Xu Kun

Xu Kun (xinès simplificat: 徐坤) (Shenyang 1965 -) escriptora i dramaturga xinesa. Ha escrit novel·les i també ha publicat diverses col·leccions de ressenyes literàries i una dotzena de col·leccions de contes. És una de les escriptores més destacades de l’última generació de literatura femenina xinesa, la de la dècada dels 90.

## Biografia

Xu Kun va néixer el 5 de març de 1965 a Shenyang, capital de província de Liaoning (Xina). Des de setembre de 1980 fins a juliol de 1982, va estudiar a l'Escola Mitjana Experimental de la província de Liaoning. Des de setembre de 1982 fins a juliol de 1989, va fer la llicenciatura i el postgrau al Departament xinès de la Universitat de Liaoning i va obtenir un màster.
Va obtenir el títol de doctor en Literatura a l’Escola Superior de Ciències Socials de la Xina.
Vicepresidenta de l'Associació d'escriptors de Pequín.

### Carrera literària

Va començar a escriure novel·les el 1993, mentre seguia els seus estudis acadèmics.
La majoria dels seus escrits són històries curtes, però també ha escrit dues obres de teatre una de les quals, "Qing Hu" (青 狐), es l'adaptació d'una novel·la homònima de l'escriptor Wang Meng (王蒙).
Diverses de les seves obres han estat traduïdes a l'anglès, francès, rus i japonès.

### Estil

Els protagonistes de Xu són sovint intel·lectuals que han perdut el centre de gravetat en el tracte amb un entorn cultural desconegut carregat d’energia i desitjos materialistes, un món confús i absurd que provoca una gran ansietat als seus personatges.
La destí de les dones, els problemes sentimentals i les reflexions sobre la tradició cultural i la modernitat també són temes recurrents a l’obra de Xu. Destaca pel seu estil exigent, que dificulta la traducció i la ironia subtil amb la qual solen ser tractats els temes.
Als seus primers temps, se la va comparar amb l'escriptor Wang Shuo (王朔), se la va qualificar de "postmodernista", es deia que era avantguardista i realista, però ha defensat un humanisme femení, lleugerament subversiu i satíric.

## Obres destacades

* 1996: 热狗 (Hot Dog)
* 1997: 厨房 (Kitchen)
* 1999: 爱人同志 (My Beloved Comrade)
* 2002: 一个 老外 在 中国 (Un estranger a la Xina)
* 2004: 北京 以北 (Nord de Pequín)
* 2005: 午夜广场最后的探戈 (Last Tango in the Square One Midsummer Night)
* 2006: 销签 (Visa Cancelling)
* 2007: 野草 根 (Wild Grass Roots)

### Premis

Xu ha guanyat més de 20 premis nacionals, inclosos el premi literari Feng Mu (2000) i el premi literari Zhuang Zhongwen (2003).
* The Kitchen va rebre el segon premi literari Lu Xun.
* August Rhapsody (八月 狂想曲) va guanyar el premi Five-One Project del Departament de Publicitat del Comitè Central del CPC, així com el quart Premi Literari Lao She.
* Weed Roots va ser nomenat un dels deu millors llibres xinesos el 2007 per la revista Hong Kong Asia Week.

## Referències

* ↑ «百度百科_全球领先的中文百科全书». [Consulta: 14 novembre 2021].
* ↑ «Xu Kun - China.org.cn». [Consulta: 14 novembre 2021].
* ↑ Abrahamsen, Eric. «Xu Kun» (en anglès). [Consulta: 14 novembre 2021].
* ↑ «XU KUN (1965—) - The Dictionary». [Consulta: 14 novembre 2021].
* 1 2 «chinese-shortstories.com». [Consulta: 14 novembre 2021].
# Julián Retegi Barbería

Julián Retegi Barbería (Eratsun, Navarra 1954) era un jugador professional de pilota basca amb el malnom de Retegi II. Va ser un dels més importants i carismàtics en la modalitat d'"esku pilota" (pilota a mà), no debades va jugar 1.407 partides en total i en va guanyar 843. Son fill, Julen Retegi, juga com a Retegi Bi.
Essent nebot de Retegi I, Juan Ignacio Retegi, no és gens estrany que Julián s'hi aficionara de ben petit. Debutà el 1974 al frontó de Zarautz i a l'any següent ja va guanyar el campionat de segona categoria.
Es va retirar el 2001 baldat per les lesions, però continuà en el món de la pilota com a comentarista de les retransmissions setmanals de Tele 5 i com a responsable de fitxatges de l'empresa pilotari Asegarce.

## Palmarés

* Campió del Manomanista, 1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1988, 1990 i 1993.
* Subcampió del Manomanista, 1989, 1991 i 1992.
* Campió per parelles, 1988, 1990, 1991, 1995 i 1997.
* Subcampió per parelles, 1989 i 1994.
* Campió per parelles del País Basc, 1997.
* Campió del Quatre i mig, 1989, 1990, 1991 i 1997.

## Enllaços externs

* Pelotaris de Leyenda: Retegi II(en castellà) Arxivat 2006-11-12 a Wayback Machine.
# Isidro Melara Berrocal

Isidro Melara Berrocal (24 de març de 1917, València d'Alcántara - 27 de febrer de 1978, Càceres) va ser un poeta i escriptor espanyol en extremeny.
Quan va acabar la Guerra Civil Espanyola es va traslladar a Càceres, on va treballar com a funcionari de la Càmera Sindical Agrària. Va col·laborar en diverses revistes com Alcántara i en periòdics regionals.
Va ser escriptor de poesia, encara que tan sols va poder publicar en vida una de les seues obres, Armonía, una compilació de la seua producció literária fins a 1948. No obstant això va quedar inèdita Ofrendas. Els seus poemes estan presents en diferents antologies com la feta per V. Gutiérrez Macías Cantores de la Virgen de la Montaña o la feta per L. Martínez Terrón Primera Antología de Poesía Extremeña. Usava la llengua de la zona d'Alcántara i es poden trobar trets de Luis Chamizo Trigueros i José María Gabriel i Galán.

## Bibliografia

* Martínez Terrón, L., Primera Antología de Poesía Extremeña, Càceres, 2005.
# Barros

Barros és el nom dels següents personatges:
* Amelia Barros (Lisboa, 1842 - ?), artista d'opereta portuguesa
* Cristòfol Barros Vidal (Llucmajor, Mallorca, 1957), instrumentista i compositor mallorquí
* Gustavo Barros Schelotto (La Plata, 1973), futbolista argentí que ocupava la posició de migcampista
* Manoel de Barros
* Manuel Francisco de Barros e Sousa de Mesquita de Macedo Leitão e Carvalhosa (Lisboa, 1791 - París, 1855),
* Maria de Barros
* Pablo de Barros Paulino (São João Nepomuceno, 1989), futbolista brasiler que ocupa la posició d'extrem esquerre
* Severino Barros de Lis (Cotobade, província de Pontevedra, 1887 - ?), advocat i polític gallec
Viccionari
# Llista de districtes de Bengala Occidental

La llista de districtes de Bengala Occidental conté els 19 districtes de Bengala Occidental. Estan agrupats en tres divisions
| Divisió de Burdwan | Divisió de Jalpaiguri | Divisió de la Presidència |
| Districte de Bankura Districte de Bardhaman Districte de Birbhum Districte d'East Midnapore (Purba Medinipur) Districte d'Hooghly Districte de Purulia Districte de West Midnapore (Paschim Medinipur) | Districte de Cooch Behar Districte de Darjeeling Districte de Jalpaiguri Districte de Malda Districte de North Dinajpur (Uttar Dinajpur) Districte de South Dinajpur (Dakshin Dinajpur) | Districte d'Howrah Districte de Kolkata Districte de Murshidabad Districte de Nadia Districte de North 24 Parganas (Uttar 24 Parganas) Districte de South 24 Parganas (Dakshin 24 Parganas) |

## Llista alfabètica

* Districte de Bankura
* Districte de Bardhaman
* Districte de Birbhum
* Districte de Cooch Behar
* Districte de Darjeeling
* Districte d'East Midnapore (Purba Medinipur)
* Districte d'Hooghly
* Districte d'Howrah
* Districte de Jalpaiguri
* Districte de Kolkata
* Districte de Malda
* Districte de Murshidabad
* Districte de Nadia
* Districte de North Dinajpur (Uttar Dinajpur)
* Districte de North 24 Parganas (Uttar 24 Parganas)
* Districte de Purulia
* Districte de South Dinajpur (Dakshin Dinajpur)
* Districte de South 24 Parganas (Dakshin 24 Parganas)
* Districte de West Midnapore (Paschim Medinipur)

## Nota

* ↑ «Directory of District, Sub division, Panchayat Samiti/ Block and Gram Panchayats in West Bengal, March 2008». West Bengal. National Informatics Centre, India, 19-03-2008. [Consulta: 19 novembre 2008].

## Enllaços externs

* http://www.banglarmukh.com/e-gov/English/EnglishHomePage.asp Arxivat 2012-04-01 a Wayback Machine.
# Control d'enllaç lògic

En telecomunicacions, el control d'enllaç lògic (en anglès, "Logical Link Control" o bé, LLC) defineix la forma en què les dades són transferides sobre el medi físic, proporcionant servei a les capes superiors.

## Definició

És la més alta de les dues sub-capes d'enllaç de dades definides per l'IEEE i la responsable del control d'enllaç lògic. La sub-capa LLC maneja el control d'errors, control del flux, entramat, control de diàleg i adreçament de la sub-capa MAC. El protocol LLC més generalitzat és IEEE 802.2, que inclou variants no orientat a connexió i orientades a connexió.

## Subcapa LLC

A la subcapa LLC s'inclouen dos aspectes ben diferenciats:

### Els protocols

* Els protocols LLC: Per a la comunicació entre entitats de la mateixa subcapa LLC, defineixen els procediments per a l'intercanvi de trames d'informació i de control entre qualsevol parell de punts d'accés al servei del nivell d'enllaç LSAP.

### Les interfícies

* Les interfícies: amb la sub-capa inferior MAC i amb la capa superior (de Xarxa).
** Interfície LLC - MAC: Especifica els serveis que la subcapa de LLC requereix la sub-capa MAC, independentment de la topologia de la subxarxa i del tipus d'accés al medi.
** Interfície LLC - Capa de Xarxa Model OSI: Especifica els serveis que l'Capa de Xarxa Model OSI s'obté de la Capa d'Enllaç Model OSI, independentment de la seva configuració.

## Serveis que la sub-capa LLC ofereix a la capa de Xarxa
### Servei en mode connexió (CONS, Connection Oriented Network Service)

És un servei que estableix una connexió entre les estacions de l'enllaç, i que garanteix el lliurament de les unitats de dades que flueixen a través d'aquesta connexió (servei fiable). El servei de connexió li garanteix al receptor el lliurament en seqüència de les unitats de dades i la protecció contra pèrdues i duplicats. Amb aquesta finalitat disposa dels mecanismes necessaris per controlar el flux i corregir els errors.

### Servei no orientat a connexió (CLNS, Connection Less Network Service)

No estableix una connexió prèvia entre les estacions, pel que cada trama intercanviada és independent de totes les altres (de les enviades abans i després). Cada trama és individualment autònoma i autosuficient davant el receptor. És un servei que té utilitat quan l'establiment d'una connexió implica retards que són inacceptables per al funcionament del sistema (control distribuït). El servei de trasllat sense connexió pot ser amb confirmació o sense.
En resum, les funcions d'aquesta subcapa són:
* Agrupar els bits a transmetre en forma de trames (emmarcar)
* S'ocupa dels errors de transmissió
* Regula el flux de les trames (control de flux)
* Administra la capa d'enllaços (gestió)
* Tradueix les trames de les xarxes heterogènies
I els Serveis que ofereix:
* Sense connexió i sense reconeixement
* Sense connexió i amb reconeixement
* Orientat a la connexió.

## Vegeu també

* Automatic Repeat Request
# Publi Sesti Capitolí Vaticà

Publi Sesti Capitolí Vaticà (en llatí Publius Sestius Capitolinus Vaticanus) era un magistrat romà que va ser cònsol l'any 452 aC juntament amb Tit Meneni Agripes Lanat. Pertanyia a la gens Sèstia, d'origen patrici, encara que algunes vegades se l'anomenava Sextius. Vaticanus era un sobrenom.
Segons Pescenni Fest va aprovar, amb el suport del seu col·lega, la lex Multaticia. Aquell any van tornar de Grècia els ambaixadors que havien anat a aquest país per informar-se de les lleis i institucions gregues i el 451 aC va ser un dels decemvirs nomenats per redactar el nou codi de lleis. També el menciona Titus Livi.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 606.
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita III,32
# Platja des Calders

La platja des Calders és una platja natural del municipi de Cadaqués (Alt Empordà) situada a 2 km de la població, a la badia de Portlligat, al sud-est de la platja de Portlligat. Està orientada al nord-oest. Les seves aigües queden molt arrecerades i són poc profundes. El seu nom delata que és un indret calorós, malgrat la seva orientació. Està formada per dues platges de 28 m de longitud cadascuna i una amplada mitjana de 6 m, formada per sorra gruixuda, grava i còdols.

## Referències

* ↑ «Platja des Calders». Visita Costa Brava.
* ↑ Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava. De Cadaqués al Port de la Selva. Valls: Cossetània, maig 2016, p. 52-53. ISBN 978-84-9034-407-1.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
# Julián Muñoz Lizcano

Julián Muñoz Lizcano va ser un polític i militar espanyol d'ideologia socialista.
Membre del Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE), després de l'esclat de la Guerra civil es va unir a les forces republicanes. Va arribar a formar part de comissari polític de l'Exèrcit Popular de la República. Durant la contesa va exercir com a comissari de la 25a Brigada Mixta, de la 35a Divisió, així com dels cossos d'exèrcit XX i XI. Al final de la contesa ocupava la prefectura d'Estat Major del XI Cos d'Exèrcit, al front del Segre.

## Referències

* ↑ Álvarez, 1989, p. 187.
* ↑ Engel, 1999, p. 39.
* ↑ Álvarez, 1989, p. 116.
* ↑ Álvarez, 1989, p. 179, 187.
* ↑ Martínez Bande, 1979, p. 30.

## Bibliografia

* Álvarez, Santiago. Los comisarios políticos en el Ejército Popular de la República. Ediciós do Castro, 1989.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena, 1999. ISBN 84-922644-7-0.
* Martínez Bande, José Manuel. La Campaña de Cataluña. Madrid: San Martín, 1979.
# Isàdics

Els isàdics (en llatí: isadici, en grec antic: είσάδικοι) són un poble esmentat per Estrabó, que l'associa als troglodites del Caucas i a altres tribus d'aquesta regió.

## Referències

* ↑ Estrabó. Geografia, XI, 506
* ↑ Smith, William (ed.). «Isadici». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 22 setembre 2024].
# Volare!

Volare! és una pel·lícula italiana del 1997 dirigida per Vittorio De Sisti i ambientada a Serravalle Pistoiese (PT).

## Argument

En un petit poble de Pulla a finals dels anys 1950. Gegè Labate és un nen inadaptat que s'està fent adult en una societat dura i despietada. Gegè s'enfronta als problemes amb imaginació i somnis, representats per la seva cançó preferida, "Volare" de Domenico Modugno.

## Repartiment

* Massimo Ranieri: Antonio
* Marina Suma: Emma
* Giuseppe Cristofaro: Gegè Labate
* Tiziana Lodato: Laura
* Alessandro Zamattio: Mestre Luna
* Costantino Carrozza:
* Aldo Massasso: Don Gioacchino
* Massimo Bulla: Pepé
* Tony Sperandeo: Don Ciccio
* Paco Reconti: Cap dels carabinieri
* Sandro Ghiani:

## Referències

* ↑ Volare! al davinotti.com
* ↑ Volare! archiviodelcinemaitaliano
# Bartomeu Vidal

«Bartomeu Vidal» té aquests significats:
* Bartomeu Vidal i Mayol (1776-1841), comerciant de Sant Feliu de Llobregat.
* Bartomeu Vidal i Nadal, hisendat barceloní i fill de l'anterior.
* Bartomeu Vidal Pons, advocat i polític mallorquí que fou conseller de cultura del Govern Balear.
* Bartomeu Vidal Pizà, escriptor balear.
# Districte d'Ağsu

Ağsu (àzeri: Ağsu), és un districte de l'Azerbaidjan amb el centre administratiu a la ciutat d'Ağsu.

## Geografia

El districte té una superfície de 1.020 km². El paisatge al nord de país pertany a la riba sud del Gran Caucas, es localitzen les muntanyes Niaylgad, Gingar i Lenkebiz i Agsu Passada. Al sud s'uneix a l'estepa de Xhirvan. Grans rius del districte són Agsu i Ayramchay.

## Economia

La regió està dominada per l'agricultura. La producció de cotó, cereals i el vi són els seus productes principals, igual que el bestiar. Hi ha una indústria de processament d'aliments, com les indústries làcties i els cellers, així com les granges de serps. A més, forma part de la Ruta de Seda.

## Llocs d'interès

A la regió es troba l'antiga i famosa torre ZIG-galasi. També està a prop del poble de Bazavand, on es troben les ruïnes de la ciutat de Nova Shemakha que data del segle xviii. A sud-oest de la capital, es troba la tomba d'Ag Gumbaz.

## Territori i Població

Té una superfície de 1.020 km² amb una població de 69.400 persones i una densitat poblacional de 64 habitants per quilòmetre quadrat.

## Referències

* 1 2 3 Azerbaijan Development Gateway über den Rayon
* 1 2 3 azerb.com über Ağsu