OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Míldiu

El míldiu (de l'anglès mildew) és una malaltia produïda per fongs. Ataca a les fulles, a la tija i a les fruites i produeix una pèrdua del seu color. Es pot identificar per les taques produïdes pels micelis dels fongs, que apareixen a conseqüència del seu creixement.

## La malaltia

La malaltia del míldiu afecta a diverses plantes:

### Míldiu de la vinya

És el més conegut. És produït pel fong Plasmopara viticola. Afecta a les fulles i als raïms dels ceps. Les fulles afectades s'esgrogueeixen fins que cauen. En els raïms, als grans, es veu el miceli dels fongs, que hi forma un borrissol d'un color grisós. El míldiu de la vinya va arribar d'Amèrica, juntament amb els empelts que es portaven per evitar la fil·loxera. Els ceps europeus eren molt sensibles al míldiu i això va produir una nova plaga, però el remei per evitar-lo (el brou bordelès, que és sulfat de coure i calç apagada) va ser descobert prou ràpid com per evitar una nova gran crisi com la que havia produït la fil·loxera. Mesures preventives contra el míldiu de la vinya són escollir indrets on la vinya obtingui una alta insolació i garantir un bona circulació de l'aire i el bon drenatge dels sòls.

### Míldiu de l'enciam

El produeix el fong Bremia lactucae, tot i que també parasita carxofes i altres plantes compostes. Creix a una temperatura de 10 o 15 °C i necessita una alta humitat. La infecció comença a les fulles més externes, al principi amb petites taques aïllades de color entre marró i groc. A mesura que avança la infecció, les taques creixen i s'uneixen ocupant tota la fulla, amb la qual cosa les fulles es panseixen i es moren.

### Míldiu de la ceba

És produït per Peronospora schleideni. Ataca a les fulles i a les flors. Produeix taques grogues a la part anterior i violades a la part posterior.

### Míldiu de la patata

El produeix el fong Phytophthora infestans. És de les malalties més greus pel conreu de patata. La malaltia es comença a manifestar-se a l'interior de les fulles, on es va desenvolupant. Hi produeix unes taques grogoses a la part posterior de la fulla (a la primavera-estiu). El míldiu de la patata va portar seriosos problemes en destruir el que llavors era el conreu principal a Irlanda al segle xix (la Gran Fam d'Irlanda). La plaga va provocar fortes migracions d'irlandesos cap a altres països.

### Míldiu del tomàquet

El produeix la mateixa espècie que el de la patata (Phytophthora infestans)......

### Míldiu del tabac

El produeix el fong Peronospora nicotianae. El seu atac fa que apareguin taques grogoses i un borrissol de color gris blavós a les fulles.

### Míldiu del pèsol

Produït per Peronospora pisi. Només ataca a les fulles i als seus brots, on apareixen petites taques blanques que es van escampant a mesura que avança la infecció.

## Referències

* ↑ de Serdio, Ernesto. Diccionario profesional del vino (en castellà). Madrid: Global Marketing Strategies, 2009, p. 493. ISBN 978-84-92570-74-4.
# Roanoke (Indiana)

Roanoke és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 1.495 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Roanoke tenia 1.495 habitants, 589 habitatges, i 411 famílies. La densitat de població era de 931 habitants/km².
Dels 589 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,2% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 30,2% no eren unitats familiars. En el 26,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,4% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 31,9% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 9,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.250 $ i la renda mediana per família de 54.306 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.375 $ mentre que les dones 23.750 $. La renda per capita de la població era de 20.373 $. Entorn del 2,7% de les famílies i el 5,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Roanoke». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Roanoke». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Park River

Park River és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 1.535 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Park River tenia 1.535 habitants, 660 habitatges, i 390 famílies. La densitat de població era de 297,8 hab./km².
Dels 660 habitatges en un 27% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,9% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 40,8% no eren unitats familiars. En el 38% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,18 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,1% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 20,9% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 28,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.347 $ i la renda mediana per família de 40.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.154 $ mentre que les dones 20.769 $. La renda per capita de la població era de 15.990 $. Entorn del 6,8% de les famílies i el 7,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Park River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Park River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Tomba de la Princesa

La Tomba de la Princesa és el nom que es dona a una part del conjunt de tombes situades als turons de la riba occidental del riu Nil a Assuan, zona coneguda com a Qubbet al-Hawa (volta ventosa). El conjunt es coneix com a Tombes dels nobles.
S'hi van excavar a la roca algunes tombes de prínceps de l'Imperi Antic fins a l'època romana, èssent les més importants les de la Dinastia VI amb molts textos biogràfics i de la Dinastia XII. Les tombes de la dinastia VI estan decorades amb pintures d'escenes de la vida quotidiana i de viatges. Les tombes de Sarenput I i II, de la dinastia XII, són les més ben acabades; altres corresponen a personatges rellevants: Pepinakht (Hekayib), Harkhuf, Khunes, Sibni, Mekhu. Il·luminades de nit es veuen des d'Assuan.
A la rodalia el monestir de Qubbet al-Hawa que ocupa una part del terreny de les tombes. Se'l coneix com a monestir de Sant Jordi o Deir Mari Girgis, però el nom antic no es coneix amb seguretat, ja que s'han trobat esments dels noms "Monestir de Sant Llorenç" i Monestir del Salvador" i un historiador àrab esmenta el monestir de Sant Antoni per la zona. Es creu que fou una dependència del monestir de Sant Simó. Les runes de l'església está a tocar de la tomba de Khune. El monestir conserva algunes pintures que es creu que són totes anteriors al 1180.
# Ellen van Langen

Ellen Gezina Maria van Langen (Oldenzaal, 9 de febrer de 1966) és una atleta neerlandesa especialista en proves de mitjana distància que va ser campiona olímpica de 800 metres en els Jocs Olímpics de Barcelona 1992.
Abans de dedicar-se a l'atletisme era jugadora de futbol al seu país. Va començar a córrer bastant tard, a mitjan anys 1980, quan un professor va descobrir les seves aptituds per al mig fons. El seu primer resultat destacable va ser en 1989 quan va guanyar la medalla de plata en els 800 metres de les Universíades de Duisburg, per darrere de la cubana Ana Fidelia Quirot.
En el Campionat d'Europa a l'aire lliure de Split 1990 va finalitzar en 4a posició, fent la seva millor marca personal amb 1:57,57. No obstant això en els Campionats del Món de Tòquio 1991, va tenir una pobra actuació, sent eliminada en la primera ronda amb 2:02,02.
El gran èxit de la seva carrera esportiva va arribar a l'any següent en els Jocs Olímpics de Barcelona 1992. Els pronòstics assenyalaven com a principals favorites a la russa Lilia Nurutdinova i a la cubana Ana Fidelia Quirot, campiona i subcampiona l'any anterior a Tòquio, encara que van Langen havia fet una gran temporada i arribava amb la millor marca mundial de l'any (1:56,66).
La final olímpica, disputada el 3 d'agost de 1992, va ser molt ràpida, aconseguint la medalla d'or amb 1:55.54, la seva millor marca personal i en el 2015 encara el record nacional neerlandès i 29è en la llista mundial. La medalla de plata va ser per Lilia Nurutdinova (1:55,99) i la de bronze per a la cubana Ana Fidelia Quirot (1:56,80).
En aquell any Langen va guanyar deu de les onze carreres de 800 metres en què va participar.
Després de la seva victòria olímpica no tornaria a aconseguir triomfs importants, degut de principalment a les seves nombroses lesions. La seva millor actuació va ser la 6a posició en els Campionats del Món de Gotemburgo 1995.
Una lesió en una cuixa li va impedir participar en els Jocs Olímpics d'Atlanta 1996. Es va retirar definitivament de l'atletisme en 1998.
Van Langen es va doctorar en economia per la Universitat d'Amsterdam, i actualment treballa en la companyia Global Sports Communication, dedicada al management esportiu.

## Marques personals

* 800 metres - 1:55,54 (Barcelona, 3 Ago 1992)
* 1.500 metres - 4:06,97 (Lausana, 6 Jul 1994)

## Referències

* ↑ «Resultats Atletisme». La Vanguardia, 04-08-1992 [Consulta: 15 gener 2016].
* ↑ All-time women's best 800m list
# Pietro Casu di Barchidda

Pietro Casu di Barchidda (Berchidda, 13 d'abril de 1878 - 20 de gener de 1954) fou un poeta sard. Era fill d'una família pobra i nombrosa, treballà al camp però pogué estudiar teologia i el 1900 fou ordenat sacerdot. Estudià al seminari d'Ozieri i des del 1912 fou rector de Berchidda, on destacà com a predicador en logudorès. Alhora, participà en la fundació de la revista Il Nuraghe i traduí al sard la Divina Comèdia de Dante Alighieri (1929) i Dei Sepolcri d'Ugo Foscolo. El 1950 va rebre el Premi Grazia Deledda i el seu treball fou lloat per Max Leopold Wagner. Va morir al seu poble després d'una llarga malaltia.

## Obres

* Spigolature storiche sulla Barbagia (1904)
* Notte sarda. Vecchia storia di Gallura (1910)
* Ghermita al core (1920)
* Aurora sarda (1920)
* …Per te Sardegna! (1922)
* Giovaneddha canta e rie (1938)
* Su massaju (1955) poema publicat a S'Ischiglia
* Vocabolario Sardo Logudorese-Italiano inacabat

## Enllaços externs

* Obres de Pietro Casu a abebooks.co.uk
* Biografia Arxivat 2013-04-10 a Wayback Machine.
* Biografia a filologiasarda.eu
# Nasoni

Els nasoni eren una tribu d'amerindis dels Estats Units de Texas oriental i sud-oest d'Arkansas.

## Història

Els nasoni eren divits en dues bandes. Els alts nasoni, que vivien al llarg del riu Red a la cantonada sud-oest d'Arkansas. Eren afiliats a la branca kadohadacho de la Confederació Caddo. Els baixos nasoni, que vivien entre els rius Sabine i Angelina en l'actual comtat de Rusk (Texas). Formaven part de la branca hasinai de la Confederació Caddo.
Hernando de Soto es va trobar amb els baixos nasoni en 1541. Durant l'expedició de René Robert Cavelier de La Salle en 1686, membres de la seva partida van ser rebuts pel baixos nasoni i els van portar a la seva ciutat per donar-los una festa de benvinguda.
Entre els segles xvii i xix les malalties europees, especialment la verola, van causar estralls entre els nasoni i altres grups caddo, obligant-los a unir-se per a la supervivència.
En 1719 exploradors francesos van establir una fortificació i estació comercial al riu Red, Le Poste des Cadodaquious, davant una vila dels alts nasoni. Van comerciar armes de foc, municions, eines de metall, grans, roba i accessoris de cuirs i cavalls. Els alts nasoni foren aliats dels francesos de 1719 a 1762.
En 1716 els monjos espanyols fundaren la Missió de San José de los Nazones per servir als nadaco i als baix nasoni. Els baix nasoni foren aliats dels espanyols durant el segle xviii. Pel 1880 la seva població havia estat tan devastada per les malalties, que es creu que s'havia assimilat a la tribu nadaco.
Avui els nasoni estan registrats com a membres de la tribu reconeguda federalment Nació Caddo d'Oklahoma, amb seu a Binger, Oklahoma.

## Sinonímia

Hernando de Soto es referí a la tribu com els nassohone. Els baixos nasoni eren anomenats Nasaya, Nasayaha, Nasayaya, Nasoui, Nassoni, Nassonite, Nazone, Nazoni. Els nasoni també eren anomenats Assony i Nisohoni.

## Notes

* ↑ Sturtevant, 617
* 1 2 3 4 5 Nasoni Indians. Handbook of Texas Online. (retrieved 7 Sept 2009)
* ↑ Sturtevant, 616-7
* 1 2 3 Sturtevant, 619
* ↑ Sturtevant, 626
* ↑ Sturtevant, 620
* ↑ Bolton, 48 and 50
* ↑ Sturtevant, 629

## Referències

* Bolton, Herbet E. The Hasinais: Southern Caddoans As Seen by the Earliest Europeans. Norman: University of Oklahoma Press, 2002. ISBN 978-0-8061-3441-3.
* Sturtevant, William C., general editor and Raymond D. Fogelson, volume editor. Handbook of North American Indians: Southeast. Volume 14. Washington DC: Smithsonian Institution, 2004. ISBN 0-16-072300-0.

## Enllaços externs

* Nasoni Indians, Handbook of Texas Online
* The Nasoni Tribe and the Mission of San Jose Arxivat 2013-03-14 a Wayback Machine., d'Access Genealogy
# Rockall

Rockall (pronunciació: [rɔ'kɔ:l]) és un petit illot rocós a l'Atlàntic nord, uns 350 km a l'oest de les Hèbrides Exteriors. Té les coordenades geogràfiques 57° 35′ 48″ N, 13° 41′ 19″ O﻿ / ﻿57.59667°N,13.68861°O﻿ / 57.59667; -13.68861. És d'origen volcànic i fa aproximadament uns 30 metres de llarg i 21 d'alçada màxima.
És un territori amb la sobirania del fons marí discutida entre la Gran Bretanya, Irlanda, Dinamarca i Islàndia. La Gran Bretanya va annexionar Rockall el 1955 com a base d'una zona econòmica de 200 milles nàutiques. Al seu entorn es van descobrir jaciments de petroli. Amb el nom de Waveland ha estat ocupat simbòlicament per Greenpeace del 1997 al 1999.
L'illot no té habitants, però hi ha una gran quantitat d'ocells marins.
L'any 1975 s'hi va descobrir la bazirita, un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la benitoïta format per bari i zirconi.

## Microestat Waveland

Waveland és un estat independent no reconegut, creat per Greenpeace a l'illot Rockall. L'11 de juny de 1997 l'organització ecologista Greenpeace va ocupar l'illot de Rockall, a 400 km de la Gran Bretanya, i va proclamar allí l'estat independent de Waveland. El motiu de l'acció era impedir les explotacions petrolieres a la zona. Per això Greenpeace va aprofitar la disputa (pacífica) que sobre l'esmentat illot sostenen Gran Bretanya, Dinamarca, Islàndia i Irlanda, ja que els quatre estats reclamen l'illot no pel fet que tingui cap valor per si mateix, sinó perquè la seva possessió dona dret a una gran zona d'aigües territorials al seu entorn, on s'han localitzat jaciments petrolífers submarins.

## Referències

* 1 2 3 4 «Rockall» (en suec). ne.se. [Consulta: 27 novembre 2019].
* ↑ «Bazirite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 octubre 2016].
* ↑ Vidal, John. «'Hello Mum, I'm on Rockall': The £100bn piece of rock» (en anglès), 01-01-2011. [Consulta: 6 juliol 2018].
# Palestrina (desambiguació)

«Palestrina» té aquests significats:
* Geografia:
** La localitat italiana de Palestrina, al Laci
*** El Bisbat suburbicari de Palestrina, sufragani de la diòcesi de Roma
* Biografies: El compositor italià Giovanni Pierluigi da Palestrina
* Art:
** L'òpera Palestrina del compositor alemany Hans Pfitzner
** L'escultura de la Pietat Palestrina atribuïda a Michelangelo Buonarroti
# Trichomycterus vermiculatus

Trichomycterus vermiculatus és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13,1 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Brasil.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Valenciennes, A. 1832. Nouvelles observations sur le capitan de Bogota, Eremophilus mutisii. A Voyage de Humboldt et Bonpland, Deuxième partie. Observations de Zoologie et d'Anatomie comparée. París. Humboldt & Bonpland's Voyage v. 2 (Title page 1833): 341-348.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pinna, M. C. C.; Wosiacki, W. «Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes)». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003. ISBN 9788574303611.
* Eigenmann, C. H. 1917. Descriptions of sixteen new species of Pygidiidae. Proc. Am. Philos. Soc. v. 56: 690-703.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ellen Toni White

Ellen White (Aylesbury, França; 9 de maig de 1989) és una futbolista anglesa. Juga com a davantera i des del 2019 juga al Manchester City de la FA Women's Super League d'Anglaterra.

## Clubs

| Club | País | Any |
| Chelsea Ladies | Anglaterra | 2005 - 2008 |
| Leeds Ladies F.C. | Anglaterra | 2008 - 2010 |
| Arsenal Ladies | Anglaterra | 2010 - 2013 |
| Notts County FC | Anglaterra | 2014 - 2016 |
| Birmingham City Ladies | Anglaterra | 2017 - actualitat |

## Títols

| Títol | Club | País | Temporada |
| Surrey County Cup | Chelsea Ladies | Anglaterra | 2006 |
| Surrey County Cup | Chelsea Ladies | Anglaterra | 2007 |
| Surrey County Cup | Chelsea Ladies | Anglaterra | 2008 |
| FA Women's Premier League Cup | Leeds Ladies F.C. | Anglaterra | 2010 |
| FA Women's Super League | Arsenal Ladies | Anglaterra | 2011 |
| FA Women's Super League | Arsenal Ladies | Anglaterra | 2012 |
| FA Women's Cup | Arsenal Ladies | Anglaterra | 2011 |
| FA Women's Cup | Arsenal Ladies | Anglaterra | 2013 |
| FA WSL Cup | Arsenal Ladies | Anglaterra | 2011 |
| FA WSL Cup | Arsenal Ladies | Anglaterra | 2012 |
| FA WSL Cup | Arsenal Ladies | Anglaterra | 2013 |
| London County FA Women's Cup | Arsenal Ladies | Anglaterra | 2011 |
| Copa de Xipre | Selecció d'Anglaterra | Plantilla:Xipre | 2013 |

## Referències

* ↑ «Inglaterra». UEFA Women's Euro 2022. Guia Panenka, 119 (suplement), 2022, pàg. 10.
* ↑ «#WelcomeEllen City sign Ellen White» (en anglès).
* ↑ «White signs new two-year Man City deal» (en anglès). BBC Sport [Consulta: 22 maig 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa de la jugadora a Uefa.com
* Fitxa de la jugadora Arxivat 2015-12-01 a Wayback Machine. a thefa.com
# Catalunya – Argentina (24-05-2008)

La selecció catalana de futbol disputà un partit amistós contra la selecció de l'Argentina sub-23 el 24 de maig de 2008 a l'estadi del Camp Nou, a Barcelona.

## Fitxa tècnica

| Catalunya | 0 - 1 | Argentina |
| | | Lavezzi 73' |
| Catalunya | Argentina |
CATALUNYA: :
| PO | 1 | Víctor Valdés | | 46' |
| DF | 2 | Bruno Saltor |
| DF | 3 | Belenguer |
| DF | 4 | David García | | 46' |
| DF | 5 | Lopo | | 46' |
| MC | 6 | Piqué | 44' | 46' |
| CC | 7 | Luis García | | 61' |
| CC | 8 | Sergio (c) |
| DV | 9 | Jonathan Soriano | | 74' |
| CC | 10 | Gerard | | 61' |
| CC | 11 | Òscar Serrano |
| Banqueta: |||
| PO | 13 | Morales | | 46' |
| DF | 12 | Chica | 58' | 46' |
| DF | 14 | Carlos García | | 46' |
| CC | 15 | Verdú | | 46' |
| DV | 18 | Cristian | | 61' |
| CC | 16 | Ángel | | 61' |
| DV | 19 | Santi Triguero | | 74' |
| DV | 17 | Coro |
| Seleccionador: |||
| Pere Gratacós ||||
ARGENTINA: :
| PO | 1 | Ustari |
| DF | 2 | Fazio |
| DF | 3 | Ansaldi |
| DF | 4 | Zabaleta |
| MC | 5 | Gago |
| DF | 6 | Insúa |
| CC | 7 | 'Pipita' Higuaín | | 60' |
| MC | 8 | Banega | 33' |
| CC | 9 | 'Kun' Agüero (c) | | 89' |
| DV | 10 | Lavezzi | | 83' |
| CC | 11 | Messi | | 67' |
| Banqueta: |||
| CC | 17 | Di María | | 60' |
| CC | 14 | Biglia | | 67' |
| DV | 18 | Zárate | | 83' |
| CC | 20 | Marco | | 89' |
| Seleccionador: |||
| Sergio Batista ||||

## Referències

* Catalunya-Argentina, molt més que un partit (Vilaweb)
* Crònica del partit Arxivat 2008-08-03 a Wayback Machine.
* TV3 retransmetrà el Catalunya-Argentina
* Blog amb crònica del partit
# Pic Cogulló

El Pic Cogulló, o, simplement El Cogulló és una muntanya de 1.467,5 m alt del límit dels termes comunals de Fillols i Vernet, tots dos de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
És cap a l'extrem sud-est del terme de Fillols i a l'est del de Vernet. És al costat nord-oest del Collet Verd.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «65 - Fillols». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan. «188 - Vernet». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Fillols i Vernet». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8. .

## Referències

* ↑ El Pic Cogulló en els ortofotomapes de l'IGN