OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chaparral desèrtic

El chaparral desèrtic (en anglès: California transmontane (desert) chaparral o desert chaparral) és un bioma que apareix quan en el chaparral augmenta l'aridesa fins a tenir condicions subdesèrtiques.
Transmontà significa l'altre banda de la muntanya on la vegetació creix a l'ombra pluviomètrica de les muntanyes. El chaparral desèrtic és un hàbitat xèric i ja no compta pas amb una pluviometria de tipus mediterrani. El chaparal desèrtic és un ecosistema regional, un subconjunt dels matollars deserts i xèrics (deserts and xeric shrublands), que té algunes espècies de l'ecoregió del Chaparral i arbredes de Califòrnia (California chaparral and woodlands). Al contrari que el Chaparral cismontà que té una vegetació densa i impenetrable, el chaparral desèrtic és obert i només el 50% del sòl està cobert. Els arbustos individuals poden arribar a fer 3 metres d'alt.
El chaparral desert es troba en els vessants orientals dels principals sistemes de serralades dels deserts de Califòrnia els quals inclouen els sud-est dels Transverse Ranges (els San Bernardino i San Gabriel Mountains) en el Desert de Mojave nord i nord-est de Los Angeles basin i Inland Empire; i la part nord dels Peninsular Ranges (San Jacinto, Santa Rosa, i Laguna Mountains), el qual el separa del Desert del Colorado (oest del Desert de Sonora) de la part més baixa costanera de Southern California. Les plantes del desert chaparral es distingeixen per tenir fulles esclerofil·les no caducifòlies. El desert chaparral creix per sobre de la comunitat californiana de cactus i per sota de la pinyon-juniper woodland.

## Plantes del chaparral transmontà

* Adenostoma fasciculatum, chamise (un arbust baix similar a Eriogonum fasciculatum)
* Agave deserti, desert agave
* Arctostaphylos glauca, bigberry manzanita
* Ceanothus greggii,
* Cercocarpus ledifolius,
* Dendromecon rigida,
* Ephedra spp., Mormon tea
* Fremontodendron californicum,
* Opuntia acanthocarpa,
* Opuntia echinocarpa,
* Opuntia phaeacantha,
* Purshia tridentata,
* Prunus fremontii, desert apricot
* Prunus fasciculata, desert almond,
* Prunus ilicifolia,
* Quercus cornelius-mulleri,
* Simmondsia chinensis, jojoba
* Yucca schidigera, Mojave yucca
* Hesperoyucca whipplei (sinònim Yucca whipplei)

## Animals del chaparral transmontà

Hi ha un ensolapament d'animals amb les comunitats adjacents de desert i pinyon-juniper.
* Canis latrans, coyotes
* Lynx rufus, bobcats
* Neotoma sp., desert pack rat
* Odocoileus hemionus, mule deer
* Peromyscus truei, pinyon mouse, similar a Peromyscus californicus
* Puma concolor, mountain lions
* Stagmomantis californica, la mantis de Califòrnia

## Referències

* ↑ A Natural History of California, Allan A. Schoenerr, Figure 8.9 – 8.10, Table 8.2
* ↑ County of San Diego Department of Planning and Land Use Multiple Species Conservation Program, «Archived copy». Arxivat de l'original el 2010-11-06. [Consulta: 14 setembre 2010].
* 1 2 A Natural History of California, Allan A. Schoenherr, pp.8–9, 357, 327, ISBN 978-0-520-06922-0
* ↑ Knowling, Doug. Ecological Restoration: Wildfire Ecology Reference Manual (en anglès). Lulu.com, 2016-10-10. ISBN 9781365453458.
# Josep Gols i Veciana

Josep Gols i Veciana (Els Pallaresos, 15 de juliol de 1870 - La Canonja, 10 de juny de 1938) va ser músic, compositor i pedagog.

## Biografia

Estudià música al Seminari Pontifici de Tarragona i més tard va fer la carrera de Magisteri. Treballà de mestre a Constantí i, al cap d'un temps, exercí de professor de cant i música a l'Escola Normal de Tarragona. Compaginà aquestes tasques amb les de compositor i mestre de capella a diverses esglésies de Tarragona. Des del 1906, i fins al 1930, va ser director de l'Orfeó Tarragoní, on el va substituir el seu fill, i músic d'anomenada, Xavier Gols. A l'estiu del mateix fundà l'Orfeó Canongí, del qual també en va ser director.
El 1923 organitzà l'Aplec d'Orfeons de les Comarques Tarragonines, que reuní a Reus 700 cantaires de 6 orfeons.
La seva producció musical comprèn un gran nombre de cançons populars, composicions de música eclesiàstica, entre les quals una missa de difunts, i una quinzena de sardanes. Casat amb Josepa Solé (o Soler) i Vallès el novembre de 1891, tingué nou fills (Josepa, Francesc, Lluís, Xavier, Joan, Josep, Vicenç, Maria Teresa i Antònia), dos dels quals assoliren reconeixement com a músics: en Xavier, ja esmentat, i en Joan. Josepa Solé morí el 28 de febrer de 1909.
L'Orfeo Canongí convoca periòdicament el Premi d'Assaig Mestre Gols sobre temes canongins.

## Obra

* Cant a Maria (1891), a tres veus i orgue, lletra de R. Tarragó
* Cant a Sant Antoni, goigs amb lletra de Ventura Gassol
* Ecce Sacerdos Magnus (1930), antífona
* Missa de difunts
* Somni de reis (1909)
* Missa Pro Defunctis

### Sardanes

* Beatriu (1937)
* Cançó d'amor
* Clavells i roses (1931)
* El dimoni escuat
* Encisera (1934)
* Fum, fum, fum (1907)
* Maria Antònia (1925)
* Murmuris
* Nit de Sant Joan
* Nit de vetlla
* Pageseta enamorada
* La pastoreta (1908)
* Primavera
* Ruixada de flors (1908)
* El teu record

## Referències

* ↑ «La música - El mestre Josep Gols ha mort». La Publicitat, 17-06-1938, pàg. 2.
* ↑ «Los que mueren - El maestro José Gols». La Vanguardia, 18-06-1938, pàg. 2.
* 1 2 «Josep Gols i Veciana». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Història de l'Orfeó Canongí». [Consulta: 1r desembre 2016].
* ↑ En totes les publicacions de l'època el seu cognom apareix indistintament com a Solé i com a Soler.
* ↑ «Registro civil - Matrimonios». El pabellón liberal [Tarragona], 06-11-1891, pàg. 3.
* ↑ «Notas de la localidad». Diario del comercio, 02-03-1909, pàg. 2.
* ↑ «Obres de Josep Gols i Veciana a l'IFMuC».
* ↑ «Llista de sardanes de Josep Gols, al web "Boig per la sardana"». [Consulta: 1r desembre 2016].
# Josep González

Josep González és el nom dels següents personatges:
* Josep González i Rovira (1950), polític català, batlle de Vilanova i la Geltrú entre 1991 i 1993.
* Josep González i Sala (1945), empresari català, president de la patronal Pimec des de 1997.
# Cinisi

Cinisi (sicilià Cìnisi) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Palerm. L'any 2007 tenia 11.267 habitants. Limita amb els municipis de Carini i Terrasini.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Salvatore Palazzolo | Llista cívica |
# Cinipoïdeus

Els cinipoïdeus (Cynipoidea) són una superfamília d'himenòpters apòcrits de moderada grandària que, en 2007, presenten cinc famílies, encara que unes altres havien estat reconegudes en el passat. Els membres més conspicus del grup són fitòfags, especialment com a formadors d'agalles, però la gran majoria de les seves espècies són parasitoides o hiperparasitoides especialment de larves de Diptera i també d'altres insectes.
Són típicament vespes llustroses, negres, llises i diminutes (menys de 5 mm), amb l'abdomen generalment comprimit lateralment. La venació de les ales és reduïda; les antenes són filiformes (amb forma de fil). És comuna la presència de diversos segments metasomals (del tòrax), fusionats de diverses maneres (freqüentment és un tret diagnòstic de famílies o subfamílies), i el pecíol molt curt, si es presenta.

## Referències

* ↑ «Cynipoidea». catalogueoflife.org. [Consulta: 27 març 2022].
* ↑ «Cynipoidea». mindat.org. [Consulta: 27 març 2022].
* ↑ Blas, Marina. «Els cinipoïdeus». Els himenòpters: vespes, abelles, formigues i afins. Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 27 març 2022].
* ↑ Driesche, Roy Van; Jr, Thomas S. Bellows. Biological Control (en anglès). Springer Science & Business Media, 2012-12-06, p. 45. ISBN 978-1-4613-1157-7.
* ↑ Buffington, Matthew L; Forshage, Mattias; Liljeblad, Johan; Tang, Chang-Ti; van Noort, Simon «World Cynipoidea (Hymenoptera): A Key to Higher-Level Groups». Insect Systematics and Diversity, 4, 4, 01-07-2020, pàg. 1. DOI: 10.1093/isd/ixaa003. ISSN: 2399-3421.
# Champigny-sur-Marne

Champigny-sur-Marne és un municipi francès, situat al departament de Val-de-Marne i a la regió de l'Illa de França. L'any 1999 tenia 74.237 habitants.
Està dividit entre el cantó de Champigny-sur-Marne-1 i el cantó de Champigny-sur-Marne-2, del districte de Nogent-sur-Marne. I des del 2016, de la divisió Paris-Est-Marne et Bois de la Metròpoli del Gran París.
Situat a la vora del riu Marne, és una localitat residencial.
# Josep Rodríguez i Lloveras

Josep M. Rodríguez i Lloveras (Barcelona, 1902 – 23 de juny de 1984) fou un arquitecte i urbanista català.
Fill de Joaquim Rodríguez Barrera. Titulat l'any 1925 s'especialitzà en teatres, cinemes i sales d'espectacles. En són exemples els teatres Comèdia (1941) i Calderón (1945; desaparegut) i els cinemes Waldorf i Jaime I, tots ells a Barcelona. El 1928 va dissenyar la plaça Francesc Macià que tan sols va realitzar-se segons el seu projecte pel costat nord. A Palafrugell (Baix Empordà) intervé en les cases de les Escales de Garbí i plaça Marinada i a Can Genover. A l'Eixample de Tortosa va dissenyar als anys 30 la segona fase d'edificació de la casa d'Alonso Ballester (coneguda també com a Centre del Comerç) a la que es van afegir les tres plantes superiors.
Entre les seves obres més conegudes però figuren l'edifici Ferrer Cajigal (1935), a la plaça Francesc Macià, la casa Antoni Lanau (1939; via Laietana) o l'Hotel Calderón (1973; Rambla Catalunya), tots a la ciutat de Barcelona.
Col·laborà en diverses publicacions, entre elles La Vanguardia. La seva germana Maria Teresa Rodríguez Lloveras va casar-se amb l'arquitecte Santiago Casulleras i Forteza el juny de 1928.

## Galeria d'imatges

* Can Genover (1925) a Palafrugell.
* Edifici d'Alonso Ballester que fou seu del Centre del Comerç de Tortosa.
* Part nord-oest de la plaça de Francesc Macià amb l'edifici Ferrer Cajigal
* El que fou Teatre de la Comèdia

## Referències

* ↑ Fallecimiento del arquitecto José M. Rodríguez Lloveras; necrològica publicada pel diari La Vanguardia de 24/06/1984 (pàgina 22).
* ↑ «De Sociedad» (en castellà). La Vanguardia, dimecres, 6 juny 1928, pàg. 13 [Consulta: 5 juny 2017].
# Chiasmocleis alagoanus

Chiasmocleis alagoanus és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Freire, E.M.X. & Silvano, D. 2004. Chiasmocleis alagoanus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Grup en Lluita per l’Alliberament de la Lesbiana

El Grup en Lluita per a l'Alliberament de la Lesbiana (GLAL) va ser una organització lèsbica barcelonina fundada el febrer del 1979 per tres activistes, entre les quals Mercè Fornells i Empar Pineda, que provenien de la Coordinadora Feminista, el Front d'Alliberament Gai de Catalunya i l'Institut Lambda. El GLAL va succeir el Grupo de Lucha para la Liberación de la Lesbiana (GLLL) creat el 1978 dintre del FAGC. Va ser el primer grup lèsbic de Catalunya i de l’Estat espanyol no vinculat a cap organització gai.
L'estructura de l'organització era plana, assembleària i basava les seves reivindicacions en el dret d'expressar lliurement la sexualitat. Realitzava activitats internes, com ara sessions d'autoconsciència i debats, i externes, com xerrades als barris, conferències, entrevistes de ràdio i premsa. El maig de 1979 va unir-se a la Coordinadora Feminista de Barcelona.
El GLAL va col·laborar amb el moviment gai, per exemple, en la manifestació de 4 de febrer de 1980 amb motiu de l'acomiadament d'un treballador a causa de la seva orientació sexual. El lema de la manifestació era «pel dret al treball, contra les discriminacions per motiu d'orientació sexual».

## Referències

* 1 2 Vendrell i Aubach, Elisabet «D’on venim i on som les famílies LGTBI: drets del col·lectiu i diversitat familiar». eines 32, 01-09-2018, pàg. 36-45.
* 1 2 França, João «La lluita LGTB en la dècada dels 70 a Barcelona». Quadern, 26-01-2021.
* ↑ Aljama Cuenca, Patrícia. Proceso de Institucionalización del asociacionismo LGBTI: factores facilitadores y repercusiones (tesi) (en castellà). Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona, 2018.
* ↑ Samsó Montagut, Jordi; Miquel Gassó, Conxita; Morey Capel, Sílvia; Barenys Lacha, Teresa; Terés Quiles, Pere; Herrera Aragón, Diego «Relació cronològica d'esdeveniments». Guia de l'Associació de Pares i Mares de Gais i Lesbianes (AMPGIL), 2008.
* 1 2 Ferré Baldrich, Meritxell. Pensament i acció del moviment feminista a Catalunya durant la transició democràtica (1975-1985) (tesi). Catalunya: Universitat Rovira i Virgili, 2013, p. 593.
* ↑ Pel dret al treball, contra les discriminacions per motiu d'orientació sexual: manifestació, 1980.
# Grup fenil

Un grup fenil (abreujat Ph o φ) és un grup substituent emprat en nomenclatura de química orgànica i que es troba format per un anell aromàtic de benzè amb un carboni amb una valència lliure, de fórmula ${\ce {-C6H5}}$.
El mot «fenil» està format per «fen-», que prové de «fenol», nom del compost químic de fórmula ${\ce {C6H5-OH}}$ una formació culta sobre el grec phaínō 'brillar', pel fet d'obtenir-se en la fabricació del gas d'il·luminar; i de la terminació «–il» emprada en nomenclatura orgànica per designar els grups substituents.
El grup fenil és present en nombrosos compostos tant naturals com artificials. La seva reactivitat és variada per les característiques electròniques del grup que substitueix l'hidrogen.

## Referències

* ↑ Unió Internacional de Química Pura i Aplicada. Comissió de Nomenclatura de Química Orgànica. Guia de la IUPAC per a la nomenclatura de compostos orgànics : recomanacions del 1993 (incloent-hi les revisions, tant publicades com no publicades fins ara, de l'edició del 1979 de la Nomenclature of organic chemistry), febrer del 2017. ISBN 978-84-9965-333-4.
* ↑ «Fenol». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Veremadora

Una veremadora és una màquina que fa la tasca de verema de forma automatitzada. És a dir, és una recollidora del raïm que de vegades també el tritura, n'extreu el suc i en separa les bagasses.
N'hi ha autopropulsades i d'altres arrossegades per un tractor.

## Vegeu també

* Tractor
* Recol·lectora
* Motoaixada
* Motocultor

## Referències

* ↑ Jaime Ortiz-Cañavate. Las Maquinas Agricolas y Su Aplicacion. Mundi-Prensa Libros, July 2003, p. 401–. ISBN 9788484761174 [Consulta: 19 juliol 2011].
* ↑ Luis Hidalgo Fernández-Cano; José Hidalgo Togores. Ingeniería y mecanización vitícola. Mundi-Prensa Libros, 1 March 2001, p. 648–. ISBN 9788471149381 [Consulta: 19 juliol 2011].

## Bibliografia

* Llibre Les màquines agrícoles i la seva aplicació , Jaume Ortiz-Cañavate, Institut Nacional d'Investigacions Agràries (Espanya). Mundi-Premsa Llibres, 2003, 6 a Edició. ISBN 8484761177, 9788484761174. 526 pàgines.

## Enllaços externs

* Les màquines agrícoles i la seva aplicació (castellà)
# Upton (Wyoming)

Upton és una població dels Estats Units a l'estat de Wyoming. Segons el cens del 2000 tenia 872 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Upton tenia 872 habitants, 359 habitatges, i 255 famílies. La densitat de població era de 257 habitants/km².
Dels 359 habitatges en un 32,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,6% hi vivien parelles casades, en un 3,9% dones solteres, i en un 28,7% no eren unitats familiars. En el 25,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 15% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,4% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 24,2% entre 25 i 44, un 24,7% de 45 a 60 i un 17,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.053$ i la renda mediana per família de 39.091$. Els homes tenien una renda mediana de 40.208$ mentre que les dones 17.500$. La renda per capita de la població era de 15.165$. Entorn del 6,7% de les famílies i l'11,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Upton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Upton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Vicente Olivares Laguna

Vicente Olivares Laguna (Tavernes Blanques, 24 de juny de 1920 - Madrid, 18 de juny de 1986) fou un futbolista valencià de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Començà a destacar al Llevant UE enre 1937 i 1939, passant a continuació al RCD Espanyol, on jugà la temporada 1939-40. Amb l'Espanyol guanyà una Copa i el Campionat de Catalunya. Després fou traspassat al Reial Madrid, on alternà amb homes com Jacinto Quincoces, Simón Lecue, José Mardones i Juan Antonio Ipiña. Posteriorment jugà al CD Málaga i a la UD Salamanca.

## Palmarès

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1939-40
* Copa espanyola:
** 1939-40

## Referències

* 1 2 3 «Falleció Vicente Olivares». Mundo Deportivo, 20-06-1986. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Olivares». amigosmalaguistas. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Sanciones del Comité de Competición...». Mundo Deportivo, 09-02-1946. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Perfil a periquito.cat». periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Villa Maria

«Villa Maria» té aquests significats:
* Villa Maria (Colera), casa a l'Alt Empordà
* Villa Maria (Lleida), casa del Segrià
* Villa Maria (Taradell), casa a Osona
* Mas Vil·la Maria, a Reus
# Grup alternant

En matemàtiques, un grup alternant és el grup de les permutacions parelles d'un conjunt finit {1,...,n}, denotat per A$_n$ o Alt(n).

## Referències

* ↑ Scott, 1987, p. 267.

## Bibliografia

* Robinson, Derek John Scott. A course in the theory of groups. 80. 2a edició. Springer, 1996. ISBN 978-0-387-94461-6.
* Schur, Issai «Über die Darstellung der symmetrischen und der alternierenden Gruppe durch gebrochene lineare Substitutionen». Journal für die reine und angewandte Mathematik, 139, 1911, p. 155–250. DOI: 10.1515/crll.1911.139.155.
* Scott, W.R.. Group Theory. Nova York: Dover Publications, 1987. ISBN 978-0-486-65377-8.
# Habitatges del Pla

Els Habitatges del Pla és una obra de Ripoll protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici d'habitatges format per planta baixa i tres pisos. Hi ha una entrada pel carrer i una per la carretera. La planta baixa és de pedra picada i les obertures són de punt rodó o arc de mig punt rebaixat. A cadascuna de les plantes hi ha balcons individuals i finestres amb arcs de mig punt rebaixats. Sota els balcons hi ha mènsules. Totes les obertures tenen un marc de pedra picada. Sobre les dues portes hi ha una filera vertical emmarcada amb pedra picada, amb les inicials LPT sobreposades a l'interior, volen dir la Preparación Téxtil. A la façana posterior únicament hi ha finestres i no hi ha cap element decoratiu destacable. La part de l'edifici que correspon a les dues escales interiors està coronada per un petit cos que sobresurt de la teulada, a dues aigües, de l'edifici; cada cos també té una coberta a dues aigües. Les xemeneies de l'immoble presenten un disseny interessant.

## Referències

* ↑ «Habitatges del Pla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# Vilalta

«Vilalta» té aquests significats:
   * Vilalta: masia del municipi de Guixers (Solsonès)
   * Vilalta: masia del municipi de Moià (Moianès)
   * Vilalta: masia del municipi de Sant Mateu de Bages.(Bages)
   * Vilalta: masia del municipi de Santa Maria de Merlès (Berguedà)
   * Vilalta: nucli del municipi de Vilanova de l'Aguda (Noguera)
   * Vilalta de Pinós: masia del municipi de Pinós (Solsonès)
   * Vilalta de Vallmanya: masia del municipi de Pinós (Solsonès)
    Vegeu també:
   * Castell de Vilalta: edifici del municipi de Sant Guim de Freixenet (Segarra)
   * Clot de Vilalta: indret del municipi de Cervera (Segarra)
   * Masia Vilalta: masia del municipi de Torrefeta i Florejacs (Segarra)
   * Molí de Vilalta: edifici del municipi de Mont-ral (Alt Camp)
   * Molí de Vilalta: edifici del municipi de Santa Maria de Merlès (Berguedà)
   * Puntes de Vilalta: cim del municipi de Mont-ral (Alt Camp)
   * Serra de Vilalta: serra dels municipi de Cardona (Bages) i Pinós (Solsonès)
# Urbà de Peñalba

Urbà de Peñalba (Regne de Lleó?, segona meitat del segle ix - Santiago de Peñalba, 939), va ser un monjo benedictí, abat del monestir de Santiago de Peñalba, prop de Ponferrada, a la comarca d'El Bierzo.

## Vida

Monjo benedictí, va ajudar sant Gennadi d'Astorga a reformar els monestirs benedictins de la zona. Assísti Gennadi en la seva mort i el succeí com a abat de Santiago de Peñalba, a l'actual Peñalba de Santiago, municipi de Ponferrada). Però va morir tres anys més tard, el 939. De poc després es conserva un himne llatí en memòria seva. Per la santedat de la seva vida, va ésser enterrat a l'església del monestir de Peñalba, amb el seu mestre Gennadi, i algunes relíquies es conserven al convent de dominiques de Villafranca del Bierzo.
El monestir va desaparèixer com a tal al segle xii. En queda l'església qué és la parroquial del poble.

## Referències

* ↑ Bodelon, Serafin. Literatura latina de la Edad Media en España (en castellà). Madrid: Ediciones AKAL, 1989-06-01, p. 68. ISBN 978-84-7600-394-7.

## Bibliografia

* Croiset, Jean. «San Urbano abad». A: Suplemento á la última edición del año christiano del Padre Juan Croiset añadido con los santos de España y con la traducción de las epístolas y evangelios de las misas de todo el año (facsímil electrònic en línia). Madrid: Joseph Garcia, 1793, p. 242.
# Villaluenga del Rosario

Villaluenga del Rosario és una localitat de la província de Cadis, Andalusia, Espanya. Se situa en el centre del Parc Natural de la Sierra de Grazalema, al peu del Navazo Alto (que pertany a la Sierra del Caíllo) i davant la Sierra de Líbar.
# Hanalei

Hanalei és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Hawaii. Segons el cens del 2000 tenia 478 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hanalei tenia 478 habitants, 193 habitatges, i 115 famílies La densitat de població era de 284,44 habitants per km².
Dels 193 habitatges en un 24,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,9% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 40,4% no eren unitats familiars. En el 31,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,10.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,1% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 27,0% entre 25 i 44, un 30,1% de 45 a 64 i un 11,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40,2 anys. Per cada 100 dones hi havia 99,17 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,79 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.375 $ i la renda mediana per família de 55.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.500 $ mentre que les dones 28.500 $. La renda per capita de la població era de 21.241 $. Aproximadament el 21,9% de les famílies i el 25,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hanalei». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Hanalei». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.