OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nucli antic de Tavertet

El nucli antic de Tavertet és l'espai geogràfic del municipi de Tavertet considerat Bé Cultural d'Interès Nacional. Tavertet es troba a la comarca d'Osona, a Catalunya.
És probable que, originàriament, Tavertet fos un apèndix del castell de Sant Joan de Fàbregues. Més tard ho va ser de Rupit, que pertanyia als Cardona, però des del segle xii és independent. Actualment conserva quaranta cases edificades entre els segles XVII i xviii.
La tipologia urbana és de tipus rural, tot i que moltes cases s'ha convertit en estades de segona residència; tant és així que hi ha prop de 50 cases d'estiueig, per tant l'economia dels seus habitants (pocs més de 50) es basa en la ramaderia i agricultura, en feines fora del nucli o activitats relacionades amb el turisme. Pel que fa a la pagesia de les prop de 100 cases habitades el 1860 només en resten habitades per famílies pageses unes 10.

## Descripció

Tavertet és un municipi situat al sud-oest del Collsacabra, una comarca natural entre Osona, la Selva i la Garrotxa. Està situat al bell mig d'Osona, delimitat per la riera de les Gorgues, el torrent de Balà i el riu Ter. Al nord limita amb L'Esquirol-Santa Ma Corcó, a l'est amb Rupit i Pruit, al sud amb Vilanova de Sau, i a l'oest amb les Masies de Roda.
Eclesiàsticament pertany al Bisbat de Vic, incloent les antigues parròquies de Sant Cristòfol, Sant Bartomeu Sesgorgues i Sant Miquel de Sererols. El poble està situat a 870 m d'altitud, al llom d'un altiplà amb grans cingleres. L'orografia peculiar de l'indret han fet de Tavertet un hàbitat propici en temps prehistòrics com ho demostren les excavacions que s'hi han fet, que han donat a conèixer sepultures megalítiques, tombes antropomorfes i cambres d'urnes, motiu pel qual el municipi s'ha convertit en centre d'interès turístic, tant per la vegetació com per l'interès històric i arquitectònic del nucli.
La carretera que actualment mena al poble és un "cul de sac" que la comunica amb l'Esquirol i fou construïda el 1957, que per ser una data tardana preservà el nucli de les especulacions urbanístiques dels anys 60, tot i que a la dècada dels 70 s'hi intentà construir una gran urbanització al Pla del Castell i una carretera que pel Sot de Balà havia de comunicar el nucli amb la Vall de Sau, obres que no es van dur a terme perquè es constituí com a parc Natural de les Guilleries i el Collsacabra.

## Llocs d'interès

* Llista de monuments de Tavertet

## Galeria fotogràfica

* Panoràmiques de Tavertet
* Tavertet - des del camí de Monteis. Any 2000.
* Tavertet - Vista aèria. Any 1978.
* Església de Sant Cristòfol.
* Can Baumes.
* Cal Curriu.
* La Rectoria.
* El carrer de Baix.

## Referències

* ↑ «Tavertet». Ajuntament de Tavertet. Arxivat de l'original el 2014-09-12. [Consulta: 15 setembre 2014].
* 1 2 «Tavertet». Generalitat de Catalunya.
# Triatoma

Triatoma és un gènere d'hemípters redúvids en la subfamília Triatominae. Tots els membres de Triatoma (com els altres Triatominae) són succionadors de sang que poden transmetre greus malalties, com la malaltia de Chagas. Són coneguts a sudamèrica amb el nom de vinchucas.

## Espècies segons ECLAT

* T. amicitiae Lent, 1951b
* T. arthurneivai Lent & Martins, 1940 (Tc)
* T. baratai Carcavallo & Jurberg, 2000
* T. barberi Usinger, 1939 (Tc) (vector principal en parts de centre i sud de Mèxic)
* T. bolivari Carcavallo, Martínez & Peláez, 1987
* T. bouvieri Larrousse, 1924
* T. brailovskyi Martínez, Carcavallo & Peláez, 1984
* T. brasiliensis Neiva, 1911b (Tc) (vector major en àrea de Catinga del nord-est del Brasil)
* T. breyeri Del Ponte, 1929
* T. carcavalloi Jurberg et al., 1998
* T. carrioni Larrousse, 1926 (Tc)
* T. cavernicola Else & Cheong, in Else et al.,1977
* T. circummaculata (Stal, 1859) (Tc)
* T. costalimai Verano & Galvão, 1958 (Tc)
* T. deaneorum Galvão, Souza & Lima, 1967
* T. delpontei Romaña & Abalos, 1947 (Tc)
* T. dimidiata (Latreille, 1811) (Tc) (vector important en parts de Mèxic, Centreamèrica, Colòmbia, Equador)
* T. dispar Lent, 195 (Tc)
* T. eratyrusiformis Del Ponte, 1929 (Tc)
* T. garciabesi Carcavallo et al., 1967 (Tc)
* T. gerstaeckeri (Stal, 1859) (Tc).
* T. gomeznunezi Martinez, Carcavallo & Jurberg, 1994
* T. guasayana Wygodzinsky & Abalos, 1949 (Tc)
* T. guazu Lent & Wygodzinsky, 1979
* T. hegneri Mazzotti, 1940 (Tc)
* T. incrassata Usinger, 1939
* T. indictiva Neiva, 1912
* T. infestans (Klug, 1834) (Tc) (del més important vector als països del Con Sud).
* T. juazeirensis Costa & Felix, 2007 (Tc)
* T. jurbergi Carcavallo et al., 1998b
* T. klugi Carcavallo et al., 2001
* T. lecticularia (Stal, 1859) (Tc)
* T. lenti Sherlock & Serafim, 1967 (Tc)
* T. leopoldi (Schoudeten, 1933)
* T. limai Del Ponte, 1929
* T. maculata (Erichson, 1848) (Tc)
* T. matogrossensis Leite & Barbosa, 1953 (Tc)
* T. melanica Neiva & Lent, 1941 (Tc)
* T. melanocephala Neiva & Pinto, 1923b (Tc)
* T. mexicana (Herrich-Schaeffer, 1848)
* T. migrans Breddin, 1903
* T. neotomae Neiva, 1911d (Tc)
* T. nigromaculata (Stal, 1872) (Tc)
* T. nitida Usinger, 1939 (Tc)
* T. oliveirai (Neiva et al., 1939)
* T. patagonica Del Ponte, 1929 (Tc)
* T. peninsularis Usinger, 1940 (Tc)
* T. petrochiae Pinto & Barreto, 1925 (Tc)
* T. platensis Neiva, 1913 (Tc)
* T. protracta (Uhler, 1894) (Tc)
* T. pseudomaculata Correa & Espínola, 1964 (Tc)
* T. pugasi Lent, 1953b
* T. recurva (Stal, 1868) (Tc)
* T. rubida (Uhler, 1894) (Tc)
* T. rubrofasciata (De Geer, 1773) (Tc)
* T. rubrovaria (Blanchard, in Blanchard & Bulle, 1843) (Tc)
* T. ryckmani Zeledón & Ponce, 1972
* T. sanguisuga (Leconte, 1855) (Tc)
* T. sherlocki Ryckman, 1962
* T. sinaloensis Papa et al. 2002 (Tc)
* T. sinica Hsaio, 1965
* T. sordida (Stal, 1859) (Tc)
* T. tibiamaculata (Pinto, 1926b) (Tc)
* T. vandae Carcavallo et al. 2002
* T. venosa (Stal, 1872) (Tc)
* T. vitticeps (Stal, 1859) (Tc)
* T. williami Galvão, Souza & Lima, 1965 (Tc)
* T. wygodzinskyi Lent, 1951c

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 28 desembre 2021].
# Une si simple histoire

Une si simple histoire és una pel·lícula tunisiana d'Abdellatif Ben Ammar, estrenada el 1970. Aquest primer llargmetratge del director va guanyar el Tanit de Bronze al Festival de Cinema de Cartago el mateix any.

## Sinopsi

Un productor de televisió, Chamseddine, decideix rodar un reportatge sobre els treballadors tunísia que van marxar a treballar a França i van tornar al país. Així coneix Hamed i la seva dona Maoura, d'origen espanyol. Ben Ammar filma les dificultats que ha viscut el cineasta per fer el seu documental, i els calvaris que han viscut les parelles formades per Hamed i Maoura, Chamseddine i Merle, la promesa francesa del director.

## Repartiment

* Foued Zaouche (Chamseddine)
* Juliet Berto (Merle)
* Amor Khalfa (Hamed)
* Pia Colombo (Maoura)

## Distincions

Une si simple histoire es va presentar a la selecció oficial del 23è Festival Internacional de Cinema de Canes. Va obtenir el Tanit de Bronze durant el Festival de Cinema de Cartago de 1970.

## Referències

* 1 2 Une si simple histoire a Africultures
* ↑ Khélil, Hédi. Abécédaire du cinéma tunisien. Tunis: Simpact, 2007, p. 433. ISBN 978-9973-61-457-5. .
* ↑ «Festival de Cannes: A Simple Story». festival-cannes.com. [Consulta: 11 abril 2009].
* ↑ «Une si simple histoire (1970)». 'The New York Times'..

## Bibliografia

* «Benammar : Dans Une si simple histoire, je me demande que faire des intellectuels tunisiens». L'Afrique littéraire et artistique, août 1970, pàg. 83-87..
# Nikolai Jurkin

Nikolai Serguéievitx Jurkin (en rus Николай Сергеевич Журкин) (5 de maig de 1991) és un ciclista rus, professional des del 2012. Combina tant la ruta com la pista.

## Palmarès en pista

* 2009
** Campió del món júnior en Quilòmetre Contrarellotge
* 2012
** Campió d'Europa sub-23 en Persecució per equips (amb Matvey Zubov, Víktor Manakov i Ivan Savitskiy)
* 2015
** 1r al Memorial Lesnikov en Òmnium

### Resultats a la Copa del Món en pista

* 2012-2013
** 1r a Aguascalientes, en Persecució per equips

## Palmarès en ruta

* 2015
** Vencedor d'una etapa al Bałtyk-Karkonosze Tour
* 2018
** Vencedor d'una etapa al Friendship People North-Caucasus Stage Race
* 2019
** Vencedor de 3 etapes al Gran Premi de Sotxi
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Costa Rica

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Nikolai Iàkovlevitx Sonin

Nikolai Iàkovlevitx Sonin (Gubèrnia de Tula, 22 de febrer de 1849 - Moscou, 14 de febrer de 1915 $^{(Julià)}$) rus: Никола́й Я́ковлевич Со́нин va ser un matemàtic rus, conegut pels seus treballs sobre polinomis ortogonals.

## Vida i Obra

Sonin va fer els seus estudis secundaris i universitaris a Moscou, i es va graduar en la seva universitat el 1872. A partir d'aquesta data va ser professor de la universitat de Varsòvia. El 1874 va obtenir a Moscou el seu doctorat amb una tesi dirigida per Nikolai Bugàiev. El 1892 va ser escollit membre correspondent de l'Acadèmia de Ciències de Sant Petersburg i, l'any següent, es va traslladar a aquesta ciutat on va ser professor de la universitat, superintendent del districte educatiu, membre del consell ministerial d'educació pública i president del seu comitè curricular.
Va ser un continuador de la tasca de Laguerre, estudiant els polinomis ortogonals i demostrant-ne moltes propietats característiques; per això, a vegades, se'ls denomina "polinomis de Laguerre-Sonin". També va fer importants contribucions en la teoria de les funcions especials, fonamentalment en l'estudi de les funcions de Bessel.

## Referències

* ↑ Álvarez Nodarse i Duran, 2001, p. 27.
* ↑ Kolmogorov i Yushkevich, 1998, p. 150.
* ↑ Álvarez Nodarse i Duran, 2001, p. 32.
* ↑ Álvarez Nodarse, 2001, p. 23.
* ↑ Stempak, 1988, p. 453 i ss..

## Bibliografia

* Álvarez Nodarse, Renato; Duran, Antonio J. «Polinomios ortogonales». A: Emilio Brialles Morales i otros (eds.). Actas del Encuentro de Matemáticos Andaluces (en castellà). Universidad de Sevilla, 2001. ISBN 84-472-0289-5.
* Álvarez Nodarse, Renato «Polinomios ortogonales: historia y aplicaciones» (en castellà). Boletín de la Sociedad Española de Matemàtica Aplicada, Vol. 18, 2001, pàg. 19-45. ISSN: 2254-3902.
* Kolmogorov, A.N.; Yushkevich, A.P.. Mathematics of the 19th Century (Vol. 3) (en (anglès)). Birkäuser, 1998. ISBN 3-7643-5845-9.
* Stempak, Krzysztof «A New Proof of Sonine's Formula» (en anglès). Proceedings of the American Mathematical Society, Vol. 104, Num. 2, 1988, pàg. 453-457. ISSN: 0002-9939.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Nikolai Iàkovlevitx Sonin» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Youschkevitch, A.P. «Sonin, Nikolay Yakovlevich». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 20 febrer 2018]. (anglès)
# Turkish Airlines

THY - Turkish Airlines, Inc. (en turc: Türk Hava Yolları) és l'aerolínia nacional de Turquia, amb seu a Istanbul. Opera una xarxa de vols regulars a 202 destinacions internacionals i 41 destinacions domèstiques, servint a un total de 243 aeroports situats a Europa, Àsia, Àfrica i Amèrica. El principal aeroport és el d'Istanbul-Atatürk, tot i que també té com a importants focus l'Aeroport Internacional Esenboğa, l'Aeroport Internacional de Sabiha Gökçen, i l'Aeroport Adnan Menderes. Turkish Airlines és l'aerolínia més gran del sud d'Europa i la tercera en el conjunt del continent.
L'aerolínia compta amb més de 15.000 empleats. Segons una declaració de l'expresident Hamdi Topçu el 2014, la Turkish Airlines segui una polìtica de promoció del personal femení, i de fet el nombre de dones pilots a Turkish Airlines s'ha incrementat des de 25 entre 1800 el 2010 a 76 entre 3600, totes elles turques. (Sis a 2006 i 43 a 2013.) Dotze de les dones pilots de THY són capitanes. El 29 de març de 2016, per a primera vegada, dues pilotes capitanes, Emel Arman i Ferihan Işık realitzaren el vol Istanbul-Chicago de 10 hores. (Emel Arman va ser la primera aviadora turca en passar, com pilot, per sobre el Atlàntic el 1997.)
THY forma part de Star Alliance des de l'1 d'abril del 2008. Turkish Airlines és també patrocinador oficial del FC Barcelona, del Manchester United, del Maroussi Club Bàsquet i de la Turkish Airlines Eurolliga de Bàsquet.

## Referències

* ↑ http://www.haberturk.com/ekonomi/is-yasam/haber/877498-thyde-kadin-pilot-sayisi-rekor-kirdi
* ↑ http://www.sabah.com.tr/yazarlar/kadak/2014/12/03/thyde-3e-katlanan-kadin-pilot-sayisini-topcu-begenmiyor
* ↑ http://www.kokpit.aero/thy-iki-kadin-kaptan-pilot Arxivat 2016-05-04 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Edibe Subaşı
# Turkmenistan al Festival de la Cançó de Turkvisió

Turkmenistan va ser part de la segona edició de Turkvisió, fent la seva primera aparició (i l'única fins al moment). Turkmenistan va participar només en une de les quatre edicions celebrades fins avui, on va arribar a la cinquena posició gràcies a la Züleyha Kakayeva, cantant d'Honor de Turkmenistan, amb la cançó .

## Participació

| Any | Seu | Artista | Cançó | Lloc | Punts |
| 2014 | Kazan | Züleyha Kakayeva | "Shikga-Shikga bilerzik" | 1/15 | 192 |

## Història
### 2013

Turkmenistan es va anunciar el 2013 com un dels 20 països i regions que van participar en el primer concurs a Turquia, però, el 17 de desembre de 2013 es va anunciar que Turkmenistan ja no participaria juntament amb Rússia, Txuvàixia i Xinjiang.

### 2014

Va fer el seu debut al festival, on va aconseguir la cinquena posició.

### 2015

No va ser la seu de 2015 ni tan sols hi va a participar.

### 2020

No va dir res de la seva particició.

## Festivals organitzats a Turkmenistan

L'edició de 2015 de Turkvisió s'hauria celebrat a Mary, a la província de Mary. Però es va traslladar a Istanbul, Turquia.

## Referències

* ↑ «Turkmenistan: Züleyha Kakayeva to Turkvizyon». eurovoix.com, 01-03-2015.
* ↑ «Participating Countries Revealed». eurovoix.com, 19-10-2014.
* ↑ «Participating Countries Revealed». turkvizyon.info, 29-11-2014. Arxivat de l'original el 2014-11-29. [Consulta: 19 gener 2021].
* ↑ «Turkvizyon'15: Mary Will Host The Contest». eurovoix.com, 22-11-2014.
* ↑ «Turkvizyon'15: Contest Moved To Istanbul?». eurovoix-world.com, 26-08-2015. Arxivat de l'original el 2018-10-27. [Consulta: 19 gener 2021].
# Nikolai Lukaixenko

Nikolai "Kolia" Aleksàndrovitx Lukaixenko (rus: Николай Александрович Лукашенко, belarús: Мікалай Лукашэнка – Mikalai Lukashenka; 31 d'agost de 2004) és una figura pública belarussa i el tercer fill d'Aleksandr Lukaixenko, el president de Belarús.

## Biografia
### Infantesa i educació

No s'ha fet cap comentari oficial sobre la identitat de la mare de Nikolai. Tanmateix, segons la versió més estesa la seva mare és Irina Abelskaia, l'antiga metgessa personal d'Aleksandr Lukaixenko. Aleksandr Lukaixenko continua casat oficialment amb la seva muller Galina Lukaixenko encara que es creu que la parella està separada. El 2011, Nikolai Lukaixenko va començar l'institut. El 2020 va anar al liceu a la Universitat Estatal de Belarús.

### Vida pública

Lukaixenko va aparèixer en públic per primera vegada el 2008. Ha rebut una atenció significativa dels mitjans ja que el seu pare, el president Aleksandr Lukaixenko, l'ha dut a cerimònies oficials i a visites d'Estat, incloent-hi reunions amb el president veneçolà Hugo Chávez, el president rus Dmitri Medvédev, el papa Benet XVI i el president dels EUA Barack Obama. El 2013 va atraure l'atenció dels mitjans quan Aleksandr Lukaixenko va dir que seria president de Belarús, la qual cosa causà especulació als mitjans. El 2015, quan tenia 10 anys va participar en una sessió de l'Assemblea General de les Nacions Unides. El juny de 2020, ell i el seu pare van assistir a la desfilada del dia de la victòria a la plaça Roja de Moscou.

## Referències

* 1 2 Spasiuk, Elena. «День рождения Николая Лукашенко. Что мы знаем о сыне президента |» (en rus). naviny.by, 31-08-2017. Arxivat de l'original el 2020-06-29. [Consulta: 19 agost 2020].
* ↑ «Младшему сыну президента Николаю Лукашенко сегодня исполняется 13 лет» (en rus). tut.by, 31-08-2017. Arxivat de l'original el 2017-08-31. [Consulta: 19 agost 2020].
* ↑ «Николай Лукашенко поступил в Лицей БГУ. Здесь также будет учиться внучка президента Беларуси» (en rus). tut.by, 30-06-2020. Arxivat de l'original el 2020-07-02. [Consulta: 19 agost 2020].
* ↑ Ivanova, Daria. «Николай Лукашенко — сын президента Белоруссии, друг Владимира Путина и талантливый музыкант» (en rus). Tatler, 25-06-2020. [Consulta: 19 agost 2020].
# Oak Level

Oak Level és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 885 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oak Level tenia 885 habitants, 415 habitatges, i 278 famílies. La densitat de població era de 56,1 habitants per km².
Dels 415 habitatges en un 23,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,2% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 33% no eren unitats familiars. En el 30,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,6.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,3% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 31% de 45 a 60 i un 18,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.607 $ i la renda mediana per família de 38.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.429 $ mentre que les dones 17.198 $. La renda per capita de la població era de 20.439 $. Entorn del 5,7% de les famílies i el 8,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oak Level». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oak Level». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Oak Park (Illinois)

Oak Park és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 52.524 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oak Park tenia 52.524 habitants, 23.079 habitatges, i 12.970 famílies. La densitat de població era de 4.314,8 habitants/km².
Dels 23.079 habitatges en un 29,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,1% hi vivien parelles casades, en un 11,6% dones solteres, i en un 43,8% no eren unitats familiars. En el 37% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,2% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 35,2% entre 25 i 44, un 24,4% de 45 a 60 i un 9,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 59.183 $ i la renda mediana per família de 81.703 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.807 $ mentre que les dones 40.847 $. La renda per capita de la població era de 36.340 $. Aproximadament el 3,6% de les famílies i el 5,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Personatges il·lustres

* Ernest Miller Hemingway (1899 - 1961) escriptor. Premi Nobel de Literatura de l'any 1954.
* John Robert Schrieffer (1931 - 2019) físic, Premi Nobel de Física de l'any 1972.
* John G. Avildsen (1935 - 2107) director de cinema
* Doris Humphrey (1895 - 1958) coreògrafa i ballarina

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oak Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oak Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Nova Eslovènia

El partit Nova Eslovènia – Demòcratacristians o simplement Nova Eslovènia, NSi (eslovè Nova Slovenija – Krščanski demokrati o Nova Slovenija) és un partit de centredreta d'Eslovènia. A les últimes eleccions legislatives del 3 d'octubre del 2004, el partit guanyà un 9% del vots i 9 de 90 diputats.
El seu líder és Andrej Bajuk i amb 9 membres al Parlament forma part del govern de Janez Janša.

## Resultats electorals
### Assemblea Nacional

| Any | Vots | % | Escons | +/– | Govern |
| 2000 | 93,247 | 8.66 (#6) | 8 / 90 | Nou | Oposició |
| 2004 | 88,073 | 9.09 (#4) | 9 / 90 | 1 | Coalició |
| 2008 | 35,774 | 3.40 (#8) | 0 / 90 | 9 | Extraparlamentari |
| 2011 | 53,758 | 4.88 (#7) | 4 / 90 | 4 | Coalició (2012–13) |
| 2011 | 53,758 | 4.88 (#7) | 4 / 90 | 4 | Oposició (2013–14) |
| 2014 | 48,846 | 5.59 (#6) | 5 / 90 | 1 | Oposició |
| 2018 | 63,792 | 7.16 (#6) | 7 / 90 | 2 | Oposició (2018–20) |
| 2018 | 63,792 | 7.16 (#6) | 7 / 90 | 2 | Coalició (2020–22) |
| 2022 | 81,794 | 6.86 (#3) | 8 / 90 | 1 | Oposició |

### Parlament Europeu

| Any | Vots | % | Escons | +/– |
| 2004 | 123,563 | 23.6 (#1) | 2 / 7 | Nou |
| 2009 | 76,866 | 16.6 (#3) | 1 / 8 | 1 |
| 2014 | 66,760 | 16.6 (#2) | 1 / 8 | = |
| 2019 | 53,621 | 11.1 (#4) | 1 / 8 | = |
| 2024 | 51,141 | 7.66 (#5) | 1 / 9 | = |
* ↑ Coalició amb el Partit Popular Eslovè

### Presidencials

| Any | Candidat | 1a volta | 1a volta | 2a volta | 2a volta | Resultat |
| Any | Candidat | Vots | % | Vots | % | Resultat |
| 2017 | Ljudmila Novak | 54,437 | 7.24 | | | Derrota |
| 2022 | Janez Cigler Kralj | 38,113 | 4.37 | | | Derrota |

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Tun Inter

Tun Inter és una companyia aèria tunisiana que fa vols interiors entre l'aeroport Internacional de Tunis i l'aeroport Internacional de Djerba entre set i vuit vegades al dia; també fa un vol de Tunis a Sfax dos dies a la setmana i un dia dues vegades i alguns vols a Tozeur. Internacionalment està representada per Tunisair.