OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nocicepció

La nocicepció (del llatí nocere: danyar o ferir) és el procés del sistema nerviós sensorial de codificació d'un estímul nociu. Consisteix en una sèrie d'esdeveniments i processos necessaris perquè un organisme que reb un estímul dolorós, el converteixi en un senyal molecular i reconegui i caracteritzi el senyal per desencadenar una resposta defensiva adequada.
En la nocicepció, una estimulació intensa, ja sigui química (p. ex., capsaïcina present al bitxo o pebre de Caiena), mecànica (per exemple, tallar, aixafar) o tèrmica (calor i fred), en les neurones sensorials anomenades nociceptores produeixen un senyal que viatja al llarg d'una cadena de fibres nervioses a través de la medul·la espinal fins a l'encèfal. La nocicepció activa una varietat de respostes fisiològiques i de comportament per protegir l'organisme d'una agressió, i normalment es tradueix en una experiència subjectiva (o percepció) de dolor en éssers sensibles.

## Referències

* ↑ Portenoy, Russell K.; Brennan, Michael J. «Chronic Pain Management». A: Good, David C.. Handbook of Neurorehabilitation. Informa Healthcare, 1994. ISBN 978-0-8247-8822-3.
* ↑ Bayne, Kathryn. «Assessing Pain and Distress: A Veterinary Behaviorist’s Perspective». A: Definition of Pain and Distress and Reporting Requirements for Laboratory Animals: Proceedings of the Workshop Held June 22, 2000. National Academies Press, 2000, p. 13–21. ISBN 978-0-309-17128-1.
# Ones Love

En elastodinàmica, les ones Love, que reben el nom d'Augustus Edward Hough Love, són ones superficials polaritzades horitzontalment. L'ona de Love és el resultat de la interferència de moltes ones de cisalla (ones S) guiades per una capa elàstica, que està soldada a un mig espai elàstic d'un costat mentre voreja un buit a l'altre costat. En sismologia, les ones de Love (també conegudes com ones Q (Q uer: alemany per lateral)) són ones sísmiques superficials que provoquen un desplaçament horitzontal de la Terra durant un terratrèmol. Augustus Edward Hough Love va predir l'existència de les ones que després reberen el seu nom, matemàticament el 1911. Formen una classe diferent, diferent d'altres tipus d'ones sísmiques, com les ones P i les ones S (ambdues ones corporals), o les ones de Rayleigh (un altre tipus d'ones superficials). Les ones amoroses viatgen amb una velocitat menor que les ones P o S, però més ràpid que les ones de Rayleigh. Aquestes ones només s'observen quan hi ha una capa de baixa velocitat sobre una capa/subcapes d'alta velocitat.
El moviment de partícules d'una ona Love forma una línia horitzontal perpendicular a la direcció de propagació (és a dir, són ones transversals). En moure's més endins al material, el moviment pot disminuir a un "node" i després augmentar i disminuir alternativament a mesura que s'examinen capes més profundes de partícules. L'amplitud, o moviment màxim de partícules, sovint disminueix ràpidament amb la profunditat.

## Referències

* ↑ Maupin, V.; Park, J. Theory and Observations - Seismic Anisotropy (en anglès). Elsevier, 2015, p. 277–305. DOI 10.1016/B978-0-444-53802-4.00007-5.
* ↑ «Love Waves Are Surface Waves» (en anglès). https://www.kids-fun-science.com.+[Consulta: 5 novembre 2022].
* ↑ «Love-wave Motion- Incorporated Research Institutions for Seismology» (en anglès). https://www.iris.edu.+[Consulta: 5 novembre 2022].
* ↑ Kuznetsov, Sergey V. «Dispersion of SH and Love Waves» (en anglès). International Journal of Physics, 2, 5, 23-01-2014, pàg. 170–180. DOI: 10.12691/ijp-2-5-7. ISSN: 2333-4878.
# Udumbara

En el budisme, uḍumbara (en pali i sànscrit) es refereix a l'arbre, la flor i el fruit del Ficus racemosa (o Ficus glomerata). A la literatura budista, aquest arbre o el seu fruit poden tenir la connotació de raresa i parasitisme. També s'esmenta als textos vèdics com a font de fusta per a rituals i amulets. L'uḍumbara també s'utilitza per referir-se a la flor del lotus blau (Nymphaea caerulea Sav.).
En la tradició budista és una flor llegendària. Segons la llegenda, Udumbara va florir només una vegada abans del naixement de Buda, i tornarà a florir només una vegada cada 3000 anys a partir d'aquesta data.

## Referències

* ↑ McCullough, Helen Craig. Genji and Heike: Selections from The Tale of Genji and The Tale of the Heike. Stanford University Press, 1994, p. 94. ISBN 0-8047-2258-7.
* ↑ Rhys Davids, Thomas & William Stede (eds.) (1921-5), The Pali Text Society’s Pali–English Dictionary (Chipstead: Pali Text Society), p. 135, 19 Nov 2008 from "U. Chicago" at Uḍumbara
* ↑ Monier-Williams, Monier (1899, 1964). A Sanskrit-English Dictionary (London: Oxford University Press), pp. 175, 186. Retrieved 19 Nov 2008 from "Cologne University" at http://www.sanskrit-lexicon.uni-koeln.de/scans/MWScan/MWScanpdf/mw0175-ujjha.pdf and http://www.sanskrit-lexicon.uni-koeln.de/scans/MWScan/MWScanpdf/mw0186-udaya.pdf.
* ↑ Medeville, Pascal. «Udumbara au Cambodge» (en francès), 25-02-2021. [Consulta: 28 abril 2022].
# Okobo

L'Okobo és una llengua que es parla a l'estat de Akwa Ibom, al sud-est de Nigèria. Es parla a la LGA d'Okobo.
L'ilue és una llengua de la subfamília lingüística de les llengües del baix Cross, que formen part de les llengües Benué-Congo. L'ilue té dos dialectes
L'etnologue xifra que el 1991 hi ha 50.000 parlants d'okobo.
El 952% dels okobo-parlants són seguidors de les religions cristianes: l' 11% pertanyen a esglésies evangèliques, el 25% són protestants, el 35% són catòlics i el 40% són d'esglésies independents. El 8% restant són seguidors de religions tradicionals africanes.

## Referències

* 1 2 okobo al joshuaproject
* 1 2 3 okobo a l'ethnologue
# Olxanka (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Olxanka».
Olxanka (en rus: Ольшанка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 855 habitants. Pertany al districte municipal d'Arkadak.

## Referències

* ↑ «Почтовый индекс село Мещеряковка, Аркадакский р-н, Саратовская обл». Arxivat de l'original el 2015-01-03.
# Van den Bos (cràter)

Van den Bos és un petit cràter d'impacte de la Lluna, unit a la vora exterior sud-sud-oest del cràter lleugerament més gran Tamm. Al voltant d'un diàmetre a l'oest es troba Vil'ev. Més lluny, cap a l'est, es localitza el prominent cràter Chaplygin, i al sud-sud-oest apareix Marconi. Van den Bos es troba a la cara oculta de la Lluna, de manera que no es pot veure directament des de la Terra.
* Localització de Van den Bos (centre de la imatge)
* Fotografia de la missió LRO
És una formació de cràter poc profunda, amb un cert desgast en la seva vora. Gairebé s'ha fusionat amb el veí cràter Tamm, i la longitud de la vora comú és gairebé de dos terços del diàmetre de Van den Bos. El sòl interior té una sèrie de cridaneres esquerdes travessant la seva superfície, que generalment es formen per la superposició de noves capes de lava basàltica sobre les antigues.
* Fotografia de la missió Apollo 12
* Fotografia de la missió Apollo 14
* Panoràmica obliqua des de l'Apollo 17 mirant cap al nord, amb van den Bos sota de centre i Tamm per sobre
També s'ha formulat la hipòtesi que el material fissurat d'aspecte viscós que apareix dins de Tamm i de Van den Bos podria procedir de roques foses llançades fins allà per l'impacte que va formar el cràter Mendeleev, situat a 225 km al nord-oest.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Urzulei

Urzulei (en sard, Orthullè) és un municipi italià, dins de la Província de Nuoro. L'any 2007 tenia 1.443 habitants. Es troba a la regió de l'Ogliastra. Limita amb els municipis de Baunei, Dorgali (NU), Orgosolo (NU), Talana i Triei.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Giuseppe Mesina | Llista Cívica |
# One Little Independent Records

One Little Independent Records és una discogràfica independent amb base a Londres que sorgí de l'antiga discogràfica punk Spiderleg Records.
El primer èxit va anar de la mà d'A.R. Kane i Flux el 1986. L'èxit continuà amb Kitchens of Distinction, the Sugarcubes, Sneaker Pimps, The Samen, Skunk Anaise, Björk, Chumbawamba i Alabama 3.
El 1990 One Little Independent creà algunes discogràfiques satèl·lit com Clean-up Records, Elemental Records, Partisan Records o Fat Cat Records
El 1997 adquireix Rough Trade Records i el 2001 Nude Records, així com els drets sobre alguns àlbums de spinART Records
La seva distribuïdora fou London Records fins al 1998, quan s'encarregà Virgin Records

## Artistes

| 2 Bit Pie Afterhours Airlock Alabama 3 (A3) Anna Palm Annie Anxiety Bandez Asobi Seksu A.R. Kane Baz BC Camplight Benjamin Zephaniah Billy MacKenzie Björk Black Box Recorder Tim Bowness Chumbawamba Cody ChesnuTT Compulsion Credit to the Nation Crispin J Glover Daisy Chainsaw Dan Sartain Daniel Agust Day One Deadman Emilíana Torrini Eskimos and Egypt Finger, The Finitribe Fluke Flux of Pink Indians The Grim Northern Social HAM The Heart Throbs HK119 Hot Snakes Hundred & 3 Jack Planck Jeff Klein Jen Gloeckner Jesse Malin | Jonathan Rice Kelli Ali Kill It Kid Kitchens of Distinction LEVY Lise Westzynthius Lori Carson Manbreak Matthew Ryan Michael McDermott Mínus Monsta The Mighty Roars Nic Armstrong No-Man Noh Outcast Pernice Brothers, The Polak Polly Paulusma Popinjays Pornohotdog QueenAdreena Racine Rairbirds Rocket From The Crypt Rose Kemp Sandy Dillon Senser Shamen Sigur Rós Sine Star Project Skunk Anansie Sleeping Dogs Wake Sneaker Pimps Songdog Sugarcubes The Twilight Singers They Might Be Giants Underground Railroad Without Gravity |

## Enllaços externs

* Web de One Little Independent
# Valdeconcha

Valdeconcha és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 33 | 51 | 65 | 49 | 43 | 48 |

## Fills il·lustres

* Antonio Pérez, secretari de Felip II d'Espanya a finals del segle xvi

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Viagrande

Viagrande (sicilià Varanni) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Catània. L'any 2008 tenia 7.774 habitants. Limita amb els municipis d'Aci Bonaccorsi, Aci Sant'Antonio, San Giovanni la Punta, Trecastagni i Zafferana Etnea.

## Llista d'alcaldes

* 1821-1825 Francesco Scuderi Bonaccorsi
* 1825-1829 Notaio Antonino Noce
* 1829-1832 Giuseppe Reitano
* 1832-1834 Michelangelo Barbagallo
* 1834-1840 Luigi Platania
* 1840-1843 Luigi Platania Mirone
* 1843-1846 Luigi Scuderi
* 1846-1848 Salvatore Scuderi
* 1848-1489 Antonino Scuderi Bonaccorsi
* 1849-1850 Salvatore Scuderi
* 1850-1853 Francesco Musumarra
* 1853-1589 Antonino Scuderi
* 1859-1862 Domenico Reitano Patti
* 1862-1867 Antonino Balsamo
* 1867-1867 Domenico Reitano Patti
* 1867-1870 Ignazio Mirone
* 1870-1872 La Rosa Gaetano
* 1872-1873 Giuseppe Mirone
* 1873-1887 Diego Mirone
* 1887-1890 Alfio Musumarra (Delegat reial)
* 1890-1892 Carmelo Barbagallo
* 1892-1892 Giuseppe Mirone
* 1892-1897 Luigi Platania
* 1897-1899 Francesco Rapisarda
* 1899-1902 Emanuele Barbagallo
* 1902-1903 Antonio Barbagallo
* 1903-1904 Luigi Platania
* 1904-1913 Diego Mirone
* 1913-1920 Luigi Platania
* 1920-1926 Salvatore Scuderi
* 1926-1927 Emanuele Barbagallo
* 1927-1935 Giovanni Corsale
* 1935-1935 Rosario Brancati
* 1935-1944 Salvatore Caruso
* 1944-1944 Vincenzo Conti
* 1944-1952 Giuseppe Mirone Deodato
* 1952-1964 Giuseppe Mirone
* 1964-1969 Antonino Sapienza
* 1969-1970 Giuseppino D'Agata
* 1970-1971 Antonio Nicolosi
* 1971-1973 Angelo Nicolosi
* 1973-1974 Salvatore Russo (Comissari Regional)
* 1974-1975 Onofrio Zaccone (Comissari Regional)
* 1975-1981 Antonino Caruso
* 1981-1985 Vincenzo D'Agata
* 1985-1994 Francesco Corsaro Boccadifuoco
* 1994-1994 Angelo Politi (Comissari Regional)
* 1994-2003 Vincenzo Sanfilippo
* 2003-... Venera Cavallaro
# Vela als Jocs Olímpics d'estiu de 1920 - 12 peus

Els 12 peus va ser una de les catorze proves de vela que es van disputar al camp de regates d'Oostende durant els Jocs Olímpics d'Anvers de 1920. Hi van prendre part 5 navegants repartits ens dos vaixells en representació d'un únic país. La primera regata es va disputar el 7 de juliol de 1920 i la darrera el 3 de setembre de 1920.
Aquesta va ser la primera vegada i única que una prova de vela olímpica es va celebrar fora del país organitzador. La segona regata va haver de ser cancel·lada i en no tenir temps els participants per tornar a navegar aquella setmana, els organitzadors van reprogramar les dues curses restants per al 3 de setembre. En ser neerlandesos els dos iots participants, aquests van demanar al Comitè Olímpic Holandès que organitzés la cursa a Amsterdam. Pel Beatrijs III, Cornelis Hin va dirigir les dues primeres regates, mentre Frans Hin va dirigir les dues regates a Amsterdam.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Països Baixos Beatrijs IIIJohan Hin Cornelis Hin Frans Hin | Països Baixos BoreasArnoud van der Biesen Petrus Beukers | |

## Resultats finals

| Posició | Tripulació | Iot | Regata I | Regata I | Regata II | Regata II | Regata III | Regata III | Regata IV | Regata IV | Final |
| Posició | Tripulació | Iot | Pos. | Punts | Pos. | Punts | Pos. | Punts | Pos. | Punts | Punts |
| 1 | Cornelis Hin Frans Hin Johan Hin | Països Baixos Beatrijs III | 2 | 2 | CAN | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 4 |
| 2 | Arnoud van der Biesen Petrus Beukers | Països Baixos Boreas | 1 | 1 | CAN | 0 | 2 | 2 | DNF | 2 | 5 |

## Referències

* ↑ Belgium Olympic Committee. Olympic Games 1920 – Officiel Report (PDF), 1957 [Consulta: 8 febrer 2015]. Arxivat 27 de setembre 2007 a Wayback Machine.
* ↑ «Olympic Medal Winners». International Olympic Committee. [Consulta: 7 febrer 2015].
* ↑ Heijmans, Jeroen. «Nederlands goud (5)». Arxivat de l'original el 22 de febrer 2015. [Consulta: 8 febrer 2015].
# Vela als Jocs Olímpics d'estiu de 1912 - 6 metres

Els 6 metres va ser una de les quatre proves de vela que es van disputar al camp de regates de Nynäshamn durant els Jocs Olímpics d'Estocolm de 1912. Hi van prendre part 18 navegants repartits ens sis vaixells en representació de cinc països diferents. Es disputà entre el 20 i el 22 de juliol de 1912.

## Resultats finals

Es van disputar 2 regates per una distància total de 21,3 milles nàutiques. La classificació es determinava segons els punts obtinguts en cadascuna de les regates a raó de 7 punts pel primer, 3 pel segon i 1 pel tercer.
| Pos. | Vaixell | Tripulació | 1a regata | 1a regata | 1a regata | 2a regata | 2a regata | 2a regata | Punts Totals | Desempat | Desempat |
| Pos. | Vaixell | Tripulació | Pos. | Temps | Punts | Pos. | Temps | Punts | Punts Totals | Pos. | Temps |
| | Mac Miche França | Gaston Thubé Amédée Thubé Jacques Thubé | 2 | 2h35'20" | 3 | 1 | 2h23'44" | 7 | 10 | 1 | 2h38'48" |
| | Nurdug II Dinamarca | Hans Meulengracht-Madsen Steen Herschend Sven Thomsen | 1 | 2h34'41" | 7 | 2 | 2h26'07" | 3 | 10 | 2 | 2h41'40" |
| | Kerstin Suècia | Harald Sandberg Eric Sandberg Otto Aust | 4 | 2h39'33" | - | 3 | 2h26'44" | 1 | 1 | 1 | 2h42'32" |
| 4 | Sass Suècia | Olof Mark Edvin Hagberg Jonas Jonsson | 3 | 2h37'01" | 1 | 4 | 2h30'24" | | 1 | 2 | 2h44'11" |
| 5 | Finn II Finlàndia | Ernst Estlander Torsten Sandelin Gunnar Stenbäck | 6 | 2h44'54" | - | 6 | 2h31'02" | - | - | | |
| 5 | Sonja II Noruega | Edvart Christensen Hans Christiansen Eigil Kragh Christiansen | 5 | 2h39'48" | - | 5 | 2h30'39" | - | - | | |

## Àrea de regates

Per la cursa dels 8 metres es va emprar el camp de regates B.

## Condicions meteorològiques

| Data | Cursa | Descripció | Vel. vent | Sortida |
| 20 juliol 1912 | 1 | Lleugera brisa de l'est | 5 knots (9.3 km/h) - 9 knots (17 km/h) | 11:45 |
| 21 juliol 1912 | 2 | leugera brisa pel matí | 4 knots (7.4 km/h) - 6 knots (11 km/h) | 11:45 |
| 22 juliol 1912 | 3 | Vents molt lleugers | 5 knots (9.3 km/h) - 7 knots (13 km/h) | 11:45 |

## Referències

* ↑ «Sailing at the 1912 Stockholm Summer Games: Mixed 6 metres». sports-reference.com [Consulta: 7 març 2017]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-03-26. [Consulta: 7 març 2017].
* 1 2 The Swedish Olympic Committee. Erik Bergvall. The Olympic Games of Stockholm 1912 - Official Report (PDF). Wahlström & Widstrand, 1913 [Consulta: 8 febrer 2015]. Arxivat 29 October 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
# Atopocottus tribranchius

Atopocottus tribranchius és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids i l'única del gènere Atopocottus.

## Descripció

* Fa 3 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat que viu fins als 100 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar del Japó davant la Prefectura de Niigata (el Japó).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Rhein (molècula)

Rhein, també coneguda com a àcid càssic, és una substància de l'antraquinona natural que es troba en l'espècie de ruibarbre Rheum undulatum o Rheum palmatum i també en Cassia reticulata. El rhein s'ha reavaluat com un nou agent antibacterià contra Staphylococcus aureus el 2008.

## Referències

* ↑ Pharmacokinetic analysis of rhein in Rheum undulatum L. Je-Hyun Lee, Jong Moon Kim and Chungsook Kim, Journal of Ethnopharmacology, Volume 84, Issue 1, January 2003, Pages 5-9, doi:10.1016/S0378-8741(02)00222-2
* ↑ Identification of the antibiotic substance from Cassia reticulata as 4,5-Dihydroxyanthraquinone-2-carboxylic acid. Marjorie Anchel, 1948
* ↑ Global transcriptional response of Staphylococcus aureus to Rhein, a Natural Plant Product. Lu Yu, Hua Xiang, Junwen Fan, Dacheng Wang, Feng Yang, Na Guo, Qi Jin and Xuming Deng, Journal of Biotechnology, Volume 135, Issue 3, 30 June 2008, Pages 304-308, doi:10.1016/j.jbiotec.2008.04.010
# Désirée Nosbusch

Désirée Nosbusch, també coneguda com a Désirée Becker, (Esch-sur-Alzette, 14 de gener de 1965) és una presentadora de televisió i actriu luxemburguesa. Va néixer a la ciutat luxemburguesa d'Esch-sur-Alzette, de pare luxemburguès i mare italiana. En la dècada de 1980 va viure a Manhattan, a la ciutat de Nova York, i des de la dècada de 1990 fins a 2008 va viure a Los Angeles.
Nosbusch parla luxemburguès, alemany, francès, italià i anglès. Ella ha actuat en pel·lícules i programes de televisió tant en llengua francesa com alemanya des de la seva adolescència, quan va ser membre del grup de teatre juvenil del Liceu Hubert Clément d'Esch-sur-Alzette (Luxemburg); també ha participat en algunes minisèries en italià. Va presentar el Festival de la Cançó d'Eurovisió 1984, organitzat a Luxemburg, i la versió infantil de Ruck Zuck anomenada Kinder Ruck Zuck. Nosbusch també és cantant. El 1984 va gravar un duet amb el cantant austríac Falco titulat Kann es Liebe sein?.

## Filmografia seleccionada

* Nach Mitternacht (1981, dirigida per Wolf Gremm)
* Der Fan (1982, dirigida per Eckhart Schmidt)
* Sing Sing (1983, dirigida per Sergio Corbucci)
* Questo e Quello (1983, dirigida per Sergio Corbucci)
* Good Morning, Babilònia (Good Morning, Babylon) (1987, dirigida per Paolo i Vittorio Taviani)
* A.D.A.M. (1988, dirigida per Herbert Ballmann)
* A Wopbopaloobop A Lopbamboom (1989, dirigida per Andy Bausch)
* Jean Galmot, aventurier (1990, dirigida per Alain Maline)
* La Femme fardée) (1990, dirigida per José Pinheiro))
* Felipe ha gli occhi azzurri (minisèrie de televisió) (1991, dirigida per Gianfranco Albano) i Felice Farina)
* Piazza di Spagna (minisèrie de televisió) (1993, dirigida per Florestano Vancini)
* Opernball (pel·lícula de televisió) (1998, dirigida per Urs Egger)
* Contaminated Man (2000, dirigida per Anthony Hickox)
* High Explosive (2001, dirigida per Timothy Bond)
* Feindliche Übernahme - althan.com (2001, dirigida per Carl Schenkel)
* Avalanche (pel·lícula de televisió) (2008, dirigida per Jörg Lühdorff)

## Enllaços externs

* Désirée Nosbusch - Lloc web oficial
| Precedit per: Marlene Charell | Presentadora del Festival de la Cançó d'Eurovisió 1984 | Succeït per: Lill Lindfors |
# Vladímir Issàitxev

Vladímir Ievguénievitx Issàitxev (en rus: Владимир Евгеньевич Исайчев, Samara, Districte Federal del Volga, 26 d'abril de 1986) és un ciclista rus, professional des del 2008.
La seva primera victòria com a professional fou en una etapa de la Volta a Suïssa de 2012.

## Palmarès en pista

* 2003
** Campió del món júnior en Madison. (amb Mikhail Ignatiev)
** Campió del món júnior en Persecució per equips. (amb Mikhail Ignatiev, Anton Mindlin i Kirill Demura)
** Campió d'Europa júnior en Persecució per equips, amb Mikhaïl Ignàtiev, Nikolai Trússov i Anton Mindlin.

## Palmarès en ruta

* 2012
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suïssa.
* 2013
** Campió de Rússia en ruta.
* 2015
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Burgos.

### Resultats al Tour de França

* 2011. Abandona. (13a etapa)
* 2014. 157è de la classificació general.

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2009. 164è de la classificació general.

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2010. 133è de la classificació general.
* 2013. 131è de la classificació general.
* 2015. No surt. (11a etapa)

## Referències

* ↑ «El rus Isaytxev aconsegueix el primer triomf com a professional». El Punt-Avui, 14-06-2012. [Consulta: 18 juny 2012].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a procyclingstats.com
# Ajman Club

L'Ajman Club (àrab: نادي عجمان, Nādī ʿAjmān, ‘Club d'Ajman') és un club de futbol dels Emirats Àrabs Units de la ciutat d'Ajman. El club va ser fundat el 5 de novembre de 1974.

## Palmarès

* Copa del President dels Emirats Àrabs Units de futbol:
** 1983-84
* Copa de la Lliga dels Emirats Àrabs Units de futbol:
** 2013
* Copa del Vice-president dels Emirats Àrabs Units de futbol:
** 2010–11
* Segona Divisió dels Emirats Àrabs Units de futbol:
** 2010-11, 2016–17

## Referències

* ↑ «Ajman Club». SoccerWay.
* 1 2 3 «United Arab Emirates - List of Cup Winners». RSSSF.