OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Embotició

L'embotició és una tècnica de deformació permanent de xapes metàl·liques emmarcada dins l'aplec de processos de fabricació.
Es fa en premses hidràuliques o mecàniques. Com durant l'operació la circumferència de la placa embotida es deforma, per a peces de sèrie, quasi sempre cal tallar o una operació d'estampació per tal d'obtenir una circumferència regular, igual per a totes les peces.
S'hi aprofiten les qualitats plàstiques del metall o d'altres materials per a produir una deformació severa de la planxa i d'aquesta manera confeccionar o elaborar peces buides. L'aliatge i certs additius influencien la mal·leabilitat d'un metal. Així el fòsfor augmenta la qualitat de l'embotició de l'acer, però dificulta la soldadura.
El procés d'embotició més comú es realitza mitjançant la utilització d'una matriu i un punxó, accionats generalment gràcies a la força d'una premsa hidràulica o pneumàtica. L'ús de lubricants i de matrius amb contorns arrodonits permeten que la xapa no sigui tallada i que, si no n'hi, ha flueixi fins a adquirir la forma final desitjada. Segons la complexitat de la peça final, l'operació s'ha de fer en unes embuticions successives, entremig la peça està sotmesa a procediments tèrmics. Per certes peces només s'utilitza una matriu exterior i el metal és premsat a partir de l'interior per un líquid sota alta pressió.
Per tal d'obtenir cal tenir compte de diferents factors per tal de determinar el procediment industrial i el material: la forma, la mida, la temperatura, l'elasticitat del material, la profunditat, la precisió desitjada, l'espessor original i final de la xapa.
Les peces elaborades mitjançant aquesta tècnica es troben tant en l'àmbit industrial com el quotidià: peces per a vehicles, carcasses per a maquinària o utensilis de cuina en són alguns exemples.
* Premsa per embotir banyeres
* Olla elaborada per embotició.

## Bibliografia

* Molera i Solà, Pere; Cruells Cadevall, Montserrat; Llorca i Isern, Núria; Viñals Olià, Juan. Ciència dels materials. 2a edició), 2011, p. 147 (Química. Ciència dels materials). ISBN 9788447535125.

## Referències

* ↑ «Embotició». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Pere Molera i Solà i altres, «Embotició», Materials: ciència i tecnologia, Edicions Universitat Barcelona, 2009, pàgina 60, ISBN 9788447534081
* ↑ Montserrat Cruells, «Embotició i estampació», Ciència dels materials, tom 1 de Química, ciència dels materials, Barcelona, Edicions Universitat Barcelona, 2007, pàgina 147, ISBN 9788447531783
* ↑ Elements Fixos. Reparació, Col·lecció de llibres per a cicles formatius, Cesvimap, 2003, pàgines 3-4, ISBN 9788497010900
* ↑ Luis Montalvo, «Proceso de embutido de chapas metálicas» (castellà) (en català: «Procés d'embotit de xapes metàl·liques», a Monografías.com.
# Eleccions parlamentàries finlandeses de 1939

Les eleccions parlamentàries finlandeses del 1939 es van celebrar els dies 1 i 2 de juliol de 1939. El partit més votat fou el socialdemòcrata i es formà un govern de coalició dirigit per Risto Ryti com a primer ministre de Finlàndia. Aquesta legislatura fou la més llarga de la història política finlandesa, marcada primer per la Guerra d'Hivern (1939-1940) i la Guerra de Continuació (1941-1944)

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 2 de juliol de 1939 al Parlament finlandès
| Partits | Partits | Vots | % | Escons | +/- |
| | Partit Socialdemòcrata de Finlàndia | 515.980 | 39,77 | 85 | +2 |
| | Lliga Agrària | 296.529 | 22,86 | 56 | +3 |
| | Partit de la Coalició Nacional | 176.215 | 13,58 | 25 | +5 |
| | Partit Popular Suec | 124.720 | 9,61 | 18 | -3 |
| | Moviment Patriòtic Popular | 86.219 | 6,65 | 8 | -6 |
| | Partit Nacional Progressista | 62.387 | 4,81 | 6 | -1 |
| | Partit dels Petits Grangers | 27.783 | 2,14 | 2 | |
| | Esquerra Sueca | 5.980 | 0,46 | - | |
| | Altres | 1.506 | 0,12 | - | - |
| | Total (participació 66,6%) | 1.297.319 | 100.0 | 200 | |
| Font: Eduskuntavaalit 1927–2003 Arxivat 2007-10-02 a Wayback Machine. ||||||
# Eleccions parlamentàries finlandeses de 1970

Les eleccions parlamentàries finlandeses del 1970 es van celebrar el 15 de març de 1970. El partit més votat fou el socialdemòcrata, però va governar un govern de coalició dretana i el centrista Ahti Karjalainen fou nomenat primer ministre de Finlàndia.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 15 de març de 1970 al Parlament finlandès
| Partits | Partits | Vots | % | Escons | +/- |
| | Partit Socialdemòcrata de Finlàndia | 594.185 | 23,43 | 52 | -3 |
| | Partit de la Coalició Nacional | 457.582 | 18,05 | 37 | +11 |
| | Partit del Centre | 434.150 | 17,12 | 36 | -13 |
| | Lliga Democràtica Popular Finlandesa | 420.556 | 16,58 | 36 | -5 |
| | Partit Rural de Finlàndia | 265.939 | 10,49 | 18 | +17 |
| | Partit Popular Liberal | 150.823 | 5,95 | 8 | -1 |
| | Partit Popular Suec | 135.465 | 5,34 | 11 | - |
| | Lliga Cristiana de Finlàndia | 28.547 | 1,13 | 1 | +1 |
| | Unió Socialdemòcrata de Treballadors i Petits Propietaris | 35.453 | 1,43 | - | -7 |
| | Representants de les Illes Aland | 8.971 | | 1 | |
| | Total (participació 82,2%) | 2.535.782 | 100.0 | 200 | |
| Font: Eduskuntavaalit 1927–2003 Arxivat 2007-10-02 a Wayback Machine. ||||||
# Emad Moteab

Emad Moteab (governació de Sharqia, 20 de febrer de 1983) és un futbolista egipci de la dècada de 2010.
Fou internacional amb la selecció d'Egipte.
Pel que fa a clubs, destacà a Al-Ahly.

## Referències

* ↑ Emad Abdel Nabi Moteab - Goals in International Matches
* ↑ Emad Meteab Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Emad Moteab a National-Football-Teams.com (anglès)
# Eleccions generals de Guinea Equatorial de 1993

Les eleccions generals de Guinea Equatorial de 1993 van tenir lloc el 21 de novembre de 1993, les primeres eleccions multipartidistes al país des de les de 1968. Encara que es va permetre de participar en les eleccions a un total de set partits, el Partit Democràtic de Guinea Equatorial (PDGE) en el poder en va mantenir el seu control, guanyant 68 dels 80 escons en l'ampliada Cambra dels Representants del Poble. La Plataforma d'Oposició Conjunta, una aliança de vuit partits de l'oposició, va fer una cridar al boicot i afirmà que la participació va ser força baixa, un 20%, tot i que les dades oficial van dir que fou del 67,5%. Es va impedir als líders de l'Aliança de viatjar al continent per fer campanya a favor del boicot i a alguns se'ls va prohibir de sortir del país. Després de les eleccions, el ministre d'Afers Exteriors espanyol Javier Solana van afirmar que les eleccions no havien estat lliures ni justes, opinió compartida per altres observadors.

## Resultats

| Partit | Vots | % | Escons | +/- |
| Partit Democràtic de Guinea Equatorial | 54.589 | 69,8 | 68 | +8 |
| Convergència Socialdemòcrata i Popular | 8.042 | 10,3 | 6 | Nou |
| Unió Socialdemòcrata | 5.760 | 7,4 | 5 | Nou |
| Partit Liberal | 4.974 | 6,4 | 1 | Nou |
| Convenció Liberal Democràtica | 1.963 | 2,5 | 0 | Nou |
| Partit Socialista de Guinea Equatorial | 1.106 | 1,4 | 0 | Nou |
| Partit Socialdemòcrata | 909 | 1,2 | 0 | Nou |
| Unió Democràtica Nacional de Guinea Equatorial | 880 | 1,1 | 0 | Nou |
| Vots no vàlids/en blanc | 512 | - | - | - |
| Total | 78,736 | 100 | 60 | +20 |
| Font: Nohlen et al. ||||

## Referències

* 1 2 3 Equatorial Guinea: Elections held in 1993 Inter-Parliamentary Union
* ↑ Nohlen, D, Krennerich, M & Thibaut, B (1999) Elections in Africa: A data handbook, p. 360 ISBN 0-19-829645-2
# Xiaogan

Xiaogan (en xinès: 孝感, pinyin: Xiàogǎn) és una ciutat-prefectura del centre-est de la província de Hubei, a la Xina, situada uns 60 quilòmetres al nord-oest de la capital provincial Wuhan. Segons el cens de 2010 té una població de 4.814.542 habitants, dels quals 908.266 viuen a la zona urbana del districte de Xiaonan.
El riu Sheshui neix a la prefectura de Xiaogan, al xian de Dawu.

## Subdivisió

Des del 2000, Xiaogan es divideix en 1 districtes, 3 xians i 3 ciutats-xian:
* Districte de Xiaonan (孝南区)
* Ciutat de Yingcheng (应城市)
* Ciutat d'Anlu (安陆市)
* Ciutat de Hanchuan (汉川市)
* Xian de Xiaochang (孝昌县)
* Xian de Dawu (大悟县)
* Xian de Yunmeng (云梦县)
* Mapa
* Xiaonan
* Xiaochang
* Dawu
* Yunmeng
* Yingcheng
* Anlu
* Hanchuan

## Referències

* ↑ «Historical Development» (en anglès). Govern Popular de Xiaogan, 27-08-2014. Arxivat de l'original el 26 de març 2018. [Consulta: 26 març 2018]. «In 2005, Xiaonan District under the administration of Xiaogan contained three counties, Dawu, Yunmeng and Xiaochang, and three cities, Hanchuan, Yingcheng and Anlu.»
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en xinès). Institut Nacional d'Estadística de la República Popular de la Xina, 2016. [Consulta: 26 març 2018]. «统计用区划代码 名称 420901000000 市辖区 420902000000 孝南区 420921000000 孝昌县 420922000000 大悟县 420923000000 云梦县 420981000000 应城市 420982000000 安陆市 420984000000 汉川市»
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en xinès). XZQH.org, 07-12-2011. [Consulta: 26 març 2018]. «2000年第五次全国人口普查，孝感市总人口4992537人。其中：孝南区883123人，孝昌县612166人，大悟县605786人，云梦县571591人，应城市650485人，安陆市611990人，汉川市1057396人。»

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del Govern Popular de Xiaogan Arxivat 2021-02-25 a Wayback Machine. (xinès)
# Yellowcake

El pastís groc (en anglès yellowcake, també conegut com a urania i òxid d'urani) és un òxid d'urani concentrat, obtingut mitjançant la polvorització del mineral d'urani. Se sol representar amb la fórmula U₃O₈. És radioactiu, insoluble en aigua i conté un 80% d'òxid d'urani. Es fon a uns 2878 °C. Una vegada que està polvoritzat, el mineral d'urani es banya en àcid sulfúric per separar l'urani. El pastís groc és la substància que queda després assecar-lo i filtrar-lo. No obstant això, el pastís groc produït per les màquina pulveritzadora modernes és marró o negre, i no groc; el nom prové del color i la textura que té el material quan s'extreu.
El pastís groc s'usa per a preparar el combustible dels reactors nuclears, els quals es processa i purifica per obtenir diòxid d'urani (UO$_2$). Antigament, en els anys 50, era popular la ceràmica pintada de groc, que pintava amb òxid d'urani.
El pastís groc és urani no enriquit i no pot usar-se per si mateix per a construir armes nuclears. En un reactor, però, pot ser utilitzat per obtenir plutoni, que sí que serveix per a aquest tipus d'armes. També es pot obtenir urani enriquit, convertint-lo en hexafluorur d'urani (UF$_6$), mitjançant la separació isotòpica per difusió o mitjançant força centrífuga per produir urani enriquit, vàlid per a armes i reactors. El pastís groc es produeix en tots els països on s'extreu urani.

## Referències

* ↑ Koerner, Brendan. «What Is Yellowcake, Anyway?» (en anglès). slate.com. [Consulta: 3 desembre 2013].

## Vegeu també

* Mineria de l'urani
# Yellowcard

Yellowcard és un grup de pop punk format a Jacksonville, Florida l'any 1997, i basada en Los Angeles, Califòrnia des del 2000. Un tret distintiu de la música de Yellowcard és l'ús del violí, fent-los únics en aquest gènere.

## Membres de la banda

* Ryan Key - cantant líder, guitarra rítmica (1999–)
* Sean Mackin - violí, segones veus (1999–)
* Ryan Mendez - guitarra solista, segones veus (2005–)
* Longineu W. Parsons III - bateria (instrument musical), instruments de percussió (1997–)

### Membres passats

* Peter Mosely - baix, segones veus (2002–2003, 2004–2007)
* Ben Harper - guitarra solista (1997–2005)
* Alex Lewis - baix, segones veus (2003–2004)
* Warren Cooke - baix (1997–2002)
* Ben Dobson - cantant (1997–1999)
* Todd Clarry - guitarra rítmica, segones veus (1997–2000)

## Discografia
### Àlbums i EPs

| Data de lliurament | Títol | Discogràfica | US Billboard Peak | UK Peak | US Sales |
| 1 d'abril del 1997 | Midget Tossing | DIY Records | | | |
| 30 de març del 1999 | Where We Stand | Takeover Records | | | |
| 2000 | Still Standing EP (EP) | DIY Records | | | |
| 17 d'abril 17 del 2001 | One for the Kids | Lobster Records | | | |
| 9 de juliol del 2002 | The Underdog EP (EP) | Fueled By Ramen | | | |
| 22 de juliol del 2003 | Ocean Avenue | Capitol Records | 23 | 149 | 2x Platinum |
| 24 de gener del 2006 | Lights and Sounds | Capitol Records | 5 | 59 | Or |
| 17 de juliol del 2007 | Paper Walls | Capitol Records | 13 | 113 | |
| 22 de gener del 2008 | Live from Las Vegas at the Palms | Capitol Records | 15 (digital) | Unknown | |
| 16 de juny del 2009 | Deep Cuts (EP de cares B d'àlbums previs) | Capitol Records | Unknown | Unknown | |
| 22 de març del 2011 | When You're Through Thinking, Say Yes | Hopeless | Unknown | Unknown | |
| 14 d'agost del 2012 | Southern Air | Hopeless | Unknown | Unknown | |
| 13 d'agost del 2013 | Ocean Avenue Acoustic (versió acústica de l'àlbum del 2003) | Hopeless | Unknown | Unknown | |
| 7 d'octubre del 2014 | Lift a Sail | Razor & Tie | Unknown | Unknown | |
| 18 d'abril del 2015 | A Perfect Sky (EP) | Razor & Tie | Unknown | Unknown | |
| 30 de setembre del 2016 | Yellowcard | Hopeless | Unknown | Unknown | |

### Senzills

| Any | Cançó | US Hot 100 | U.S. Modern Rock | UK Singles Chart | AUS | US Adult Top 40 | Pop 100 | Certificació RIAA | Àlbum |
| 2003 | "Powder" | - | - | - | - | - | - | - | The Underdog EP |
| 2003 | "Way Away" | - | 25 | 63 | - | - | - | - | Ocean Avenue |
| 2003 | "Ocean Avenue" | 37 | 21 | 65 | 61 | 27 | - | Gold | Ocean Avenue |
| 2004 | "Only One" | - | 15 | - | - | - | - | Gold | Ocean Avenue |
| 2006 | "Lights and Sounds" | 50 | 4 | 56 | 24 | - | 42 | - | Lights and Sounds |
| 2006 | "Rough Landing, Holly" | - | 27 | - | 49 | - | - | - | Lights and Sounds |
| 2007 | "Light Up the Sky" | - | - | - | - | 32 | - | - | Paper Walls |

## Referències

* ↑ Loftus, Johnny. «Yellowcard». mtv.com. Arxivat de l'original el 2009-04-23. [Consulta: 5 abril 2009].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (anglès)
* Audi: entrevista amb Ryan Key a la Alternative Press (anglès)
# Yellowstone

«Yellowstone» té aquests significats:
* Parc Nacional de Yellowstone, Primer parc nacional del món, a ponent dels Estats Units
* Riu Yellowstone, afluent del riu Missouri
# Yelwa

Yelwa és una ciutat de Nigèria a l'estat de Kebbi, a la vora del riu Níger i l'autopista A. Es troba a la carretera entre Kontagora i Birnin Kebbi. Els reis de Yauri van tenir la capital a Bin Yauri, a 14 km al sud-est. La ciutat és sovint anomenada com a "Yelwa Yauri", perquè és la capital de l'Emirat tradicional de Yauri, a més de ser capçalera d'una àrea de govern local (LGA) la qual té una població (2006) 88.777 habitants. No s'ha de confondre amb la població de Yelwa on va tenir lloc l'anomenada massacre de Yelwa (cristians i musulmans) el 2004 que està a l'estat de Plateau.
En 1888, després d'un període de la guerra civil en què Bin Yauri fou abandonada, Yelwa va ser triada com la nova capital de Yauri. La Royal Niger Company va establir un lloc d'operacions allí en 1896. Els britànics van ocupar la ciutat el 1901.
Encara que una part de Yelwa fou inundada permanentment pel Kainji Lake (embassament al riu Níger) el 1968, la ciutat segueix sent la seu tradicional de l'emirat i el seu més important mercat. Les cebes, arròs i cotó, que es conrea en els voltants extenses planes d'inundació del Níger, són els principals cultius per a l'exportació; però Yelwa també té un considerable comerç de melca, mill, caupí, cacauets, canya de sucre, nous de karité, tabac, nous de cola, pebrots, fesols, peix, bestiar i gallines de Guinea. La majoria dels habitants de la ciutat són musulmans.
L'explorador escocès Mungo Park, el primer occidental que va veure el riu Níger, va morir aquí.

## Referències

* Enciclopèdia Britànica
# Éber

En el Gènesi, capítol desè, Éber (hebreu: עֵבֶר בן-שֵׁלָח, Éver ben Šēlāh‎; àrab: هود بن صالح, Hūd ibn Ṣāliḥ) és el fill de Xèlah que va ser pare de Pèleg als trenta-quatre anys. Després va viure quatre-cents trenta anys en què engendrà també a Joctan. Els musulmans el consideren un profeta amb el nom de Hud.
Una llegenda jueva indica que es va casar amb Azurad, filla de Nimrod, el que va dirigir la construcció de la mítica Torre de Babel.
Éber però, va refusar ajudar el seu sogre en la construcció i per això la seva llengua va romandre pura, com l'original. Aquest fet explica que els jueus considerin el seu idioma com a perfecte i el valor que li atorguen en les Escriptures, ja que seria l'idioma de la Creació, amb poders màgics. De fet, el nom Éber estaria a l'arrel de la paraula «hebreu».
Alguns crítics, com Charles Pope, han volgut equiparar-lo al rei Hammurabi.

## Referències

* ↑ Torrent Rodrigo, Francisco Javier. El Legado Hermético de la Antigüedad (en castellà). Bubok, 2008, p.299. ISBN 8492500697.
# Pistis Sophia

La Pistis Sophia (en grec Πίστις Σοφία), és un evangeli apòcrif de contingut gnòstic descobert cap al 1750 per Anthony Askew dins d'un còdex (anomenat Codex Askewianus) escrit originàriament en grec cap al segle iii. El títol de Pistis Sophia és inconcret i es tradueix de vegades com a "Saviesa de Fe", o bé "Saviesa en la Fe", i també "Fe en la Saviesa".

## El text

El manuscrit és una traducció del grec al dialecte sahídic del copte. El text copte es pot datar al segle iv, i el títol original de l'obra devia ser "Els quatre rotlles (o llibres) del Salvador sobre la Fe Saviesa". L'obra té dues parts diferenciades. La primera comprèn els llibres I i II i la primera part del III és de data més antiga que el llibre IV i la segona part del III. Però en aquesta última part hi ha conceptes esotèrics que els experts consideren més arcaics. El manuscrit té 348 pàgines, de format quart, escrits a dues columnes i copiat cap als segles VII o VIII. De la col·lecció d'Askew el manuscrit va fer cap al Museu Britànic on va ser oblidat durant anys.

## Contingut

Tot el manuscrit és un diàleg entre Jesús ressuscitat i diversos deixebles: Maria Magdalena, Maria, la mare de Jesús, Marta de Betània i alguns apòstols, Joan, Tomàs, Andreu, Felip, Mateu i Pere. El text diu que Crist va restar a la terra 11 anys i que va ensenyar a aquests deixebles el sentit de l'activitat de la fe en la saviesa i el paper d'aquesta en els relats gnòstics, i descriu els rituals que celebra el Salvador.
La primera part parla de la Saviesa caiguda i del seu penediment, de forma paral·lela a com ho fa el valentinianisme. La segona part parla de l'alliberament de la Saviesa com a començament de l'alliberament dels esperits. Una tercera part parla de la Pistis Sophia aplicada als creients que ara estan esclavitzats per la falta de Saviesa i explica el camí de l'alliberament. La segona part del llibre III i el llibre IV van introduint progressivament al lector en el Pleroma o regne dels Eons (éssers eterns) celestials mitjançant la referència al sentit ocult dels noms secrets i dels rituals obscurs. L'obra és una iniciació quasi completa al gnosticisme.
El text conté també cites de cinc de les Odes de Salomó, un llibre apòcrif citat a l'Stichometria de Nicèfor. Aquestes Odes que es troben entre els capítols 58 i 71 només es coneixien per la Pistis Sophia fins que es va descobrir un text siríac quasi complet el 1909.

## Referències

* ↑ Piñero, Antonio. Todos los Evangelios. Madrid: EDAF, 2010, p. 574-575. ISBN 9788441421165.
# A de barca

A de barca és una obra ideada per l'artista barceloní Joan Brossa i realitzada el 1996 per l'escultor sabadellenc Antoni Marquès. Està situada al parc de Catalunya de Sabadell, al Vallès Occidental. Es tracta d'un veler amb una gran lletra "A" majúscula en forma de vela de vaixell. L'obra representa la literatura guiant el curs de la vida. Està realitzada en bronze, zinc, estany i alumini. Té una alçada de 7,20 metres, 1,47 metres d'amplada i 4,34 metres d'eslora de la barca. A banda de l'escultura A de barca, al parc de Catalunya també hi ha l'Arbre de ferro, d'Antoni Marquès, i L'home de bronze, dedicada a Antoni Farrés i Sabater, alcalde de Sabadell entre els anys 1979 i 1999, obra d'Agustí Puig.

## Galeria d'imatges

* Mural fet pels alumnes de cicle mitja de l'escola Roureda de Sabadell. (2008)
* Barques dibuixades pels alumnes de cicle mitjà de l'escola Roureda de Sabadell. (2008)

## Vegeu també

* Lletres gimnastes i Poema visual transitable en tres temps, dues obres més de Joan Brossa on la lletra A té un paper central.

## Referències

* ↑ «Joan Brossa i Antoni Marquès. A de barca - Museus Municipals - Ajuntament de Sabadell». [Consulta: 10 agost 2020].
* 1 2 «Oficina del Parc de Catalunya». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 19 gener 2015].

## Enllaços externs

* Escultures al parc de Catalunya
# Acrea (filla d'Asterió)

Acrea (en grec antic: Ἀκραία) segons la mitologia grega, era una nàiade filla del déu-riu Asterió que juntament amb les seves germanes Eubea (Εὔβοια) i Prósimna (Προσύμνα) van ser les nodrisses de la deessa Hera.
Segons diu Pausànias, una muntanya que hi ha davant del temple d'Hera a Micenes s'anomenava Acrea.

## Referències

* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, II, 17, 1
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 465. ISBN 9788496061972.
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, II, 17, 2
# Abd-al-Karim al-Jilí

Qutb-ad-Din Abd-al-Karim ibn Ibrahim ibn Abd-al-Karim ibn Khalifa ibn Àhmad al-Jilí (àrab: قطب الدين عبد الكريم بن إبراهيم بن عبد الكريم بن خليفة بن أحمد الجيلي, Quṭb ad-Dīn ʿAbd al-Karīm b. Ibrāhīm b. ʿAbd al-Karīm b. Ḫalīfa b. Aḥmad al-Jīlī), més conegut simplement com a Abd-al-Karim al-Jilí (1365? - 1428?), fou un xeic sufí descendent d'Abd-al-Qàdir al-Jilaní, i autor de L'home perfecte (àrab: الإنسان الكامل, Al-insān al-kāmil), considerada una de les obres mestres de literatura sufí.
Segons explica ell mateix en una de les seves obres va estudiar al Iemen, a Zabid, entre 1393 i 1402, i va escriure unes trenta obres i tractats. Va ser un dels primers a difondre de manera important l'obra del místic i filòsof andalusí Ibn al-Arabí. En L'home perfecte sistematitza els ensenyaments d'aquest pensador sobre l'estructura de realitat i la perfecció humana.
Les concepcions d'al-Jilí sobre l'Absolut influirien més tard el filòsof i poeta indi musulmà Allama Iqbal (1877-1938).

## Notes

* ↑ The Qadiriya Sufi Way Sunni Razvi Society
* ↑ «Jili Al Abdul Karim Qutbuddin Ibn Ibrahim» Salaam Biographical Dictionary
* ↑ Allama Iqbal en la seva carta del 24 de gener del 1921 a R.A. Nicholson (Letters of Iqbal Iqbal Academy, Lahore (1978), pp. 141-42)

## Bibliografia

* Goldziher. «ʿAbd al-Karīm». Encyclopaedia of Islam, primera edició (1913-1936). Editada per M. Th. Houtsma, T.W. Arnold, R. Basset, R. Hartmann. Brill Online, 2016. 28 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-1/abd-al-karim-SIM_0107>
# Abd-al-Latif al-Baghdadí

Muwàffaq-ad-Din Abu-Muhàmmad Abd-al-Latif ibn Yússuf ibn Muhàmmad ibn Alí ibn Abi-Sad ibn al-Labbad (àrab: موفق الدين أبو محمد عبد اللطيف بن يوسف بن محمد بن علي بن أبي سعد, Muwaffaq ad-Dīn Abū Muḥammad ʿAbd al-Laṭīf b. Yūsuf b. Muḥammad b. ʿAlī ibn Abī Saʿd), més conegut simplement com a Abd-al-Latif al-Baghdadí o com a Ibn al-Labbad (àrab: ابن اللباد, Ibn al-Labbād) (Bagdad 1162/1163-1231/1232) fou un erudit, egiptòleg, historiador i metge àrab de Bagdad.
Estudià gramàtica, dret, tradicions i altres temes fins a abraçar quasi tots els àmbits del coneixement de l'època. El 1192 es va entrevistar amb Saladí a Jerusalem i després va anar a Damasc i al Caire, llocs on ja havia estat abans. Després de la conquesta d'Erzincan per Kai Kobad, va viatjar a Erzurum, Erzindjan i Alep passant per Kemah, Diwrigi i Malatya (1228), per tornar finalment a Bagdad, on va morir poc després. Va deixar molts escrits sobre tradició, medicina, filologia, matemàtiques i filosofia, però se n'han conservat pocs; entre aquests destaca Al-ifada wa-l-itibar, publicat a París el 1810.

## Notes

* ↑ L. Leclerc, Histoire de la médicine arabe.

## Referències

* Stern, S.M. «ʿAbd al-Laṭīf al-Bag̲h̲dādī». Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. 28 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/abd-al-latif-al-baghdadi-SIM_0102>