OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 536 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 536 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 18 de juliol de 1983 després de recordar resolucions 425 (1978), 426 (1978), 508 (1982), 509 (1982) i 520 (1982), així com l'estudi del Secretari General sobre la Força Provisional de les Nacions Unides al Líban (FPNUL), el Consell va decidir prorrogar el mandat de la FPNUL durant tres mesos més fins al 19 d'octubre de 1983.
El Consell va demanar al Secretari General que informés sobre els progressos realitzats respecte a l'aplicació de la resolució.
La resolució 536 va ser aprovada per 13 vots contra cap, amb dues abstencions de la República Popular de Polònia i la Unió Soviètica.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 501 a la 600 (1982 - 1987)
* Guerra del Líban de 1982
* Conflicte Israel-Líban
* Setge de Beirut

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 540 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 540 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 31 d'octubre de 1983, observant l'informe del Secretari General de les Nacions Unides i l'augment de la cooperació dels governs de l'Iran i Iraq, el Consell va demanar que continués amb els esforços de mediació a la regió.
La Resolució 540 va condemnar tots els actes en violació de les Convencions de Ginebra de 1949, afirmant el dret a la lliure navegació a les aigües internacionals. També va demanar al Secretari General Javier Pérez de Cuéllar continuar en els seus esforços per trobar una manera d'acabar amb les hostilitats entre els dos països i va instar a l'Iran, l'Iraq i altres estats membres a abstenir-se d'accions que podrien desestabilitzar la regió.
La resolució va ser aprovada per 12 vots contra cap, amb tres abstencions de Malta, Nicaragua i Pakistan.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 501 a la 600 (1982 - 1987)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 650 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 650 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 27 de març de 1990 després de recordar les resolucions 637 (1989) i 644 (1989), el Consell va aprovar l'informe del Secretari General de les Nacions Unides i va decidir autoritzar una ampliació del Grup d'Observadors de les Nacions Unides a Centreamèrica (ONUCA) per desmobilitzar els contras a Nicaragua.
La mida de l'ONUCA es va incrementar amb un personal de més de 800, incloent-hi un batalló de combat i seguretat per supervisar l'eliminació d'armes a Hondures. També va permetre l'addició de personal armat als seus números i va demanar al Secretari General que informés al Consell sobre l'aplicació de la resolució.

## Referències

* ↑ Sellers, Mortimer N. S.. The New world order: sovereignty, human rights, and the self-determination of peoples. Berg Publishers, 1996, p. 286. ISBN 978-1-85973-064-5.
* ↑ Atkins, G. Pope. Encyclopedia of the inter-American system. Greenwood Publishing Group, 1997, p. 64. ISBN 978-0-313-28600-1.
* ↑ Frowein, Jochen, Abr; Wolfrum, Rüdiger. Yearbook of United Nations Law 1998. Martinus Nijhoff Publishers, 1998, p. 245. ISBN 978-90-411-9665-1.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 601 a la 700 (1987 - 1991)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Restaurant Miramar

El Restaurant Miramar és un restaurant destacat de Cambrils, a la Costa Daurada, situat al número 30 del Passeig Miramar, prop de la Torre del Port. Està especialitzat en la cuina marinera, sobretot la cuina de mercat i la cuina mediterrània amb productes de proximitat.
L'establiment va obrir portes l'any 1957 a càrrec de la mare i avis de l'actual propietari, Joan Gómez Colom. És present a la guia Repsol i la guia Michelin. Entre els anys 2011 i 2012 el propietari actual i la seva dona van decidir fer una aposta de renovació tancant l'hotel primigeni i fent diferents reformes amb una decoració moderna però mantenint el rústic amb pedra vista. Així mateix van incorporar personal del Restaurant Can Gatell quan aquest va tancar portes després de la jubilació dels propietaris l'any 2011. Va passar a donar cabuda a 60 comensals, i a 80 el 2019. El 2017 van celebrar el 60 aniversari amb diversos actes que es van iniciar amb un dinar per amics de l'establiment.

## Referències

* ↑ «Un restaurant: Miramar de Cambrils». Empresa al dia, 2013. [Consulta: 9 novembre 2015].
* ↑ «Restaurant Miramar, Cambrils». [Consulta: 27 desembre 2019].
* 1 2 3 Repsol, Guía; Repsol, Guia. «Miramar | Guia Repsol» (en castellà). [Consulta: 27 desembre 2019].
* ↑ «Miramar – un restaurante de la Guía MICHELIN en España» (en anglès). [Consulta: 27 desembre 2019].
* ↑ «Miramar, una de les millors cuines marineres tradicionals de Cambrils». Tottarragona.cat, 2012. [Consulta: 9 novembre 2015].
* ↑ «Miramar, Cambrils. 60 anys. Història d'un somni - Tottarragona.cat :: Diari digital independent d'informació i d'opinió de Tarragona». [Consulta: 27 desembre 2019].
# René Revol

René Revol (La Mura, 22 de novembre de 1947) és un polític francès d'esquerres antiliberalista. Ha estat militant i dirigent, a Grenoble, de l'Organització Comunista Internacional i de les seves versions, de les quals es va separar després per a enrolar-se a l'«altra esquerra». Va participar en la creació del Partit d'Esquerra. Des de 2008 és alcalde de Grabèls. Es presentà a les Eleccions regionals franceses de 2010 al Llenguadoc-Rosselló amb la coalició Front d'Esquerra.
També fa de professor de ciències econòmiques i socials en un institut de batxillerat a Nimes.

## Referències

* ↑ Réne Revol web de les eleccions regionals franceses de 2010 (francès)
# Robert de Thourotte

* Per a altres significats, vegeu «Thourotte».
Robert de Thourotte també anomenat Robert de Thorete o Robert de Langres (nascut ? - mort a Fosses-la-Ville, 1246) fou bisbe de Langres de 1232 a 1240 i príncep-bisbe del Principat de Lieja de 1240 a 1246. Mai no va rebre la regalia com que l'emperador Conrad IV era excomunicat.
Les notícies del seu episcopat són escasses. Segons l'hisoriador Fabritius (1792): «va macular el seu govern en despullar les esglésies de Lieja i imposar el clergat per a poder conquerir el bisbat de Reims i comprar vots. Hom diu que era son germà, el governador de Xampanya li va incitar a fer-lo. Quan aquesta temptativa va fracassar, va ocupar-se de la gestió del seu bisbat.»
Va consagrar l'altar dedicat a la Mare de Déu a Tongeren (1242), de Santa Caterina a l'església dels Dominicans a Lieja. El 1245 va participar en el primer concili de Lió. És conegut per què va instaurar la celebració de la festa de Corpus Christi a la seva diòcesi, promulgada per Juliana de Cornillon que el 1312 va esdevenir una festa compulsori dins l'església catòlica.
Va morir el 1246 al seu castell a Fosses-la-Ville. «Després de la seva mort, la seu del bisbat va ser vacant durant gairebé un any com que hi havia dotze candidats, tots fills de comtes.»

## Referències i bibliografia

* 1 2 Mélard, Claude. «Robert de Thourotte» (en francès). Chronologie de la principauté de Liége. Arxivat de l'original el 2014-02-26. [Consulta: 21 juny 2017].
* ↑ Fabritius, Karl Morz. «Robert de Thorete (1240-1246)». A: Geschichte des Hochstifts Luttich (en alemany). Leipzig: Editorial Weidmannschen Buchhandlung, 1792, p. 99. (en català: Història del principat bisbal de Lieja)
* ↑ Mershman, Francis. «Feast of Corpus Christi». A: The Catholic Encyclopedia (en anglès). Encyclopedia Press, 1913, p. 390.
* ↑ Fabritius, 1792, p. 100.
* ↑ Schoolmeesters, E. «Les Régestes de Robert de Thourotte, Prince-évêque de Liège» (en francès). Bulletin de la Société d'Art et d'histoire du Diocèse de Liège [Liège], tom XV, 1905, pàg. 1-126.
# Madrenys

Madrenys o Madrencs és un lloc del Berguedà.

## Etimologia

El nom antic és Madern (del llatí MATERNU, matern), esdevingut Madren (per metàtesi), escrit Madreny en un document de 1280 (a l'Onomaticon Cataloniae de Joan Coromines).
# Stijn Schaars

Stefanus Johannes "Stijn" Schaars (nascut l'11 de gener de 1984 a Gendt, Gelderland) és un jugador de futbol neerlandès que actualment juga per l'AZ Alkmaar i la selecció de futbol dels Països Baixos com a migcampista. També és el capità del seu equip.

## Referències

* ↑ «Perfil de Stijn Schaars a Transfermarkt.de». Arxivat de l'original el 2009-10-05. [Consulta: 22 agost 2010].

## Enllaços externs

* Perfil a National Football Teams (anglès)
# Serral del Cúpol

El Serral del Cúpol és una serra situada al municipi d'Olesa de Bonesvalls (Alt Penedès), amb una elevació màxima de 596,5 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Poliportes

Poliportes (en grec antic Πολιπόρθης) o també Ptoliportes (Πτολιπόρθης) (les dues veus són equivalents) va ser, segons la mitologia grega, un fill d'Odisseu i Penèlope nascut quan aquest heroi va tornar de la guerra de Troia.
Va néixer quan Odisseu regnava sobre els tesprotis i el va conèixer quan va tornar a Ítaca. Algunes fonts el fan fill de Telèmac i Nausica.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 452. ISBN 9788496061972.
* ↑ Apol·lodor. Biblioteca, 7.35
# Charles-François Brisseau de Mirbel

Charles-François Brisseau de Mirbel (París, 1776 – Champerret, actualment Levallois-Perret, 1854) va ser un polític i botànic francès. Va ser el fundador de la ciència de la citologia.
Als 20 anys va ser ajudant-naturalista al Museu Nacional d'Història Natural de França.
El 1802, Mirbel publicà el seu tractat Traité d'anatomie et de physiologie végétale on va fundar les ciències de la citologia, histologia vegetal i fisiologia vegetal. La seva observació, feta l'any 1809, sobre que cada cèl·lula vegetal està continguda en una membrana contínua, roman com una contribució central a la citologia.
El 1803, Mirbel obtingué el lloc de superintendent dels jardins del Château de Malmaison de Napoleó I. Allà estudià i publicà l'estructura del teixit vegetal i els desenvolupaments dels òrgans vegetals. També hi estudià el gènere Marchantia dels Marchantiophyta. Va obtenir la càtedra de botànica de la Universitat de la Sorbona. El 1815 publicà Eléments de physiologie végétale et de botanique.
Mirbel era amic d'Élie, duc Decazes, ministre de l'Interior, el qual li oferí el lloc de Secretari General. Però quan va caure aquest govern el 1829, va ser la fi de la carrera política de Mirbel però al Jardí de les Plantes, a París, va trobar una càtedra al Museu Nacional d'Història Natural. Mirbel va ser membre forà de la Royal Society el 1837.
El 1823 Mirbel es va casar amb Lizinska Aimée Zoé Rue. El nom del gènere Mirbelia l'honora.

## Algunes obres

* Traité d'anatomie et de physiologie végétale, 1802
* Histoire naturelle, générale et particulière de plantes, 1802-1806
* Exposition de la théorie de l'organisation végétale, 1809
* Éléments de physiologie végétale et de botanique, 1815

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Altres fonts

* Gillispie, Charles Coulston (ed.) (1970) "Mirbel, Charles Francois Brisseau De (1776-1854)" Dictionary of Scientific Biography: Volumes I-XIV Charles Scribner's Sons, New York
# Argeli

Argeli (Argelios, Argelius) fou un escriptor i segurament també un arquitecte grec d'època incerta que va escriure una obra sobre el temple jònic d'Esculapi, del qual se suposa que hauria estat l'arquitecte. També va escriure sobre les proporcions de l'ordre corinti (de Synmmetriis Corinthiis). En parla Vitruvi.

## Referències

* ↑ Argelius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 280
# Argema mimosae

Argema mimosae és una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels satúrnids (Saturniidae) que habita en la costa est d'Àfrica del Sud.

## Característiques

És d'aparença similar a Argema mittrei, de Madagascar, però més petita. En la seva forma adulta, poden mesurar de 10 a 12 centímetres d'envergadura i de 12 a 14 centímetres des del cap fins a l'extrem de les cues de les seves ales posteriors.
Les ales anteriors té un característic color plom apelfat en la vora. A més de les marques amb forma d'ulls, el color de les ales dona l'aparença de ser part del fullatge, especialment les parts més llargues de la cua simulen ser tiges seques.

## Referències

* ↑ «BioLib - Actias mimosae» (en anglès). [Consulta: 11 juny 2024].
# Memoirs of a Survivor

Memoirs of a Survivor és una pel·lícula britànica de ciència-ficció del 1981 dirigida per David Gladwell, amb algunes escenes filmades a Argyle Street (Norwich). Es va projectar a la secció Un Certain Regard al 34è Festival Internacional de Cinema de Canes. Es basa en la novel·la homònima de Doris Lessing.

## Argument

Després d'un futur proper col·lapse econòmic, Anglaterra queda en ruïnes. D (Julie Christie) de mitjana edat lluita per sobreviure a la ciutat en fallida, on l'electricitat és poc freqüent, el subministrament d'aigua és escàs i la recollida d'escombraries no existeix. Com poques vegades surt del seu apartament, D acull l'adolescent Emily, que li permet compartir l'apartament de D, a canvi de l'ajut de la noia.
Emily aviat comença a enamorar-se de Gerald (Christopher Guard) i deixa a D per instal·lar-se amb Gerald. Gerald opera un improvisat camp de refugiats per als nens orfes i sense llar de la ciutat. D és capaç de veure el fracàs de Gerald mentre que Emily no.
A més. Es posa en dubte l'abast de D sobre la realitat, ja que també pot viatjar en el temps i observar una família d'edat victoriana que residia al mateix apartament. D pot ser testimoni de la història distorsionada de la jove que està al seu càrrec, ja que la nena de l'època victoriana també es diu Emily, tot i que si aquests viatges al passat es produeixen o són una fantasia és la ment de D es deixa sense resposta.

## Repartiment

* Julie Christie - D
* Christopher Guard - Gerald
* Leonie Mellinger - Emily Mary Cartwright
* Debbie Hutchings - June
* Nigel Hawthorne – Pare victorià
* Pat Keen – Mare victoriana
* Georgina Griffiths - Emily victoriana
* Christopher Tsangarides – Fill victoripa
* Mark Dignam – Venedor de diaris
* Alison Dowling - Janet White
* John Franklyn-Robbins - Prof. White
* Rowena Cooper - Mrs. White
* Barbara Hicks – Dona al camp de residus
* John Comer – Home que lliura Emily
* Adrienne Byrne - Maureen

## Recepció

Variety va elogiar l'actuació de Christie, però va afirmar que el baix pressupost dificultava la representació de la ciutat degenerada. Christie va guanyar un Premi Internacional de Cinema Fantàstic Fantasporto a la millor actriu per la seva interpretació. Experiential Conversations afirma que la pel·lícula adopta un enfocament impressionista del material de la novel·la, afirmant que Christie és capaç de portar aquesta curiosa i inquietant pel·lícula. No obstant això, afirmen que l'espectador ha d'abandonar l'intent de comprendre el significat literal de les seqüències victorianes i, en canvi, ha d'acceptar la pel·lícula en general com una peça d'ànim immensament atmosfèrica. Moria va afirmar que això era el que "es podria anomenar amablement una pel·lícula defectuosa". Va elogiar les imatges de la pel·lícula, així com el final i una escena meditadora.

## Referències

* ↑ «Festival de Cannes: Memoirs of a Survivor». festival-cannes.com. [Consulta: 6 juny 2009].
* 1 2 «Memoirs of a Survivor (1981)», 04-01-2003.
* ↑ «Memoirs of a Survivor». Variety, 01-01-1981.
* ↑ http://www.experimentalconversations.com/review/6/
# Metodi

Metodi és el nom dels següents personatges:
* Metodi Apòstol de Bohèmia, eclesiàstic grec que va viure al segle ix
* Metodi I de Constantinoble o Metodi Confessor, patriarca de Constantinoble del 843 al 846.
* Metodi II de Constantinoble, patriarca de Constantinoble per poc temps el 1240.
* Metodi III de Constantinoble, patriarca de Constantinoble del 1668 al 1671
* Metodi Monjo, escriptor romà d'Orient
* Metodi de Patara o Metodi Patarense o Metodi Eubul o Eubuli, bisbe grec que va viure al segle iii i començament del IV
* Ciril i Metodi, sants missioners i difusors del cristianisme entre els pobles eslaus.
# Metodi III de Constantinoble

Metodi III de Constantinoble, anomenat Moronis o Maronis (engrec: Μεθόδιος, Methódios; Μορώνης/Μαρώνης) va ser patriarca de Constantinoble des de l'any 1668 fins al 1671.
Era originari de Creta i va ser cap de l'Església de la Theótokos a Gàlata fins al 1646, quan va ser escollit metropolità d'Heraclea de Perint. El gener de 1668 va ser elegit patriarca de Constantinoble com a successor de Climent de Constantinoble. Pel mes de març de 1671 va abdicar i es va retirar a un monestir de Quios i després a un altre a l'illa de Zacint.
L'any 1677 va assumir el càrrec de comissionat a l'església de Sant Jordi dels Grecs, a Venècia. Va morir en aquella ciutat l'any 1679.

## Referències

* ↑ «Μεθόδιος Γ'» (en grec). Ecumenical Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 6 agost 2023].
# Arruitz

Arruitz és una localitat navarresa inclosa al municipi de Larraun.. Es troba a 32 km de Pamplona.
El 2014 tenia 102 habitants, amb una densitat de població de 16,89 hab/km² i una superfície de 6,04 km².

## Referències

* ↑ «Archivo shp con la capa de los concejos de Navarra». Infraestructuras y Datos Especiales de Navarra. Gobierno de Navarra. Arxivat de l'original el 5 de setembre de 2011. [Consulta: 24 agost 2011]. Arxivat 2011-09-05 a Wayback Machine.
# Arrunci (cavaller)

Arrunci (llatí: Arruntius) era un cavaller romà de la gens Arrúncia proscrit i executat pels triumvirs l'any 43 aC. El seu fill es va poder escapar però va morir a la mar, i la viuda del primer es va deixar de morir de gana en saber la mort del fill. Un altre Arrunci, al que també van proscriure els triumvirs l'any 43 aC era segurament la mateixa persona que el cònsol Luci Arrunci.

## Referències

* ↑ 1.Arruntius, Smith, William: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, pàg. 353
# Arrunt (fill de Tarquini)

Arrunt (en llatí: Aruns) era fill de Tarquini el Superb. Va anar amb Juni Brut per consultar l'oracle de Delfos i després de l'expulsió dels Tarquins va morir en combat contra el mateix Brut a la batalla de Silva Àrsia.

## Referències

* ↑ Titus Livi, Ab urbe condita, 2.6-7
# Sudlersville

Sudlersville és una població dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 391 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sudlersville tenia 391 habitants, 167 habitatges, i 106 famílies. La densitat de població era de 487 habitants per km².
Dels 167 habitatges en un 26,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,9% hi vivien parelles casades, en un 12,6% dones solteres, i en un 36,5% no eren unitats familiars. En el 32,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 20,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.656 $ i la renda mediana per família de 50.208 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.159 $ mentre que les dones 23.250 $. La renda per capita de la població era de 19.528 $. Entorn del 6% de les famílies i el 4,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sudlersville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sudlersville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ster ZLM Toer 2019

La Ster ZLM Toer 2019, 32a edició de la Ster ZLM Toer, es disputà entre el 19 de juny al 23 de juny de 2019 en cinc etapes i un total de 714,1 km. La cursa formava part del calendari de l'UCI Europa Tour 2019, amb una categoria 2.HC.
El vencedor final fou el neerlandès Mike Teunissen (Team Jumbo-Visma), que fou acompanyat al podi pel seu company d'equip Amund Grøndahl Jansen i Mads Würtz (Katusha-Alpecin).

## Equips

L'organització convidà a prendre part en la cursa a disset equips:

## Etapes

| Etapa | Data | Ciutats d'etapa | type | Distància (km) | Vencedor de l'etapa | Líder de la general |
| Pròleg | 19 de juny | Yerseke – Yerseke | contrarellotge individual | 6,8 | Jos van Emden | Jos van Emden |
| 1a etapa | 20 de juny | Bredene – Heinkenszand | etapa plana | 197,7 | Dylan Groenewegen | Jos van Emden |
| 2a etapa | 21 de juny | Etten-Leur – Buchten | etapa plana | 168,1 | Dylan Groenewegen | Mike Teunissen |
| 3a etapa | 22 de juny | Buchten – Landgraaf | etapa accidentada | 171,4 | Amund Grøndahl Jansen | Mike Teunissen |
| 4a etapa | 23 de juny | Eindhoven – Tilburg | etapa plana | 170,1 | Caleb Ewan | Mike Teunissen |

### Pròleg

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### 1a etapa

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### 2a etapa

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### 3a etapa

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### 4a etapa

Font: ProCyclingStats :

## Evolució de les classificacions

| Etapa | Vencedor | Classificació general | Classificació per punts | Classificació dels joves | Classificació per equips |
| P | Jos van Emden | Jos van Emden | no entregat | Rasmus Byriel Iversen | Jumbo-Visma |
| 1 | Dylan Groenewegen | Jos van Emden | Dylan Groenewegen | Rasmus Byriel Iversen | Jumbo-Visma |
| 2 | Dylan Groenewegen | Mike Teunissen | Dylan Groenewegen | Rasmus Byriel Iversen | Jumbo-Visma |
| 3 | Amund Grøndahl Jansen | Mike Teunissen | Dylan Groenewegen | Rasmus Byriel Iversen | Jumbo-Visma |
| 4 | Caleb Ewan | Mike Teunissen | Dylan Groenewegen | Rasmus Byriel Iversen | Jumbo-Visma |
| Clasificaciones finales | Clasificaciones finales | Mike Teunissen | Dylan Groenewegen | Rasmus Byriel Iversen | Jumbo-Visma |

## Referències

* ↑ (Dutch) "EWAN BREAKS THROUGH JUMBO-VISMA HEGEMONY IN ZLM TOUR, TEUNISSEN WIN", Wielerflits. 2019. Retrieved 23 June 2019
* ↑ , ProCyclingStats. 2019. Retrieved 23 June 2019

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2014-06-22 a Wayback Machine. (neerlandès)(anglès)
# Sterculia

Sterculia és un gènere de plantes de flors pertanyent a la família Sterculiaceae.
Espècies de Sterculia són l'aliment de les larves d'algunes espècies de lepidòpters, incloent Bucculatrix xenaula, que menja exclusivament d'aquest gènere.

## Taxonomia

* Sterculia africana
* Sterculia alata
* Sterculia alexandrii
* Sterculia apetala
* Sterculia balanghas
* Sterculia carthaginensis
* Sterculia chicha
* Sterculia colorata
* Sterculia diversifolia
* Sterculia foetida
* Sterculia guerichii
* Sterculia guttata
* Sterculia ipomoeifolia
* Sterculia lychnophora
* Sterculia monosperma
* Sterculia murex
* Sterculia oblongata
* Sterculia platanifolia
* Sterculia quadrifida
* Sterculia quinqueloba
* Sterculia ramiflora
* Sterculia rhinopetala
* Sterculia rogersii
* Sterculia rupestris
* Sterculia scaphigera
* Sterculia schumanniana
* Sterculia tomentosa
* Sterculia treubii
* Sterculia trichosiphon
* Sterculia triphaca
* Sterculia urceolata
* Sterculia urens
* Sterculia zastrowiana