OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bimbowrieïta

La bimbowrieïta és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de la dufrenita. Rep el nom del Parc de Conservació de Bimbowrie on es troba la localitat tipus, la mina de feldespat de White Rock.

## Característiques

La bimbowrieïta és un fosfat de fórmula química NaMgFe3+ 5(PO₄)₄(OH)₆·2H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2020, i publicada en el mes de novembre de 2023. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Austràlia Meridional, a Adelaida, Austràlia, amb el número de registre: g34867.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina de feldespat de White Rock, situada a Old Boolcoomata Station, a la província d'Olary (Austràlia Meridional, Austràlia). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Bimbowrieite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 març 2022].
* 1 2 Elliott, Peter; Kampf, Anthony R. «Bimbowrieite, NaMgFe3+5(PO4)4 (OH)6⋅2H2O, a new dufrénite-group mineral from the White Rock No.2 quarry, South Australia, Australia». Mineralogical Magazine, 88, 1, 01-02-2024, pàg. 90–96. DOI: https://doi.org/10.1180/mgm.2023.86 [Consulta: 15 març 2024].
# Benguela

Benguela és una ciutat i municipi, capital de la província homònima, a l'oest d'Angola. Té una extensió de 2.100 km² i uns 513.441 habitants segons el cens de 2014. Al nord, limita amb el municipi de Lobito; a l'oest, amb Bocoio i Caimbambo; al sud amb Baía Farta i a l'oest amb l'oceà Atlàntic. El municipi està dividit en sis comunes: Zona A, Zona B, Zona C, Zona D, Zona E i Zona F.

## Història

El rei Felip III va separar el 1615 el "Regne de Benguela" d'Angola. El principal objectiu de la nova colònia era la recerca i l'explotació de les mines de coure de Sumbe Ambela. Fou nomenat Governador, Conqueridor i Poblador de Benguela Manuel Cerveira Pereira, que era (simultàniament) Governador d'Angola. Cerveira Pereira va sortir de Luanda l'11 d'abril de 1617 cap al sud de la costa, fins a arribar a la badia de les Vaques, el 17 de maig. Allí hi va fundar el nucli urbà que seria la capital del nou domini portuguès, que va ser administrat autònomament entre 1617 i 1869.
Des de 1641 fins a 1648, la ciutat va ser ocupada per la Companyia Holandesa de les Índies Orientals. A començaments del segle XX s'hi va construir el Caminho de Ferro de Benguela per enllaçar-la amb el Copperbelt i amb Katanga.

## Residents

* Leila Lopes - actriu i Miss Univers 2011
* Pepetela, escriptor.

## Referències

* ↑ Benguela al cens d'Angola
* ↑ «Benguela». A: Encyclopaedia Britannica. Encyclopaedia Britannica Online Academic. Chicago, Ill.: Britannica Online, 2013. OCLC 33663660.
* ↑ Aquest article incorpora text d'una publicació actualment en domini públic: Chisholm, Hugh, ed. (1911). Encyclopædia Britannica (11a ed.). Cambridge University Press.
* ↑ Pires, Carlos. «Resumo da História de Benguela». Angola Saiago. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 12 abril 2017].
# Bengt Westerlund

Bengt Westerlund (Gävle, 17 de gener de 1921 - Uppsala, 4 de juny de 2008) va ser un astrònom suec especialitzat en astronomia observacional.
Es va doctorar a la Universitat d'Uppsala el 1954. El 1957 va ser nomenat astrònom a l'Estació del Sud d'Uppsala, a l'Observatori del Mont Stromlo, a Austràlia, on va fer amplis estudis sobre la Via Làctia del sud i els núvols de Magalhães. El 1967 va ocupar el càrrec d'astrònom a l'Observatori Steward d'Arizona i el 1969 va ser nomenat director d'ESO a Xile, càrrec que va ocupar fins al 1975, quan va tornar a Suècia per convertir-se en professor d'astronomia a l'Observatori Astronòmic d'Uppsala, jubilant-se el 1987.
El seu treball sobre l'estructura de la Via Làctia i els núvols de Magalhães va ser molt valorat. Va contribuir significativament en estudis de cúmuls estel·lars, poblacions estel·lars, estrelles de carboni, nebuloses planetàries, estrelles de Wolf-Rayet, classificació estel·lar i restes de supernoves. Va ser considerat un expert en els núvols de Magalhães i va escriure un llibre sobre ells.
Va descobrir o redescobrir tres cúmuls estel·lars oberts, Westerlund 1, Westerlund 2 i Westerlund 3.
L'asteroide (2902) Westerlund va rebre el seu nom quan es va retirar de la seva càtedra i el telescopi Westerlund a Uppsala va ser anomenat en honor seu el 2004.

## Referències

* 1 2 3 «Bengt Westerlund (1921-2008)». Uppsala University. Arxivat de l'original el 10 maig 2015. [Consulta: 9 maig 2015].
* 1 2 3 «In Memoriam: Bengt Westerlund». ESO.org. Arxivat de l'original el 10 maig 2015. [Consulta: 9 maig 2015].
* ↑ «In Memoriam: Bengt Westerlund». ESO.org. Arxivat de l'original el 10 maig 2015. [Consulta: 9 maig 2015].
* ↑ «Bengt Westerlund (1921-2008)». Uppsala University. Arxivat de l'original el 10 maig 2015. [Consulta: 9 maig 2015].
* ↑ Westerlund, Bengt. Cambridge University Press. The Magellanic Clouds, 1997. ISBN 0521480701.
* ↑ Archinal, Brent. Star Clusters. Willmann-Bell, 2003, p. 195. ISBN 0943396808.
# Iantarni

Iantarni (en rus: Янтарный) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Rostov, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 1.228 habitants, pertany al districte d'Aksai.

## Referències

* ↑ Паспорт муниципального образования «Мишкинское сельское поселение» Аксайского муниципального района
# Flávio Cardoso

Flávio Cardoso Santos (Itagimirim, Estat de Bahia, 13 d'octubre de 1981) és un ciclista brasiler professional des del 2010 i sempre militant a l'equip Soul Brasil Pro Cycling Team.

## Palmarès

* 2010
** Vencedor d'una etapa del Tour de Brasil-Volta de l'Estat de São Paulo
* 2011
** Vencedor de 2 etapes del Giro a l'Interior de São Paulo
** Vencedor d'una etapa del Tour de Brasil-Volta de l'Estat de São Paulo
* 2014
** 1r a la Prova Ciclística 9 de Julho
** Vencedor d'una etapa del Tour de Brasil-Volta de l'Estat de São Paulo
* 2015
** Vencedor d'una etapa de la Volta del Paranà
* 2016
** Campió del Brasil en ruta

## Referències

* ↑ «SulBahia News | Filho de Itagimirim brilha no ciclismo de resistência em São Paulo» (en portuguès brasiler). Sul Bahia News, 10-12-2013. Arxivat de l'original el 2014-02-01. [Consulta: 30 juny 2024].
* ↑ «Se despegó Cardoso» (en anglès). El País Uruguay, 19-10-2010. [Consulta: 30 juny 2024].
* ↑ Piedrahita, Andres. «Tour de Brasil: Flavio Cardoso es el primer líder. Juan Sebastián Tamayo el mejor escarabajo» (en castellà). Mundo Ciclístico, 09-02-2014. [Consulta: 30 juny 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Egosa

Egosa (en grec antic: Ἔγωσα) és el nom d'una antiga població de la tribu ibèrica dels castel·lans situada al nord-est de la península Ibèrica, segons el geògraf grec Claudi Ptolemeu, que va viure al segle ii dC.
Pel context en què Ptolemeu esmenta Egosa, hom ha considerat sovint que es trobava en territori de l'actual Catalunya, i per la semblança fonètica amb Ègara, l'historiador terrassenc Josep Soler i Palet va concloure, de manera poc fonamentada, que era el nom ibèric de l'assentament que posteriorment esdevindria el municipi romà d'Ègara. No obstant això, diversos autors han assenyalat que la localització dels castel·lans no és segura, i que raonablement se situaria més al nord, a l'alta vall del Ter, entre els quals Joan Coromines, per qui Egosa és Gósol; d'altres opinen que Ptolemeu ja parla d'Ègara quan, entre les poblacions dels ilergets, esmenta Erga o Èraga. Finalment, altres autors han ressaltat el fet que el text de Ptolemeu és molt vacil·lant i poc fiable, i que Egosa bé podria ser una corrupció d'Ègara.
Ara per ara, no hi ha consens per afirmar que Egosa fos l'Ègara ibèrica, encara que sí que sembla clar que sota l'Ègara romana hi va haver un jaciment ibèric (potser ja anomenada Ègara). D'aquesta ocupació se n'han trobat algunes peces de ceràmica amb inscripcions ibèriques a la confluència dels torrents de Vallparadís i Monner, al subsol de les esglésies de Sant Pere. També hi ha hagut troballes isolades de monedes ibèriques fora del barri de Sant Pere.

## Referències

* ↑ Claudi Ptolemeu, Geografia, II 6.71.
* 1 2 3 Oller Guzmán, Joan «El municipi romà d’Ègara: antecedents, constitució i evolució». Terme, 24, 2009, pàg. 190-192.
* 1 2 3 Puig i Ustrell, Pere «Ègara. Grafia que correspon a la pronúncia correcta del nom de l'antic municipi flavi». Terme, 3, 1988, pàg. 45.
* ↑ Soler i Palet, Josep. Egara - Terrassa. Tallers gràfics Joan Morral, 1928, p. 19-23.
* ↑ Coromines, Joan. «Gósol». Onomasticon Cataloniae.
# Quim Bou

Quim Bou (Vidreres, 31 d'octubre de 1971), és un autor de còmics català que treballa en els aspectes de guionista, dibuixant, entintador i colorista.
De jove fou baixista de Parriana, un grup gironí de punk rock dels anys 1990. També s'encarregà en gran part del fanzine Aixa! (1991) que acompanyava la maqueta del grup.

## Guardons

* 2003 - Primer premi al Millor Guió per votació popular del Saló Internacional del Còmic de Barcelona per "Oro Rojo" (Dude Ed.)
* 2008 - Premi Especial dels Premis ComiCat.
* 2009 - Premi a la Millor obra per votació popular del Saló Internacional del Còmic de Barcelona per "Om 2".
* 2013 - 1r premi al 3r concurs d'Humor Gràfic Gin de la revista El Jueves.

## Referències

* ↑ Castillón, Xavier «Parriana: ànimes lliures». El Punt Avui [Barcelona], 06-08-2018.
* ↑ «Premis edicions anteriors». Festival del còmic. Arxivat de l'original el 2015-04-25. [Consulta: 30 agost 2011].
* ↑ Premis ComiCat.
* ↑ «Quim Bou rep el Premi Comicat per «L'illa de la Mà»». El Punt Avui, 09-06-2007. [Consulta: 30 agost 2011].
* ↑ 3 Concurs d'Humor Gràfic Gin

## Enllaços externs

* Pàgina de l'autor
* Referència a Guia del Còmic Arxivat 2008-09-24 a Wayback Machine.
* Referència a ComiCat
# Tàngara negre-i-daurada

La tàngara negre-i-daurada (Bangsia melanochlamys) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial de les muntanyes de l'oest de Colòmbia.

## Referències

* ↑ «Tàngara negre-i-daurada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Monarca de les Samoa

El monarca de les Samoa (Myiagra albiventris) és un ocell de la família dels monàrquids (Monarchidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes fins les muntanyes de Savaii i Upolu, a l'oest de les Samoa.

## Referències

* ↑ «Monarca de les Samoa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Monarca del paradís africà

El monarca del paradís africà (Terpsiphone viridis) és un ocell de la família dels monàrquids (Monarchidae).

## Hàbitat i distribució

Viu als clars del bosc, boscos i ciutats del Senegal, Gàmbia, Libèria i sud de Mali, cap a l'est, a través de Burkina Faso i sud de Níger, Camerun, República Centreafricana, i Sudan del Sud fins Etiòpia, Somàlia i sud d'Aràbia, cap al sud a la República Democràtica del Congo, Angola, oest d'Uganda i Tanzània, cap al sud (exceptuant les zones desèrtiques) fins al sud de Sud-àfrica.

## Taxonomia

Les relacions amb altres espècies del mateix gènere són complexes, hibridant amb algunes d'elles

## Referències

* ↑ «Monarca del paradís africà». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
* ↑ P-H Fabre, M Irestedt, J Fjeldså, R Bristol, JJ Groombridge, M Irham i KA Jønsson. 2012. Dynamic colonization exchanges between continents and islands drive diversification in paradise-flycatchers (Terpsiphone, Monarchidae). Journal of Biogeography 39: 1900–1918.
# Mont de Venus

En anatomia, el mont de Venus és la regió púbica de la dona, que està situada per davant i per damunt de la vulva, sobre la símfisi púbica. També és anomenat pentenill. És com un coixinet adipós que descansa sobre la cara anterior de la símfisi púbica de la dona. A més del pèl púbic, el mont de Venus està proveït de glàndules sebàcies i glàndules sudorípares. Sol estar més elevada en les dones i en la gent gran. Correspon a la part inferior de l'hipogastri, a l'abdomen.
Venus és el nom d'una deessa de la mitologia romana relacionada amb l'amor, la bellesa i la fertilitat, de manera que també se l'anomena "mont de l'amor". Aquesta part de l'anatomia femenina ha estat present al llarg de la història de l'art, cosa que es pot apreciar, per exemple, en les pintures de diversos artistes renaixentistes.

## Referències

* ↑ «Mont». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 2 novembre 2010].

## Vegeu també

* Hanabira
* Pírcing púbic
* Vajazzle

## Enllaços externs

* La vulva i el mont de Venus Arxivat 2006-11-29 a Wayback Machine. (castellà)
* Distribució del pèl púbic en diferents dones Arxivat 2007-01-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Torre Quebrada de Guadiaro

La Torre Quebrada de Guadiaro, també anomenada a vegades Torre Vieja de Guadiaro o simplement Torre Vieja és una alimara situada a la localitat andalusa de Sant Roque, Cadis. La torre va ser construïda com a part del sistema de defensa de la badia d'Algesires i l'estret de Gibraltar durant el segle XV.
La torre està situada al costat de la línia de costa i a escassos metres de la desembocadura del riu Guadiaro. Té planta circular, poca altura, i va ser construïda amb materials de no gaire bona qualitat com testifiquen diversos cronistes de l'època en declarar que els seus murs d'escàs gruix eren 'de pedra tosca'. Es desconeix l'any exacte de la seva construcció i algunes fonts apunten a un possible origen islàmic. En qualsevol cas la torre es trobava ja en peus a principis del segle xvi quan un llamp cau sobre ella i la trenca en dues parts. Després d'aquest esdeveniment la Torre Quebrada de Guadiaro queda arruïnada i inutilitzada per a realitzar les funcions que fins al moment venia desenvolupant. Així el 1516 mitjançant una Reial Cèdula es posa de manifest la necessitat de construir una nova torre a la desembocadura del riu Guadiaro que vingués a substituir-la, la Torre Nueva de Guadiaro. En l'actualitat la torre es troba integrada en un parc conservant aproximadament la meitat dels seus materials originals.

## Referències

* ↑ Sáez Rodríguez, Ángel J. «La Torre de Botafuego del monte de la Torre (Los Barrios): una aproximación a su historia y conservación». Caetaria, 6-7, 2009. ISSN 1695-2200, p.287.
* ↑ «Patrimonio Inmueble de Andalucía. Torre Quebrada de Guadiaro». Instituto andaluza de patrimonio histórico. [Consulta: 13 gener 2013].
* ↑ «Patrimonio Inmueble de Andalucía. Torre Guadiaro». Instituto andaluza de patrimonio histórico. [Consulta: 13 gener 2013].
* ↑ «Patrimonio Inmueble de Andalucía. Torre de la Chullera». Instituto andaluza de patrimonio histórico. [Consulta: 13 gener 2013].
# Molí dels Horts del Jardiner

El Molí dels Horts del Jardiner és un molí del municipi de Castellar del Vallès (Vallès Occidental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Del Molí dels Horts del Jardiner es conserva l'estructura principal. La base del molí és un cos de forma octogonal realitzat amb maó vist. Superposat al basament hi ha un cilindre de perímetre inscrit en el primer i treballat amb el mateix material. Presenta una decoració amb mènsules de forma esglaonada a l'acabament superior amb un perfil convex que es correspon amb la part on aniria subjectada la ferramenta.
Al costat dret, i adossat a aquest, es troba un petit edifici que conté la maquinària antiga utilitzada en l'extracció d'aigua. Aquest, avui dia, es troba en desús i substituït per maquinària moderna. L'aigua extreta s'emmagatzema en una bassa situada al cantó esquerre del molí. La ferramenta superior, donat el seu mal estat de conservació, va ésser baixada l'any 1989 i actualment es troba a la població de Sant Llorenç Savall en una casa particular.

## Història

Els Horts del Jardiner, situats al centre del nucli urbà, estan envoltats per un mur de maó vist. El senyor Alemany els va llogar al propietari, senyor J. Humet, per tal d'instal·lar el seu negoci de jardiner.

## Referències

* 1 2 3 «Molí dels Horts del Jardiner». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 desembre 2015].
# Mobad

Un mobed o mobad és un clergue del zoroastrianisme d'un rang particular. Al contrari d'un herbad (ervad), un mobed és un clergue que celebra oficis religiosos a la cerimònia del Yasna. Un mobed també està qualificat per donar formació a altres clergues.
En general aquest terme es fa servir com honorífic en un clergue, de qualsevol nivell. Per exemple, Hormizd I anomena Kartir moabadan-moabad, que es tradueix sovint com 'clergue dels clergues'.
El terme 'mobed' és una contracció del persa mitjà magu-pati. També està relacionat amb la paraula llatina magus, (un "mag").
Els clergues zoroastrians d'Índia han de ser mascles, però a l'Iran i Amèrica del Nord poden ordenar-se dones com a mobedyar, que significa "dona mobed".

## Referències

* ↑ Nigosian, Solomon Alexander. The Zoroastrian Faith: Tradition and Modern Research. McGill-Queen's University Press, 1993, p. 104. ISBN 077351144X. OCLC 243566889.
* ↑ Wadia, Arzan Sam. The Jury Is Still Out On Women as Parsi Priests. Parsi Khabar, 9 març 2011.
* ↑ Khosraviani, Mahshad. Sedreh Pooshi by Female Mobedyar in Toronto-Canada. Parsi News, 19 juny 2013.
* Boyce, Mary. Zoroastrians, their religious beliefs and practices. Routledge, 2001. ISBN 0415239028. OCLC 45438877.
# Transport espacial (pel·lícula)

Transport espacial (títol original: Space Truckers) és una pel·lícula dirigida per Stuart Gordon, estrenada l'any 1997. Ha estat doblada al català. És una coproducció estatunidenco-britànico-irlandesa. Encara que considerada original i entretinguda per nombrosos cinèfils, aquesta pel·lícula va passar desapercebuda en la seva estrena, totalment eclipsada pel film El Cinquè Element de Luc Besson, aleshores molt esperat.

## Argument

Al segle XXII, l'Home ha conquistat una gran part del sistema solar i els transports de mercaderies entre les colònies estan assegurats per transportistes especialitzats, els Spaces Truckers. Un d'ells, el vell John Canyon, accepta transportar fins a la Terra un carregament dubtós, que resulta ser un exèrcit invencible de robots-guerrers particularment destructors, sobre el qual el seu creador, un científic decebut que ha esdevingut el cap mig-home mig-maquina d'un grup de pirates de l'espai, vol recuperar.

## Repartiment

* Dennis Hopper: John Canyon
* Stephen Dorff: Mike Pucci
* Debi Mazar: Cindy
* Charles Dance: Nabel/Macanudo
* Vernon Wells: Mr Cutt
* George Wendt: Keller
* Seamus Flavin: Chopper 4
* Jason O'Mara: Chopper 3
* Tim Loane: oficial Trooper
* Ian Beattie: Trooper
* Olwen Fouere: comandant de l'edifici
* Shane Rimmer: E.J. Saggs
* Roger Gregg: TanK Patrol
* Dennis Akayama: Tech Líder

## Referències

* ↑ «Transport espacial». esadir.cat.
* ↑ «Space Truckers». Allociné.
# Morolo

Morolo és un comune (municipi) de la província de Frosinone, a la regió italiana del Laci, situat a uns 70 km al sud-est de Roma i a uns 12 km a l'oest de Frosinone.
Morolo limita amb els municipis de Ferentino, Gorga, Sgurgola i Supino.
A 1 de gener de 2019 tenia 3.257 habitants.

## Referències

* ↑ ISTAT - Resident population on 1st January

## Enllaços externs

* web oficial (italià)
# Moscari

Moscari és un poble ubicat dins el municipi de Selva situat a la comarca del Raiguer de Mallorca.
Està situat entre els termes de Campanet i Búger i els nuclis i terres de Selva, Caimari i Binibona.
El 2023, tenia 671 habitants, anomenats moscariencs.

## Referències

* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Moscarienc». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.
# Moscati, el metge dels pobres

Moscati, el metge dels pobres (originalment en italià, Giuseppe Moscati - L'amore che guarisce) és un telefilm italià del 2007 escrit i dirigit per Giacomo Campiotti. La pel·lícula està basada en fets de la vida real del metge i llavors sant catòlic Giuseppe Moscati. S'ha doblat al valencià per a À Punt.

## Repartiment

* Giuseppe Fiorello com a Giuseppe Moscati
* Ettore Bassi com a Giorgio Piromallo
* Kasia Smutniak com a Elena Cajafa
* Paola Casella com a Cloe
* Emanuela Grimalda com a germana Helga
* Giorgio Colangeli com el professor De Lillo
* Antonella Stefanucci com a Nina Moscati
* Carmine Borrino com a Umberto

## Referències

* ↑ Sergio Perugini. Testimoni di fede, trionfatori di audience. Effata Editrice IT, 2011, novembre 2011. ISBN 978-8874027323.
* ↑ «Dietro le quinte di Moscati». La Repubblica, 06-10-2002 [Consulta: 5 juliol 2015].
* ↑ «Moscati, Grande Uomo Fiction assai Mediocre» (en italian). Corriere della Sera, 28-09-2007 [Consulta: 5 juliol 2015].
* ↑ «Moscati, el metge dels pobres». À Punt. [Consulta: 16 gener 2023].
# Montana (pel·lícula de 1998)

Montana és una pel·lícula estatunidenca policíaca dirigida per Jennifer Leitzes, estrenada l'any 1998. Ha estat doblada al català.

## Argument

Els últims dies d'una organització criminal estan explicats. El cap de la màfia està perdent el control, sap que li estan robant i a més, el seu fill ha estat assassinat. Tot es complica quan dubte d'un dels seus homes més fidels.

## Repartiment

* Kyra Sedgwick: Clara Kelsky
* Stanley Tucci: Nicholas 'Nick' Roth
* Robin Tunney: Kitty
* John Ritter: Dr. Wexler
* Philip Seymour Hoffman: Duncan
* Robbie Coltrane: El cap
* Ethan Embry: Jimmy
* Mark Boone Junyr: Stykes
* Paul Calderon: Rodeu
* Ajay Naidu: Ives
* Alan Manson: Paul
* Raynor Scheine: Fuller
* Liam Aiken: Kid
* Peter Gerety: Mike
* Phyllis Somerville: cambrera

## Referències

* ↑ «Montana». esadir.cat.
* ↑ «Montana». The New York Times.
# Tiberi Semproni Grac (desambiguació)

Tiberi Semproni Grac és el nom dels següents personatges:
* Tiberi Semproni Grac I, cònsol el 238 aC
* Tiberi Semproni Grac II, cònsol l'any 215 aC i el 213 aC
* Tiberi Semproni Grac, àugur el 203 aC
* Tiberi Semproni Grac, militar romà
* Tiberi Semproni Grac III, cònsol l'any 177 aC i el 163 aC
* Tiberi Semproni Grac, tribú de la plebs el 134 aC
# New Brighton (Pennsilvània)

New Brighton és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 6.641 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, New Brighton tenia 6.641 habitants, 2.740 habitatges, i 1.715 famílies. La densitat de població era de 2.489,4 habitants/km².
Dels 2.740 habitatges en un 32,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,6% hi vivien parelles casades, en un 18,4% dones solteres, i en un 37,4% no eren unitats familiars. En el 32,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 29,2% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 14,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.932 $ i la renda mediana per família de 31.538 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.297 $ mentre que les dones 21.618 $. La renda per capita de la població era de 13.475 $. Entorn del 15,3% de les famílies i el 16,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- New Brighton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- New Brighton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.