OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# West Wyoming

West Wyoming és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 2.833 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, West Wyoming tenia 2.833 habitants, 1.183 habitatges, i 822 famílies. La densitat de població era de 301,3 habitants per km².
Dels 1.183 habitatges en un 26% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,6% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 30,5% no eren unitats familiars. En el 26,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 15% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,9% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 24,2% de 45 a 60 i un 21,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.275$ i la renda mediana per família de 44.214$. Els homes tenien una renda mediana de 38.398$ mentre que les dones 25.664$. La renda per capita de la població era de 17.603$. Entorn del 0,2% de les famílies i el 3,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- West Wyoming». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- West Wyoming». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Eugen Papst

Eugen Papst (Oberammergau, 24 de desembre de 1886 - Oberammergau, 2 de gener de 1956) fou un compositor i pedagog musical.
Papst, era fill del pedagog i professor homònim, Eugen Papst (1855-1923), amb el nom del qual més tard es va batejar la Eugen-Papst-Förderschule de Germering. Després va assistir al seminari de formació de professors a Freising i va estudiar a la Universitat de Música i Arts Escèniques de Múnic des de 1907.
El 1910 treballà al teatre d'Olsztyn i des del 1911 a Berna com a director musical del teatre de la ciutat. El 1922 fou cridat a Hamburg, on dirigí la Filharmònica d'Hamburg juntament amb Karl Muck fins que fou dissolt pels nazis el 1934. Papst va anar per primera vegada a Münster com a director general de música a la tardor de 1934, però el 1935 ja s'havia convertit en director de la Societat Coral Masculina de Colònia i poc després, amb el suport del seu amic Richard Strauss, també es va convertir en director general de música municipal de lOrquestra Gürzenich de Colònia com a successor d'Hermann Abendroth. També va ensenyar direcció a l'Acadèmia de Música de Colònia. Després del final de la guerra, hi va haver disputes sobre el seu càrrec com a director general de música perquè la ciutat de Colònia va nomenar Günter Wand el 1946 malgrat un contracte en curs amb Papst. Segons la seva opinió, Papst es va convertir cada vegada més en "la figura musical principal dels eternistes". Hoffmann und Campe, Hamburg 1998, ISBN 3-455-11154-8, pàg. 159.
Pope va acceptar una oferta a la "Hochschule für Musik Detmold", on va impartir classes magistrals de direcció. Per a "l'Oberammergau Passion Play" del 1950, va crear un arranjament de la música Passion de Rocus Dedler (1779-1822), que es va tocar sense canvis fins al 1990 i que encara es fa servir avui amb revisions i addicions de l'actual director musical Markus Zwink.
Les seves altres obres inclouen obres orquestrals, cors i Lieder, que només han estat publicades parcialment. Papst va morir a Berna als 69 anys.

## Honors

* El 1933, Pabst va rebre la medalla Johannes Brahms d'Hamburg.

## Bibliografia

* Cartes de E. Papst del 1929 al 1934, Staatsarchiv Leipzig [de], C.F.Peters Verlag.

## Notes

* ↑ https://portal.dnb.de/opac.htm?method=simpleSearch&query=116031778
# Shujaota

Shujaota fou un estat tributari protegit a l'agència de Malwa, Índia central.
La superfície era de 18 km² i la població de 319 habitants el 1901. Els ingressos s'estimaven el mateix any en 10.000 rúpies. El sobirà portava el títol de thakur i era un rajput solanki.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908. , article Malwa Agency
# Gemerská Poloma

Gemerská Poloma és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1282.
# Koutekita

La koutekita és un mineral de la classe dels sulfurs.

## Característiques

La koutekita és un aliatge de coure i arsènic, de fórmula química Cu₅As₂. Cristal·litza en el sistema hexagonal. Es troba en forma de fins grans d'un mil·límetre, com a intercreixements. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la koutekita pertany a «02.AA: Aliatges de metal·loides amb Cu, Ag, Au» juntament amb els següents minerals: domeykita-β, algodonita, domeykita, novakita, cuprostibina, kutinaïta, al·largent, discrasita, maldonita i stistaïta.

## Formació i jaciments

Es troba en dipòsits de coure arsenical. Sol trobar-se associada a altres minerals com: paxita, arsènic, plata, skutterudita, niquelina, löllingita, calcocita, algodonita, domeykita, al·largent, kutinaïta o calcita. Va ser descoberta l'any 1958 a Černý Důl, Riesengebirge (Regió de Hradec Králové, República Txeca). Ha sigut descrita també a altres països com Àustria, França, Alemanya, Iran, Eslovàquia, Suècia, Suïssa i Estats Units.

## Referències

* ↑ «Koutekite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 gener 2016].
* 1 2 «Koutekite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 21 gener 2016].
# Jacob Cheung

Jacob Cheung Chi-leung (張之亮) és un Hong Kong director de cinema, productor, guionista i actor. Els seus crèdits inclouen A Battle Of Wits (2006), que va ser nominada a millor director i millor guió als Premis Golden Bauhinia, i Beyond the Sunset (1989), que va ser nominada a dos premis als 9ns Premis de Cinema de Hong Kong.

## Vida personal

Cheung està casat amb Venus Wong i té quatre fills: els bessons Matthew, Eugene i Jeremy, i la seva germana gran, Ingrid.

## Filmografia
### Director

* The White Haired Witch of Lunar Kingdom (2014)
* Ticket (Che Piao) (2007)
* A Battle Of Wits (2006)
* Hero on the Silkroad (2004)
* Never Say Goodbye (2001)
* Midnight Fly (2001)
* The Kid (1999)
* Intimates (1997)
* Whatever Will Be, Will Be (1995)
* The Returning (1994)
* Always on My Mind (1993)
* Lover's Tear (1992)
* Cageman (1992)
* Goodbye Hero (1990)
* Beyond the Sunset (1989)
* Lai Shi, China's Last Eunuch (1988)

### Actor

* Hong Kong Graffiti (1997)
* My Dad is a Jerk (1997)
* Those were the Days (1996)
* Cageman (1992)
* Au revior, mon amour (1991)
* Hong Kong Godfather (1991)
* All About Women (2008)

### Productor

* Midnight Fly (2001)
* Never Say Goodbye (2001)
* The Kid (1999)
* Intimates (1997)
* Signal Left, Turn Right (1996)
* I've Got You, Babe!!! (1994)
* Sparkling Fox (1994)

### Guionista

* A Battle of Wits (2006)
* The Returning (1994)
* Cageman (1992)
* Beyond the Sunset (1989)

### Productor executiu associat

* Mr. Vampire (1985)

## Referències

* ↑ Jacob Cheung a sensacine.com
* ↑ Jacob Cheung - The Conscience of Hong Kong Cinema, yesasia.com
* ↑ Battle of Wits a Fortissimo Films
# Parc Central de Nou Barris

El Parc Central de Nou Barris està situat al Districte de Nou Barris de Barcelona. Amb 17,7 hectàrees, és un del parcs més grans de la ciutat. Fou guardonat el 2007 amb el premi d'arquitectura International Urban Landscape Award a Frankfurt (Alemanya).

## Història

El projecte del parc fou dels arquitectes Carme Fiol i Andreu Arriola, i s'efectuà en tres fases. Es tractava d'urbanitzar una zona anteriorment bastant degradada, amb forts desnivells que dificultaven el pas als veïns. Va ser inaugurat l'any 1999 quan va acabar la primera fase de construcció (1997-1999) amb 77.986 m² de parc. Més tard, va ser ampliat amb una segona fase (2000-2003) que hi va afegir 88.652 m² de superfície, i l'any 2007 amb una tercera fase de 10.615 m².

## Descripció

Al parc es troben les masies de Can Carreras (en la qual es van invertir els 50.000 € aconseguits amb el premi International Urban Landscape Award del 2007) i Ca n'Ensenya. També destaca part de l'antic aqüeducte Dosrius, que avui passa por sobre d'un estany, i que en el passat creuava el torrent de Can Carreras.
Una gran zona verda, amb dos llacs separats pel passeig de Fabra i Puig, va ser creada durant la segona fase del parc, la qual té un total de 1562 arbres i més de 500 arbustos, entre més de 30 espècies diferents; destaquen pollancres, acàcies, magnòlies, oliveres, xiprers, garrofers, alzines, pins i palmeres. A més cal mencionar un espai triangular, a prop de la plaça Karl Marx, de 4500 m² amb 130 palmeres de diferents espècies.
El parc disposa d'un depòsit de retenció i regulació d'aigües pluvials, amb la funció de protegir la xarxa de clavegueres i evitar inundacions a la zona. Es troba entre el Passeig Urrutia i el carrer Vilalba dels Arcs. Té una capacitat de 18.000 m³ i una profunditat de 5,3 metres.
Al costat sud del parc es troba un edifici de l'any 1995 anomenat Fòrum Nord de la Tecnologia, que està en part rodejat per un estany, i ocupat per diferents empreses tecnològiques, un aparcament soterrat, un bar-restaurant, aules de Barcelona Activa i del Cibernàrium. Ocupa una part del solar de l'Institut Mental de la Santa Creu.

## Vegeu també

* Parcs i jardins de Barcelona
* Nou Barris

## Referències

* ↑ Sánchez Vidiella, 2008, p. 134.
* 1 2 3 4 5 Ajuntament de Barcelona. «El Parc central de Nou Barris, Premi EULA 2007». Arxivat de l'original el 2011-09-05. [Consulta: 24 juliol 2011].
* ↑ Ajuntament de Barcelona. «Fonts de Barcelona». [Consulta: 24 juliol 2011].

## Bibliografia

* Sánchez Vidiella, Àlex. Atlas de arquitectura del paisaje. Barcelona: Loft, 2008. ISBN ISBN 978-84-92463-27-5.
# Española (Galápagos)

Española (també anomenada Hood). és l'illa més meridional de l'arxipèlag de Galápagos. Batejada en honor d'Espanya, l'illa més meridional també es coneix com a Hood en honor d'un noble anglès. Té una superfície de 60 km² i una altitud màxima de 206 metres. És l'illa més meridional de l'arxipèlag i conté una proporció elevada de fauna endèmica.
Española és el lloc on nien els albatros i també té poblacions de falcó de Galápagos, tortugues marines, tortugues gegants de les Galápagos, mascarells de Nazca, iguanes marines, taurons, llops marins, gavines de cua bifurcada, coloms de Galápagos, tortugues gegants i mascarells camablaus. Una fissura en la lava en un punt de la costa ha creat un «buit bufador» on l'aigua s'eleva diversos metres quan les ones colpegen contra la paret del penya-segat.

## Referències

* ↑ James Colnett. London: W. Bennett.. A Voyage to the South Atlantic and Round Cape Horn into the Pacific Ocean. (en anglès), 1798.
* 1 2 3 Galapagos Conservancy. «Española» (en anglès). [Consulta: 2 juny 2017].
# Shukri Mabkhout

Shukri Mabkhout (àrab: شكري المبخوت, Xukrī al-Mabẖūt) (Tunis, 1962) és un acadèmic, crític i novel·lista tunisià. Va obtenir un doctorat en literatura per la Universitat de les Arts de la Manouba. Ha escrit diverses obres de crítica literària i és membre del consell de diverses revistes literàries. També és el rector de la Universitat de la Manouba. La novel·la de debut de Mabkhout, الطلياني, aṭ-Ṭalyānī, L'italià, va guanyar el Premi Internacional de Ficció Àrab de l'any 2015.

## Referències

* ↑ «Bio». Arxivat de l'original el 2016-08-03. [Consulta: 1r juny 2016].
# Fiebre de juventud

Fiebre de juventud, també coneguda com Romance en Ecuador, és una pel·lícula de comèdia musical mexicà-equatoriana de 1966 dirigida per Alfonso Corona Blake i protagonitzada per Enrique Guzmán, Begoña Palacios, Rosa María Vázquez i Fernando Luján.

## Argument

Carlos i Luis abandonen l'escola secundària i intenten triomfar amb un grup de música, amb considerable èxit. Viatgen a l'Equador i coneixen a dues germanes, la bella i extravertida Rita i la gata maula Silvia. Luis i Rita s'enamoren bojament i volen casar-se, però el pare de les germanes, Don Jaime, diu que el matrimoni té una condició: Silvia ha de casar-se primer. Luis intenta convèncer a Carlos perquè cortegi a Silvia, però els dos no podrien tractar-se pitjor. No obstant això, les seves experiències juntes faran que de l'odi neixi l'amor.

## Repartiment

* Enrique Guzmán com Carlos.
* Begoña Palacios com Silvia.
* Rosa María Vázquez com Rita.
* Fernando Luján com Luis.
* Ernesto Albán com Don Jaime.
* Lucho Gálvez
* Alejandro Mata
* Julio Jaramillo

## Producció

Fou filmada el juny de 1965 a Guayaquil. Va ser una de diverses produccions cinematogràfiques mexicanes que es van rodar a l'Equador, al costat de pel·lícules com Peligro, mujeres en acción, Cómo enfriar a mi marido, 24 horas de placer i Caín, abel y el otro.

## Estrena

Es va estrenar als cinemes Variedades i Carrusel el 20 d'agost de 1966 com a preestrena, i al cinema Metropolitan l'1 de setembre de 1966 com a estrena normal, durant tres setmanes.

## Referències

* 1 2 Historia documental del cine mexicano. 12. Universidad de Guadalajara, 1992, p. 237. ISBN 968-895-541-8.
* 1 2 3 Ecuador del siglo XX: hechos e imágenes. Dinediciones, 1999, p. 137. ISBN 9978-954-19-8.
* ↑ Dicine, Temas 28-37. Dicine, 1989, p. 15.
* 1 2 Cartelera cinematográfica, 1960-1969. Centro Universitario de Estudios Cinematográficos, Coordinación General de Difusión Cultural, Dirección de Literatura/UNAM, 1986, p. 287. ISBN 968-837-945-X.
* ↑ «México y Ecuador, un romance de película», 23-03-2020. Arxivat de l'original el 1 d'abril de 2020.

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Sistema nerviós entèric

Sistema nerviós entèric (SNE) és una subdivisió del sistema nerviós autònom que s'encarrega de controlar directament l'aparell digestiu. Es troba en els embolcalls de teixit que revesteixen l'esòfag, estómac, intestí prim i el còlon. És l'objecte principal d'estudi de la neurogastroenterologia.

## Funcions

El SNE s'encarrega de funcions autònomes, com la coordinació de reflexos, els moviments peristàltics la regulació de la secreció, molt important en la secreció biliar i pancreàtica, les contraccions peristàltiques i les massives (en vòmits i diarrees), és sensible a les hormones, etc.

## Desenvolupament embriològic

Hi ha migracions molt primerenques de la cresta neural, que poblarà la paret de l'intestí, és un estadi molt primerenc i migren pels dos extrems del tub digestiu. A través d'aquesta cresta migren moltes estirps cel·lulars, no només d'aquest sistema. Les estirps entèriques es van a localitzar en els plexes per viscerals.
És una migració de la cresta neural sobretot del romboencèfal fins als 2/3 anteriors del còlon i de la cresta neural des 1/3 posterior del còlon fins a l'anus. Les neurones es van a disposar en els plexes viscerals de Meissner i d'Auerbach.

## Enllaços externs

* The Enteric Nervous System: The Brain in the Gut(anglès)
# Kulmiye

Kulmiye és el nom abreujat del partit polític de Somalilàndia anomenat Partit de la Pau, la Unitat i el Desenvolupament (somali: Kulmiye Nabad, Midnimo iyo horumar). És un dels tres partits polítics reconeguts per la constitució.
A les eleccions presidencials del 14 d'abril de 2003 el seu candidat Ahmed Mohamed Mohamoud va obtenir el 42,1% dels vots i fou derrotat per poc marge per Dahir Riyale Kahin. En les eleccions parlamentàries del 29 de setembre del 2005 va obtenir el 34,1% i 28 escons (sobre 82). El partit va obtenir la victòria a les eleccions de 2010, convertint Ahmed Mohamed Mohamoud en president de la república, càrrec que va ocupar fins les següents eleccions en 2017, que va guanyar Muse Bihi Abdi també de Kulmiye.

## Bandera

Els colors del partit són el verd i el groc però a les banderes apareixen en diferents disposicions. Almenys quatre d'elles estan testimoniades per fotografies. A un vídeo mostra un acte electoral amb nombroses banderes, la majoria del model número 3, que probablement és l'oficial, ja que també apareix en dos fotografies a l'interior de la seu del partit (on però també hi ha almenys una altra disposició). El model 1 també és molt utilitzat i probablement són la mateixa bandera penjada de dreta a esquerra o al revés. El model 2 seria una bandera penjada cap per avall i el 4 una variant casolana.
* model 1
* model 2
* model 3
* model 4

## Referències

* ↑ «Opposition leader elected Somaliland president». AFP. Google News [Consulta: 1r juliol 2010].
* ↑ Olad, Mohamed «Somaliland Ruling Party Candidate Bihi Wins Election» (en anglès). VOA [Consulta: 10 juny 2018].

## Enllaços externs

* Kulmiye Party Of Somaliland Arxivat 2007-12-28 a Wayback Machine.
# Parkersburg (Iowa)

Parkersburg és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 1.889 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Parkersburg tenia 1.889 habitants, 811 habitatges, i 550 famílies. La densitat de població era de 639,8 habitants/km².
Dels 811 habitatges en un 29,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 32,1% no eren unitats familiars. En el 30,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,1% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 21% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.083 $ i la renda mediana per família de 40.313 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.949 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 16.978 $. Entorn del 5,5% de les famílies i el 7,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Parkersburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Parkersburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Selski Pakhar

Selski Pakhar - Сельский Пахарь (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la riba dreta del riu Griaznukha, afluent del Txamlik, a 31 km al sud-est de Labinsk i a 173 km al sud-est de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Voznessénskaia.
# Gens Ànnia

La gens Ànnia o Annia (en llatí: gens Annia) era una família plebea romana de notable antiguitat, que és esmentada ja al segle IV aC. El primer membre de la família conegut, del qual ens en fa esment Titus Livi, va ser el pretor llatí de la colònia romana de Sètia, Luci Anni. En la Segona Guerra Púnica els membres de la gens Annia van obtenir diverses magistratures a Roma. La gens va tenir importància a Roma durant el segle i aC. Coneixem Gai Anni, governador de la Hispània Citerior, Publi Anni, tribú militar, Luci Anni, tribú de la plebs, i altres. L'emperador Marc Aureli era descendent d'una família amb aquest nom.
Els seus cognoms foren Asel·lus, Bellienus, Cimbre, Luscus i Milo.

## Referències

* ↑ William Smith. A Dictionari of Greek and Roman Antiquities. Boston: Little, Brown and Co., 1867
# Kulpmont

Kulpmont és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 2.985 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kulpmont tenia 2.985 habitants, 1.338 habitatges, i 837 famílies. La densitat de població era de 1.226,1 habitants/km².
Dels 1.338 habitatges en un 22,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,5% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 37,4% no eren unitats familiars. En el 34,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 20% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,6% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 24,1% de 45 a 60 i un 25,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.263 $ i la renda mediana per família de 34.674 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.679 $ mentre que les dones 22.075 $. La renda per capita de la població era de 16.033 $. Entorn del 6,7% de les famílies i el 9,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kulpmont». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kulpmont». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Burnley

Burnley és una ciutat del Lancashire, Anglaterra. Es troba a 18 km a l'est de la ciutat de Blackburn i a 40 km de la ciutat de Preston, en la confluència dels rius Calder i Brun. Actualment la ciutat té una població d'uns 73.500 habitants.

## Història

Els inicis de la ciutat es remunten a l'època medieval, quan era una petita ciutat, però el seu principal període d'expansió es va produir durant la Revolució Industrial, quan es va convertir en el major productor mundial de roba de cotó. Avui en dia, Burnley ha perdut gran part de la seva indústria, i és cada vegada més una ciutat dormitori de Manchester, Leeds i del corredor de l'autopista M65. El sector públic és ara el major generador d'ocupació de la ciutat.

## Vegeu també

* Burnley Football Club

## Enllaços externs

* Burnley - Lloc web oficial