OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# King Cove

King Cove és una població dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2007 tenia 807 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, King Cove tenia 792 habitants, 170 habitatges, i 116 famílies La densitat de població era de 12,1 habitants/km².
Dels 170 habitatges en un 45,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,5% hi vivien parelles casades, en un 15,9% dones solteres, i en un 31,2% no eren unitats familiars. En el 25,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,9 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,53.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,3% tenia menys de 18 anys, un 11,9% entre 18 i 24, un 41% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones hi havia 147,5 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 166,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.893 $ i la renda mediana per família de 47.188 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.714 $ mentre que les dones 19.125 $. La renda per capita de la població era de 17.791 $. Aproximadament el 3,3% de les famílies i l'11,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- King Cove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- King Cove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Junoïta

La junoïta és un mineral de la classe dels minerals sulfurs. Rep el seu nom de la seva localitat tipus, la mina Juno, a Austràlia.

## Característiques

La junoïta és una sulfosal de fórmula química Cu₂Pb₃Bi₈(S,Se)$_{16}$. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Es troba en forma de cristalls tabulars, de fins a 150 micròmetres, i grans irregulars. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3,5 i 4. Forma una sèrie homòloga amb la felbertalita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la junoïta pertany a «02.JB: Sulfosals de l'arquetip PbS, derivats de la galena, amb Pb» juntament amb els següents minerals: diaforita, cosalita, freieslebenita, marrita, cannizzarita, wittita, neyita, nordströmita, nuffieldita, proudita, weibul·lita, felbertalita, rouxelita, angelaïta, cuproneyita, geocronita, jordanita, kirkiïta, tsugaruïta, pillaïta, zinkenita, scainiïta, pellouxita, chovanita, aschamalmita, bursaïta, eskimoïta, fizelyita, gustavita, lil·lianita, ourayita, ramdohrita, roshchinita, schirmerita, treasurita, uchucchacuaïta, ustarasita, vikingita, xilingolita, heyrovskýita, andorita IV, gratonita, marrucciïta, vurroïta i arsenquatrandorita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1975 a la mina Juno, al Tennant Creek de la regió de Barkly (Territori del Nord, Austràlia). Sol trobar-se associada a altres minerals com: or natiu, heyrovskýita, krupkaïta, proudita, calcopirita, magnetita, esfalerita, cobaltita, kësterita, mawsonita, pekoïta, tetradimita, aikinita, gladita o cassiterita.

## Referències

* ↑ «Junoite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 febrer 2017].
* 1 2 «Junoite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 14 febrer 2017].
# Komi (desambiguació)

« Komi» té aquests significats:
* Geografia:
** República de Komi, una república de Rússia.
* Ètnia:
** Komis, un poble pèrmic.
* Lingüística:
** Komi, una llengua ugrofinesa.
* Literatura:
** Literatura komi, literatura feta en llengua komi.
* Jocs:
** Komidashi, nom complet de komi, una regla del joc del go.
# Keith Michell

Keith Michell (Adelaida, Austràlia, 1 de desembre de 1926 o 1928 - Hampstead, Anglaterra, 20 de novembre de 2015) va ser un conegut actor australià, particularment per les seves actuacions en televisió i cinema com el rei Enric VIII d'Anglaterra.
Va néixer a Adelaida i va créixer en Warnertown, prop de Port Pirie. El teatre en Port Pirie és nomenat en el seu honor.
Michell va ensenyar art fins a va debutar en obres teatrals a Adelaida en 1947 i després va actuar a Londres en 1951. Ha protagonitzat en diversos musicals, incloent la producció de Man of La Mancha, en què va interpretar el paper de Miguel de Cervantes i la seva creació ficcional, El Quixot. En 1964, va protagonitzar com Robert Browning en el musical Robert And Elizabeth, al costat de June Bronhill.
Va actuar amb el Teatre Shakespeare Memorial, com també va aparèixer en diverses pel·lícules i televisió, notablement com el Rei Enrique VIII en The Six Wives of Henry VIII en 1970 i com Heathcliff en Cims borrascosos. En la televisió nord-americana, Michell ha aparegut en Murder, She Wrote, interpretant a Dennis Stanton.
Va estar casat amb l'actriu Jeanette Sterke i va tenir un fill, Paul, i una filla, Helena.

## Referències

* 1 2 «Keith Michell obituary» (en anglès). The Guardian, 20-11-2015. [Consulta: 20 novembre 2015].
* ↑ «Former Chichester Festival Theatre boss Keith Michell dies» Arxivat 2015-11-21 a Wayback Machine. (en inglés).
* ↑ Henry VIII: The King and His Court. 2. Nova York: Random House, Inc., 2008, p. 640. ISBN 9781446449233 [Consulta: 20 novembre 2015].
* ↑ «1990 Actor Keith Michell, originally of Warnertown». Port Pierie Images, 1990. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 20 novembre 2015].
* ↑ The London Stage 1950-1959: A Calendar of Productions, Performers, and Personnel. Maryland: Rowman & Littlefield, 2014, p. 71. ISBN 9780810893085 [Consulta: 20 novembre 2015].
* ↑ «Original London Cast*, Keith Michell, Joan Diener – Man Of La Mancha». Discogs. [Consulta: 20 novembre 2015].
* ↑ The Brooklyn Thrill-Kill Gang and the Great Comic Book Scare of the 1950s. Santa Barbara (Califòrnia): ABC-CLIO, LLC., 2015, p. 152 [Consulta: 20 novembre 2015].
* ↑ «Wuthering Heights (1962)» (en anglès). BBC, 11-05-1962. [Consulta: 20 novembre 2015].
* ↑ «A break, she needed, from Murder She Wrote» (en anglès). TheSpec, 24-05-2013. [Consulta: 20 novembre 2015].
* ↑ Stars of Australian Stage and Screen. Rigby, 1965, p. 254 [Consulta: 20 novembre 2015].
# Kentbrooksita

La kentbrooksita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de l'eudialita. Rep el nom en honor de Charles Kent Brooks (1943-), professor de l'Institut Geològic de la Universitat de Copenhaguen. Va ser el líder de catorze expedicions geològiques a la zona de Kangerdlugssuaq, a l'est de Groenlàndia, i va recollir l'espècimen tipus.

## Característiques

La kentbrooksita és un silicat de fórmula química (Na,REE)₁₅(Ca,REE)₆(Mn²⁺,Fe²⁺)₃Zr₃Nb[Si₂₅O₇₄]F₂·2H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1998. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5 i 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la kentbrooksita pertany a «09.CO: Ciclosilicats amb enllaços de 9 [Si$_9$O$_{27}$]$^{18-}$» juntament amb els següents minerals: al·luaivita, eudialita, ferrokentbrooksita, khomyakovita, manganokhomyakovita, oneil·lita, raslakita, feklichevita, carbokentbrooksita, zirsilita-(Ce), ikranita, taseqita, rastsvetaevita, golyshevita, labirintita, johnsenita-(Ce), mogovidita, georgbarsanovita, aqualita, dualita, andrianovita, voronkovita i manganoeudialita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la localitat d'Amdrup Firth, al fiord Kangerlussuaq, a Sermersooq (Groenlàndia). També ha estat descrita a Citadellet, una localitat propera a la localitat tipus, així com en altres indrets repartits per Brasil, els Estats Units, Canadà, Portugal, Espanya, Noruega, Sud-àfrica, el Tadjikistan i Rússia.

## Referències

* ↑ «Kentbrooksite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 juny 2019].
# Coll del Trivi

El Coll del Trivi és una collada de 1.093 metres d'altitud, en el límit dels termes comunals d'Eus, a la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord, i de Campossí i Sornià, a la comarca occitana de la Fenolleda.
Està situat al nord-oest del d'Eus i al sud del de Campossí. És a ponent de l'Estanyol.

## Referències

* ↑ El Coll del Trivi en els ortofotomapes de l'IGN
# Juz' d'Inkan

El juz d'Inkan era un dels dotze ajzà o demarcacions territorials rurals d'època musulmana en què es dividia l'illa de Mallorca. Tenia una superfície aproximada d'uns 200 km² i abastava els actuals termes municipals d'Inca, Mancor, Selva, Campanet, Búger i sa Pobla, tot i que, en la seva perifèria, els seus límits no són exactes; per exemple, la part corresponent a sa Pobla de l'Albufera no en formava part i, en canvi, l'Alqueria de Vernissa sí (la major part actualment al terme d'Alcúdia).
El topònim Inkan podria derivar de l'arrel berber w.n que significa ‘pujada, elevació o terreny ascendent’.
El Repartiment, el Llibre dels fets de Jaume I i la documentació feudal immediata a la Conquesta de Mallorca són les principals fonts que ens informen de les seves característiques en l'època anterior. Així queda constància d'una vila ubicada a l'actual Inca, que disposava de mercat o assoc i de mesquita. La seva ubicació es degué veure afavorida per l'existència d'un nus de comunicacions fonamentat en la mahayyat Inkan (‘camí d'Inkan'), principal via de sortida de Madina Mayurqa cap a l'interior de l'illa i que en arribar a la vila es ramificava cap als districtes d'al-Jibal, Bullansa, Muruh, Djijnaw-Bitrah, Manaqur i Yartan. El medi rural estava conformat per 78 alqueries, 40 rafals i dues propietats sense especificar, que sumen 855 jovades, amb una extensió mitjana de 7 jovades, però amb extrems que van des d'1 a 50 jovades; així mateix el terme disposava de 15 molins d'aigua ubicats a la ribera dels distints torrents que hi transcorren en direcció a l'Albufera.
Sobre la base territorial del juz d'Inkan, es formà la demarcació feudal de la Batlia d'Inca i la divisió parroquial immediata a la conquesta amb Santa Maria d'Inca, Sant Llorenç de Selva i Sant Miquel de Campanet.

## Bibliografia

* Llabrés i Martorell, Pere Joan; Rosselló i Vaquer, Ramon. Inca en la Història. 1229-1349, 1998.
* Rosselló Bordoy, Guillem. Mallorca musulmana. Palma: UIB, 2007.
# Juxingita

La juxingita és un mineral de la classe dels sulfurs.

## Característiques

La juxingita és un sulfur de fórmula química Bi₆Cu₁₄₀Fe₃₀S₁₂₅. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de juliol de l'any 2024, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema isomètric.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Geològic de la Xina, a Pequín (República Popular de la Xina), amb el número de catàleg: GMCTM2023013.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit polimetàl·lic de coure de Jiama, situat al comtat de Maizhokunggar, a Lhasa (Tibet, República Popular de la Xina). Aquesta dipòsit és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Juxingite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 agost 2024].
* 1 2 Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 80». European Journal of Mineralogy, 36, 4, 15-08-2024, pàg. 599–604. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-599-2024 [Consulta: 21 agost 2024].
# Krill del nord

El krill del nord (Meganyctiphanes norvegica) és una espècie de crustaci malacostraci de l'ordre Euphausiacea, l'única espècie del gènere Meganyctiphanes.
Viu en les aigües de l'Atlàntic Nord. És un component molt important del zooplàncton oceànic, aliment de balenes, peixos i aus. En l'oceà Antàrtic, el krill antàrtic (Euphausia superba) compleix un rol similar.

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Meganyctiphanes norvegica (M. Sars, 1857)». [Consulta: 5 setembre 2021].
# Copa Elite libanesa de futbol

La Copa Elite libanesa de futbol (àrab: كأس النخبة اللبناني, Kaʾs an-Nuẖba al-lubnānī, ‘Copa libanesa de l'Elit’) és una competició futbolística del Líban que disputen els cinc primers classificats de la lliga i l'antic campió. La competició fou anteriorment anomenada Super Copa de la Lliga, Copa Viceroy i Copa Prime.

## Historial

Font:
| No. | Temporada | Campió | Resultat | Finalista |
| 1r | 1996 | Nejmeh | 1–0 | Ansar |
| 2n | 1997 | Ansar | 2–0 | Nejmeh |
| 3r | 1998 | Nejmeh | 2–1 | Ansar |
| 4t | 1999 | Homenmen | 2–1 | Shabab Sahel |
| 5è | 2000 | Ansar | 1–0 | Tadamon Tir |
| 6è | 2001 | Nejmeh | 3-3 (p) | Tadamon Tir |
| 7è | 2002 | Nejmeh | 1–1 (4-3 p) | Ahed |
| 8è | 2003 | Nejmeh | 2–1 | Ahed |
| 9è | 2004 | Nejmeh | 1–1 (6-5 p) | Ahed |
| 10è | 2005 | Nejmeh | 3–0 | Ansar |
| | 2006 | Cancel·lada | Cancel·lada | Cancel·lada |
| | 2007 | Cancel·lada | Cancel·lada | Cancel·lada |
| 11è | 2008 | Ahed | 3–1 | Ansar |
| 12è | 2009 | Safa | 2–1 | Ahed |
| 13è | 2010 | Ahed | 0–0 (4-3 p) | Ansar |
| 14è | 2011 | Ahed | 4–2 | Safa |
| 15è | 2012 | Safa | 2–0 (pr.) | Ahed |
| 16è | 2013 | Ahed | 2–0 | Nejmeh |
| 17è | 2014 | Nejmeh | 3–1 | Safa |
| 18è | 2015 | Ahed | 1–0 (pr.) | Safa |
| 19è | 2016 | Nejmeh | 1–0 (pr.) | Ansar |
| 20è | 2017 | Nejmeh | 2–2 (6-5 p) | Ahed |
| 21è | 2018 | Nejmeh | 1–0 | Akhaa Ahli Aley |
| 22è | 2019 | Shabab Sahel | 3–3 (5-3 p) | Ansar |
| 23è | 2021 | Nejmeh | 3–3 (p) | Ahed |

## Referències

* ↑ «Lebanon - List of Cup Winners». RSSSF.

## Enllaços externs

* RSSSF
# Kurtzenhouse

Kurtzenhouse (en alsacià Kurzehüse) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 884 habitants.
Forma part del cantó de Brumath, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes de la Basse-Zorn.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 714 | 723 | 758 | 877 | 894 | 884 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Georges Bildstein | |
# Cointreau

Cointreau és una marca comercial d'un licor que, actualment, ha passat a ser una denominació comú i habitual del Triple sec. L'empresa que la comercialitza va ser creada el 1849.
És una beguda alcohòlica d'alta graduació (40%) que se sol servir amb alguns còctels, com pot ser el Margarita. L'ampolla en el que es comercialitza és de forma curiosa: és de forma quadrada, amb els cantells arrodonits i de color taronjós.

## Característiques i ingredients

És un licor obtingut a partir de la destil·lació de pells de taronja de diverses varietats, tant dolces com amargants. Degut a les seves característiques queda classificat dins dels alcohols blancs.

## Referències

* 1 2 «cointreau | enciclopèdia.cat». [Consulta: 26 juny 2021].

## Enllaços externs

* web oficial de la companyia (anglès)
# Kàtia Budànova

Iekaterina Vassílievna Budànova, rus: Екатерина Васильевна Буданова, més coneguda com a Kàtia Budànova (Катя Буданова), (Konoplanka, 6 de desembre de 1916 - Novokrasnovka, 19 de juliol de 1943) fou una militar soviètica, pilot de la Força Aèria Soviètica durant la Segona Guerra Mundial. Amb onze victòries, juntament amb Lídia Lítviak, fou una de les dues asos de l'aviació mundial. Fou abatuda pels asos de la Luftwaffe Georg Schwientek, de la JG 52, o Emil Bitsch, de la JG 3.

## Referències

* ↑ Jackson 2003, pàg. 57.

## Bibliografia

* Cruz, Alberto. Las brujas de la noche. El 46 Regimiento «Taman» de aviadoras soviéticas en la II Guerra Mundial (en castellà). Madrid: La Caída editorial, 2013 (col. Aída Lafuente). ISBN 978-11-070351-2-6.

## Enllaços externs

* Galeria fotogràfica de les dones russes asos de l'aviació
# Comte de Peñaflorida

Xavier María de Munibe e Idiáquez, més conegut com a Comte de Peñaflorida (Azkoitia, 1729 - Bergara, 1785), va ser un personatge de la Il·lustració, un escriptor en castellà i en èuscar. Va ser el fundador de la Reial Societat Bascongada d'Amics del País.
Va estudiar en Tolosa de Llenguadoc on va contactar amb els jesuïtes. Va tornar a Guipúscoa el 1746. Va ser Diputat general a partir de 1750.
A la seva casa d'Azkoitia, juntament amb José María de Eguía, marquès de Narros, i Manuel Ignacio Altuna, tots de la mateixa ciutat, que eren coneguts com els "Caballeritos de Azcoitia" o el "Triumvirat de Azcoitia", van fundar una acadèmia de tipus il·lustrat. D'aquí sorgiria la Reial Societat Bascongada d'Amics del País, que el 1763 es va presentar el pla de creació i va ser aprovat en 1765. El comte va ser el principal impulsor i seria nomenat director perpetu.

## Obra

* Los aldeanos críticos 1758.
* Ensayo de la Sociedad Bascongada de amigos del país 1766.
* Gabon-Sariac 1762 (potser en realitat de Larramendi).
* El borracho burlado 1764.(bilingue)
* Comedia famosa (bilingue)
# Comte de Lannion

Hyacinthe Gaëtan de Lannion, conegut a l'illa de Menorca com a comte de Lannion (26 d'octubre de 1719 - Maó, 3 d'octubre de 1762) va ser un militar i administrador francès.
Als 20 anys va ser coronel del regiment de Médoci. L'any 1745 va ser nomenat brigadier i tres anys després fou ascendit a mariscal de camp. El 1756 va ser nomenat governador de l'illa de Menorca pel rei de França Lluís XV després del setge de Menorca, posició que va mantenir fins al 1758 i després novament de 1760 a 1762.
Va ser una persona molt valorada pels menorquins, ja que va dur a terme un gran treball que va contribuir al desenvolupament intel·lectual de la gent de l'illa. Promovia i patrocinava festes escolars portant a terme millores educatives. També va fer que la llengua francesa es fes molt popular a l'illa, fins i tot molts anys després de la dominació francesa. Va fundar el poble de Sant Lluís en homenatge al rei de França l'any 1761.
Va morir l'any 1762, i el succeí en el seu títol Emmanuel Marie Louis de Noailles. A l'església de Santa Maria de Maó es conserva la làpida sepulcral amb l'escut heràldic del comte de Lannion.

## Referències

* ↑ «Généalogie de Hyacinthe-Gaëtan de Lannion» (en francès). [Consulta: 23 desembre 2018].

## Vegeu també

* Llista de governadors de Menorca

## Enllaços externs

* Ajuntament de Sant Lluís
# Kurt-Bertram von Döring

Kurt-Bertram von Döring (18 de febrer de 1889 — 9 de juliol de 1960) va ser un Generalleutnant de la Luftwaffe alemanya durant la Segona Guerra Mundial.

## Biografia

Nascut el 18 de febrer de 1889 a Ribbekardt, el 1907 ingressà a l'Exèrcit Imperial com a oficial d'esquadró al 17è Regiment de Dragons, però abans de la I Guerra Mundial rebé l'entrenament de pilot, unint-se al maig de 1914 al Festung FA a Colònia participant en la Gran Guerra en diversos batallons com a pilot de caça, guanyant-se la confiança del comandant del Jagdgeschwader 1, Rittmeister Manfred von Richthofen, arribant a comandar el JG1 quan Richthofen no estava al front. Va ser un as de l'aviació, aconseguint 11 victòries aèries.
Si bé va seguir un temps a l'exèrcit després de la guerra, es retirà el 4 de febrer de 1920. Entre 1923 i 2927 va actuar com a conseller militar de les Tropes Aèries de l'Argentina, i entre 1927 i 1929, de les del Perú, amb rang de tinent coronel. Finalment, acabà el seu periple internacional com a representant de la Federació de la Indústria Aeronàutica Alemanya a la Xina (1930-32).
Torna a Alemanya, ingressant a la Luftwaffe el 1934 i exercint com a Comandant de l'Acadèmia de Vol de Celle i, el 1936, esdevé del JG 2 "Richthofen. Entre abril de 1936 i desembre de 1939 és comodor del JG 134 i del seu successor, el ZG 26 "Horst Wessel". Durant 1940 exerceix com a Major General del Jagdfliegerführer 2; i durant dues setmanes al desembre de 1940, exerceix com oficial amb deures especials del Reichsmarschall, passant a ser a continuació Inspector de Caces. Entre 1942 i 1943 comanda diverses divisions de caces (la 1a Nachtjagdgeschwader; la 1 [1942/1943] i la 3. Jagd-Division [1943]). Entre novembre de 1943 i juliol de 1944 torna a exercir com oficial amb deures especials del Reichsmarschall, i des del 10 de juliol de 1944 i fins al final de la guerra és el Cap del Grup de l'Oficina central.
És captiu dels Aliats fins a juliol de 1947, i mor a Medlingin el 9 de juliol de 1960.

## Historial Militar i Honors
### Promocions

* Fähnrich (14 de març de 1907)
* Leutnant (18 d'agost de 1908)
* Oberleutnant (25 de febrer de 1915)
* Rittmeister (28 de novembre de 1917)
* Major (01 de juny de 1934)
* Oberstleutnant (01 de gener de 1936)
* Oberst (01 d'abril de 1938)
* Generalmajor (19 de juliol de 1940)
* Generalleutnant (01 de novembre de 1941)

### Condecoracions

* Creu de Cavaller del Reial Orde Prussià de Hohenzollern amb Espases: 26/11/1917
* Creu Alemanya en Or: 01/12/1942 com Generalleutnant und Kommandeur der 1. Jagd-Division
* Creu de Ferro 1914 de 2a Classe
* Creu de Ferro 1914 de 1a Classe
* Creu d'Honor 1914-1918
* Barra de 1939 a la Creu de Ferro 1914 de 2a Classe
* Barra de 1939 a la Creu de Ferro 1914 de 1a Classe
* Creu dels 25 anys de Servei
* Medalla dels 12 anys de Servei
* Insígnia Combinada de Pilot-Observador de la Luftwaffe

## Referències

* Axis History - X Fliegerkorps
* Axis Biographical Research
# Kursk (desambiguació)

«Kursk» té aquests significats:
* Kursk, una ciutat de Rússia.
* Óblast de Kursk, una subdivisió territorial (subjecte federal) de Rússia.
* Batalla de Kursk, enfrontament de la Segona Guerra Mundial.
* Nostra Senyora de Kursk, una icona venerada per l'Església Ortodoxa.
* Kursk, submarí nuclear rus.
* Anomalia magnètica Kursk, una de les anomalies magnètiques més grans de la Terra.
# Karins ansikte

Karins ansikte és un curtmetratge suec dirigit per Ingmar Bergman, estrenat el 1984.

## Argument

Karins ansikte , del nom de la mare del cineasta són fotografies de família, una darrera l'altra, sense comentaris, acompanyades de la música de Käbi Laretei - d'altra banda, anterior esposa d'Ingmar Bergman.
# Karitaake Tewaaki

Karitaake Tewaaki (1 de desembre de 1997) és una atleta de cursa de velocitat kiribatiana. Va competir en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2016 en la cursa de 100 metres llisos femení; el seu temps de 14,70 segons en la ronda preliminar no la va classificar per a la primera ronda.

## Referències

* ↑ «Karitaake Tewaaki» (en anglès). Rio 2016. Arxivat de l'original el 2016-08-23. [Consulta: 26 agost 2020].
* ↑ «Women's 100m - Standings» (en anglès). Rio 2016. Arxivat de l'original el 2016-08-14. [Consulta: 26 agost 2020].
# Credo de Calcedònia

El Credo de Calcedònia és la declaració de la naturalesa de Jesucrist adoptada al Concili de Calcedònia (451). Aquesta declaració reafirma les decisions preses al Concili d'Efes (431) i anteriors concilis cristians i confirma les dues naturaleses de Jesucrist (humana i divina) rebutjant d'aquesta manera la doctrina monofisita.

## Referències

* ↑ Olson, Roger E.. The Story of Christian Theology: Twenty Centuries of Tradition Reform (en anglès). InterVarsity Press, 1 abril 1999, p. 158. ISBN 978-0-8308-1505-0.
* ↑ The Oecumenical Documents of the Faith. Londres: Methuen, 1899.