OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Møsvatn

El llac Møs o Møsvatn (en noruec: Møsvatn) és un llac de Noruega localitzat al sud-oest de la península escandinava, i amb una superfície de 78,31 km² és el dotzè més extens del país i el més gran del comtat. Es troba als municipis de Vinje i Tinn, al comtat de Telemark.
El llac pertany a la conca del riu Skien i desguassa a través del riu Måna al proper el llac Tinn. És a 919 metres sobre el nivell del mar i està regulat per a la producció hidroelèctrica per les preses de Møsvassdammen i Torvehovdammen.
Algunes de les granges de muntanya més grans de Noruega (fjellgårder) es poden trobar a les proximitats del llac. El museu, el centre de visitants de Hardangervidda i el Parc Nacional de Hardangervidda són a prop del llac. Des de Skinnarbu hi ha una excursió en vaixell amb l'M/B Fjellvåken fins a la localitat de Mogen.

## Història

A la riba del llac hi ha molts vestigis d'antics pobladors de l'edat de Pedra.
El 19 de novembre de 1942, com a part dels esforços per sabotejar la producció alemanya d'aigua pesada, les tropes de paracaigudistes haguessin aterrat al congelat llac Møsvatn, prop de la planta hidroelèctrica de Vemork, gestionada per Norsk Hydro, prop de Rjukan. Aquest esforç no va tenir èxit, però en última instància els noruecs van detenir l'activitat de producció d'aigua pesant i van ajudar a limitar el programa alemany d'investigació d'armes nuclears.

## Notes

* ↑ En noruec, un vatn o vann és un llac petit, que es pot vorejar caminant en un parell d'hores.

## Enllaços externs

* Boattrip
# Tour de Valònia 2019

El Tour de Valònia 2019, 46a edició del Tour de Valònia, es disputà entre el 27 al 31 de juliol de 2019 sobre un recorregut de 920,3 km distribuïts en cinc etapes. La cursa formava part del calendari de l'UCI Europa Tour 2019, amb una categoria 2.HC.
El vencedor de la classificació general fou el belga Loïc Vliegen (Wanty Gobert). L'acompanyaren al podi els també belgues Tosh Van der Sande (Lotto-Soudal) i Dries De Bondt (Corendon-Circus).

## Equips

L'organització convidà a prendre part en la cursa a sis equips UCI WorldTeam, deu equips continentals professionals i tres equips continentals:

## Etapes

| Etapa | Data | Ciutats d'etapa | type | Distància (km) | Vencedor de l'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 27 de jul | Le Rœulx – Dottignies | etapa accidentada | 186,4 | Timothy Dupont | Timothy Dupont |
| 2a etapa | 28 de jul | Waremme – Beyne-Heusay | etapa accidentada | 170,4 | Loïc Vliegen | Loïc Vliegen |
| 3a etapa | 29 de jul | La Roche-en-Ardenne – Verviers | etapa accidentada | 194,2 | Davide Cimolai | Loïc Vliegen |
| 4a etapa | 30 de jul | Villers-le-Bouillet – Lierneux | etapa accidentada | 178,2 | Arnaud Démare | Loïc Vliegen |
| 5a etapa | 31 de jul | Couvin – Thuin | etapa accidentada | 186,7 | Tosh Van der Sande | Loïc Vliegen |

### 1a etapa

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### 2a etapa

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### 3a etapa

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### 4a etapa

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### 5a etapa

Font: ProCyclingStats :

## Classificacions finals
### Classificació general

Font: ProCyclingStats :

### Classificacions secundàries
#### Classificació per equips
## Evolució de les classificacions

| Etapa | Vencedor | Classificació general | Classificació per punts | Classificació dels esprints | Classificació de la muntanya | Classificació dels joves | Classificació per equips | Premi de la combativitat |
| 1 | Timothy Dupont | Timothy Dupont | Timothy Dupont | Kevyn Ista | Nicolai Brøchner | Abram Stockman | Cofidis | Edward Planckaert |
| 2 | Loïc Vliegen | Loïc Vliegen | Loïc Vliegen | Emiel Vermeulen | Toon Aerts | Christopher Lawless | Wanty-Groupe Gobert | Tom Wirtgen |
| 3 | Davide Cimolai | Loïc Vliegen | Timothy Dupont | Dries De Bondt | Toon Aerts | Christopher Lawless | Wanty-Groupe Gobert | Thijs Aerts |
| 4 | Arnaud Démare | Loïc Vliegen | Timothy Dupont | Emiel Vermeulen | Toon Aerts | Christopher Lawless | Team Ineos | Arnaud Démare |
| 5 | Tosh Van der Sande | Loïc Vliegen | Bryan Coquard | Emiel Vermeulen | Toon Aerts | Christopher Lawless | Team Ineos | Lionel Taminiaux |
| Classificacions finals | Classificacions finals | Loïc Vliegen | Bryan Coquard | Emiel Vermeulen | Toon Aerts | Christopher Lawless | Team Ineos | No entregat |

## Referències

* ↑ ProCyclingStats. «Tour de Wallonie 2018 - General Classification». procyclingstats.com.

## Enllaços externs

* (francès) Web oficial
# Muntanyes Hida

Les muntanyes Hida (飛騨山脈), o Alps del Nord (北アルプス), conformen una cadena muntanyosa japonesa que voreja les prefectures de Nagano, Toyama i Gifu.

## Muntanyes

* Shiroumadake (2932 m)
* Kashima-yarigatake (2889 m)
* Tateyama (3015 m)
* Tsubakuro-dake (2763 m)
* Tsurugidake (2999 m)
* Nogushigorodake (2924 m)
* Yarigatake (3180 m)
* Hotakadake (3190 m)
* Norikuradake (3026 m)
* Ontake (3067 m)

## Vegeu també

* Alps Japonesos
* Muntanyes Kiso (Alps centrals)
* Muntanyes Akaishi (Alps del sur)
# Neolissochilus thienemanni

Neolissochilus thienemanni és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 21,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sumatra (Indonèsia).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Torre Celestino (Vila-sana)

La Torre Celestino és una obra de Vila-sana (Pla d'Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La Torre Celestino és un edifici senzill de planta rectangular, paret de tàpia i coberta a dues aigües. L'encavallada és de fusta. És un exemple típic de "Torra", un tipus molt comú a la comarca, destinat a l'emmagatzematge del gra i d'altres productes agrícoles.

## Història

Fou construït l'any 1940 per l'actual propietari.

## Referències

* 1 2 «Torre Celestino». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 agost 2021].
# Trinquet El Zurdo

El Trinquet El Zurdo de Gandia fou el trinquet de capçalera de la capital de la Safor (País Valencià), a més de ser conegut com La Catedral del raspall per ser durant més de 50 anys centre neuràlgic dels aficionats al raspall, modalitat de joc de la Pilota valenciana. Fou enderrocat el 24 de juny de 2007.

## Història

El trinquet fou construït el 1952 amb un milió de pessetes de pressupost. Promogut per Francisco Peris (el Zurdo de Pamis), gerent del trinquet vell, decideix construir un nou trinquet just enfront de l'antic, pràcticament en l'encreuament del carrer Ferrocarril d'Alcoi amb l'avinguda de Beniopa de Gandia. Fins a tres generacions de "Zurdos" regentaren el trinquet convertint-lo en trinquet de referència en el món del raspall i la pilota. La millora de les seues instal·lacions, amb la construcció d'una coberta, sistema de ventilació, llum elèctrica i major comoditat per al públic, el convertiren en una de les pistes més modernes del País Valencià. Emilio Peris, net del Zurdo de Pamis i darrer gerent del trinquet va decidir vendre el solar que ocupava el trinquet (en el centre de la capital pràcticament) per tal de construir un bloc de pisos en el seu lloc i traslladar als afores de Gandia el nou trinquet, en l'actualitat encara per construir.
Emilio Peris, que pren el relleu de son pare Domingo Peris el 1975, dirigeix l'època de transició on jugadors com Juliet d'Alginet, Rovellet, Ciscar de Piles o Malonda d'Oliva donaven pas a d'altres que s'iniciaven amb força com Paco Cabanes "El Genovés", Llopis de Miramar o Suret, així com altres figures de l'època al raspall. L'empenta del nou regent el porta a instal·lar la il·luminació artificial el 1979, jugant-se la primera partida nocturna, embrió del que més tard seria conegut com "Les Nits Màgiques del Zurdo" dels divendres per la nit. El 1982 es cobreix el trinquet per a evitar les inclemències del temps, el que deriva en un augment del nombre de partides anunciades, que arriba a les 670 en l'any 1995.
El període en què Emilio Peris dirigeix El Zurdo de Gandia significa un procés de modernització del joc marcant una línia a seguir en l'exigència als jugadors i el respecte als afeccionats. L'equilibri entre les partides de raspall i l'Escala i corda va decantant-se a poc a poc a favor de la primera, tot i això va allotjar importants partides "a l'alt", com les finals del Circuit Bancaixa del 2006 o l'Individual de 1987.
Amb el tancament del Trinquet El Zurdo el 2007, l'empresa decideix traslladar l'activitat al Trinquet de Bellreguard que poc temps abans havia realitzat una important reforma i comptava amb unes característiques molt semblants al Trinquet El Zurdo. En l'actualitat, és el fill d'Emilio Peris, Emi, que dirigeix l'empresa El Zurdo i forma part de l'accionariat de ValNet.

## Referències

* 1 2 El Zurdo es jubila amb 55 anys, a Levante-EMV de 28/01/2007.
* ↑ 'Al dau, 50 anys', a El País de 28/05/2002.
* ↑ Gandia es queda sense trinquet Arxivat 2010-05-05 a Wayback Machine., a Saforguia.com.

## Vegeu també

* ValNet
* Pilota a raspall
# Navajo Joe

Navajo Joe és un spaghetti western italo-espanyol dirigit per Sergio Corbucci, estrenada el 1966. Ha estat doblat al català.

## Argument

Navajo Joe és un indi solitari, tota la seva tribu ha estat massacrada per una banda de caçadors d'indis. Els persegueix sense descans, fins que els troba saquejant un tren que transporta una gran suma de diners. Mata un a un els bandits i porta el tren fins a la seva destinació inicial: Esperanza. Després d'haver convençut els habitants del petit poble d'Esperanza de confiar-li els diners perquè els bandits restants no se n'apoderin, els amaga i els protegeix amb perill de la seva vida...

## Repartiment

* Burt Reynolds: Navajo Joe
* Aldo Sambrell: Mervyn Vee Duncan
* Nicoletta Machiavelli: Estella
* Fernando Rey: Padre Rattigan
* Simón Arriaga: Monkey
* Cris Huerta: El Gordo
* Pierre Cressoy: Dr. Chester Lynne
* Valeria Sabel: Hannah Lynne
* Mario Lanfranchi: Jefferson Clay, L'alcalde d'Esperanza
* Franca Polesello: Barbara
* Lucia Modugno: Geraldine
* Tanya Lopert: Maria
* Nino Imparato: Chuck

## Al voltant de la pel·lícula

En la seva estrena en sales, la pel·lícula va ser amputada d'alguns passatges considerats com massa xocants en aquell temps, com per exemple Duncan abatent fredament la jove mare, passatgera del tren, o també un dels homes de Duncan torturant Joe a cops de puny per fer-lo parlar. Aquests elements han estat tanmateix reintegrats en l'edició DVD en VOST.

## Referències

* ↑ esadir.cat. Navajo Joe. esadir.cat.
* ↑ «Navajo Joe». The New York Times.

## Enllaços externs

* Navajo Joe a Goita què fan, ara!
# Tractat anglo-neerlandès de 1824

El Tractat anglo-neerlandès de 1824, també conegut com el Tractat de Londres (un dels diversos tractats), es va signar entre el Regne Unit i els Països Baixos a Londres el 17 de març de 1824. Tenia el propòsit de resoldre les controvèrsies que sorgiren de l'execució del Tractat anglo-neerlandès de 1814. Per part dels neerlandesos va ser signat per Hendrik Fagel i per Anton Reinhard Falck i pel Regne Unit per, George Canning i Charles Watkin Williams Wynn.

## Història

Aquest Tractat de 1824, volia resoldre les moltes qüestions que havien sorgit per l'ocupació britànica de les possessions holandeses durant les guerres napoleòniques, així com les qüestions relatives als drets de comerç a Indonèsia (o Illa de les Espècies) entre els dos estats, repartint el territori en dues esferes d'influència. L'assentament britànic de Singapur, sobre la península de Malaca, fundat el 1819 per Sir Stramford Raffles, va incrementar la tensió entre els dos estats.
Les negociacions entre Canning i Fagel s'iniciaren el 20 de juliol de 1820. Els holandesos es mostraren inflexibles sobre la seva exigència que els britànics abandonessin Singapur. Des del 15 de desembre de 1823, les converses es van centrar en l'establiment de les mútues esferes d'influència en la regió.

## Termes del tractat

El tractat establia que els individus de les dues nacions estaven autoritzats a comerciar en els territoris britànics de l'Índia, Sri Lanka i les actuals Indonèsia i Malàisia, sobre la base del principi de la "nació més afavorida". Acordaren també oposar-se a la pirateria i a no amagar ni protegir els pirates o permetre la venda de mercaderies pirates.
* Es va acordar que els britànics tenien permès el comerç a les Illes Moluques pertanyents a Holanda.
* Els Països Baixos van cedir tots els seus establiments al subcontinent indi.
* El Regne Unit va cedir la seva factoria de Fort Marlborough a Bencoolen (Bengkulu) i tots els seus béns a l'illa de Sumatra als Països Baixos.
* Els Països Baixos van cedir la ciutat de Malacca i a no fer negocis a la península de Malaia.
* El Regne Unit retira la seva oposició a l'ocupació de l'illa de Belitung (o Billiton) per part dels retira la seva oposició a l'ocupació de l'illa de.
* Els Països Baixos retiren la seva oposició a l'ocupació de l'illa de Singapur per part del Regne Unit.
* El Regne Unit es compromet a no establir cap càrrec a les Illes Carimon o en les illes de Batam, Bintan, Lingin, o qualsevol altra illa al sud de l'Estret de Malaca.
A més acordaren la devolució de Java als Països Baixos. Aquest tractat va ser ratificat pel Regne Unit el 30 d'abril de 1824 i pels Països Baixos el 2 de juny de 1824.

## Conseqüències

El Tractat anglo-holandès de 1824 dividí oficialment el món malai en dos: Malàisia britànica i Índies orientals holandeses.

## Referències

* ↑ Francis E Hutchinson, Siwage Dharma Negara. The Riau Islands: Setting Sail (en anglès). ISEAS-Yusof Ishak Institute, 2021, p. 350. ISBN 9789814951067.

## Enllaços externs

* Text del Tractat en neerlandès
# Tsunekichi Shibata

Tsunekichi Shibata (柴田 常吉, Shibata Tsunekichi, 1850 – 1929) va ser un dels primers cineastes del Japó. Va treballar per al fotògraf Shirō Asano i la botiga Konishi Camera, la primera al Japó a importar una càmera de cinema. Juntament amb Kanzo Shirai, va fer les primeres pel·lícules al Japó, sobretot de geisha, Ginza, i seleccions d'escenes de les obres populars de teatre.
La seva primera exposició va ser al Tòquio Kabuki-za el 1899. Després d'això, es va centrar principalment en les obres de teatre Kabuki. El 1898, abans de començar el seu treball amb Shirai, va rodar cinc documentals d'escenes de carrer a Tòquio per a la Lumière Company, números 981–985 al catàleg Lumière. Sembla que encara existeixen negatius per a aquestes pel·lícules i una còpia del número 985. Si això fos cert, convertiria l'obra documental en les pel·lícules més antigues existents d'un cineasta japonès, encara que no les primeres pel·lícules rodades al Japó.

## Primers treballs

* Shimizu Sakakichi (perduda)
* Momijigari amb Ichikawa Danjūrō IX
* Ninjin Dojo (perduda)

## Referències

* ↑ Promenade sous les feuillages de l'érable (1899) : titre français du film lors de la rétrospective "100 ans de cinéma japonais (1ère partie)" du 26 septembre au 22 octobre 2018 à la Cinémathèque Française

## Enllaços externs

* Shibata a Who's Who of Victorian Cinema
# Tsung-Dao Lee

Tsung-Dao Lee (xinès: 李政道) (Shanghai, 24 de novembre de 1926 - San Francisco, 4 d'agost de 2024) va ser un físic nord-americà d'origen xinès guardonat amb el Premi Nobel de Física l'any 1957.

## Biografia

Va néixer a la ciutat xinesa de Shanghai el 24 de novembre de 1926. Inicià els seus estudis de física a la Universitat de Zhejiang continuant-los a la Universitat Nacional Associada del Sud-oest a Kunming. El 1946 realitzà el doctorat a la Universitat nord-americana de Chicago, treballant al costat d'Enrico Fermi i Chen Ning Yang.

## Recerca científica

Al costat de Chen Ning Yang van realitzar investigacions al voltant de la física nuclear, trobant incoherències en el principi de simetria i iniciant el desenvolupament d'una teoria unificadora de la naturalesa de les partícules subatòmiques i sobre les interaccions dèbils. El 1957 van rebre plegats el Premi Nobel de Física per aquestes investigacions, sent els primers xinesos a aconseguir aquest guardó.
Posteriorment treballà en transicions de la fase de la mecànica estadística, la física condensada de la matèria així com en l'equació de Schrödinger.
Amb l'establiment de relacions entre els Estats Units i la República Popular de la Xina Dao-Lee pogué viatjar fins al seu país de naixement, on realitzà una sèrie de conferències, creant l'any 1998 la Fundació Chun-Tsung Endowment Fund (en mandarí: 秦惠莙--李政道中国大学生见习基金) per promoure beques pels joves estudiants xinesos.

## Referències

* ↑ Home | Columbia News Arxivat April 30, 2012, a Wayback Machine.
* 1 2 3 «The Nobel Prize in Physics 1957». The Nobel Foundation. [Consulta: November 1, 2014].
* ↑ Siegel, Ethan. «This One Award Was The Biggest Injustice In Nobel Prize History». Forbes, 07-10-2019.

## Enllaços externs

* «Tsung-Dao Lee» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Tsuneko Okazaki

    En aquest nom japonès, el cognom és Okazaki.
Tsuneko Okazaki (japonès: 岡崎恒子) (Nagoya, 7 de juny de 1933) és una científica japonesa coneguda pel descobriment i recerca, junt amb el seu marit Reiji, dels fragments d'Okazaki. Va ser reconeguda, juntament amb el seu marit, per la seva hipòtesi de 1968 sobre la replicació discontínua de l'ADN i el paper dels fragments d'Okazaki en la seva replicació.
Okazaki va néixer a la prefectura japonesa d'Aichi el 1933. Es va doctorar a la facultat de ciències de la Universitat de Nagoya el 1956, que va ser l'any en què va conèixer el seu marit, Reiji Okazaki. El 1968, Reiji i Tsuneko van publicar a la revista PNAS els seus descobriments sobre els fragments d'Okazaki.

## Reconeixements

L'any 2000 va guanyar el premi L'Oréal-UNESCO per a dones en la ciència.
El 2015, la Universitat de Nagoya va crear el Premi Tsuneko i Reiji Okazaki, «en honor de l'esperit i llegat dels professors Okazaki». També el 2015 va ser escollida Persona de Mèrit Cultural.

## Referències

* ↑ Ph.D, Emily Jane Willingham. The Complete Idiot's Guide to College Biology (en anglès). Penguin, 2010-06-01. ISBN 9781101198032.
* ↑ Sri Kantha, Sachi; Yamamoto, Saori «Trend-Setting Women Scientists of Biomedical Research in Japan». International Medical Journal, Vol. 22, No. 4. Japan Health Sciences University & Japan International Cultural Exchange Foundation, 01-08-2015, pp. 1 - 3.
* ↑ «『岡崎フラグメントと私』岡崎 恒子 | サイエンティスト・ライブラリー | JT生命誌研究館» (en japonès). [Consulta: 29 octubre 2017].
* ↑ Shmaefsky, Brian. Biotechnology 101 (en anglès). Greenwood Publishing Group, 2006. ISBN 9780313335280.
* ↑ Okazaki, R; Okazaki, T; Sakabe, K; Sugimoto, K; Sugino, A «Mechanism of DNA chain growth. I. Possible discontinuity and unusual secondary structure of newly synthesized chains.». Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America, 59, 2, 01-02-1968, pàg. 598–605. ISSN: 0027-8424. PMID: 4967086.
* ↑ «DNA researcher Okazaki wins int'l award for female scientists. - Free Online Library». [Consulta: 29 octubre 2017].
* ↑ «Tsuneko & Reiji Okazaki Award» (en anglès). [Consulta: 29 octubre 2017].

## Enllaços externs

* Biografia detallada (en japonès)
# Neoperla harperi

Neoperla harperi és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba al Nepal.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Zwick, P., 1980. A: Zwick, P. i Sivec. Beitrage zur Kenntnis der Plecoptera des Himalaja. Entomol. Basil. 5:122.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
# Neoperla hemiphaea

Neoperla hemiphaea és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
* Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
# Trobada d'acordionistes de Maçaners

La Trobada d'acordionistes de Maçaners (pertanyent al municipi de Saldes, a la comarca del Berguedà), és un aplec anual iniciat el 1985 i organitzat per l'Associació d'Amics de l'Acordió de Maçaners. Se celebra tradicionalment el segon cap de setmana de juliol i acull artistes vinguts de diferents indrets i nacionalitats que mostren les seves habilitats amb l'acordió.
La Trobada es va haver de suspendre l'any 2020 a causa de la pandèmia del coronavirus perquè no es van poder garantir les mesures de distància recomanades i, per motius semblants, se'n va haver de fer una edició molt reduïda l'any 2021.
En la seva 37a edició, celebrada a 2022 ja sense restriccions i tornant a la programació habitual, es va inaugurar a una de les places de la localitat l'Escultura de l'Acordionista, obra de l'artista Ricart Garriga.

## Referències

* ↑ NacióBerguedà. «Maçaners es queda aquest estiu sense la tradicional trobada d'acordionistes | NacióBerguedà». [Consulta: 10 juliol 2022].
* ↑ «36ª Trobada d'acordionistes de Maçaners/ 36ª Encuentro de acordeonistas de Maçaners / 36ª Meeting of Maçaners accordionists». Arxivat de l'original el 2022-09-27. [Consulta: 10 juliol 2022].
* ↑ Saldes, Ajuntament de. «37ª TROBADA D'ACORDIONISTES A MAÇANERS». [Consulta: 10 juliol 2022].
# Nhamayábué

Nhamayábué és un municipi de Moçambic, situat a la província de Tete. En 2007 comptava amb una població de 8.685 habitants. Es troba al marge septentrional del riu Zambeze i constitueix un enllaç ferroviari amb Malawi i el pont de Dona Ana.

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2007-12-19. [Consulta: 19 desembre 2007].
# Nha Trang

Nha Trang és un municipi vietnamita ubicat a la província de Khanh Hoa a Vietnam. Es troba a 1385 km al sud de la ciutat de Hanoi, capital del Vietnam i a 485 km al nord de Ciutat Ho Chi Minh. El riu Cai passa a tocar de les seves muralles. És el nucli de serveis d'una extensa comarca rural. Aeroport Internacional de Cam Ranh troba a 30 km al sud de Nha Trang, a Cam Ranh.