OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# World Chocolate Masters

El World Chocolate Masters (Mestres Xocolaters del Món, en anglès) és un concurs triennal mundial que valora el talent dels xocolaters. El concurs es va iniciar el 2005 amb la fusió dels respectius concursos "Le Grand Prix International de la Chocolaterie" (de Cacao Barry) i "International Belgium Chocolate Award" (de Callebaut), com a resultat de la fusió de les dues empreses el 1996.

## Llista de premiats

| Any | Data i lloc | Tema | | | |
| 2022 | 29 - 31 oct., París | #TMRW_TASTES_LOOKS_FEELS_LIKE | Lluc Crusellas | Antoine Carréric | Nikolas Nikolakopoulos |
| 2018 | 31 oct. - 2 nov., París | Futropolis | Elias Läderach | Yoann Laval | Florent Cheveau |
| 2015 | 28 - 30 oct., París | Inspiration from nature | Vincent Vallée | Hisashi Onobayashi | Marijn Coertjens |
| 2013 | 28 - 30 oct., París | The Architecture of Taste | Davide Comaschi | Marike Van Beurden | Deniz Karaca |
| 2011 | 19 - 21 oct., París | Cocoa, the gift of Quetzalcoatl | Frank Haasnoot | Yoshiaki Uezaki | Palle Sørensen |
| 2009 | 14 - 16 oct., París | Haute couture | Shigeo Hirai | Lionel Clement | Michaela Karg |
| 2007 | 20 - 22 oct., París | National Myths and Legends | Naomi Mizuno | Yvonnick Le Maux | Carmelo Sciampagna |
| 2005 | 21 - 22 oct., Plaisir | Surrealism | Paul De Schepper | Fabrizio Galla | Kouichi Izumi |

## Referències

* ↑ «About the competition : History». Barry Callebaut.
* ↑ «WCM World Final. About». Barry Callebaut.
* ↑ «Futropolis» (en castellà). Cacao Barry.
* ↑ «WCM The final». Barry Callebaut.
* ↑ «Inspiration from Nature - 2015 theme». Cacao Barry.
* ↑ «Winners & special awards». Barry Callebaut.
* ↑ «Competition. About». Barry Callebaut.
* ↑ World Chocolate Masters - WCM 2011
* ↑ «WCM World finals: About». Barry Callebaut.
* ↑ «WCM World finals. Report». Barry Callebaut.
* ↑ «WCM History: 2007». Barry Callebaut.
* ↑ «WCM History: 2005». Barry Callebaut.
* ↑ «WCM Inspiring recipes: Introduction». Barry Callebaut.

## Enllaços externs

* World Chocolate Masters - Lloc web oficial
# World Extreme Cagefighting

World Extreme Cagefighting (WEC) fou una empresa nord-americana d'arts marcials mixtes fundada l'any 2001. Va ser comprat per Zuffa, LLC, l'empresa matriu de l'Ultimate Fighting Championship (UFC). En la seva última aparició, estava formada per 3 classes de pes: 61 kg (135 lb), 66 kg (145 lb) i 70 kg (155 lb). Per acomodar els lluitadors mes petits de pes, l'octàgon del WEC era de 7.6 metres de diàmetre 1.5 més petit que l'octàgon estàndard de l'UFC.
# Pelosia

Pelosia és un gènere de papallones nocturnes de la subfamília Arctiinae i la família Erebidae.

## Espècies

* Pelosia albicostata Hampson, 1901
* Pelosia angusta Staudinger, 1887
* Pelosia muscerda Hufnagel, 1766
* Pelosia noctis Butler, 1881
* Pelosia obtusa Herrich-Schäffer, 1847
* Pelosia plumosa Mabille, 1890
* Pelosia ramosula Staudinger, 1887
* Pelosia tetrasticta Hampson, 1900

## Galeria

* Pelosia muscerda
* Pelosia obtusa

## Referències

* ↑ «Catalogue of Life: 29th January 2016» (en anglès). Arxivat de l'original el 2 de març 2016. [Consulta: 21 febrer 2016].
* Derra, Georg & Hermann Hacker, 1983: Pelosia hellenica sp. n. eine neue Lithosiidae Art aus Griechenland (Lepidoptera: Lithosiidae). Entomofauna 4 (20): 253-260.
* Okano, M., 1959: Un estudi sistemàtic del japonès Lithosiinae (Arctiidae) 2. Tyô A Ga 10 (2): 28-29. Article ple: .
* Witt, T.J. & L. Ronkay, 2011: Lymantriinae i Arctiinae - Incloent Filogènia i Llista de Control del Quadrifid Noctuoidea d'Europa. Noctuidae Europaeae Volum 13: 1-448.

## Enllaços externs

* Funetː Pelosia
* Biodiversidad Virtualː Pelosia (castellà)
# Parc Científic i Tecnològic Agroalimentari de Lleida

El Parc Agrobiotech Lleida és un complex ubicat al turó de Gardeny de la ciutat de Lleida que acull diverses empreses i institucions relacionades principalment amb la tecnologia, la recerca i el desenvolupament científic, es compon del Parc Científic, el Magical Media i l'Arborètum. El parc és promogut per l'Ajuntament i la Universitat de Lleida amb la intenció que esdevingui un referent dins del camp de la indústria agroalimentària. A inicis del 2014 ja tenia més de 100 empreses i més de 1.400 treballadors.
El Parc Agrobiotech Lleida és una aposta estratègica i ambiciosa per a Lleida, que fixa els seus valors en la innovació, la qualitat, l’especialització, el dinamisme, el prestigi científic i acadèmic i, clarament, en una vocació de lideratge versemblant.

## Algunes associacions i empreses presents

* FEMAC (associació)
* ILNOVA (associació)
* Arxiu Municipal de Lleida
* CAEM - Centre d'investigació d'art d'època moderna (S. XV-XVIII)
* Consorci de Promoció Econòmica
* Consorci Lleidatà de Control
* IFR-Microsoft
* INDRA
* Lleida.net
* MAQCENTRE - Centre d'innovació del sector de la maquinària agrícola i dels equips industrials
* Optimal Essence Productions
* Plataforma de Serveis Tecnològics. Serveis Científico-tècnics de la UdL (Tècniques Cromatogràfiques i d'Espectrometria de Masses, TCEM)
* Plataforma de Serveis Tecnològics. Xarxa IT de la UdL
* Ros Roca envirotec
* SEMIC
* Triangle
* Institut Català de la Fusta
* INNOPAN
* Institut Tecnològic de Lleida
* Magical Media
* Fruitcentre
* Dietary Molecular Diagnostics SL

## Referències

* ↑ «El Parc Científic de Lleida supera les 100 empreses i centres de recerca i dona feina a més de 1.400 treballadors». La Vanguardia.

## Vegeu també

* Llista de Parcs Científics i Tecnològics de Catalunya

## Enllaços externs

* Parc Científic i Tecnològic Agroalimentari de Lleida
# White Island

Whakaari/White Island ([faˈkaːɾi]; també conegut només com a White Island) és una petita illa estratovolcànica andesita activa i deshabitada, situada a 48 km. de la costa est de l'illa del Nord de Nova Zelanda, a la badia de l'Abundància. És el volcà cono més actiu de Nova Zelanda i s'ha creat mitjançant l'activitat volcànica contínua durant els darrers 150.000 anys. Les poblacions continentals més properes són Whakatane i Tauranga. L'illa ha estat en una etapa gairebé contínua d'alliberament de gas volcànic almenys des que va ser vista per James Cook el 1769. El volcà entrà en erupció contínua des de desembre de 1975 fins a setembre de 2000, marcant l'episodi d'erupció històrica més llarg del món, segons GeoNet, i també al 2012, 2016 i 2019.
L'illa és aproximadament circular, d'uns 2 km. de diàmetre i s'eleva fins a una altura de 321 m. sobre el nivell del mar. Té una superfície d'aproximadament 325 ha. L'illa esmentada és només el pic d'un volcà submarí molt més gran, que s'eleva fins a 1.600 metres sobre el fons marí. La mineria de sofre hi fou una activitat econòmica present fins que, finalment, finalitzà a la dècada de 1930. L'any 1914, una part del cràter s'enfonsà i destruí una de les mines de sofre que s'estava construint i, fins aquell moment, provocà la major catàstrofe volcànica en termes de pèrdues de vides humanes, en la que hi moriren 10 treballadors. Al segle XXI les principals activitats a l'illa són les visites guiades i la investigació científica.
A les 14:11 hores del 9 de desembre de 2019 es produí una gran erupció, que provocà un mínim de 16 víctimes mortals i 31 ferits, la majoria per haver rebut cremades greus. En el moment de l'erupció es trobaven 47 persones a l'illa, tots elles turistes o treballadors turístics. L'accés a l'illa només està permès com a membre d'una ruta dirigida per un operador turístic registrat. Una segona erupció succeí pocs després de la primera.

## Referències

* ↑ «White Island» (en anglès). GeoNet.org. [Consulta: 30 desembre 2012].
* ↑ Richard L. Scheffel i Susan J. Wernet. Natural Wonders of the World (en anglès). EUA: Reader's Digest Association, Inc, 1980, p. 412. ISBN 978-0-89577-087-5.

## Enllaços externs

* (anglès) Global Volcanisme Program - White Island Arxivat 2007-03-23 a Wayback Machine.
* (anglès) GNS Science - White Island Arxivat 2004-07-05 a Wayback Machine.
# White House Station

White House Station és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2000 tenia 1.951 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, White House Station tenia 1.951 habitants, 878 habitatges, i 531 famílies. La densitat de població era de 583,9 habitants per km².
Dels 878 habitatges en un 24,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,4% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 39,5% no eren unitats familiars. En el 34,1% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,9% tenia menys de 18 anys, un 5,1% entre 18 i 24, un 33,5% entre 25 i 44, un 26,4% de 45 a 60 i un 15,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 75.111 $ i la renda mediana per família de 92.793 $. Els homes tenien una renda mediana de 60.673 $ mentre que les dones 43.438 $. La renda per capita de la població era de 38.627 $. Cap de les famílies i l'1,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- White House Station». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- White House Station». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Yohannes Sahle

Yohannes Sahle (1 de gener de 1966) és un exfutbolista etíop i entrenador de futbol.
Dirigí la selecció de futbol d'Etiòpia (2015-16), així com els clubs Dedebit FC (2016-16), Mekelle City FC (2017-18) i Dire Dawa City FC (des de 2018).
A la selecció fou reemplaçat per Gebremedhin Haile.

## Referències

* ↑ Betemariam Hailu. «Ethiopia appoint Yohannes Sahle as new coach». BBC Sport, 27-04-2015. [Consulta: 29 abril 2015].
* ↑ «Breaking: Yohannis Sahle Sacked as Dedebit Coach». Soccer Ethiopia, 29-11-2016. Arxivat 21 de febrer 2020 a Wayback Machine.
* ↑ Taddele, Omna «አሰልጣኝ ዮሃንስ ሳህሌ ከመቐለ ከተማ ጋር ተለያይተዋል». Soccer Ethiopia, 15-07-2018.
* ↑ Taddele, Omna «ዮሃንስ ሳህሌ የድሬዳዋ ከተማ አሰልጣኝ ሆነዋል». Soccer Ethiopia, 03-08-2018.
* ↑ «Ethiopia replace coach Yohannes Sahile's with a caretaker». BBC Sport, 03-05-2016. [Consulta: 3 maig 2016].
# Peter Habeler

Peter Habeler (Mayrhofen, 22 de juliol de 1942) és un alpinista austríac.
Entre els seus primers èxits hi ha algunes de la primeres ascensions a les muntanyes Rocoses, a banda de ser el primer europeu a escalar la gran paret del Parc Nacional de Yosemite.
El 1969 començà a escalar amb Reinhold Messner, amb qui aconseguí èxits destacats, el més important dels quals fou la primera ascensió de l'Everest sense ajuda d'oxigen, el 1978, cosa considerada impossible fins aquell moment.
Ha escalat altres vuit mils: Cho Oyu, Nanga Parbat, Kangchenjunga i Gasherbrum I.

## Referències

* 1 2 3 Habeler, Peter. Der einsame Sieg: Mount Everest '78 (en anglès). Goldmann, 1978. ISBN 3-442-03740-9.
# Fanore

Fanore (en Irlandès Fán Óir "el pendent daurat") és un petit poble situat al Comtat de Clare, a la costa occidental del país. El poble s'estén a la carretera entre Ballyvaughan i Doolin i és conegut per la seva extensa platja de sorra. El poble és molt popular entre els excursionistes, navegants, turistes i és particularment interessant per als botànics, per estar ubicat a la vora del The Burren - regió famosa per la seva flora i fauna úniques. Compta amb un bar, una oficina de correus/botiga i un restaurant, així com una escola de surf a prop de la platja. Fanore ha aparegut moltes vegades en la televisió irlandesa: en particular, a la sèrie Father Ted que ofereix sovint escenes filmades a Fanore.
# Casa Nova d'en Josepet

La casa Nova d'en Josepet és una masia d'Anglès inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici aïllat de dues plantes cobert amb teulada de doble vessant a laterals amb cossos afegits als dos costats amb teulada d'un sol vessant. La masia original ha estat reformada i només en resta l'estructura.
Totes les obertures són fetes d'obra. Les de la planta baixa són rectangulars i les del primer pis són arcades de mig punt emmarcades de rajol i ampits fets de placats de pedra. La porta principal és emmarcada de rajol i amb forma d'arc rebaixat.
Al costat dret de l'edifici original hi ha un adossat de dues plantes on, al primer pis, hi ha una doble arcada emmarcada de rajol amb pilar quadrangular també de rajol.
El teulat segueix la tipologia de cornisa catalana i la façana està arrebossada de ciment sense pintar.

## Història

Per informació dels propietaris, sembla que hi hagué una antiga reforma el 1887, com testimonia una llinda actualment descontextualitzat.
Actualment s'està procedint a unes obres de reforma i rehabilitació del mas en què s'ha dividit l'interior en tres parts diferenciades, que funcionaran com a habitatges.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Casa Nova d'en Josepet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Tiberi Claudi Salinàtor Fusc

Tiberi Claudi Salinator Fusc (llatí: Tiberius Claudius Salinator Fuscus) va ser un orador romà de gran eloqüència i erudició, membre d'una família senatorial. Era contemporani i amic de Plini el jove. Es va destacar pel seu caràcter sobri i simple.
L'any 118 fou cònsol amb el mateix emperador Hadrià com a col·lega. Es va casar amb una filla de Juli Servià, Júlia Serviana Paulina, i va tenir un fill, que a 19 anys va ser executat juntament amb Servià, per ordre d'Hadrià, que els va acusar d'aspirar a l'imperi. Dió Cassi diu que Fusc i Servià van ser condemnats a mort per haver mostrat de forma imprudent el seu desacord en l'elecció de Luci Celoni Còmmode com a successor designat d'Hadrià.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/201?rgn=full+text;view=image;q1=FuscusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 191. ]
# Vulpia

Vulpia és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins. Va ser descrit per Carl Christian Gmelin el 1805. Ha anomenat el gènere en honor a l'apoticari i botànic alemany Johann Samuel Vulpius (1760-1846). El Termcat accepta la forma catalanitzada vúlpia.

## Llista d'espècies

* Vulpia alopecuros (Schousboe) Dumort.
* Vulpia bromoides (L.) S. F. Gray
* Vulpia ciliata Dumort.
* Vulpia lasciculata (Forss.) Samp.
* Vulpia geniculata (L.) Link
* Vulpia membranacea (L.) Dumort.
* Vulpia muralis (Kunth) Nees
* Vulpia myuros (L.) C. C. Gmelin
* Vulpia unilateralis (L.) Stace

## Referències

* ↑ Gmelin, Carl Christian. Flora Badensis, Alsatica et confinium regionum cis et transrhenana plantas a lacu Bodamico usque ad confluentem Mosellae et Rheni sponte nascentes : exhibens secundum systema sexuale cum iconibus ad naturam dileneatis (en llatí). Karlsruhe: A. Mlleriana, 1805. DOI 10.5962/bhl.title.6695.
* ↑ Aiken, Susan G.; Lonard, Robert I. «Vulpia» (en anglès). The University and Jepson Herbaria. University of California, Berkeley. [Consulta: 14 març 2022].
* ↑ Vallès i Xirau, Joan; et alii. «Vúlpia». A: Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. Barcelona: TERMCAT [Consulta: 14 març 2022].
* ↑ «Vulpia». Herbari Virtual del Mediterrani Occidental. Departament de Biologia, Universitat de les Illes Balears, s.d. [Consulta: 14 març 2022].
# Rasclet del Junín

El rasclet del Junín (Laterallus tuerosi) és una espècie d'ocell de la família dels ràl·lids (Rallidae) endèmic dels voltants del llac Junín, a Perú.
# Kàrtsev

Kàrtsev (en rus Карцев) és un khútor del raion de Guiaguínskaia, a la República d'Adiguèsia, a Rússia. És a la vora dreta del riu Fars, a 26 km a l'est de Guiaguínskaia i a 25 km al nord-est de Maikop, la capital de la república. Pertany al municipi de Serguíevskoie.
# Chlorurus troschelii

Chlorurus troschelii és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 34,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia i Tailàndia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bellwood, D.R., 1994. A phylogenetic study of the parrotfishes family Scaridae (Pisces: Labroidei), with a revision of genera. Rec. Aust. Mus. Suppl. 20:1-86.
* Bellwood, D.R. 2001: Family Scaridae. A: Carpenter & Niem 2001. Species identification guide for fishery purposes. Bony fishes part 4. 6: 3468-3492, Pls. VI-XIV.
* Bleeker, P. 1853: Diagnostische beschrijvingen van nieuwe of weinig bekende vischsoorten van Batavia. Tiental I-VI. Natuurkundig Tijdschrift voor Nederlandsch Indië, 4: 451-516.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J.E., 1986. Scaridae. p. 706-714. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cichlasoma geddesi

Cichlasoma geddesi és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud de Mèxic.

## Referències

* ↑ Swainson, W. 1839. The natural history and classification of fishes, amphibians, & reptiles, or monocardian animals. Spottiswoode & Co., Londres. Nat. Hist. & Class. v. 2: i-vi + 1-448.
* ↑ BioLib
* 1 2 «Cichlasoma geddesi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Kalinétskoie

Kalinétskoie (en rus: Калинецкое) és un poble de l'óblast de Leningrad, a Rússia, pertany al districte rural de Boksitogorski. El 2017 no tenia cap habitant.
# Kalista Sy

Kalista Sy (francès: Khadidiatou Sy) (1982) és una realitzadora i guionista senegalesa.
Es feu famosa a partir del 2016 a gran part del continent africà gràcies a l'èxit de la seva sèrie de televisió en llengua wolof Maîtresse d'un homme marié ambientada a la capital del país, Dakar. Les temàtiques de la sèrie ha desfermat polèmiques i passions ja que s'hi tractaven temes de societat relativament tabús com ara la sexualitat, l'emancipació de les dones, i les violències que pateixen. Les discussions que van generar els episodis sobre la llibertat sexual femenina van fer que alguns religiosos islàmics del país demanaren la seva prohibició.
El 19 d'octubre del 2019 va figurar a la llista de les 100 dones més influents de l'any que publica la BBC anualment.
La sèrie va generar polèmica i clergues islàmics en van demanar la prohibició. Un professor, anomenat Marame Gueye, va escriure que "la sèrie posa les experiències de les dones al centre de la seva trama" i "les seves vides no se centren exclusivament en les seves relacions amb homes".

## Referències

* 1 2 Kimeria, Ciku. «How a Senegalese soap opera went viral across Africa by giving women an authentic voice».
* ↑ Gruber, Lilli. Basta!. Solferino, 24 octubre 2019. ISBN 9788828203780.
* ↑ «“Maîtresse d'un homme marié” : Mame Mactar Guèye porte plainte contre Marodi TV et…» (en francès), 17-12-2019.
* ↑ Ayoba Faye. «La scénariste de “Maîtresse d'un homme marié”, Kalista Sy, parmi les 100 femmes les plus influentes au monde, selon BBC» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-12-10. [Consulta: 29 novembre 2020].
* ↑ «Kalista Sy sur une liste de femmes ”les plus influentes en 2019”» (en anglès), 16-10-2019. Arxivat de l'original el 2019-12-27. [Consulta: 29 novembre 2020].
* ↑ «BBC “100 Women” : Kalista Sy parmi les femmes les plus influentes d'Afrique» (en francès), 16-10-2019.
* ↑ Duffrin, Marie-Françoise; Latruffe, Corinne «Plainte contre un kinésithérapeute : l'analyse de la défense». Kinésithérapie, la Revue, 15, 167, 01-11-2015, pàg. 10–13. DOI: 10.1016/j.kine.2015.09.003. ISSN: 1779-0123.
* ↑ Hall, Lesley A. «Outspoken Women». , 01-05-2014. DOI: 10.4324/9781315012834.
# Kaliofilita

La kaliofilita és un mineral de la classe dels silicats.

## Característiques

La kaliofilita és un tectosilicat de fórmula química KAlSiO₄. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5,5 i 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la kaliofilita pertany a «09.FA - Tectosilicats sense H₂O zeolítica, sense anions addicionals no tetraèdrics» juntament amb els següents minerals: kalsilita, nefelina, panunzita, trikalsilita, yoshiokaïta, megakalsilita, malinkoïta, virgilita, lisitsynita, adularia, anortoclasa, buddingtonita, celsiana, hialofana, microclina, ortosa, sanidina, rubiclina, monalbita, albita, andesina, anortita, bytownita, labradorita, oligoclasa, reedmergnerita, paracelsiana, svyatoslavita, kumdykolita, slawsonita, lisetita, banalsita, stronalsita, danburita, maleevita, pekovita, lingunita i kokchetavita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont Somma, al complex volcànic Somma-Vesuvi, a la província de Nàpols (Campània, Itàlia), on sol trobar-se associada a altres minerals com: biotita, piroxens, augita, mel·lilita i calcita. També ha estat descrita a altres localitats italianes, així com a la pedrera Moiliili, a Honolulu (Hawaii, Estats Units).

## Referències

* ↑ «Kaliophilite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 octubre 2016].
* ↑ «Kaliophilite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 11 octubre 2016].
# Champagne Charlie

Champagne Charlie és una pel·lícula estatunidenca dirigida el 1936 pel director James Tinling, en una decoració dels anys 1860.

## Argument

La història es narra en flashback. Els seus companys volen que un jugador es casi amb una noia rica per la seva dot.

## Repartiment

* Paul Cavanagh: Charlie Cortland
* Helen Wood: Linda Craig
* Thomas Beck: Tod Hollingsworth
* Minna Gombell: Lillian Wayne
* Herbert Mundin: Mr. James Augustus Fipps
* Noel Madison: Pedro Gorini
* Montagu Love: Ivan Suchine
# Chiasmocleis centralis

Chiasmocleis centralis és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Caramaschi, U., Gonçalves da Cruz, C.A. & Silvano, D. 2004. Chiasmocleis centralis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Kamardan

Kamardan (en rus: Камардан) és un poble (un possiólok) de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 649 habitants.

## Referències

* ↑ Карта села Бирючек в Астраханской области
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. 1. Численность и размещение населения Астраханской области». Arxivat de l'original el 2018-08-27. [Consulta: 18 març 2019].
* ↑ Расстояние от Бирючека до Камызяка