OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Castell de Mito

El Castell Mito (水戸城, Mito-jō) va ser un castell japonès situat entre el riu Naka i el llac Senba a la ciutat de Mito, a la Prefectura d'Ibaraki, Japó.

## Història

Baba Sukemoto va construir el primer castell el 1214 i es va conèixer com a Castell Baba. El clan Baba va continuar governant durant uns 200 anys fins que va ser conquerit el 1416 per Edo Michifusa. Després de la presa efectuada pel clan Edo es va ampliar el castell i va ser rebatejat com Castell Mito.

### Període Azuchi-Momoyama

El 1590, Satake Yoshinobu primer dàimio aliat de Toyotomi Hideyoshi es va apoderar del Castell Mito. Va continuar governant aquest castell fins després de la batalla de Sekigahara, en la qual Satake Yoshinobu va romandre neutral, per la qual cosa va ser remogut al Castell Kubota en l'actual prefectura d'Akita per Tokugawa Ieyasu.
En aquest punt, un fill de Tokugawa Ieyasu, Takeda Nobuyoshi passar a ser el dàimio del Castell Mito fins a la seva mort el 1602.

### Període Edo

Tokugawa Yorinobu ser un dàimio japonès fill de Tokugawa Ieyasu. El 8 de desembre de 1603, Yorinobu va rebre el Domini de Mito, va ser la seva feu fins a l'any 1609.
Els Tokugawa van governar sobre el Castell Mito fins a la Restauració Meiji. El castell a excepció d'una yagura de tres pisos i la porta del yakuimon, van ser destruïts durant el Període Meiji.
El 2 d'agost del 1945, la ciutat de Mito va ser bombardejada. Al voltant de 3/4 de la ciutat va ser cremada en la Segona Guerra Mundial. El castell va formar part de la zona cremada.

### El dia d'avui

Avui dia només hi ha ruïnes de l'antic castell, roman en peu la porta d'entrada (Yakuimon, 薬 医 門) i es poden observar alguns dels fossats que envoltaven el castell.
Davant el lloc, està l'històric centre educacional Kodokan creat per l'escola de Mito i més al seu voltant hi ha diversos establiments d'educació moderns que tenen les portes i les tanques fetes a l'estil pròpies de les d'un castell.
Existeixen plans a la ciutat de Mito, per reconstruir el castell.

## Domini del castell

Al llarg de la història diversos clans han tingut el control del castell.
* 1214 – 1416 Clan Baba.
* 1416 – 1590 Clan Edo.
* 1590 – 1602 Clan Satake .
* 1602 – 1603 Clan Takeda , mida del domini 150.000 koku.
* 1603 – 1609 Clan Tokugawa , mida del domini 200.000 koku.
* 1609 – 1869 Clan Mito – Tokugawa , mida del domini 250.000 → 350.000 koku.

## Referències

* ↑ «JCastle». Guide to japonese Castles. [Consulta: 24 juny 2017].
* ↑ «Mito Castle». Japanese Castle Explorer, Daniel O’Grady. [Consulta: 25 juny 2017].
# Casa al carrer de la Torre, 54 (l'Escala)

La Casa al carrer de la Torre, 54 és una obra de l'Escala (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada al mig del nucli antic de la població de l'Escala, amb la façana principal al carrer de la Torre i formant cantonada amb el carrer del Mar.
Edifici de planta rectangular format per dues crugies, amb la coberta plana a mode de terrat. Presenta planta baixa i un pis, amb un altell situat al centre de la coberta. La façana principal presenta una motllura horitzontal que divideix les dues plantes. La planta baixa té els laterals i el sòcol bastits amb plaques rectangulars decorades amb medallons. Les quatre obertures són rectangulars, amb un emmarcament motllurat amb sanefa decorada. A la planta baixa hi ha el portal i una finestra, i al pis un balcó exempt sostingut per mènsules decorades, i una finestra amb l'ampit sobresortit. Ambdues obertures presenten guardapols a la part superior. Les obertures de la façana al carrer del Mar presenten l'emmarcament llis amb els extrems destacats. Les de la planta superior tenen una llinda triangular. Hi ha una finestra balconera a la mateixa planta. Tots els emmarcaments de les obertures són de color blau clar.
La resta del parament és arrebossat i pintat de blanc.

## Referències

* 1 2 3 «Casa al carrer de la Torre, 54». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 octubre 2017].
# Casals (cognom)

Casals és un cognom d'origen català. És un llinatge que representa el nom del lloc d'origen, de residència o de propietat. El seu significat etimològic: “Casal, Casals, Casaus. Del substantiu Casal (del llatí Casale), casa gran”.

## Anàlisi
### Catalunya

El 2020, segons l'Institut d'Estadística de Catalunya, hi havia 4.561 persones amb Casals com a primer cognom sobre un total de població de 7.722.203 persones, el que significa un 0,059% de la població. Es tractava del 185è cognom més comú a Catalunya.
| Àmbit territorial | Posició | Freqüència | % |
| Metropolità | 295 | 1.973 | 0,040 |
| Comarques Gironines | 134 | 595 | 0,078 |
| Camp de Tarragona | 489 | 132 | 0,025 |
| Terres de l'Ebre | 452 | 61 | 0,033 |
| Ponent | 38 | 988 | 0,243 |
| Comarques Centrals | 69 | 488 | 0,133 |
| Alt Pirineu i Aran | 107 | 69 | 0,095 |
| Penedès | 268 | 255 | 0,053 |
| Total | 185 | 4.561 | 0,059 |

## Referències

* ↑ Casanovas i Verdaguer, Jordi «Els cognoms dels Vilassarencs de Mar als segles XVII, XVIII I XIX. Els llinatges, origen i arrelament». , p.53.
* ↑ «Casals». Diccionari Català-Valencià-Balear. Institut d’Estudis Catalans. [Consulta: 2 desembre 2022].
* ↑ «Idescat. Noms i cognoms de la població. Cognoms de la població. Cognom de la persona: CASALS. Per àmbits», 03-01-2021. Arxivat de l'original el 2021-01-03. [Consulta: 3 gener 2021].
# Casals de Gramalló

Casals de Gramalló és un paratge de camps de conreu de secà del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble de Torallola.
Està situat a prop de l'extrem oriental del terme municipal, en el seu enclavament de Toralla i Serradell, a llevant de Torallola i a ponent de Puimanyons, al sud-oest dels Casals de Terraquet i al nord-oest dels Casals del Quimet, dalt d'una serreta a l'esquerra del barranc de Saülls, al sud-est de la partida de Somera.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Casimiro Moreda García Tizón

Casimiro Moreda García Tizón (Aranjuez, 29 d'octubre de 1952) va ser un ciclista espanyol, que fou professional entre 1986 i 1992. En el seu palmarès hi ha 5 victòries, entre les quals destaquen una etapa de la Volta a Euskadi i el Trofeu Masferrer de 1989.

## Palmarès

* 1988
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Múrcia
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Cantàbria
* 1989
** 1r al Trofeu Masferrer
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Euskadi
** Vencedor d'una etapa de la Midi Libre

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1988. 49è de la classificació general
* 1989. 121è de la classificació general
* 1990. 97è de la classificació general
* 1992. 113è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1990. 148è de la classificació general
* 1991. 109è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa de Casimiro Moreda a sitiodeciclismo.net
# Carlos Delgado Ferreiro

Carlos Delgado Ferreiro (Portugalete, 9 de juliol de 1970), conegut com a Delgado Ferreiro, és un àrbitre de futbol basc de la Primera Divisió espanyola de futbol. Pertany al Comitè d'Àrbitres del País Basc.
Aconseguí l'ascens a la primera divisió la temporada 2006/07. Va debutar a primera divisió el 22 d'octubre de 2006 en el partit Recreativo de Huelva contra el Getafe CF (1-2).

## Premis

* Trofeu Guruceta (1): 2012
* Xiulet d'or de Segona Divisió (1): 2005

## Referències

* ↑ «Fitxa de Carlos Delgado Ferreiro» (en castellà). transfermarkt. [Consulta: 8 juliol 2013].

## Enllaços externs

* Fitxa a transfermarkt.es (castellà)
# Carlos Doncel Ordóñez

Carlos Doncel Ordóñez (Cabrera de Mar, 4 de desembre de 1996) és un futbolista professional català que juga com a migcampista per l'AD Ceuta FC.
Doncel va acabar la seva formació amb el CF Damm. El 2 de juliol de 2015, va fitxar pel Lleida Esportiu, de Segona Divisió B, essent inicialment assignat a l'equip reserva a Primera Catalana.
El 21 d'agost de 2017, Doncel va signar pel RCD Espanyol B de Tercera Divisió. El 2 de juliol de 2019, va marxar a un altre equip filial, el Real Valladolid Promesas de la tercera divisió després d'acordar un contracte de tres anys.
El 22 d'agost de 2020, Doncel va ser cedit a la SD Ponferradina de Segona divisió per la temporada 2020–21. Va fer el seu debut professional el 12 de setembre, començant com a titular i marcant l'únic gol del seu equip únic en una derrota per 1–2 a casa contra el CE Castelló pel campionat de segona divisió.
El 7 d'agost de 2021, Doncel es va desvincultar del Valladolid, i va signar un contracte de dos anys amb el Deportivo de La Coruña de Primera Divisió tot just sis dies més tard.

## Referències

* ↑ «El Lleida Esportiu fitxa el jove extrem esquerre Carlos Doncel per dues temporades». 7accents, 02-07-2015. [Consulta: 12 setembre 2020].
* ↑ «Doncel y Moha, nuevos jugadores del Espanyol B» (en castellà). RCD Espanyol B, 21-08-2017. [Consulta: 12 setembre 2020].
* ↑ «Carlos Doncel para el ataque del Promesas» (en castellà). Real Valladolid, 02-07-2019. [Consulta: 12 setembre 2020].
* ↑ «Doncel, cedido a la Ponferradina» (en castellà). Real Valladolid, 22-08-2020. [Consulta: 12 setembre 2020].
* ↑ «La victoria del debutante Castellón llega en la última jugada y de rebote» (en castellà). Marca, 12-09-2020. [Consulta: 12 setembre 2020].
* ↑ «Doncel no continuará en el Pucela» (en castellà). Real Valladolid, 07-08-2021. [Consulta: 13 agost 2021].
* ↑ «Carlos Doncel, nuevo jugador del Dépor 2021–2022» (en castellà). Deportivo La Coruña, 13-08-2021. [Consulta: 13 agost 2021].

## Enllaços externs

* Carlos Doncel Ordóñez a BDFutbol
* Carlos Doncel a LaPreferente.com (en castellà)
* Carlos Doncel Ordóñez, Fitxa a Soccerway
# Carlos Delgado Altieri

Carlos Delgado Altieri (Lares, 9 de gener de 1960) és un polític porto-riqueny, alcalde del municipi d'Isabela des del 2001. Va obtenir un grau en administració d'empreses amb especialització de marketing en la Universitat de Puerto Rico. És el candidat a Governador de Puerto Rico en les eleccions del 3 de novembre de 2020 pel partit Popular Democràtic, després de derrotar a l'alcaldesa de San Juan Carmen Yulín Cruz i el senador Eduardo Bhatia en les primàries.

## Referències

* ↑ «Hon. Calos O. Delgado Altieri. Isabela city Mayor». Camara de Comercio de Puerto Rico. Arxivat de l'original el 18 agost 2020. [Consulta: 18 agost 2020].
* ↑ «Carlos Delgado Altieri gana la primaria a la gobernación por el PPD». Primera Hora, 17-08-2020. [Consulta: 18 agost 2020].
# Casorzo Monferrato

Casorzo Monferrato (Casors en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Fins al 2022 era Casorzo.
Limita amb els municipis d'Altavilla Monferrato, Grana, Grazzano Badoglio, Montemagno, Olivola, Ottiglio i Vignale Monferrato.

## Galeria fotogràfica

* Vista del poble
* Església de S. Vicenç
* Ajuntament
* Torre
* Església i monument als caiguts

## Referències

* ↑ "Casorzo diventa Casorzo Monferrato", ATnews, 15 de febrer de 2022
# Castell de Najac

El castell de Najac és una fortalesa d'arquitectura gòtica enclavada als congosts de Najac, al departament d'Avairon (França).
Un primer recinte va ser construït en territori dels comtes de Tolosa a la fi del segle xi, successivament expandit durant el regnat de Lluís IX de França. Intervingut el segle xiii, la torre de l'homenatge es va reedificar i es va adequar per a estades residencials; avui és la torre més alta de les existents.
Està construït sobre un pujol de 200 metres d'altitud i fortament defensat, causa probable que no es tingui constància que el castell fos mai capturat, si més no assetjat.

## Arquitectura

El castell actual es va començar a construir al segle xiii, concretament a l'any 1253, a instàncies d'Alfons de Poitiers, germà de Lluís IX, sobre un petit recinte fortificat anterior. En el nou projecte no es va mantenir la torre de l'homenatge com a últim bastió, sinó que es va integrar en el nou complex com a estades residencials, com a part del recinte interior i no com a torre exempta. La seva planimetria és circular. Està protegit per una muralla d'1 metre de grossor i entre 7 i 8 metres d'altura. El castell posseeix, a més de la torre descrita, altres dos semicirculars, una rectangular (més antiga) i tres més rectangulars. Les entrades van estar defensades per barbacanes. Al llarg dels murs hi havia un passeig de guàrdia equipat amb un elaborat sistema d'escales i passadissos, alguns visibles i altres ocults, que podien aïllar-se de la resta del castell mitjançant barreres.
La torre de l'homenatge té 11 metres de diàmetre i 40 d'altura, dividits en tres plantes. Els seus murs tenen grossors propers a 2,20 metres, perforats només per sageteres. S'accedeix des del pati d'armes, encara que des d'aquest ha de superar-se el pont llevadís que creua un fossat.

## Referències

* ↑ SOMFLD. Diccionario geográfico universal. Tomo VI. Barcelona: Impremta de José Torner, 1832, p. 517.
* ↑ Real Academia de Buenas Letras de Barcelona. Boletín de la Real Academia de Buenas Letras de Barcelona. Tomo 2. Casa Provincial de Caridad, 1904, p. 422.
* ↑ Kaufmann, J. E.; Kaufmann, H. W.; i Jurga, Robert M. The medieval fortress: castles, forts and walled cities of the Middle Ages (en anglès). Da Capo Press, 2004, p. 139. ISBN 9780306813580.
* ↑ DeVries, Kelly. (en anglès). Universitat de Toronto. ISBN 0921149743.
# Cascades Factory

Les cascades Factory són unes cascades situades al lloc de recreació de George W. Childs en Dingmans Ferry, Pennsilvània, Estats Units d'Amèrica. Les cascades Fulmer es troben riu avall de les cascades Factory, al Dingmans Creek.

## Referències

* ↑ Brown, Scott. Pennsylvania waterfalls : a guide for hikers and photographers. Mechanicsburg, PA: Stackpole Books, 2004, p. 14–16. ISBN 0811731847.

## Vegeu també

* Llista de cascades

## Enllaços externs

* Delaware Water Gap Visitor Centers (anglès)
# Cascades Ellenborough

Les cascades Ellenborough són unes cascades de cua de cavall situades a la capçalera del riu Ellenborough, es troben a la regió de Mid North Coast de Nova Gal·les del Sud, Austràlia.

## Localització i característiques

Les cascades Ellenborough estan situades a la zona de Greater Taree, i estan a prop d'Elands i Comboyne, a l'altiplà Bulga.
Les cascades tenen una caiguda d'uns 160 metres d'altura, encara que algunes estimacions calculen que tenen entre 150 metres i 200 metres d'altura.
A les cascades hi ha un quiosc, taules de pícnic i una zona de barbacoa. També hi ha una plataforma d'observació i rutes de senderisme.

## Referències

* 1 2 «Greater Taree City Council - Ellenborough Falls>». Arxivat de l'original el 2007-09-13. [Consulta: 11 novembre 2018].
* ↑ «Comboyne». Arxivat de l'original el 2008-04-20. [Consulta: 11 novembre 2018].
* ↑ «Ellenborough Falls | World Waterfall Database: World's Tallest Waterfalls». Arxivat de l'original el 2018-11-12. [Consulta: 11 novembre 2018].
* ↑ Mabin, M. C. G «In search of Australia’s highest waterfalls». Australian Geographical Studies, 38, 2000, pàg. 85–90. DOI: 10.1111/1467-8470.00102.
* ↑ «Exploring NSW's Mid North Coast». Arxivat de l'original el 2010-11-27. [Consulta: 11 novembre 2018].

## Vegeu també

* Llista de cascades
* Llista de cascades d'Austràlia
# Cavus

En astrogeologia, cavus (plural cavi, abr. CB) és una paraula llatina que significa «depressió» que la Unió Astronòmica Internacional (UAI) utilitza per indicar un tret superficial planetari format per depressions irregulars amb pendents considerables, d'origen geològic diferent al d'un cràter d'impacte. Aquestes formacions s'acostumen a trobar agrupades, tot i que també n'hi ha d'aïllades. Exemples són Ganges Cavus o Ophir Cavus (a Mart) o Kasyapa Cavus (Tritó).

## Referències

* ↑ (anglès) Descriptor Terms (Feature Types) - Gazetteer of Planetary Nomenclature - International Astronomical Union (IAU) Working Group for Planetary System Nomenclature (WGPSN)
Viccionari
# Cavriglia

Cavriglia és un municipi situat al territori de la província d'Arezzo, a la regió de la Toscana (Itàlia).
Limita amb els municipis de Figline e Incisa Valdarno, Gaiole in Chianti, Greve in Chianti, Montevarchi, Radda in Chianti i San Giovanni Valdarno.
Pertanyen al municipi de Cavriglia les frazioni de Castelnuovo dei Sabbioni, Massa dei Sabbioni, Meleto Valdarno, Montegonzi, Neri, San Cipriano Valdarno, Santa Barbara i Vacchereccia.

## Galeria fotogràfica

* Església de St. Joan
* Església de Sta. Maria
* Església de St. Pancraç
# Chaumont

«Chaumont» té aquests significats:
* Chaumont (capital de l'Alt Marne), municipi francès al departament d'Alt Marne (regió de Xampanya-Ardenes)
* Chaumont (Alta Savoia), municipi francès al departament de l'Alta Savoia
* Chaumont (Cher), municipi francès al departament de Cher
* Chaumont (Orne), municipi francès al departament de l'Orne
* Chaumont (Torí), municipi italià a la regió del Piemont
* Chaumont (Yonne), municipi francès al departament del Yonne
* Chaumont-d'Anjou, municipi francès al departament de Maine i Loira
* Chaumont-devant-Damvillers, municipi francès al departament del Mosa
* Chaumont-en-Vexin, municipi francès al departament de l'Oise
* Chaumont-Gistoux, municipi belga del Brabant Való a la regió valona
* Chaumont-la-Ville, municipi francès al departament de l'Alt Marne
* Chaumont-le-Bois, municipi francès al departament de la Costa d'Or
* Chaumont-le-Bourg, municipi francès al departament del Puèi Domat
* Chaumont-Porcien, municipi francès al departament de les Ardenes
* Chaumont-sur-Aire, municipi francès al departament del Mosa
* Chaumont-sur-Loire, municipi francès al departament del Loir i Cher
* Chaumont-sur-Tharonne, municipi francès al departament del Loir i Cher
* Cantó de Chaumont-Nord, cantó francès del districte de Chaumont (departament de l'Alt Marne)
* Cantó de Chaumont-Porcien, cantó francès al districte de Rethel (departament de les Ardenes)
* Cantó de Chaumont-Sud, cantó francès del districte de Chaumont (departament de l'Alt Marne)
* Cantó de Chaumont-en-Vexin, divisió administrativa del departament de l'Oise i del districte de Beauvais (França)
* Districte de Chaumont, districte del departament francès de l'Alt Marne (regió de Xampanya-Ardenes)
* Parc des Buttes-Chaumont, jardí públic al nord-est de París
* Tourcelles-Chaumont, municipi francès al departament de les Ardenes
* Vescomtat de Chaumont, jurisdicció feudal al Vexin (França) que va existir del segle xi al XIII
# Celler Vila Corona

Vila Corona és un celler de Vilamitjana, una empresa familiar de diverses generacions que es remunta al segle xviii que elabora vins de la Denominació d'Origen Costers del Segre.

## Història

El celler es va inaugurar l'any 1993, tot i que els terrenys on estan situats el celler i la vinya porten essent de la familia des de 1749.
Vila Corona fou el primer celler que va formar part de la recent creada Subzona Pallars de la DO Costers del Segre, l'any 1998
El celler té el certificat de sostenibilitat i aplica els criteris de l'agricultura ecològica en la seva producció.
La nau està semisoterrada dins de la Serra dels Nerets, cosa que permet que la temperatura sigui estable (uns 10 graus a l'hivern i uns 20 graus a l'estiu).

## Vinyes

Disposa de 11 hectàrees de vinyes on es cultiva cabernet Sauvignon, (plantades el 1989), riesling (una varietat de zones més fredes, que a Vilamitjana s'adapta bé), chardonnay, merlot, garnatxa negra, monastrell i ull de llebre.
A la finca hi trobem dos tipus de terra: la generada per l'ensorrament de la serralada del Pirineu, és vermella molt mineral i rica en ferro. D'altra banda, la que prové de la degradació i solidificació de la sorra de l'antic Roine, quan desembocava al Pallars, ara fa 65 milions d'anys.
El clima és mediterrani continental amb influència del d'alta muntanya. Forma part de la Conca de Tremp delimitada per altituds que van entre 1.100 i els 2.080 m, creant un microclima específic i diferenciat. Els nostres ceps estan plantats a uns 500 m. Aquesta situació provoca inversions tèrmiques molt marcades durant tot l'any. Els hiverns són freds i els estius calorosos de dia i frescos durant la nit, afavorint una maduració més lenta. La pluviometria varia entre els 500-560 ml/m2/any i les nevades són una mitja de 1,5/anual. La temperatura fluctua entre els -14 °Ci els 39 °C, essent la mitja de 12,8 °C. Durant la verema, la temperatura oscil·la entre els 25 °C i els 8 °C.

## Vins

Els vins que elabora Vila Corona estan al mercat amb l'etiqueta Llabustes, amb diverses varietats: Merlot, Ull de llebre i Cabernet Sauvignon, pels vins negres; i Chardonay i Riesling pels blancs.
La darrera incorporació és el Tu rai..., vi elaborat amb garnatxa, monastrell i ull de llebre.

## Referències

* 1 2 3 4 Alòs López, Marta; Ayala, Xavi; Vallverdú Aixalà, Josep; Vidal Culleré, Vidal; Ribé Setó, Josep Ramon. Els vins de Costers del Segre. Lleida: Lleida Pagès editors, 2015, p. 280 (Visió 68). ISBN 978-84-9975-687-5.
* ↑ Xavier, Tarraubella i Mirabet. La conca de Tremp, celler del Pirineu : dos mil anys de vinya i vi. Barcelona: Bresca, 2017. ISBN 9788416904662.

## Enllaços externs

* Pàgina web del celler Arxivat 2018-01-23 a Wayback Machine.
# Chasmodes saburrae

Chasmodes saburrae és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix de clima subtropical que viu entre 0-6 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental central: Estats Units.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Robins, C.R. i G.C. Ray, 1986. A field guide to Atlantic coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 354 p.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Springer, V.G., 1978. Blenniidae. A: W. Fischer (ed) FAO species identification sheets for fishery purposes. Western Central Atlantic (fishing area 31). Vol.1, FAO, Roma, Itàlia.

## Bibliografia

* Carr, W.E.S. i C.A. Adams, 1973. Food habits of juvenile marine fishes occupying seagrass beds in the estuarine zone near crystal river, Florida. Trans. Am. Fish. Soc. 102(3):511-540.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Peters, K.M., 1981. Reproductive biology and developmental osteology of the Florida blenny Chasmodes saburrae, Perciformes: Bleniidae. Northeast Gulf Sci. 4(2):79-98.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1980. A list of common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (12)1-174.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Chiloglanis niger

Chiloglanis niger és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.
Els mascles poden assolir els 3,5 cm de llargària total.
Es troba a Àfrica: conca del riu Níger a Bamenda (Camerun).

## Referències

* 1 2 «Chiloglanis niger» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).