OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hawra

Hawra (també Al-Ulya) és una ciutat de la costa sud-est del Iemen. Té uns 3000 habitants. Vers 1975 en tenia la meitat i anteriorment era la capital d'un xeicat de la tribu dels dhiebi o dhiab rodejat del territori dels soldans wahidi, i lligat a Gran Bretanya per un tractat especial de protecció signat el 1888. La ciutat era la residència del xeic dels Ba Shahid una fracció dels dhiebi, la tribu més important de les tribus orientals dels himiars.
La ciutat va pertànyer als Banu Amir de la tribu de kinda fins al segle xix però al segle xix la tribu va esdevenir independent i el 1888 el xeic Ahmad ben Abdallah va signar un tractat de protectorat amb els britànics i el xeicat fou inclòs al Protectorat d'Aden; el 1917, per qüestions tribals, fou assignat al Protectorat Oriental d'Aden. No va ingressar a la Federació d'Aràbia del Sud i del 1963 al 1967 va formar part del Protectorat d'Aràbia del Sud. El 1967 va ser incorporat a la República Popular del Iemen del Sud. Des del 1990 és part de la República del Iemen unificada.

## Vegeu també

* Hawra (Hadramaut)
# Hawra (Hadramaut)

Hawra és una ciutat del Iemen a la governació d'Hadramaut, situada a la part oriental del Wadi l-Kasr al punt d'unió de tres valls (Amd, Dawan i al-Ayn), situada al sid-oest de Shibam. El castell del xeic i una torre dominen la ciutat. Les tribus principals són els Ba Wazir (el xeic local pertany a aquesta tribu) i els Badr Bu Tuwayrik. La seva població és d'uns dos mil habitants.
Al segle x era una gran ciutat poblada per dues branques de la tribu kinda; encara actualment la tribu Nahd, al nord de la ciutat, reclama ser descendent dels kindes. El 1809 durant la segona invasió wahhabita de l'Hadramaut, que localment foren anomenats ashab al-bushut (els homes dels abrics) la ciutat fou saquejada. Tot i que la tribu dels Badr Bu Tuwayrik estavan vinculada als kathiri d'Hadramaut, la regió va ser domini dels quaiti de Mukalla.

## Bibliografia

* H. Von Wismann, Hadramaut
# Hipomedont

Segons la mitologia grega, Hipomedont (en grec antic Ἱππομέδων) fou un heroi, fill d'Aristòmac d'Argos i nebot d'Adrast, un dels fills de Tàlau.
D'estatura quasi gegantina, participà en la guerra dels set cabdills contra Tebes en el bàndol atacant. Fou mort per Ismari quan van assaltar la ciutat. Vivia en un castell a Lerna, del qual encara se'n mostraven les restes en l'època de Pausànias. El seu fill Polidor va ser un dels epígons que va prendre Tebes amb Alcmeó.

## Referències

* ↑ Èsquil descriu la lluita a la tragèdia Els set contra Tebes
* ↑ Parramon i Blasco, Jordi. «Hipomedont». A: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 118. ISBN 84-297-4146-1.
# Aviacsa

Aviacsa és una aerolínia de Mèxic, creada el 1990 sota el nom de Consorci Aviaxsa S.A de C.V. És considerada la tercera línia aèria de Mèxic, en ordre d'importància i grandària després de AeroMéxico i Mexicana de Aviación. Aviacsa es va originar en l'estat mexicà de Chiapas sota l'auspici del govern estatal i d'inversionistes privats. El seu equip de vol va constar inicialment d'avions turbohèlicx per a posteriorment adquirir en arrendament quatre avions britànics de reacció BAE-146.
A causa de l'èxit en les seves operacions es va iniciar una expansió de rutes i renovació d'avions que li va permetre posicionar-se en el mercat del sud-est del país. La caiguda de la seva popularitat es va donar des de 2003 quan diferents persones van presentar, amb cada vegada més freqüència, queixes davant instàncies com la PROFECO, per pèrdua d'equipatge, o peces d'aquests. La injecció de capital nou per part d'empresaris del nord de Mèxic finalment va permetre la fusió de Aviacsa amb Aeroejecutivo/Aeroexo i amb això consolidar-se com una aerolínia troncal en comptes de regional, com fins al moment era.

## Destinacions

* Mèxic: Acapulco, Cancun, Ciutat de Mèxic, Ciudad Juárez, Chetumal, Culiacán, Guadalajara, Hermosillo, León (Guanajuato), Mérida (Yucatán), Mexicali, Monterrey, Morelia, Oaxaca, Puerto Vallarta, Tampico, Tapachula, Tijuana, Tuxtla Gutiérrez, Villahermosa, Durango, Tepic, Veracruz
* Estats Units: Houston, Las Vegas, Los Angeles.

## Flota Actual

* 3 Boeing 737-300
* 23 Boeing 737-200
# Aviador

Un aviador (o pilot d'avió) és la persona que, de manera professional o no, pilota un avió. Es sol fer una distinció entre pilot privat, pilot comercial i pilot militar.

## Categories

* Pilot de globus (BPL): permet tripular globus aerostàtics així com fer vols comercials amb passatgers
* Pilot de planejador (SPL): permet volar planejadors i fer vols comercials amb planejadors si s'ha completat 75 hores de vol o 200 llançaments o enlairaments i aterratges com a pilot al comandament en planadors
* Pilot d'ultralleuger (ULM): permet volar aeronaus ultralleugeres de fins a 2 seients amb un pes màxim de 450 kg
* Pilot privat (PPL): permet volar aeronaus no dedicades a l'explotació comercial
* Pilot comercial (CPL): permet volar aeronaus comercials dedicats al transport de passatgers
* Pilot de transport de línia aèria (ATPL): habilita al pilot volar aeronaus dedicades al transport de mercaderies

## Requisits

Un pilot d'avió ha de tenir una bona condició física, una bona vista i coordinació entre la vista i les mans. També és necessari tenir capacitat de lideratge, saber treballar sota pressió, tenir una bona capacitat comunicativa i capacitat d'assumir responsabilitats.
En el moment de fer el curs de pilot de línies aèries cal també tenir mínim de 18 anys d’edat, haver passat satisfactòriament un reconeixement mèdic aeronàutic i passar diverses proves de nivell de formació acadèmica.

## Referències

* ↑ «Aviador al DIEC2».
* ↑ «Licencias de piloto de Globo (BPL) | AESA-Agencia Estatal de Seguridad Aérea - Ministerio de Fomento». [Consulta: 15 gener 2024].
* ↑ «Licencia de piloto de Planeador (SPL) | AESA-Agencia Estatal de Seguridad Aérea - Ministerio de Fomento». [Consulta: 15 gener 2024].
* ↑ «Licencia de Piloto de ULM | AESA-Agencia Estatal de Seguridad Aérea - Ministerio de Fomento». [Consulta: 15 gener 2024].
* ↑ «Curs de pilot privat PPL(A) | L'Aeroclub», 26-12-2015. [Consulta: 15 gener 2024].
* ↑ School, Euroinnova Business. «¿Qué es un piloto comercial? | Euroinnova» (en castellà). [Consulta: 15 gener 2024].
* ↑ Rexct-29. «ATPL Airline Transport Pilot Licence» (en castellà), 15-06-2021. [Consulta: 15 gener 2024].
* ↑ Roldan, Maria Jose. «Com ser pilot d'avió», 23-07-2021. [Consulta: 15 gener 2024].
* ↑ «Forma't com a pilot». [Consulta: 15 gener 2024].

## Vegeu també

* Maria Josep Colomer i Luque, primera aviadora catalana de la història
* Pilot de proves

## Enllaços externs

* Qui va ser el primer pilot a travessar l'Atlàntic? Arxivat 2022-10-28 a Wayback Machine.
# Hospici de Cap Ferrat

Hospiciu de Niça (en francès, Saint Hospice, popularment conegut com a Saint Sospis) (Egipte, començament del s. VI - Cap Ferrat, Sant Joan de Cap Ferrat, prop de Vilafranca de Mar, Gàl·lia, 21 de maig de 581) fou un monjo egipci, anacoreta a la costa del sud de la Gàl·lia, on morí. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes.

## Biografia

Hospici havia estat, segons la tradició, monjo a Egipte. De jove, va marxar-ne i arribà a les costes gal·les, on es retirà i visqué reclòs en una torre murada de la península de Cap Ferrat, prop de Niça.
La gent de la rodalia anava a demanar-li consells; els advertí, cap al 575, que els longobards s'apropaven i pogueren fugir. La seva torre fou assetjada, però salvà la vida. Salvà la vida d'un dels atacants amb un miracle, i aquest es convertí.
Hospici conegué Gregori de Tours, que en parla explicant-ne la vida, la seva penitència i els miracles que feia. Morí a Cap Ferrat, prop de Vilafranca de Mar (Alps Marítims. Des de llavors, el lloc també és conegut com a Cap Saint-Sospis. Fou sebollit pel seu amic el bisbe Austadi de Cimiez.

## Veneració

Tot i que no figura al Martirologi romà (hi fou fins al segle XIX), és venerat com a sant, tot i que el seu culte es limita a la diòcesi de Niça, centrant-se en la catedral de Santa Reparata, on es conserva una relíquia de la mà del sant. Altres relíquies es troben a les esglésies de Vilafranca de Mar, La Túrbia i la capella de San-Sospis de Sant Joan de Cap Ferrat.
La capella de San-Sospis, a Sant Joan de Cap Ferrat, s'edificà al segle xi sobre les ruïnes de la torre on havia viscut el sant. Abandonada llarg temps, fou restaurada el 1980.

## Bibliografia

* Catholic Encyclopedia. "St. Hospitius"
* Catholic Forum. "St. Hospitius" Arxivat 2006-05-20 a Wayback Machine.
# Hubbard (Iowa)

Hubbard és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 885 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hubbard tenia 885 habitants, 374 habitatges, i 253 famílies. La densitat de població era de 185,7 habitants/km².
Dels 374 habitatges en un 25,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,2% hi vivien parelles casades, en un 4,8% dones solteres, i en un 32,1% no eren unitats familiars. En el 29,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,7% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 22,6% entre 25 i 44, un 16,8% de 45 a 60 i un 34% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.089 $ i la renda mediana per família de 41.563 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.157 $ mentre que les dones 22.417 $. La renda per capita de la població era de 21.805 $. Entorn de l'1,9% de les famílies i el 4,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hubbard». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hubbard». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Helios (cooperativa)

Helios fou una cooperativa de producció i consum elèctric fundada a Llucmajor, Mallorca, el 1920 pels dirigents de l'Agrupació Socialista de Llucmajor, amb col·laboració amb militants del Partit Liberal. Fou dirigida per Joan Monserrat Parets. Tenia com a objectiu subministrar corrent elèctric als seus socis i als serveis de caràcter públic. El 1922 es feu càrrec de l'enllumenat públic de Llucmajor. El 1935 fou adquirida per l'empresa Gas i Electricitat Societat Anònima (GESA). La fàbrica d'electricitat produïa una mitjana de 104 kW.

## Edifici

La primera pedra de l'edifici de la fàbrica fou posada l'1 de gener de 1921. L'edifici és de caràcter neoclàssic de dos cossos i dues façanes amb les obertures disposades seguint l'eix vertical. La façana principal està situada al carrer Bisbe Pere Roig. El cos inferior té un portal de cotxeria amb llinda flanquejat per dues finestres cegades a cada costat. Al cos superior hi ha un finestral d'arc de mig punt dovellat cegat flanquejat per dues finestres a cada costat de les quals dues estan cegades. A sobre les obertures hi ha un trencaaigües. Està rematat per un frontó. La façana lateral del carrer Hispanitat presenta al cos inferior un finestral dovellat flanquejat per dues finestres de mig punt cegades. Una finestra cegada. Al cos superior hi ha un finestral d'arc de mig punt dovellat cegat. Onze mènsules sostenen la coberta.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 6. Palma: Promomallorca, p. 402. ISBN 84-8661702-2.
* 1 2 de Luna, J; i col «Arquitectura Industrial» (pdf). Catàleg de béns immobles [Llucmajor], 2000, pàg. 51. Arxivat de l'original el 25 de juny 2016 [Consulta: 7 juny 2016]. Arxivat 25 de juny 2016 a Wayback Machine.
# Batalló del Terrible

El Batalló del Terrible (nom que prové del de la localitat de Pueblonuevo del Terrible) va ser el primer batalló format a la província de Còrdova (Andalusia) per voluntaris per defensar la legalitat de la República després del cop d'estat de juliol de 1936 que va donar inici a la Guerra Civil espanyola.
Aquest batalló sorgí a partir del gran potencial obrer de la conca minera de Peñarroya-Pueblonuevo, compost en la seva majoria per militants socialistes i més minoritaris els comunistes. El dirigí el capità de la Guàrdia Civil Jesús García del Amo, i com a dirigent polític el diputat a Corts, Eduardo Blanco Fernández.
La primera acció de lluita del batalló va ser l'atac a la ja ocupada localitat de Hinojosa del Duque, el 27 de juliol de 1936, no aconseguint els seus objectius. Va tenir aquest batalló l'ocasió d'haver pogut llançar-se sobre Còrdova capital en els primers dies de l'aixecament militar, ja que el coronel rebel Ciriaco Cascajo amb prou feines comptava amb forces de l'exèrcit per defensar la ciutat. No obstant això van prendre posicions a 18 quilòmetres de la capital, en Cerro Muriano. Amb el també recentment creat Batalló Bautista Garcet es van posicionar sobre la serra que envolta Còrdova amb l'ordre d'atacar la ciutat el 20 d'agost de 1936. Frustrada aquesta operació per una mala previsió operativa o indecisió del general José Miaja, el Batalló va establir la seva caserna general a Villaviciosa de Córdoba, quedant totes les tropes del lloc sota el comandament del capità José Verdú.
La seva següent operació va ser la defensa de Villaviciosa fins que no va tenir més remei que abandonar la localitat el 9 d'octubre de 1936. Disponibles les seves tropes, va estar també en la defensa de Peñarroya assetjada per les tropes rebels. Els intents de resistència per part de les milícies van ser infructuosos, quedant el Batalló gairebé desfet i patint nombroses baixes. En aquest moment i circumstància el capità García del Amo va desertar amb 107 guàrdies civils, lliurant-se a les tropes revoltades. El Batalló miner en la seva retirada desorganitzada cap a Pozoblanco va intentar reorganitzar-se, però els seus membres van acabar per incorporar-se al Batalló Bautista Garcet.

## Referències

* Moreno Gómez, Francisco.: 1936: el genocidio franquista en Córdoba. pp. 104, 121,472, 477, 607, 610, 632-634, 663, 690, 699. Ed. Crítica, Barcelona. ISBN 978-84-7423-686-6
# Barley

«Barley» té aquests significats:
* Barley wine, estil de cervesa d'alta fermentació i alta graduació originari d'Anglaterra
* Nigel Barley (Kingston upon Thames, Gran Londres, 1947), antropòleg i escriptor anglès.
* The Wind That Shakes the Barley pel·lícula britànica -alemanya -irlandesa dirigida per Ken Loach estrenada el 2006
Viccionari
# B.F.'s Daughter

B.F.'s Daughter és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Robert Z. Leonard, estrenada el 1948 i protagonitzada per Barbara Stanwyck i Van Heflin. Adaptació de la controvertida novel·la de John P. Marquand de 1946 del mateix nom, però el guió tot just toca els elements controvertits i és un melodrama bastant convencional.

## Argument

Polly Fulton (Barbara Stanwyck) és la filla única del ric industrial B.F. Fulton (Charles Coburn). Té previst casar-se amb l'home dels seus somnis, l'advocat Robert Tasmin (Richard Hart), un senyor agradable i fiable que té la plena aprovació de la seva família. Però llavors Polly coneix Tom Brett, un intel·lectual insolent (Van Heflin), que culpa gairebé tots els problemes del món als rics. Tom i Polly no s'agraden al principi, però ella el troba excitant comparat amb la "camisa estarrufada" de Tasmin. Aviat Tom i Polly s'enamoren i es casen.
Quan arriba la Segona Guerra Mundial, Tom té una feina d'alt nivell a Washington, de la qual no pot parlar. Ell i Polly rarament es veuen i comencen a portar vides separades, portant la relació a un punt de la crisi. A Polly li arriba el rumor que Tom està tenint un afer. I queda afectada per la notícia que Bob Tasmin, oficial militar, casat amb la millor amiga de Polly, ha mort aparentment en una missió darrere les línies enemigues. Quan es revela la veritat sobre les dues situacions, Polly i Tom afrontaran finalment els seus propis problemes cara a cara i s'assabentaran del que realment signifiquen l'un per a l'altre.

## Adaptació radiofònica

L'11 de desembre de 1950, l'emissora Lux Radio Theater emet una adaptació radiofònica de B. F.'s Daughter amb Barbara Stanwyck en el seu paper en el film.

## Repartiment

* Barbara Stanwyck: Pauline 'Polly' Fulton Brett
* Van Heflin: Thomas W. 'Tom' Brett
* Charles Coburn: Burton F. 'B.F.' Fulton
* Richard Hart: Robert S. 'Bob' Tasmin III
* Keenan Wynn: Martin Delwyn 'Marty' Ainsley
* Margaret Lindsay: 'Apples' Sandler
* Spring Byington: Gladys Fulton
* Marshall Thompson: El mariner
* Barbara Laage: Eugenia Taris
* Thomas E. Breen: Major Isaac Riley, pilot
* Fred Nurney: Jan

## Nominacions

* 1949. Oscar al millor vestuari per Irene

## Referències

* ↑ IMDB entry B. F.'s Daughter (en anglès).
# Barranc de Comaloforno

El Barranc de Comaloforno és un barranc que discorre dins del terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins el Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
És afluent per la dreta de la Noguera de Tor. Té el naixement a 2.641,9 metres, al sud-est del desguàs de l'Estanyet de Comaloforno. El seu curs discorre cap al sud-est; fins a desaiguar a la Noguera de Tor, a 1.613 metres d'altitud, a la zona anomenada Plana Ciega, uns 30 metres per sota del punt on ho fa el Barranc de Comalesbienes.

## Enllaços externs

* ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Barranc de Comaloforno. [Consulta: 06/10/2013]

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Mapa Vall de Boí 1:25.000. Editorial Alpina. Barranc de Comaloforno (naixement). [Consulta: 06/10/2013]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. la Noguera de Tor. [Consulta: 06/10/2013]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Hola

* Aquest article tracta sobre la ciutat kenyana. Vegeu-ne altres significats a «¡Hola!».
Hola, també coneguda com a Galole, és una petita ciutat de Kenya, capital del Districte del Riu Tana a la Província Costanera, situada a prop del riu Tana. Va ser un camp de detenció l'any 1959. Té una població aproximada de 6.931 persones (des de l'any 1999.)

## Referències

* ↑ «Home» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2019].
* ↑ «Kenya Districts». [Consulta: 19 abril 2019].
* ↑ «Tana River» (en anglès). [Consulta: 12 abril 2019].
Viccionari
# Helm Glöckler

Helm Glöckler (Frankfurt del Main, 13 de gener de 1909 - Frankfurt del Main, 18 de desembre de 1993) fou un pilot de curses automobilístiques alemany que va arribar a disputar curses de Fórmula 1 i de les 24 hores de Le Mans.
Glöckler va disputar i guanyar curses de Fórmula 3 amb un nou Porsche 550 (que es va inspirar en el disseny del petit Porsche Spyder fet pel seu cosí).
L'any 1951 també va guanyar la categoria de cotxes esportius Copa Alpine de ral·li conduint un molt modificat Renault 4CV.
Va competir l'any 1953 amb un Porsche 550 a les 24 Hores de Le Mans amb Hans Herrmann, i de nou a la temporada següent de les 24 Hores de Le Mans amb Richard von Frankenberg.

## A la F1

Va debutar a la setena cursa de la temporada 1953 (la quarta temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 2 d'agost del 1953 el GP d'Alemanya al Circuit de Nürburgring.
Helm Glöckler va participar en una única prova puntuable pel campionat de la F1, no aconseguint classificar-se per disputar la cursa i no assolint cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Posició | Punts |
| 1953 | Equipe Anglaise | Cooper T23 | Bristol Straight-6 | ARG | 500 | HOL | BEL | FRA | GBR | ALE NVQ | SUI | ITA | NC | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

## Referències

* ↑ Leffingwell, Randy. Porsche legends. Osceola, WI: MBI Pub. Co, 2002, p. 35. ISBN 0-7603-1364-4 [Consulta: 15 juny 2009].
* ↑ Martin Pfundner. Alpine Trails & Rallies: Mountain Motor Sport 1910–1973 (Those were the days...). Veloce Publishing, 2005, p. 68. ISBN 1-904788-95-5 [Consulta: 16 juny 2009].

## Enllaços externs

* http://www.solitude-memorial.de/idx05.htm Arxivat 2006-07-08 a Wayback Machine.
* http://www.500race.org/Period%20Results/Germany%20Results.htm#1951 Arxivat 2015-09-12 a Wayback Machine.
# Helmdange

Helmdange (en luxemburguès: Hielem; en alemany: Helmdingen) és una vila de la comuna de Lorentzweiler situada al districte de Luxemburg del cantó de Mersch. Està a uns 8,5 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Helmdange». [Consulta: 15 octubre 2015].
# Hermanitas de Los Pobres

Hermanitas de Los Pobres és una obra de Lleida protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici aïllat a l'horta de Lleida de quatre plantes, amb una àrea de serveis comuns i cèl·lules habitacionals, per separació de sexes entre si i amb la comunitat, creant unes circulacions ben complexes. Planta baixa amb serveis generals. Tres plantes amb serveis d'infermeria i dormitoris. Façanes de gran expressivitat constructiva amb maó vist i prefabricat a les finestres i balcons. Composició volumètrica acurada que al mateix temps qualifica els espais exteriors.

## Història

Ampliació amb cos afegit de nous menjadors i sala d'actes. Els antics menjadors fan de sala d'estar, ja que aquesta s'havia quedat petita.

## Referències

* 1 2 «Hermanitas de Los Pobres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 gener 2017].
# Hong Yuanshuo

Hong Yuanshuo (xinès simplificat: 洪元硕; xinès tradicional: 洪元碩; (Pequin, 31 de març de 1948 - ibídem, 1 d'agost de 2015) va ser un entrenador i jugador de futbol xinès. Al llarg de la seva carrera com a jugador va passar tot el temps al club Beijing Guoan, on va guanyar el títol de la lliga de l'any 1973 amb els seus companys. Des que es va retirar s'involucraria en l'escoltisme abans de passar a la gestió amb el club de tercer nivell Beijing Kuanli en 1997. Per a l'any 2009 tornaria al seu antic club com mànager per ajudar en la seva embranzida amb èxit pel títol de la super lliga xinesa 2009.

## Carrera com a jugador

A principis dels anys 70, Hong Yuanshuo es va unir a l'equip de futbol Beijing Guoan. Va jugar en extrem i es va convertir en el capità de l'equip. El 1973, Hong va ser seleccionat per l'entrenador, Nian Weisi per estar dins de la selecció de futbol de la Xina.

## Carrera com a entrenador

Després del seu retir el va treballar en l'equip juvenil Beijing de 1980. en aquest any l'explora a molts jugadors importants del Beijing Guoan i equip nacional; incloent a Gao Feng, Cao Xiandong, Deng Lejun, Tao Wei i Huang Bowen.

## Vida personal

Hong Yuanshuo va ser el fill del filòsof xinès Hong Qian (xinès: 洪 谦, 1909-1992).

## Referències

* ↑ «China League History». [Consulta: 15 maig 2017].

## Enllaços externs

* Hong Yuanshuo's News Arxivat 2009-09-23 a Wayback Machine.
* Profile at bgfc1992's Blog
# Hongqi

«Hongqi (Bandera Roja)» té aquests significats:
* Hongqi (publicació), revista editada pel Partit Comunista de la Xina entre el 1958 i el 1988
* Hongqi (marca), sèrie de vehicles construïts per la First Automobile Works des del 1958.