OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Moviment Nacionalsocialista Noruec

El Moviment Nacionalsocialista Noruec (en noruec: Norges Nasjonalsosialistiske Bevegelse; NNSB), anteriorment Zorn 88, és un grup neonazi noruec amb una cinquantena de membres, dirigit per Erik Rune Hansen. Fundat el 1988, és un grup secret amb una estricta regulació de membres.
El NNSB mostra admiració per Adolf Hitler i Vidkun Quisling, i se centra en el revisionisme històric i l'antisemitisme, particularment la negació de l'Holocaust. Publica la revista Gjallarhorn, i el 1999 va publicar Els Protocols dels Savis de Sió. Altres temes recurrents al partit inclouen la higiene racial i la religió nòrdica. Diversos dels seus membres eren nacionalsocialistes actius i membres del Nasjonal Samling durant la Segona Guerra Mundial. El grup ha tingut enllaços amb Erik Blücher i la revista Folk og Land, i amb Varg Vikernes. Ha estat part de xarxes internacionals juntament amb la Unió Mundial de Nacionalsocialistes, el Moviment Nacionalsocialista de Dinamarca, el Front Nacionalsocialista Suec (desaparegut) i Blood & Honour. Juntament amb grups escandinaus ha participat en celebracions i memorials Adolf Hitler i Rudolf Hess.
El novembre de 2007, una cerimònia commemorativa al cementiri de guerra alemany a Oslo va ser atacada per antifeixistes, deixant cinc membres del NNSB ferits, un greument. El NNSB va prometre que no tenia intencions de prendre represàlies per l'atac.

## Referències

* ↑ Søderlind, Didrik. «Holocaust-benektelse på norsk» (en noruec). Forskning, 03-03-2005..
* 1 2 «nynazisme» (en noruec). Store norske leksikon, 28-04-2015.
* 1 2 Carlsson, Ronny S.; Frøkedal, Arne; Vestvik, Einar. «Nazisekt adresse Haugesund» (en noruec). Haugesunds Avis, 10-04-2002. [Consulta: 2 juny 2022].
* 1 2 Lunde, Henrik. «Aller Ytterst – de rasistiske grupperinger i dagens Norge» (en noruec). Vepsen. Arxivat de l'original el 2020-09-21. [Consulta: 2 juny 2022].
* ↑ Henriksen Jørstad, Runar «Nazi-miljø på Hadeland» (en noruec). NRK, 23-10-2007.
* ↑ Søderlind, Didrik. «Holocaust-benektelse på norsk» (en noruec). Forskning, 30-03-2005. [Consulta: 2 juny 2022].
* ↑ Lunde, Henrik. «Nynazisme» (en noruec). HL-senteret, 06-10-2011. Arxivat de l'original el 2022-07-03. [Consulta: 2 juny 2022].
* ↑ Westad, Truls. «Sort metall – hvite krigere» (en noruec). Vepsen. [Consulta: 2 juny 2022].
* ↑ «Norske nazi-forbindelser til bankranerne» (en noruec). VG, 25-02-2003. [Consulta: 2 juny 2022].
* ↑ «Fører i nytt nazi-nettverk?» (en noruec). VG, 25-02-2003. [Consulta: 2 juny 2022].
* ↑ «Samling under Blüchers vinger» (en noruec). Vepsen. [Consulta: 2 juny 2022].
* ↑ «- Angrep med balltre og bajonetter» (en noruec). , 11-11-2007.
* ↑ «Ventet på nazistene» (en noruec). , 20-11-2007.
Feixisme :
Teoria :
Moviments :
Obres :
Organitzacions :
Història :
Categoria
Portal :
# Moviment Patriòtic Popular

Moviment Patriòtic Popular (finès Isänmaallinen Kansanliike, IKL) fou un partit polític finès d'extrema dreta, nacionalista i fortament anticomunista, successor del Moviment Lapua, del que només es diferenciava en el fet que participava en eleccions. Fou creat el 5 de juny de 1932 per Herman Gummerus i Erkki Räikkönen, i dissolt el 23 de setembre de 1944 com a conseqüència directa de l'armistici de la Guerra de Continuació.
La seva organització juvenil era Sinimustat (blau i negres), liderada pel carismàtic sacerdot Elias Simojoki. Es va presentar a les eleccions parlamentàries finlandeses de 1933 en coalició amb el Partit de la Coalició Nacional i va obtenir 14 escons, mentre que el seu soci queia de 42 a 18. Això provocà que en fos nomenat cap Juho Kusti Paasikivi, qui va eliminar del partit tots els simpatitzants d'IKL. Tot i això, va mantenir els 14 escons a les eleccions de 1936, però va caure a 8 escons a les de 1939. El 1939 Urho Kekkonen, aleshores ministre d'interior, va intentar prohibir l'IKL, però el tribunal local de Hèlsinki va aixecar la prohibició.
La Guerra d'Hivern, i en particular la Pau de Moscou, van ser vistos per IKL i els seus simpatitzants com la prova definitiva del fracàs de la política exterior del govern. Després de la Guerra d'Hivern, la política exterior de Finlàndia canviar dràsticament, corresponent a la defensada per IKL, i fins i tot alguns membre d'IKL foren inclosos en el govern de concentració nacional de desembre de 1940. L'entusiasme inicial per la Guerra de Continuació va disminuir l'hivern de 1941. IKL no fou inclosa en el govern d'Edwin Linkomies de primavera de 1943. Quatre dies després que se signés l'armistici de la Guerra de Continuació, i per pressions soviètiques, el moviment fou prohibit.
El 1993 es va restablir amb el nom de Consell Nacional de l'Associació Patriòtica (Isänmaallinen Kansallis-Liitto), però políticament és insignificant.

## Resultats electorals

| Any | Escons | Resultats | Resultats |
| 1933 | 14 | | |
| 1936 | 14 | 97 891 | 8,34% |
| 1939 | 8 | 86 219 | 6,65% |
| Elecció | Col·legi Electoral | Resultats | Resultats |
| 1937 | 23 | 90 378 | 8,1% |

## Bibliografia

* Uola, Mikko: Sinimusta Veljeskunta. Isänmaallinen Kansanliike. Otava, Keuruu, 1982
* Paavo Susitaival: Aktivisti ei hellitä. Karisto, Hämeenlinna, 1981.
* L.J.Niinistö: Paavo Susitaival 1896-1993. Aktivismi elämänasenteena.SHS, Tampere, 1998
* Vihtori Kosola: Viimeistä piirtoa myöten. Muistelmia elämäni varrelta. 1935.
* Heikki Eskelinen: Me tahdoimme suureksi Suomenmaan. WSOY, Helsinki, 2004.
# Berta de Reims

Berta de Reims o Berthe de Reims (c. 814-?) nasqué al voltant de l'any 814, filla de Remy de Reims (790-824) i Arsinde de Ponthieu (798-?). Tingué avantpassats notables que inclouen Carlemany (747-814).

## Núpcies i descendents

Es casà amb Ramon I de Tolosa, D'aquest enllaç van néixer:
* l'infant Bernat II de Tolosa (?-872) el Vedell (Bernat I de Pallars, Ribagorça, Roergue, Carcassona, Rasès, Carcí i Llemosí.
* l'infant Albert Benet, primer abat de Vabres (+ després del 862)
* l'infant Odó I de Tolosa, (v 832-819)., es casà vap al 860 amb Garsinde d'Albi (v 840-?)
* l'infanta Faquilena de Roergue, (v 840-865) es casà l'any 860 amb Llop I de Bigorra.
* l'infant Fulcoald de Llemotges, (v 840-a 884), governador anomenat vescomte de Llemotges, mort vers 886, tronc dels vescomtes de Llemotges.
* l'infanta Rogelinda de Roergue (v 842-886), que es casà amb Wulgrin I d'Angulema (v 830-886)

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 (anglès) Berthe de Reims (c814-?), consultat el 4 de setembre de 2016.
* ↑ (anglès) Eudes de Rouergue (c832-919), consultat el 4 de setembre de 2016.
# Bernd Hölzenbein

Bernd Hölzenbein (Runkel, 9 de març de 1946 - 15 d'abril de 2024) va ser un jugador de futbol alemany que va guanyar la Copa del Món el 1974. És conegut per rebre una falta a la final contra la selecció dels Països Baixos que va portar l'empat dels alemanys.

## Referències

* ↑ «Alemania llora a un campeón del mundo en 1974» (en castellà). Mundo Deportivo, 16-04-2024. [Consulta: 16 abril 2024].
Bernd Hölzenbein - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Copa del Món de Futbol 1974
1 Maier •
2 Vogts •
3 Breitner •
4 Schwarzenbeck •
5 Beckenbauer (c) •
6 Höttges •
7 Wimmer •
8 Cullmann •
9 Grabowski •
10 Netzer •
11 Heynckes •
12 Overath •
13 Müller •
14 Hoeneß •
15 Flohe •
16 Bonhof •
17 Hölzenbein •
18 Herzog •
19 Kapellmann •
20 H. Kremers •
21 Nigbur •
22 Kleff •
Entrenador: Schön
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Copa del Món de futbol 1978
1 Maier •
2 Vogts •
3 Dietz •
4 Rüssmann •
5 Kaltz •
6 Bonhof •
7 Abramczik •
8 Zimmermann •
9 Fischer •
10 Flohe •
11 Rummenigge •
12 Schwarzenbeck •
13 Konopka •
14 D. Müller •
15 Beer •
16 Cullmann •
17 Hölzenbein •
18 Zewe •
19 Worm •
20 H. Müller •
21 Kargus •
22 Burdenski •
Seleccionador: Schön :
# Myoxocephalus brandtii

Myoxocephalus brandtii és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids.

## Descripció

* Fa 42 cm de llargària màxima i 1.200 g de pes.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat que viu entre 0-140 m de fondària (normalment, entre 25 i 50).

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: des de Hokkaido fins al nord del mar del Japó i el mar d'Okhotsk.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Fadeev, N.S., 2005. Guide to biology and fisheries of fishes of the North Pacific Ocean. Vladivostok, TINRO-Center. 366 p.
* ↑ Fedorov, V.V., I.A. Chereshnev, M.V. Nazarkin, A.V. Shestakov i V.V. Volobuev, 2003. Catalog of marine and freswater fishes of the northern part of the Sea of Okhotsk. Vladivostok: Dalnauka, 2003. 204 p.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Mecklenburg, C.W., T.A. Mecklenburg i L.K. Thorsteinson, 2002. Fishes of Alaska. American Fisheries Society, Bethesda, Maryland. xxxvii +1037 p.
* ↑ Nakabo, T., 2002. Fishes of Japan with pictorial keys to the species. Tokai University Press, Japó, pp v-866.
* ↑ Panchenko, V.V., 2000. The age and growth of sculpin Myoxocephalus brandti (Cottidae) in Peter the Great Bay (the Sea of Japan). J. Ichthyol. 40(5):409-413.
* ↑ Sokolovskaya, T.G., A.S. Sokolovskii i E.I. Sobolevskii, 1998. A list of fishes of Peter the Great Bay (the Sea of Japan). J. Ichthyol. 38(1):1-11.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Myoxocephalus niger

Myoxocephalus niger és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids.

## Descripció

* Fa 27 cm de llargària màxima (normalment, en fa 7,5).
* Cap i cos negrosos.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat que viu fins als 50 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord: des del Golf de Pere el Gran i el sud-oest de Kamtxatka (Rússia) fins al mar de Bering.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Nóvikov, N. P.; Sokolovski, A. S.; Sokolóvskaia, T. G.; Iàkovlev, I. M., 2002. The fishes of Primorye. Vladivostok, Far Eastern State Tech. Fish. Univ., 552 p.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Fedorov, V.V., I.A. Chereshnev, M.V. Nazarkin, A.V. Shestakov i V.V. Volobuev, 2003. Catalog of marine and freswater fishes of the northern part of the Sea of Okhotsk. Vladivostok: Dalnauka, 2003. 204 p.
* ↑ Evermann, B.W. i E.L. Goldsborough, 1907. The fishes of Alaska. Bull. U.S. Bur. Fish. 26: 219-360.
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.
* ↑ Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1980. A list of common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (12)1-174.
* ↑ Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* ↑ Sokolovskaya, T.G., A.S. Sokolovskii i E.I. Sobolevskii, 1998. A list of fishes of Peter the Great Bay (the Sea of Japan). J. Ichthyol. 38(1):1-11.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ricker, W.E., 1973. Russian-English dictionary for students of fisheries and aquatic biology. Fisheries Research Board of Canada, Ottawa.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Myoxocephalus ochotensis

Myoxocephalus ochotensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat que viu entre 0-40 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar d'Okhotsk.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Tilesius W. G. von, 1811. Piscium Camtschaticorum descriptiones et icones. Mem. Acad. Imp. Sci. St. Petersb. v. 3. 225-285.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Schmidt, P. J., 1929. A revision of the genus Myoxocephalus Til. (Pisces, Cottidae) and of some allied genera of the Pacific. Ezegodnik Zoologiceskogo Muzeja = Annuaire du Musée Zoologique / Akademija Nauk Sojuza Sovetskich Socialisticeskich Respublik.: 405-426.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Fedorov, V.V., I.A. Chereshnev, M.V. Nazarkin, A.V. Shestakov i V.V. Volobuev, 2003. Catalog of marine and freswater fishes of the northern part of the Sea of Okhotsk. Vladivostok: Dalnauka, 2003. 204 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Muralles de Bagà

Les Muralles de Bagà és unes muralles del municipi de Bagà (Berguedà) declarades bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

De l'antic recinte emmurallat de Bagà es conserva encara el seu traçat, la torre de la Portella, restes de la torre del Portalet (amb base atalussada, construïda en època moderna) i de la torre Vilella, diferents panys de mur als carrers de la Muralla i del Portalet i dues espitlleres en les cases del carrer de la Muralla cantonada amb el carrer Sobirà. Es tracta d'un treball auster de la pedra; carreus sense desbastar disposats en filades i units amb morter. Aquest recinte murallat, situat sobre un declivi sobre el riu Bastareny, és format per cases de planta baixa i dos plantes que conformen l'antic nucli de la localitat.

## Història

La carta de població és atorgada el 1233 per part de Pere Galceran Pinós. Es pensa que el plànol de la nova capital de la baronia hauria estat determinat pel mateix baró. Pel que fa a la fortificació, la tenim documentada ja al s. XIII (1289) i altre cop el 1335. L'urbanisme medieval configurà el municipi de Bagà i el seu creixement durant els segles posteriors. El primer projecte comprenia tan sols l'entorn del palau i progressivament s'anà ampliant. Al s. XIX, però, ja només quedaven restes de les muralles.

## Referències

* 1 2 «Muralles de Bagà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 gener 2016].

## Enllaços externs

* «Muralles de Bagà». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# The Hawthorns

The Hawthorns és un estadi de futbol de la ciutat de West Bromwich, Anglaterra. És la seu del West Bromwich Albion des del 1900, quan va arribar a ser el sisè estadi utilitzat pel club. El camp va ser el primer estadi de futbol de la Football League a construir entre finals del segle xix i inicis del XX. Amb una altitud sobre el nivell del mar de 168 metres és el més alt dels 92 estadis de la Premier League i dels clubs de la Football League. L'estadi té una capacitat de 28.000 espectadors asseguts.

## Camps previs

Durant els primers anys del club, el West Bromwich Albion va tenir una existència nòmada, arribant a jugar en cinc estadis diferents en un període de 22 anys. El seu primer terreny de joc va ser Coopers Hill, que l'equip va ocupar només un any (1878 - 1879). De 1879 a 1881 la segona casa del WBA va serDartmouth Park, encara que alternant amb Coopers Hill. El tercer camp del WBA va ser el Bunns Field, també conegut com The Birch (els Bedolls), on va jugar només la temporada 1881-82. Comptava amb una capacitat de 1.500 a 2.000 espectadors, aquest va ser el seu primer camp tancat, cosa que permetia al club cobrar l'entrada al camp per primera vegada. La cada vegada més gran popularitat del futbol va fer que el West Bromwich Dartmouth Cricket Club posés en lloguer el seu terreny al WBA des de 1882 fins a 1885, però al WBA ràpidament se li va quedar petita la seva nova casa i aviat es van haver de tornar a traslladar. La nova propietat, el quart camp, del WBA va ser Stoney Lane, entre 1885 i 1900, va ser possiblement el període més reeixit fins aleshores en la història del club, perquè el WBA va guanyar la FA Cup dues vegades i sent subcampions en tres ocasions.

## Referències

* 1 2 Vídeo Full Throstle: The Official History of West Bromwich Albion, Paul Doherty International, N.Cat. WBADVD05 (anglès)
* ↑ Matthews (2007) P64.

## Bibliografia

* Inglis, Simon [1983]. The Football Grounds of England and Wales. Paperback edition. Collins Willow, 1984.
* Matthews, Tony; Mackenzie, Colin. Albion! A Complete Record of West Bromwich Albion 1879-1987. Breedon Books, 1987. ISBN 0-907969-23-2.
* Matthews, Tony. West Bromwich Albion: The Complete Record. Breedon Books, 2007. ISBN 978-1-85983-565-4.

## Enllaços externs

* Virtual stadium tours Arxivat 2008-07-04 a Wayback Machine.
* The Hawthorns Arxivat 2007-12-13 a Wayback Machine.
* The Stadium Guide - The Hawthorns
# Moviment periòdic

Un moviment periòdic és el tipus d'evolució temporal que presenta un sistema l'estat del qual es repeteix exactament a intervals regulars de temps.
El temps mínim T necessari perquè l'estat del sistema es repeteixi es diu període. Si l'estat del sistema es representa per S, es complirà:
   $S(t)=S(t+T),\qquad \forall t$

## Exemples

* Un moviment harmònic simple és un moviment periòdic.
* L'oscil·lació d'un pèndol pla sense amortització és també un moviment periòdic.
* Una rotació amb velocitat constant al voltant d'un eix fix és un moviment periòdic.
* La Terra girant al voltant del Sol realitza un moviment quasiperiòdic.

## Bibliografia

* Feynman, Leighton and Sands. Lectures on physics. Addison-Wesley. ISBN 0-8053-9045-6.
* Marion, Jerry B.. Dinámica clásica de las partículas y sistemas. Barcelona: Ed. Reverté, 1996. ISBN 84-291-4094-8.
* Ortega, Manuel R.. Lecciones de Física (4 volúmenes). Monytex, 1989-2006. ISBN 84-404-4290-4, ISBN 84-398-9218-7, ISBN 84-398-9219-5, ISBN 84-604-4445-7.
* Tipler, Paul A.. Física para la ciencia y la tecnología (2 volúmenes). Barcelona: Ed. Reverté, 2000. ISBN 84-291-4382-3.
* Resnick,R. and Halliday, D.. Physics. John Wiley & Sons, 1996. ISBN 0-471-83202-2.

## Vegeu també

* Moviment quasiperiòdic

## Enllaços externs

* Física Universitària. Arxivat 2009-09-08 a Wayback Machine. (castellà) Abundant informació per al nivell de la Física Universitària. Inclou textos i animacions.
* Curs Interactiu de Física en Internet. Ángel Franco García.
* Pàgina en (anglès) Arxivat 2018-06-20 a Wayback Machine. Amb animacions d'oscil·lacions i ones.
# Moviment perpetu

El moviment perpetu és el concepte imaginari del moviment que continua indefinidament, sense aturar-se, sense cap font d'energia externa. Això és físicament impossible, perquè sempre es perd energia útil a causa del moviment, per la fricció (fregament) i altres causes. El terme mòbil perpetu sovint es fa servir per a descriure una màquina de moviment perpetu del primer tipus, "una màquina hipotètica, la qual, una vegada activada, podria continuar funcionant i produint treball" indefinidament sense entrada d'energia externa a aquesta. El concepte de moviment perpetu viola la primera llei de la termodinàmica o la segona llei de la termodinàmica.
Existeixen en la natura casos d'aparent moviment perpetu, però aquests moviments no són veritablement perpetus. Per exemple, el moviment de rotació dels cossos celestes com són els planetes pot semblar perpetu, però estan realment subjectes a moltes forces com són el vent solar, el medi interestel·lar, la resistència, la gravetat, la radiació tèrmica i la radiació electromagnètica.
El flux del corrent elèctric en un bucle superconductor pot ser perpetu i podria ser usat com un medi d'emmagatzemar energia, però seguint el principi de conservació de l'energia la font de l'"output" d'energia podria ser, de fet, originada per l'"input" d'energia amb el qual prèviament s'havia carregat.
Malgrat que el fet que els aparells de moviment perpetu són físicament impossibles, intentar arribar al moviment perpetu roman popular.

## Notes

* ↑ «Dictionary - Definition of perpetual motion». Websters-online-dictionary.org. [Consulta: 27 novembre 2012].
* ↑ Oxlade, Chris. Friction And Resistance. Heinemann-Raintree Library, 2006, p. 27. ISBN 1403481717.
* 1 2 Derry, Gregory N. What Science Is and How It Works. Princeton University Press, p. 167. ISBN 1400823110.
* 1 2 Roy, Bimalendu Narayan. Fundamentals of Classical and Statistical Thermodynamics. John Wiley & Sons, 2002, p. 58. ISBN 0470843136.
* ↑ «Definition of perpetual motion». Oxforddictionaries.com, 22-11-2012. Arxivat de l'original el 2020-06-16. [Consulta: 27 novembre 2012].
* ↑ Ben Johnson. My Inventions: The Autobiography of Nikola Tesla. Hart Brothers (Texas, USA), 1982. ISBN 978-0910077002.
* ↑ Taylor, J. H.; Weisberg, J. M. «Further experimental tests of relativistic gravity using the binary pulsar PSR 1913 + 16». Astrophysical Journal, 345, 1989, pàg. 434–450. Bibcode: 1989ApJ...345..434T. DOI: 10.1086/167917.
* ↑ Weisberg, J. M.; Nice, D. J.; Taylor, J. H. «Timing Measurements of the Relativistic Binary Pulsar PSR B1913+16». Astrophysical Journal, 722, 2010, pàg. 1030–1034. arXiv: 1011.0718v1. Bibcode: 2010ApJ...722.1030W. DOI: 10.1088/0004-637X/722/2/1030.

## Enllaços externs

* The Museum of Unworkable Devices Arxivat 2010-01-23 a Wayback Machine..
* Vlatko Vedral's Lengthy discussion of Maxwell's Demon (PDF).
* "Perpetual Motion - Just Isn't." Popular Mechanics, January 1954, pp. 108–111.