OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Easton (Washington)

Easton és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'Estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 383 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Easton tenia 383 habitants, 151 habitatges, i 104 famílies. La densitat de població era de 88 habitants per km².
Dels 151 habitatges en un 35,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,3% hi vivien parelles casades, en un 7,3% dones solteres, i en un 31,1% no eren unitats familiars. En el 21,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,7% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 11,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 125,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.708 $ i la renda mediana per família de 37.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.750 $ mentre que les dones 20.357 $. La renda per capita de la població era de 19.773 $. Aproximadament el 3,7% de les famílies i el 7,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Easton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Easton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Refugi d'Estós

El Refugi d'Estós està situat a la vall d'Estós en ple Parc Natural de Pocets-Maladeta, a 1.895 m d'altitud. És un refugi de muntanya guardat tot l'any amb 120 places en llitera correguda. Disposa d'aigua corrent, dutxes i lavabos exteriors, aigua calenta, servei de bar i menjador, flassades, calefacció, ximeneia, lloc per cuinar, armariets, guardaesquís i calcer de descans. També ofereix telèfon i sistema de telecomunicacions per a socors.

## Activitats

És un punt de partida per a molts excursionistes, per a practicar el senderisme pel GR 11, senders de petit recorregut de Benasc, travesses per Lliterola, Chistén (GR-11), Grist, Vall d'O, Travessa dels tres refugis (Estós-Biadós-Àngel Orús), ascensions al Pocets/Llardana, Gemelos, Clarabides, Gourgs Blancs, Perdiguero, Jean Arlaud, Es Corbets, Agulles de Perramó, Tucas d'Ixeya, Montidiego, així com nombrosos itineraris d'esquí de Muntanya, escalada en roca, alpinisme, espeleologia.

## Referències

* 1 2 «Refugio de Estós». Fam.es. [Consulta: 29 gener 2015].
# Meritxell Negre

Meritxell Negre, coneguda senzillament com a Txell, (Barcelona, 17 de febrer de 1971 - 21 de gener de 2020) fou una cantautora catalana.
Va ser la cantant principal a l'Orquestra del Club Sutton a Barcelona i va ser subcampiona al programa de televisió "El Trampolin" de Telecinco. El 1996 va signar un contracte de publicació i producció amb EMI Publishing, Inc. Va gravar el seu primer àlbum en solitari el 2004, "The Meritxell Project". L'àlbum, que té el mateix títol que la seva banda d'aleshores, va ser co-escrit i produït amb el baixista i productor Gary Grainger. El CD de l'àlbum incorpora a les balades llatines i de jazz, una àmplia barreja urbana bilingüe de R&B.

## Referències

* ↑ «Meritxell Negre (El Número Uno) muere a los 48 años». El Mundo, 22-01-2020 [Consulta: 22 gener 2020].
* ↑ «Welcome to the official website of the Meritxell Project». [Consulta: 18 gener 2020].
# Pablo Ruiz Barrero

Pablo Ruiz Barrero (Sevilla, 25 de febrer de 1981) és un futbolista andalús retirat, que ocupava la posició de defensa.

## Trajectòria esportiva

Format al planter del Sevilla FC, hi juga nou partits a primera divisió amb els sevillistes, entre la 04/05 i la 05/06. Sense continuïtat al Sevilla, a l'estiu del 2006 marxa al Reial Múrcia, on disputa 25 partits. A la temporada següent retorna a Andalusia, al Córdoba CF, també de Segona Divisió, amb qui és titular la temporada 07/08, mentre que a la següent hi juga 16 partits.
L'estiu del 2009 s'incorpora al FC Cartagena, recén ascendit a la categoria d'argent. Roman dues temporades al club de la Regió de Múrcia abans de fitxar pel CE Sabadell.

## Referències

* ↑ http://www.egar.cat/20120101/esports/futbol-sabadell/el-15-pablo Arxivat 2012-03-15 a Wayback Machine.
* ↑ http://noticias.lainformacion.com/deporte/futbol/el-sabadell-ficha-a-pablo-ruiz-y-el-camerunes-yan-songo-o_YJqDMJzMrn9tbbf3Aqudn2/ Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Resolució 1047 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1047 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 29 de febrer de 1996, després de recordar les resolucions 808 (1993), 827 (1993), 936 (1994) i 955 (1994), el Consell va nomenar Louise Arbour com a Fiscal al Tribunal Penal Internacional per a Ruanda (TPIR) i al Tribunal Penal Internacional per a l'antiga Iugoslàvia (TPII).
El Consell va prendre nota de la renúncia de l'anterior fiscal, Richard Goldstone, amb efectes a partir de l'1 d'octubre de 1996, i va decidir que el termini de Louise Arbour, jutgessa canadenca, s'iniciaria en aquella data.

## Referències

* ↑ «Security Council appoints Canadian judge Louise Arbour Prosecutor of war crimes tribunal». United Nations, 29-02-1996.
* ↑ Jones, John R. W. D.. The practice of the International Criminal Tribunals for the former Yugoslavia and Rwanda. 2a edició. Transnational, 1998, p. 88. ISBN 978-1-57105-079-3.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1001 a la 1100 (1996 - 1997)
* Genocidi de Ruanda
* Genocidi de Bòsnia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Lez-Fontaine

Lez-Fontaine és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 207 habitants. Es troba a 100 km de Lilla i de Brussel·les (B), a 45 km de Valenciennes, a 40 km de Mons i Charleroi (B) i a 13 km d'Avesnes-sur-Helpe, de Maubeuge i Fourmies.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 217 | 225 | 211 | 211 | 202 | 211 | 207 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Michel Hannecart | |
| 2001- | Guy Gautier | |
# Teramulus waterloti

Teramulus waterloti és una espècie de peix pertanyent a la família dels aterínids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 3,2 cm de llargària màxima.
* És translúcid i blavós en general, vermellós als flancs i amb una destacada banda mediolateral iridescent.
* La primera aleta dorsal és negra.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, pelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord-oest de Madagascar: des del riu Ifasy fins al riu Anjingo.

## Estat de conservació

Les poblacions del riu Anjingo han de front a la degradació del seu hàbitat i la introducció d'espècies exòtiques, mentre que les situades més al nord són lliures d'aquestes amenaces.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Teramulus waterloti» (en anglès). Fishbase.
* ↑ Maugé, L.A., 1986. Atherinidae. P. 277-279. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.). Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* ↑ Sparks, J.S., 2003. Atherinidae: Teramulus, zono. P. 866-867. A: S.M. Goodman i J.P. Benstead (eds.). The natural history of Madagascar. The University of Chicago Press, Chicago i Londres. 1709 p.
* ↑ Sparks, J.S. i M.L.J. Stiassny, 2003. Introduction to the freshwater fishes. P. 849-863. A: S.M. Goodman i J.P. Benstead (eds.). The natural history of Madagascar. The University of Chicago Press, Chicago i Londres. 1709 p.
* ↑ Stiassny, M.L.J. i N. Raminosoa, 1994. The fishes of the inland waters of Madagascar. p.133-148. A: G.G. Teugels, J.-F. Guégan i J.-J. Albaret (eds.) Biological diversity of African fresh- and brackish water fishes. Geographical overviews presented at the PARADI Symposium, Senegal, 15-20 de novembre de 1993. Ann. Mus. R. Afr. Centr., Sci. Zool. 275:177 p.
* 1 2 UICN (anglès)

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Baillie, J. i B. Groombridge (eds.), 1996. 1996 IUCN red list of threatened animals. UICN, Gland, Suïssa. 378 p.
* Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Ebrovisión

Ebrovisión és un festival de música independent (Indie rock, Indie pop, etc) que se celebra en la localitat burgalesa de Miranda de Ebro (Espanya) des de l'any 2001. El festival és organitzat per l'Associació Cultural Rafael Izquierdo. A més dels concerts, el festival ofereix cicles de curts, xerrades i exposicions de quadres i fotografies. La revista Mondosonoro el va catalogar en com el tercer millor festival d'Espanya en 2009, i com el millor festival del país el 2010.

## Vegeu també

* Sonorama
* Festival Internacional de Benicàssim

## Referències

* ↑ Ortiz, Cristina. «Ebrovisión, tercer mejor festival español para la revista musical Mondosonoro», 2010. [Consulta: 10 febrer 2010].
* ↑ «EBROVISION, Tercer Mejor Festival Español», 2010. [Consulta: 10 febrer 2010].
* ↑ Arroyo, Salvador. «'Mondosonoro' convierte a Ebrovisión en el mejor festival nacional de 2010», 2011. [Consulta: 15 febrer 2011].
* ↑ Vecino, Flavia. «Ebrovisión, elegido mejor festival de España de 2010», 2011. [Consulta: 15 febrer 2011].

## Enllaços externs

* Web oficial del festival
* "Space" oficial del festival
* Twitter Oficial
# Meritxell Roigé i Pedrola

Meritxell Roigé i Pedrola (Tortosa, 15 de gener de 1976) és una advocada i política catalana, diputada al Parlament de Catalunya en la IX i X legislatures. Alcaldessa de Tortosa des de febrer de 2018 fins al 17 de juny del 2023 i actual cap de l'oposició de Tortosa.

## Biografia

Llicenciada en Dret i Ciències polítiques i de l'administració per la Universitat Pompeu Fabra i diplomada en dret urbanístic i immobiliari per la mateixa universitat. Havent cursat màsters d'Estudis avançats en Administració i Dret per la Universitat Rovira i Virgili, és professora associada del departament de Dret Públic d'aquesta universitat.
Ha militat a Convergència Democràtica de Catalunya, n'ha estat vicepresidenta a Tortosa, presidenta del Baix Ebre i consellera nacional. Ha estat presidenta de la Joventut Nacionalista de Catalunya a les Terres de l'Ebre i membre del seu comitè executiu nacional.
De 2001 a 2007 ha estat gerent del Consell Comarcal del Baix Ebre i després de les eleccions municipals de 2007 fou nomenada primera tinent d'alcalde i regidora d'urbanisme de l'Ajuntament de Tortosa, així com portaveu del grup municipal de CiU. Fou elegida diputada a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2010 i 2012. Ha estat membre de la Diputació Permanent del Parlament de Catalunya i portaveu del grup parlamentari de CiU en la Comissió de Territori i Sostenibilitat. Fou reelegida diputada a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2015 dins la llista Junts pel Sí.
El 10 de febrer de 2018 va ser escollida alcaldessa de Tortosa en substitució de Ferran Bel. Alguns mesos després –novembre– era nomenada presidenta del Consorci d'Aigües de Tarragona, el CAT, fins que en fou rellevada el febrer de 2020.
El 25 d'octubre de 2019 va substituir Lluís Soler com a diputat provincial i va ser nomenada vicepresidenta segona de la Diputació de Tarragona i també presidenta del Patronat de Turisme.

## Referències

* ↑ «Regidora – Junts per Tortosa». [Consulta: 15 novembre 2020].
* ↑ «Professorat-Meritxell Roigé. Departament de Dret Públic». Universitat Rovira i Virgili. [Consulta: 15 novembre 2020].
* ↑ Diputats per CiU, pàgina 34
* ↑ Meritxell Roigé Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine. a ebredigital.cat
* ↑ «Fitxa del Parlament de Catalunya». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 17 agost 2015].
* ↑ «Meritxell Roigé i Pedrola». Diputació de Tarragona, 02-07-2019. [Consulta: 15 novembre 2020].

## Enllaços externs

* Blog de Meritxell Roige
# Otophryne robusta

Otophryne robusta és una espècie de granota que viu a la Guaiana, Veneçuela i, possiblement també, al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Hoogmoed, M., MacCulloch, R., Señaris, C. & La Marca, E. 2004. Otophryne robusta. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 28 d'abril del 2008.
# Libby Lane

Elizabeth Jane Holden "Libby" Lane (Buckinghamshire, Anglaterra, 1966) és una sacerdotessa anglesa de l'Església d'Anglaterra, designada bisbe sufragània de Stockport el 17 de desembre de 2014 i consagrada el 26 de gener de 2015. És la primera dona nomenada bisbe per l'Església d'Anglaterra després que el Sínode General de l'Església d'Anglaterra votés el juliol de 2014 permetre que les dones esdevinguessin bisbes.
Lane va créixer a Glossop, Derbyshire, tot i que no hi va néixer. Es va graduar en arts (Bachelor of Arts)i després va ser o Master of Arts (MA). Va ser preparada clericalment al Cranmer Hall, Universitat de Durham.
Lane va ser ordenada primer com a diaca i després com sacerdot anglicà el 1994. Lane està casada amb el reverend George Lane, que també és sacerdot. Tenen dos fills.

## Referències

* ↑ Find the Company
* ↑ Thinking Anglicans
* ↑ «L'Església anglicana ordena la primera bisbe». 324.cat, 26-01-2015. [Consulta: 26 gener 2015].
* ↑ "Church names its first woman bishop", The Times, 18 December 2014, p. 19.
* ↑ «EJH Lane». A: Crockford's Clerical Directory. online. Church House Publishing [Consulta: 17 desembre 2014].
* ↑ «Church of England's first female bishop named as Libby Lane». The Guardian, 17-12-2014 [Consulta: 17 desembre 2014].
* 1 2 «First female bishop named as the Reverend Libby Lane». BBC News, 17-12-2014 [Consulta: 17 desembre 2014].
# Teram Kangri

El Teram Kangri (en xinès 特拉 木 坎 力, en pinyin Tèlāmùkǎnlì) és un massís que forma part de la Siachen Muztagh, una secció de la gran serralada del Karakoram. El cim més alt del massís i la Siachen Muztagh és el Teram Kangri I, amb 7.462 msnm. El cim es troba a la frontera entre la Xina i la disputada regió de la glacera de Siachen, prop de la línia de control entre l'Índia i el Pakistan. El vessant nord-est del cim es troba en territori controlat per la Xina, el vessant sud-oest a la disputada regió de Siachen, actualment controlada per l'Índia.

## Ascensions

El Teram Kangri I va ser escalat per primera vegada el 10 d'agost de 1975 per una expedició japonesa dirigida per H. Katayama, que va obtenir un permís del govern del Pakistan i va fer la llarga aproximació a través del Bilafond La. Van escalar l'aresta SW del Teram Kangri II i en aquell punt van agafar l'aresta est fins al cim. Des del 1992 sols ha estat escalat en una ocasió, fent l'aproximació a través del territori indi.
El Teram Kangri II, de 7.407 msnm, va ser escalat els dies 12 i 13 d'agost per sis escaladors japonesos d'aquella mateixa expedició. El 1978 fou escalat per una expedició de l'exèrcit indi dirigida pel coronel Narendra Kumar, en el primer moviment de l'Índia per reclamar la zona de la glacera de Siachen.
El Teram Kangri III, de 7.382 msnm i 73a muntanya més alta de la Terra en tenir una prominència superior als 500 metres, va ser escalada per primera vegada el 1979 per una expedició japonesa dirigida per S. Hanada.

## Referències

* ↑ «Teram Kangri I - Peakbagger.com». [Consulta: 12 desembre 2020].
* 1 2 3 «Sherpi Kangri I / II, Singhi Kangri (Mont Rose) (m), Tawiz Peak (Amulet Peak),Teram Kangri group, Teram Kangri I / II / III / IV, Thugu Peak». [Consulta: 12 desembre 2020].
* ↑ Ichiro Yoshizawa: Teram Kangri. In: American Alpine Journal 1976, S. 542f. (AAJO), abgerufen am 8. Oktober 2012
* ↑ Ichiro Yoshizawa. «Asia, Pakistan, Teram Kangri». American Alpine Journal, 1976, vol. 20.
* ↑ «Teram Kangri II - Peakbagger.com». [Consulta: 12 desembre 2020].
* ↑ «Còpia arxivada». Outsideonline.com. Arxivat de l'original el 2 de maig 2020. [Consulta: 12 desembre 2020].
* ↑ «Teram Kangri III - Peakbagger.com». [Consulta: 12 desembre 2020].
# Durban de las Corbièras

Durban de las Corbièras (en francès Durban-Corbières) és un municipi (comú) francès, situat al departament de l'Aude i a la regió de Occitània.

## Geografia

Comú de les Corberes sobre el Berra i a l'antiga carretera nacional 611 entre Tesan i Vilanòva de las Corbièras.

## Història

Els orígens de Durban remunten al més profund passat de la regió de les Corberes. Etimològicament, el nom vindria del gal "Duro" (fortificació) i "ban" (banya). La regió fou ocupada a la prehistòria.
El castell és del segle xi. La seva torre quadrada ha estat classificada als monuments històrics pel Ministeri de Cultura Francès el 28 d'abril de 1926 classificant-lo com a restes d'un castell càtar. 42° 59′ 40″ N, 2° 48′ 56″ E﻿ / ﻿42.99442°N,2.8156°E﻿ / 42.99442; 2.8156

## Demografia

L'any 2013, el municipi comptava 659 habitants. L'evolució del nombre d'habitants ha conegut a través dels censos de població efectuats en el municipi des de 1793. A partir del segle xxi, els censos reals dels municipis de menys de 10.000 habitants s'esdevenen cada cinc anys, contràriament als altres comuns que tenen una enquesta per sondeig cada any.

## Referències

* ↑ Les restes du château : inscription par arrêté du 28 avril 1926 (francès), consultat el 15 d'octubre de 2016.
# Middleberg (Oklahoma)

Middleberg (o Middleburg) és una comunitat no-incorporada al Comtat de Grady, Oklahoma, Estats Units, localitzada prop de la U.S. Ruta 62 entre Blanchard i Chickasha.
A Middleberg hi havia una estació del Ferrocarril Central d'Oklahoma, però des de la desaparició del ferrocarril, s'ha convertit en una comunitat rural.
D'acord amb els locals, el nom de la comunitat pot tenir dues explicacions diferents: o bé per la seva ubicació a mig (en anglès: middle) camí entre Blanchard i Ckickasha o bé en honor a Gerritt Middleberg, un inversor neerlandès del Ferrocarril Central d'Oklahoma.
Els estudiants de la comunitat tenen la possibilitat d'assistir a l'escola local fins a vuitè curs, a partir del qual han d'anar a Blanchard, situat a 8 quilòmetres (5 milles).

## Referències

* ↑ «Geographic Names Information System» (en anglès). [Consulta: 19 setembre 2022].
* ↑ «Explore Middleberg Public School in Blanchard, OK» (en anglès). [Consulta: 19 setembre 2022].
* ↑ School, Middleberg Public. «Middleberg Public School» (en anglès). [Consulta: 19 setembre 2022].
# Pala dels Pelats

El Pala dels Pelats és una muntanya de 927 metres que es troba a la carena de la Serra de Montroig, entre els municipis de Camarasa i de Les Avellanes i Santa Linya, a la comarca catalana de la Noguera.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya
# ODI

ODI va ser un grup de música en valencià procedent d'Albaida (Vall d'Albaida). La seua música és una barreja de ska, rock, hardcore i reggae. Naix el 2003 fent el seu primer concert un 25 d'abril a Albaida. L'any 2004 ODI va guanyar el premi Promocions i Revelació del Club a la Nostra Marxa. Aquest mateix any es van classificar per al Rebrot, gràcies a la votació popular.

## Discografia

* La terra dels orígens (2004)
* Esperança rebel (2008)
* El badar de les consciències (2012)

## Referències

* ↑ «Odi, premiat amb el Promocions '04 i Grup Revelació '04 del 'Club A la Nostra Marxa'». Vilaweb, 10-11-2004 [Consulta: 20 febrer 2014].
* ↑ «Odi actua en el Rebrot’04 a Berga». Vilaweb, 08-07-2004 [Consulta: 20 febrer 2014].

## Enllaços externs

* ODI - Lloc web oficial
* Twitter del grup
* ODI nominat als premis Ovidi Montllor 2012 Arxivat 2014-02-26 a Wayback Machine.
# Supercopa swazi de futbol

La supercopa swazi de futbol (Swazi Charity Cup o Swazi Telecom Charity Cup) és una competició futbolística de Swazilàndia.

## Historial

Font:

### Charity Shield

* 1992: Denver Sundowns

### Swazi Paper Mills Champion of Champions

* 1993: Mbabane Swallows 5-0 Manzini Wanderers

### Charity Cup

* 1996: Eleven Men in Flight
* 1998: Mbabane Highlanders 2-0 Mbabane Swallows
* 1999: Mbabane Swallows (jugat en format lligueta)
* 2000: Denver Sundowns

### Baphalali Charity Cup

* 2001: Nkomazi Sundowns 2-0 Young Buffaloes

### Swazi Telecom Charity Cup

* 2002: Manzini Wanderers 1-1 Royal Leopards [5-3 pen]
* 2003: Manzini Wanderers 2-0 Mbabane Swallows
* 2004: Mbabane Swallows 1-0 Mbabane Highlanders
* 2005: Manzini Wanderers 1-0 Mbabane Highlanders
* 2006: Royal Leopards 3-1 Mbabane Swallows
* 2007: Mbabane Highlanders abd Manzini Wanderers [abandonat amb 2-0 al minut 75]
* 2008: Mbabane Highlanders 0-0 Mbabane Swallows [5-4 pen]
* 2009: Moneni Pirates FC 2-1 Mbabane Highlanders
* 2010: Mbabane Highlanders 1-0 Manzini Wanderers
* 2011: Manzini Sundowns 2-1 Manzini Wanderers
* 2012: Manzini Sundowns 1-0 Young Buffaloes FC
* 2013: Royal Leopards 0-0 Young Buffaloes FC [pr., 4-1 pen]
* 2014: Mbabane Swallows 0-0 Royal Leopards [pr., 5-4 pen]
* 2015: Royal Leopards 1-0 Mbabane Swallows
* 2016: Royal Leopards 2-0 Manzini Wanderers
* 2017: Mbabane Swallows 1-1 Royal Leopards [5-4 pen]
* 2018: Mbabane Swallows 2-1 Mbabane Highlanders
* 2019:

## Referències

* ↑ «Swaziland (eSwatini) - List of Cup Winners». RSSSF.
# Diplodus fasciatus

Diplodus fasciatus és un peix teleosti de la família dels espàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 40 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes centrals de l'Atlàntic oriental: és una espècie de peix endèmica de Cap Verd.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Rasa de l'Obaga de Cal Nicolau

La Rasa de l'Obaga de Cal Nicolau és un torrent afluent per la dreta de la Riera de Vallmanya, al Solsonès.

## Municipis per on passa

El curs de la Rasa de l'Obaga de Cal Nicolau transcorre íntegrament pel terme municipal de Pinós.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Rasa de l'Obaga de Cal Nicolau està constituïda per 14 cursos fluvials que sumen una longitud total de 5.229 m.

### Distribució municipal

El conjunt de la seva xarxa hidrogràfica transcorre íntegrament pel terme municipal de Pinós.

## Enllaços externs

   * Taula amb les dades detallades de la xarxa de la Rasa de l'Obaga de Cal Nicolau full de càlcul

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.