OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llista de ponts de la ciutat de València
## A

| Nom | Alçada màxima | Ubicació |
| Ademús o Glòries Valencianes | | Jardí de Túria |
| pont de l'Àngel Custodi | | Jardí de Túria |
| Aragó | | Jardí de Túria |
| Arts | | Jardí de Túria |
| Assut de l'Or o Serradora | 123 m | 39° 27′ 17.7″ N, 0° 20′ 59.29″ O﻿ / ﻿39.454917°N,0.3498028°O﻿ / 39.454917; -0.3498028 Jardí de Túria |
| Autopista del Saler | | Desemboca del Túria, llera nova. |
| Avinguda Reial de Madrid | | Llera nova del Túria |

## C

| Nom | Ubicació |
| Camí Nou de Picanya o Autovia de Torrent | Llera nova del Túria |
| Campanar | Jardí de Túria |
| Carretera del Riu | Desembocadura del Túria, llera nova. |
| Font d'en Corts | Llera nova del Túria |
| CV-400 (carretera) | Llera nova del Túria |

## D

| Nom | Llargada | Alçada màxima | Ubicació |
| Drassanes | | | Desembocadura del riu Túria |

## E

| Nom | Llargada | Alçada màxima | Ubicació |
| Exposició o Albereda, Calatrava, Peineta | 131 m | 14 m | 39° 28′ 23.18″ N, 0° 21′ 57.53″ O﻿ / ﻿39.4731056°N,0.3659806°O﻿ / 39.4731056; -0.3659806 Jardí de Túria |

## F

| Nom | Ubicació |
| Ferrocarril del Grau | Desembocadura del Túria |
| Ferrocarril de la Torre | Llera nova del Túria |
| Flors | 39° 28′ 16.23″ N, 0° 21′ 50.96″ O﻿ / ﻿39.4711750°N,0.3641556°O﻿ / 39.4711750; -0.3641556 Jardí de Túria |
| Fusta | Jardí de Túria |

## M

| Nom | Ubicació |
| Mar | 39° 28′ 12.95″ N, 0° 21′ 49.23″ O﻿ / ﻿39.4702639°N,0.3636750°O﻿ / 39.4702639; -0.3636750 Jardí de Túria |
| Metro de Sant Isidre | Llera nova del Túria |
| Montolivet | Jardí de Túria |

## N

| Nom | Llargada | Alçada màxima | Ubicació |
| Nou d'Octubre | | | Jardí de Túria |

## P

| Nom | Ubicació |
| Parc de la Capçalera o Bioparc | Parc de la Capçalera / Bioparc |
| Petxina (pasarel·la) | Jardí de Túria |
| Perellonet | CV-500, El Perellonet (Albufera) |
| Pista de Silla | Llera nova del Túria |

## R

| Nom | Llargada | Alçada màxima | Ubicació |
| pont del Real | | | Jardí de Túria |
| Regne de València o Antic Regne | 220 m | | Jardí de Túria |

## S

| Nom | Ubicació |
| Sant Josep | Jardí de Túria |
| Serrans | Jardí de Túria |
| Séquia Nova | Carretera del Palmar (Albufera) |
| Sequiola | Carretera del Palmar (Albufera) |

## T

| Nom | Llargada | Alçada màxima | Ubicació |
| pont de la Trinitat | | | Jardí de Túria |

## V

| Nom | Llargada | Alçada màxima | Ubicació |
| V-30 (carretera) | | | Desembocadura del Túria, llera nova. |
| V-30/Pista de Silla (carretera) | | | Llera nova del Túria |
# Loment de Bernabò Vescont

El Loment de Bernabò Vescont (Loment del Bernabò Vescont en llombard) és un poema anònim compost de 174 sextets escrits a finals del segle XIV que narra la vida de Bernabò Visconti, senyor de Milà.

## Trama

El text està escrit en primera persona per un Bernabò ancià, completament dedicat a la Mare de Déu, que explica la seva vida: de com va créixer, de l'expansió dels dominis Visconti sota el seu propi govern, d’amics i enemics, de la mort de la seva dona Regina della Scala i de la traïció del seu nebot Gian Galeazzo Visconti, que l'havia tancat al castell de Trezzo.
Mentre narra el seu final injust i gloriós, se li apareix una dona que li recorda tots els seus crims i accions cruels contra el poble milanès. Bernabò es penedeix dels seus pecats i demana poder-se confessar, perquè pugui morir en pau i acabar d’explicar la seva història.

## Llengua del text

El llenguatge del text és una barreja de formes purament llombardes amb altres de més semblants a l'italià. Tanmateix, es creu que el text original era més proper al llombard i que la intervenció dels copistes del segle xv el va apropar al toscà.

## Bibliografia

* Lamento di Bernabò Visconti, a cura de la Maria Pia Musatti, Milan, All'Insegna del Pesce d'Oro, 1985.

## Enllaços externs

* Edizione critica e commento del Lamento

## Vegeu també

* Llombard
* Literatura llombarda
# Lommedalen

Lommedalen és una comunitat rural en una vall petita a Bærum, municipi del comtat d'Akershus, Noruega. La població és d'aproximadament 11,000 persones. La vall de Lommedalen s'obre cap a Bærums Verk i transcorre aproximadament 5 quilòmetres cap al nord.
Lommedalen inclou àrees boscoses, alguna terra agrícola, i zones residencials. Inclou parts de l'àrea boscosa de Krokskogen. El riu Lomma corre a través de la vall. Una carretera de bosc de Lommedalen va a Hole, a Buskerud. El camí de pelegrinatge a la Catedral de Nidaros a Trondheim passava a través de Lommedalen en temps medievals i va ser ressuscitat en el marc de la celebració del mil·lenari de Trondheim el 997.
Lommedalen és una àrea popular per fer esquí i eslàlom a l'hivern i equitació a l'estiu. El llac Burudvann hi és una destinació de senderisme popular. L'àrea és també la seu de dos camps de golf, Lommedalen Golf Club i Bærom Golf Club. Lommedalsbanen és un museu de ferrocarril de via estreta situat a dalt de tot de la vall. L'església de Lommedalen (Lommedalen kirke) data de 1995, feta amb pedra i maó. L'església és de planta rectangular i 700 seients.

## Persones relacionades amb Lommedalen

* Ari Behn (1972–2019), artista i ex-marit de la princesa Marta Lluïsa de Noruega
* Narve Bonna (1901 – 1976) saltador d'esquí
* Magnus Carlsen (n. 1990) Campió del món d'escacs
* Leif Kristian Haugen (n. 1987) competidor en la Copa Mundial esquí alpí
* Aleksander Aamodt Kilde (n. 1992) competidor en la Copa Mundial esquí alpí
* Thomas Rogne (n. 1990) futbolista
* Rune Velta (n. 1989) saltador d'esquí.

## Galeria

* Vista de Lommedalen
* Església de Lommedalen
* Interior de l'església de Lommedalen
* Lommedalsbanen

## Referències

* ↑ Svein Askheim. «Lommedalen». Store norske leksikon. [Consulta: 15 setembre 2016].
* ↑ Svein Askheim. «Burudvann». Den Norske Kirke. [Consulta: 15 setembre 2016].
* ↑ «Lommedalen kirke». Den Norske Kirke. [Consulta: 15 setembre 2016].
* ↑ Svein Askheim. «Lommedalsbanen». Store norske leksikon. [Consulta: 15 setembre 2016].
# El Jou (la Pedra)

El Jou és una masia del poble de la Pedra, al municipi de la Coma i la Pedra, a la Vall de Lord (Solsonès).

## Referències

* ↑ Aquesta és la denominació oficial del Nomenclàtor i la que apareix al mapa de l'ICC
# Loreto-di-Casinca

Loreto-di-Casinca (en cors Loretu di Casinca) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 234 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 428 | 430 | 255 | 213 | 225 | 234 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Simon Louis Gavini | | |
# Elies Rogent i Massó

Elies Rogent i Massó (Barcelona, 1893 — Collbató (Baix Llobregat), 1924) fou un advocat, traductor i bibliògraf català.

## Biografia

Vinculat estretament al nacionalisme conservador català, el 1912 es va afiliar a la Joventut Nacionalista, on va coincidir amb Jaume Bofill i Mates (Guerau de Liost) i Josep Carner. Més tard va contactar amb nacionalistes mallorquins i valencians, com Eduard Martínez Ferrando. A la seva mort va deixar inacabat el projecte de creació d'una revista catalanista amb companys seus d'universitat: Josep M. de Sagarra, Carles Riba, els germans Duran i Reynals, Ferran Soldevila i d'altres. El 1923 va proposar la construcció a Barcelona del funicular de Montjuïc, del Paral·lel a Miramar, i va gestionar-ne els permisos com a secretari del consell d'administració de la societat Funicular de Montjuïc SA, promoguda pel seu pare Josep Rogent i Pedrosa. La concessió va ser atorgada a la societat, i el funicular va entrar en funcionament el 1928. És autor de diverses traduccions de clàssics al català, com La divina comèdia, de Dante Alighieri (1905), o Hamlet, de William Shakespeare (1910).
Es va casar amb Dominga Perés Paque, natural de Barcelona i d'ascendència anglesa, i va ser pare del pintor Ramon Rogent i Perés, nascut el 1920. Va morir el 4 de maig de 1924 al casal familiar de Collbató, al carrer d'Amadeu Vives.

## Bibliografia

Vallès Altés, J. Ramon Rogent i el seu entorn. Publ. Abadia de Montserrat, 2000.
# Elies Sincel·le

Elies Sincel·le (llatí: Helias Syncellus) fou un poeta llatí que va escriure diversos himnes o poemes dedicats a la Mare de Déu esmentats per Lleó Al·laci, destacats per la seva pietat, elegància i bellesa. Al·laci va prometre publicar-los, però no ho va arribar a fer. Una obra anomenada Requies in Clementinas, d'un autor de nom Helias, que es troba al monestir de Cauines al Llenguadoc, podria ser d'aquest autor. Una altra obra de nom Theorica et Practica, escrita per Helias Salomon, és esmentada per Bernard de Montfaucon, però probablement no li correspon.

## Notes

* ↑ La GEC, el GDLC i la Fundació Bernat Metge empren la forma «Sincel·le». L'hel·lenista Joan Alberich, en canvi, recomana transcriure la terminació grega «-λλος» com a «-l», cosa que donaria «sincel».

## Referències

* ↑ Smith, William. «9.Elias Syncellus». A: A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 10.
# Luca Carlevarijs

Lucca Carlevarijs, (Udine, 1663 - Venècia, 1730). Pintor vedutista del segle xviii.
Fill d'una família de pintors, des de la mort del seu pare el 1679 viu a Venècia a càrrec de la seva germana. El seu treball com vedutista s'inicia el 1703 amb les Fàbriques i Vistes de Venècia, un conjunt de gravats a l'aiguafort on dona mostres d'una mentalitat científica en la qual prevalen la perspectiva i l'equilibri. En els seus quadres posteriors s'observa la ressonància del mètode microgràfic de Gaspar Van Wittel (Gaspare Vanvitelli). Es tracta de vistes sense gaire rigor topogràfic i que mostren petjades de la seva sensibilitat poètica. És un pintor també conegut pels seus capritxos, paisatges imaginaris que coexisteixen elements antics, moderns i fins i tot edificacions reals. Els últims anys de la seva vida van estar eclipsats pel sorgiment de les lluminoses vistes de Canaletto.
# Locunolé

Locunolé (en bretó Lokunole) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 950 habitants. El consell municipal ha aprovat la carta Ya d'ar brezhoneg.

## Demografia

Evolució de la població Cassini :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| - | 422 | 412 | 417 | 431 | - | 463 | 502 | 480 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 435 | 977 | 1 028 | 963 | 1 109 | 1 093 | 1 170 | 1 224 | 1 263 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1 320 | 1 343 | 1 455 | 1 453 | 1 505 | 1 434 | 1 382 | 1 330 | 1 117 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 018 | 852 | 824 | 836 | 875 | 869 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Louis Rousseau | |
| 2008- | Jean-Yves Le Coz | |

## Referències

* ↑ http://cassini.ehess.fr/ Population avant le recensement de 1962
# Luis Augusto Rebelo da Silva

Luis Augusto Rebelo da Silva (Lisboa, 1822 — 1871) va ser un escriptor i historiador portuguès que va escriure diverses obres sobre la història de Portugal així com crítica, assaig i teatre, especialment de caràcter històric.

## Obres

* História de Portugal nos séculos XVII e XVIII (1860-71)
* A mocidade de D.João V (4 volums, 1852-53)
* Contos e lendas (1873)

## Referències

* ↑ «Luis Augusto Rebelo da Silva». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Emboscada (pel·lícula)

Emboscada (títol original en anglès: Yellowstone Kelly) és un western estatunidenc dirigit per Gordon Douglas estrenat el 1959. Ha estat doblada al català.

## Argument

Luther Kelly, un tramper que ha salvat la vida del cap indi Gall, té l'autorització d'instal·lar trampes en el territori dels Sioux. És ajudat per Ansa Harper. Kelly es nega a guiar l'exèrcit federal a través d'aquest territori. En el camí de tornada, Kelly i Harper són capturats per Sayapi, el nebot de Gall. Els dos trampers aconsegueixen sostreure Wahleeah, una jove índia, de les urpes de Sayapi. Tanmateix, el major Towns, megalòman arribista, boig de ràbia pel rebuig de Kelly, prova d'envair les terres reservades als indis...

## Repartiment

* Clint Walker: Luther "Yellowstone" Kelly
* Edd Byrnes: Anse Harper
* John Russell: Gall
* Ray Danton: Sayapi
* Claude Akins: el sergent
* Rhodes Reason: Major Towns
* Andra Martin: Wahleeah
* Warren Oates: el caporal
* Gary Vinson: el tinent
* Chief Yowlachie (no surt als crèdits): el bruixot
* Harry Shannon

## Al voltant de la pel·lícula

* Rodatge en exteriors a Arizona, a Sedona i a Coconino National Forest.
* «Un bonic western humanista i progressista que tracta l'amor-passió en una magnífica decoració natural. El duo Burt Kennedy-Gordon Douglas llança sobre els indis una mirada compassiva però desproveïda de mièvrerie tot fustigant de passada els arribistes assassins de pell de color de coure. L'anti-Fort Invencible, en suma ».

## Referències

* ↑ esadir.cat. Emboscada. esadir.cat.
* ↑ «Yellowstone Kelly». The New York Times.
* ↑ Guy Bellinger.a Guide des films. Robert Laffont. 2005.
# Lorenzo Palermo

Lorenzo Palermo (Nuoro, 1953) és un advocat i polític sard. Estudià al liceu Asproni de Nuoro i a l'Escola Normal Superior de Pisa. Durant els anys setanta es va adherir al grup reunit al voltant de la publicació Su Populu Sardu i participà activament també a l'emissora en sard Radiu Supramonte. El 1979 es va establir definitivament a Sardenya, on va exercir-hi d'advocat. El 1980 es va afiliar al Partit Sard d'Acció (PSAZ), del qual en fou Secretari General de 1995 a 1997 i president de 2000 a 2004. El 2005 fou nomenat membre del consell de la província de Nuoro. És autor d'escrits jurídics.

## Referències

* Nomenament de Palermo com a president del PSAZ a Il Corriere della Sera.
* Biografia a comuni-italiani.it
# Madriac

Madriat és un municipi francès situat al departament del Puèi Domat i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 106 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Madriat era de 106 persones. Hi havia 48 famílies de les quals 16 eren unipersonals (16 dones vivint soles i 16 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 79 habitatges, 47 eren l'habitatge principal de la família, 21 eren segones residències i 11 estaven desocupats. 78 eren cases i 1 era un apartament. Dels 47 habitatges principals, 38 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 5 en tenien tres, 15 en tenien quatre i 27 en tenien cinc o més. 35 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 22 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Madriat el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 8 |
| 4 | 70 a 74 | 8 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 12 |
| 0 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 63 persones, 46 eren actives i 17 eren inactives. De les 46 persones actives 43 estaven ocupades (23 homes i 20 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 17 persones inactives 7 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de transport i 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'any 2000 a Madriat hi havia 9 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 645 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Madriat a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Madriat a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Stijn Ennekens

Stijn Ennekens (Diest, 25 de novembre de 1984) va ser un ciclista belga, professional del 2005 al 2012.

## Palmarès

* 2001
** 1r a la Lieja-La Gleize
* 2004
** Vencedor d'una etapa del Triptyque des Barrages
* 2005
** 1r a la Zellik-Galmaarden
* 2006
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi Ringerike
* 2008
** 1r a la Volta a Anvers

## Referències

* Fitxa a cyclingarchives.com
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Serafín Marín

Serafín Serrano Marín (Montcada i Reixac, 5 de maig de 1983), conegut com a Serafín Marín, és un torero català.
Debutà amb cavalls el 10 de febrer de 2001, a Recas, Toledo, compartint cartell amb José Manuel Piña i Jarocho. Tomà l'alternativa a La Monumental de Barcelona, la vesprada del 4 d'agost de 2002, amb braus de Villamarta i amb El Califa com a padrí i Alfonso Romero com a testimoni. Tomà la confirmació el 9 de març de 2003, amb braus de Martín Lorca, amb Curro Vivas de padrí i Iván Vicente de testimoni. Actualment és el torero més representatiu de Catalunya, a més de Finito de Córdoba, nascut a Sabadell.
Serafín Marín va defensar les curses de braus a Catalunya abans de la votació sobre la prohibició al Parlament de Catalunya fent el paseíllo a La Monumental i a Las Ventas de Madrid amb la senyera com a capote i la barretina com a montera.

## Referències

* ↑ «Serafín Marín, con barretina y senyera, el defensor de los toros en Cataluña» Arxivat 2013-05-08 a Wayback Machine., en Terra noticias, 17 de maig de 2010.

## Enllaços externs

* Biografia a portaltaurino Arxivat 2010-05-27 a Wayback Machine. (castellà)
# Pàgina d'inici

* No s'ha de confondre amb Pantalla d'inici.
La pàgina d'inici, pàgina principal o homepage (en anglès) és l'URL, adreça d'internet, lloc web o arxiu local que qualsevol navegador obre quan és iniciat. També es pot accedir a la pàgina d'inici predeterminada clicant el símbol de pàgina d'inici o pàgina principal, normalment representat al navegador com una casa⌂, ja que home, en anglès, significa casa pròpia, i inicialment la paraula per definir pàgina d'inici era homepage. Aquesta pàgina d'inici es pot canviar en tots els navegadors. Per exemple, a l'Internet Explorer s'ha d'anar a Eines-Opcions d'Internet-General-Pàgina d'Inici, i per a canviar-la en el Mozilla Firefox s'ha d'anar a Eines-Opcions-General-Pàgina d'Inici.
El terme pàgina d'inici, o pàgina principal, també és utilitzat per anomenar la pàgina que s'obre de forma predeterminada quan accedim a un lloc web. Aquesta pàgina és anomenada index, i l'arxiu que la conté ha de dir-se, en la gran majoria de servidors, index.htm, o index.html, perquè pugui ser reconeguda com a pàgina d'inici.

## Referències

* ↑ «Home Page as Landing Page examples - Smart Insights Digital Marketing Advice» (en anglès), 23-05-2014. [Consulta: 1r juliol 2016].
* ↑ Campbell, Jennifer. Web Design: Introductory. Cengage Learning, 2014, p. 76. ISBN 978-1-305-17627-0.
* ↑ Boyce, Jim. Windows 7 Bible. John Wiley & Sons, 2011, p. 318. ISBN 978-1-118-08127-3.
# Prat d'Estaques

El Prat d'Estaques és una muntanya de 1.327 metres que es troba al municipi de Lladurs, a la comarca catalana del Solsonès.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 274092001).

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Maribel Alonso

María Isabel Alonso Gómez (Madrid, 3 de juny de 1927), més coneguda com a Maribel Alonso, és una actriu espanyola de ràdio, molt famosa especialment entre 1941 i 1955. Va formar part del primer quadre d'actors de Radio Madrid, juntament amb Teófilo Martínez i Carmita Arenas, entre d'altres. Va ser elegida en unes proves que van fer-se és 1941, quan encara no havia fet catorze anys.
Va actuar sobretot sota la direcció d'Antonio G. Calderón i amb obres de Guillermo Sautier Casaseca en radionovel·les, teatre de l'aire i diverses sèries i programes. El 1954 va rebre un Premi Ondas a la millor actriu de Madrid. Segons Lorenzo Díaz, aquell mateix any va presentar el programa Cruzada del Rosario en Familia, amb Francisco Rabal.
A més de la seva activitat com a actriu de ràdio, va fer molts recitals poètics i va actuar en algunes pel·lícules, com ara Pototo, Boliche y Compañía (1948) i Agua sangrienta (1954). També va fer teatre i doblatge.
Ja casada, va viure algun temps al Marroc i a Ceuta i el 1957 la parella es va establir a Sant Sebastià. on Alonso va treballar a Radio San Sebastián dirigint durant uns anys un programa de tipus magazine dirigit a les dones. I en algunes ocasions va viatjar a Madrid per enregistrar algunes radionovel·les.

## Referències

* ↑ Afuera, Ángeles. «El cuadro de actores de la SER: homenaje a un irrepetible aquelarre creativo» (en castellà). El País, 11-09-2021. [Consulta: 20 agost 2022].
* 1 2 3 «Enciclopedia del Cine Español». [Consulta: 20 agost 2022].
* ↑ «Palmarés 1954» (en castellà). Premios Ondas. Arxivat de l'original el 2022-08-20. [Consulta: 20 agost 2022].
* ↑ Guarinos, Virginia. «Cine i radio» (en castellà). Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes. [Consulta: 20 agost 2022].
* ↑ Díaz, Lorenzo. La radio en España (en castellà). Madrid: Alianza, 1992.
# Sorex buchariensis

Sorex buchariensis és una espècie de musaranya que es troba al Tadjikistan.

## Referències

* Fordham et al. (2006). Sorex buchariensis. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 21 desembre 2007 (en anglès).