OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Loison-sous-Lens

Loison-sous-Lens és un municipi francès situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 2019 tenia 5.366 habitants.

## Demografia

El 2007 tenia 5.507 habitants. Hi havia 2.095 famílies de les quals 533 eren unipersonals. Hi havia 2.226 habitatges, 2.125 habitatges principals i 101 desocupats. 1.944 eren cases i 272 eren apartaments.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 3.701 persones de les quals 2.386 eren actives. La mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 14.577 €.

### Activitats econòmiques

El 2007 hi havia 193 establiments. 3 eren d'empreses alimentàries, 1 d'una empresa de fabricació de material elèctric, 1 d'una empresa de fabricació d'elements pel transport, 7 d'empreses de fabricació d'altres productes industrials, 35 d'empreses de construcció, 69 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 6 d'empreses de transport, 8 d'empreses d'hostatgeria i restauració, 3 d'empreses d'informació i comunicació, 9 d'empreses financeres, 3 d'empreses immobiliàries, 10 d'empreses de serveis, 26 d'entitats de l'administració pública i 12 d'empreses classificades com a «altres activitats de serveis».

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia 2 farmàcies i 1 ambulància.
El 2009 hi havia 2 escoles maternals i 2 escoles elementals.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Nombre d'équipements et de services dans le domaine du commerce en 2009
# Gernika (pel·lícula de 2016)

Gernika és una pel·lícula dramàtica, bèl·lica i romàntica hispano-estatunidenca del 2016 dirigida per Koldo Serra i protagonitzada per James D'Arcy, María Valverde i Jack Davenport. És el primer llargmetratge de ficció fet sobre el bombardeig de Guernica el 1937.

## Sinopsi

Bilbao l'abril de 1937, 9 mesos després de l'inici de la Guerra civil espanyola. Henry Howell, és un corresponsal nord-americà famós pel seu talent i passió per la veritat. No obstant això, en els darrers anys s'ha convertit en cínic i oportunista i només es preocupa per la seva imatge i prestigi. Tot cobrint els enfrontaments del bàndol republicà, coneix una jove idealista anomenada Teresa, censora del govern de la Segona República Espanyola que coneix bé la seva feina i l'acusa de deixar-se endur i perdre la passió.
El personatge de George Horwel s'inspira en el periodista britànic George Steer, present als esdeveniments de Guernica i el telegrama del qual sobre el bombardeig de Gernika seguirà sent famós en l'àmbit anglosaxó També s'inspira parcialment en Ernest Hemingway i Robert Capa.

## Repartiment

* James D'Arcy - Henry
* María Valverde - Teresa
* Jack Davenport - Vasyl
* Ingrid García Jonsson - Marta
* Álex García - Marco
* Bárbara Goenaga- Carmen
* Joachim Paul Assböck - Wolfram Freiherr von Richthofen
* Burn Gorman - Cònsol
* Markus Oberhauser - Capità

## Producció i estrena

El rodatge es va fer a Bilbao, a una plaça davant el Teatre Arriaga, Getxo, Barakaldo, Azpeitia i a Guipúscoa. El rodatge del bombardeig i la vila destruïda de Gernika es va fer a Artziniega.
És una pel·lícula políglota. En la versió original, l'anglès és l'idioma principal de la pel·lícula i la narració. Els russos també parlen anglès amb accent rus i els alemanys de la legió Còndor en alemany. La població local i els soldats republicans parlen molt sovint castellà i algunes vegades basc. Entre Teresa i la seva mare Karmen, parlen en basc.
La pel·lícula fou estrenada al Festival de Màlaga el 26 d'abril de 2016, el 79è aniversari del bombardeig de Guernica.

## Referències

* 1 2 Fotheringham, Alasdair «Gernika: New film pays homage to civilian suffering over town that was brutally bombed during Spanish Civil War». The Independent, 30-05-2015 [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ Telegram from Guernica: The Extraordinary Life of George Steer, War Correspondent. London: Faber and Faber, 2003. ISBN 978-0-571-20563-9 Étudié par Robert Macfarlane dans The Observer (April 2003) Étudié par D. J. Taylo] dans The Guardian (April 2003)
* 1 2 Thorpe, Vanessa «Reporter who told world of Guernica atrocity and inspired Picasso is hero of new film». The Guardian, 08-11-2015 [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ jamesdarcy.net
* ↑ Jones, Jessica «Guernica film premieres on 79th anniversary of bombings». The Local, 26-04-2016 [Consulta: 9 abril 2017].
# Abantiades

Abantiades és el nom dels descendents d'Abas, llegendari dotzè rei d'Argos, però generalment s'aplica a Perseu, besnet d'Abas, i a Acrisi, fill d'Abas.

## Bibliografia

* Dictionary of Greek and Roman biography and mythology, (William Smith, 1849)
* Dictionary of Greek and Roman Geography (William Smith, 1854)

## Referències

* ↑ Definiciona. «Significado y definicion de Abantiades, etimologia de Abantiades» (en castellà). [Consulta: 20 setembre 2020].
# María Nieves Martínez Tarazona

María Nieves Martínez Tarazona (Xèrica, 19 de juny de 1976) és una metgessa i política valenciana, diputada a les Corts Valencianes en la VIII i XI legislatura.
Llicenciada en Medicina i Cirurgia, especialitat Medicina Familiar i Comunitària, ha treballat al servei d'urgències de l'Hospital Complementari de Sogorb. Militant del Partit Popular, fou escollida regidora de Xèrica a les eleccions municipals espanyoles de 2007, 2011 i 2015.
En novembre de 2011 va substituir en el seu escó Manuel Cervera Taulet, elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 2011 i que va dimitir per presentar-se a les eleccions generals espanyoles de 2011. Va tornar a les Corts a partir del setembre de 2023 en córrer la llista en quan moltes de les persones que el precedien renunciaren a l'escó per ocupar càrrecs de responsabilitat al nou govern de la Generalitat conformat pel PP i Vox.

## Referències

* ↑ «Fitxa de l'Ajuntament de Xèrica». Arxivat de l'original el 2015-09-12. [Consulta: 18 agost 2015].
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 18 agost 2015].
* ↑ Mª Nieves Martínez Tarazona jurará el cargo el próximo día 9 como nueva Diputada de las Cortes Valencianas, El Informal Segorbino, 2 de novembre de 2011
* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «Les Corts retoman los plenos tras el verano, con comparecencias de los nuevos consellers» (en castellà). [Consulta: 26 novembre 2023].
# Sabrina Gonzalez Pasterski

Sabrina Gonzalez Pasterski (nascuda el 3 de juny de 1993) és una física americana de Chicago, Illinois que estudia Teoria de cordes i Física de partícules.
Es descriu a si mateixa com "una orgullosa cubana-americana de primera generació i alumna de les escoles públiques de Chicago." Va completar els seus estudis universitaris a l'Institut de Massachusetts de Tecnologia (MIT) i és actualment estudiant de postgrau a la Universitat Harvard.
Pasterski ha fet contribucions en el camp de memòries gravitacionals. És coneguda pel seu concepte de "el Triangle," el qual connecta diverses idees del camp de la física.

## Guardons

* 2010, Illinois Aviation Trades Association Industry Achievement Award
* 2012, Scientific American 30 under 30
* 2012, Lindau Nobel Laureate Meetings Young Researcher
* 2013, MIT Physics Department Orloff Scholarship Award
* 2015, Forbes 30 under 30
* 2015, Hertz Foundation Fellowship

## Referències

* ↑ «Forbes Profile». [Consulta: 5 abril 2016].
* 1 2 3 30 Under 30: Lindau Nobel Laureate Meeting, Scientific American profile
* ↑ MIT Freshman Awards
* ↑ «Center for the Fundamental Laws of Nature». Harvard University. [Consulta: 5 abril 2016].
* ↑ Lubos Motl. «Memories, asymptotic symmetries and soft theorems», June 30, 2015. [Consulta: 6 abril 2016].
* ↑ «Orloff Awards». MIT, 08-08-2015. Arxivat de l'original el 2018-10-01. [Consulta: 5 abril 2016].
* ↑ Londres, Jay. «More Than 30 MIT Alumni Named to Forbes' 30 Under 30 Lists». Slice of MIT, 08-01-2015. Arxivat de l'original el 2016-02-26. [Consulta: 5 abril 2016].
* ↑ «Hertz New Fellows 2015». The Hertz Foundation, 2015. Arxivat de l'original el 2016-04-04. [Consulta: 5 abril 2016].

## Enllaços externs

* «THE UNSTOPPABLES». Marie Claire. [Consulta: 28 desembre 2016].
# Puzur-Aixur III

Puzur-Aixur III o Puzur-Aššur III va ser un rei d'Assíria que va governar potser entre els anys 1520 aC i 1500 aC, segons la cronologia mitjana. La Llista dels reis d'Assíria està damnada en el nombre d'anys que va governar i no quedar clar si en van ser 14 o 24, encara que sembla que és més probable aquest darrera data.
Va ser fill i successor d'Aixurnirari I. Apareix esmentat a la Història sincrònica (un text babiloni del segle viii aC que fa referència a les relacions entre Babilònia i Assíria durant la dominació cassita) junt amb Burnaburiaix I de Babilònia, que en la cronologia mitjana coincidiria amb el final del seu regnat, quan hi hauria hagut alguns enfrontaments a la zona de Samarra, que van acabar amb un tractat de pau; aquest tractat que implicava un reconeixement de sobirania i una delimitació de les fronteres, determina que Assíria no va dependre de Babilònia sota els cassites.
Algunes inscripcions en edificis a Assur també l'esmenten; va reconstruir una part del temple d'Ixtar en aquella ciutat, i la part sud de la muralla.
El seu successor va ser el seu fil Enlilnasir I, segons diu la Llista dels reis d'Assíria.

## Referències

* ↑ «The Assyrian king list». Livius.org. [Consulta: 2 novembre 2021].
* ↑ Cassin, Elena (et al.)(ed.). Los imperios del antiguo oriente II: el fin del segundo milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 56. ISBN 8432301183.
* ↑ Grayson, A. Kirk. Assyrian royal inscriptions vol. 1: From the beginning to Ashur-resha-ishi I. Wiesbaden: Harrassowitz, 1972, p. 28. ISBN 9783447013826.

## Bibliografia

* A. Poebel. "The Assyrian King List from Khorsahabad". A: Journal of Near Eastern Studies, 1, 4.
* Assíria
# AKH

AKH té els següents significats:
* Hospital general de Viena (del seu nom en alemany Allgemeines Krankenhaus), hospital de la Universitat de Viena, a Àustria
* Akh també és un dels elements de l'ésser humà a la mitologia egípcia
# SMS Viribus Unitis

El SMS Viribus Unitis fou un cuirassat de la marina imperial austrohongaresa, el primer cuirassat monocalibre austrohongarès, juntament amb les altres tres unitats de la mateixa classe: el SMS Tegetthoff, el SMS Prinz Eugen i el SMS Szent Istvan. Fou el vaixell insígnia de la marina austrohongaresa durant la I Guerra Mundial.

## Característiques

El Viribus Unitis formava part d'un ambiciós projecte per dotar de moderns cuirassats monocalibre la marina imperial. El disseny original era de l'enginyer naval S. Popper. Després de diversos projectes, presentats davant del comandant en cap de la flota, l'almirall Rudolf Montecuccoli, les dificultats pressupostàries de la corona obligaren a reduir considerablement l'abast del projecte.
Les dificultats pressupostàries es traduïren en algunes deficiències en la protecció i en l'estabilitat del vaixell. En canvi, l'armament principal, format per 4 torres triples de 305 mm fabricades per Skoda, era de gran qualitat i li atorgava una gran potència ofensiva; de fet, era la primera vegada que s'utilitzaven torres triples esglaonades i alguns experts en qüestionaren la seguretat pel risc que respresentaven per a l'estabilitat.

## Activitat

Durant la I Guerra Mundial, ni el Viribus Unitis ni les altres unitats de la classe Tegetthoff entraren en combat amb unitats navals aliades. El 30 d'octubre de 1918 es donà l'ordre d'entregar la flota al nou Estat dels Eslovens, Croats i Serbis, i el Viribus Unitis es convertí en el vaixell insígnia de la nova flota, sota comandament de l'ex capità de la K.u.K. Marine Janko Vuković.
Nogenmenys, malgrat les declaracions de neutralitat del nou estat, el matí de l'1 de novembre dos oficials italians aconseguiren penetrar al port de Pula amb un SLC (una mena de minisubmarí tripulat) i fixar 200 kg de mines al casc del Viribus Unitis. Els oficials italians foren capturats, però l'explosió enfonsà el vaixell amb uns 300 dels seus tripulants i l'almirall Vuković.

## Vegeu també

* Atac a Pula
# María Natividad Cortés

María Natividad Cortés (Segle XIX, Lima) va ser una poeta peruana establerta a Lima, considerada una de les principals representants del romanticisme en la literatura peruana juntament amb altres com Carmen Potts.
Va publicar diversos poemes romàntics a la premsa peruana on manifestava sentiments d'amor, dolor, tristesa i desesperança. A les biografies contemporànies s'explica que era caritativa i profundament religiosa i que no va voler mostrar en públic la seva vida privada. De fet, no se'n coneixen ni les dates de naixement i defunció. Entre les principals obres que va publicar hi ha A un poeta, A una amiga, A María T. de Garcia i A una Niña. També s'han publicat dues recopilacions de les seves obres al Parnaso Peruano (1871) i Poetisas americanas (1875), amdues fetes per José Domingo Cortés.

## Referències

* ↑ Montalvo, César Toro. Historia de la literatura peruana: Romanticismo (en castellà). Editorial San Marcos, 1994.
* 1 2 Ward, Julie Ann; ed. Las obreras del pensamiento en la América del Sur (en castellà), 2017-08-02.
* ↑ Bernardo Suárez, José. Rasgos biográficos de mujeres célebres de América (en castellà). Plutarco de las jóvenes. París i Mèxic: Biblioteca de la juventud, 1978, p. 64-66.
* 1 2 Poetas peruanas del sigle XIX (en castellà). Municipalidad de Lima. Arxivat 2021-05-13 a Wayback Machine.
# Sagnat uterí anormal

El sagnat uterí anormal (SUA) o hemorràgia uterina anormal és una hemorràgia de l'úter (a través de la vagina). Vindria a ser com una menstruació anormalment freqüent, llarga, o irregular. S'exclou l'hemorràgia vaginal durant l'embaràs. Es pot produir anèmia per deficiència de ferro i es pot afectar negativament la qualitat de vida.
Les causes subjacents poden incloure problemes:
* Funcionals (sagnat uterí disfuncional): problemes d'ovulació, problemes de sagnat subjacents, efectes secundaris dels anticonceptius hormonals.
* Orgànics (per neoplàsia): fibromes, un revestiment de l'úter que creix a la paret uterina, pòlips uterins, càncer.
Es pot aplicar més d'una categoria de causes en un cas individual. En el procés diagnòstic, una vegada descartat l'embaràs, l'ecografia o la histeroscòpia poden ajudar en trobar la causa.
El tractament depèn de la causa subjacent. Les opcions poden incloure l'anticoncepció hormonal, els agonistes de l'hormona alliberadora de gonadotropina (GnRH), l'àcid tranexámic, els AINE i la cirurgia com l'ablació endometrial o la histerectomia. El SUA afecta el voltant del 20% de les dones en edat reproductiva.

## Referències

* 1 2 «Abnormal Uterine Bleeding», 01-03-2017. [Consulta: 11 setembre 2018].
* 1 2 3 4 5 6 Bacon, JL «Abnormal Uterine Bleeding: Current Classification and Clinical Management.». Obstetrics and Gynecology Clinics of North America, 44, 2, 01-06-2017, pàg. 179–193. DOI: 10.1016/j.ogc.2017.02.012. PMID: 28499529.
* 1 2 3 4 «Abnormal uterine bleeding». Best Pract Res Clin Obstet Gynaecol, 34, 01-07-2016, pàg. 54–65. DOI: 10.1016/j.bpobgyn.2015.11.012. PMC: 4970656. PMID: 26803558.
* 1 2 Cheong, Y; Cameron, IT; Critchley, HOD «Abnormal uterine bleeding.». British Medical Bulletin, 123, 1, 01-09-2017, pàg. 103–114. DOI: 10.1093/bmb/ldx027. PMID: 28910998.
# Pyrrhulina macrolepis

Pyrrhulina macrolepis és una espècie de peix de la família dels lebiasínids i de l'ordre dels caraciformes.
Poden assolir 3,5 cm de longitud. És un peix d'aigua dolça i de clima tropical. Es troba a Sud-amèrica: riu Pilcomayo.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Weitzman, M. i S.H. Weitzman, 2003. Lebiasinidae (Pencil fishes). p. 241-251. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS.
* ↑ López, H.L., R.C. Menni i A.M. Miguelarena, 1987. Lista de los peces de agua dulce de la Argentina. Biología Acuática Núm. 12, 50 p. (Instituto de Limnología "Dr. Raúl A. Ringuelet").

## Bibliografia

* Géry, J., 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey, Estats Units. 672 p.
# Gran Premi Guillem Tell

El Gran Premi Guillem Tell (en alemany Grand Prix Guillaume Tell) va ser una cursa ciclista per etapes que es disputava anualment per les carreteres suïsses. Organitzada des de 1971, des del 2000 la cursa estava reservada a ciclistes menors de 23 anys. El 2006 s'integrà a l'UCI Europe Tour i el 2007 formà part de la Copa de les Nacions UCI sub-23. El 2009 celebrà la seva última edició.
Peter Verbeken i Guido Winterberg són els únics ciclistes que han aconseguit guanyar la cursa en dues ocasions.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1971 | Fritz Wehrli | Dimitri Trischin | Aleksandre Gusiatnikov |
| 1972 | Dave Lloyd | José Luis Viejo | Jerzy Zwyrko |
| 1973 | Guy Leleu | Johan Ruch | Nikolai Gorelow |
| 1974 | Werner Fretz | Michel Kuhn | Said Gouiseinov |
| 1975 | Jørgen Marcussen | Aleksandre Gusiatnikov | Miroslav Sykora |
| 1976 | Roberto Ceruti | Bruno Wolfer | Richard Trinkler |
| 1977 | Gilbert Glaus | Claudio Corti | Jiri Bartolsic |
| 1978 | Kurt Ehrensperger | Fons de Wolf | Richard Trinkler |
| 1979 | Richard Trinkler | Daniel Muller | Fausto Stiz |
| 1980 | Mariano Polini | Helmut Wechselberger | Jürh Luchs |
| 1981 | Dag-Erik Pedersen | José Jiménez | Etienne Neant |
| 1982 | Niki Rüttimann | Urs Zimmermann | Richard Trinkler |
| 1983 | Richard Trinkler | Heinz Imboden | Vladimir Dolek |
| 1984 | Guido Winterberg | Peter Hilse | Heinz Imboden |
| 1985 | Pascal Richard | Riho Suun | Stephen Hodge |
| 1986 | Heinz Imboden | Guido Winterberg | Arno Kuttel |
| 1987 | Guido Winterberg | Bernard Gavillet | Pascal Richard |
| 1988 | Fabian Fuchs | Alirio Chizabas | Laurent Madouas |
| 1989 | Karl Kälin | Daniel Steiger | Josef Holzmann |
| 1990 | Werner Stutz | Peter Meinert | Roland Meier |
| 1991 | Alex Zülle | Beat Zberg | Patrick Jonker |
| 1992 | Dieter Runkel | Roland Meier | Erik Dekker |
| 1993 | Peter Verbeken | André Wernli | Daniel Lanz |
| 1994 | No disputada | No disputada | No disputada |
| 1995 | Peter Verbeken | Manuele Scopsi | Nicolai-Bo Larsen |
| 1996 | Andrea Dolci | Oscar Camenzind | Marcelino García |
| 1997 | Oscar Camenzind | Niki Aebersold | Armin Meier |
| 1998 | Marco Velo | Daniele Nardello | Fabian Jeker |
| 1999 | No disputada | No disputada | No disputada |
| 2000 | Jurgen van Goolen | Nico Sijmens | Remmert Wielinga |
| 2001 | Emil Arnell | Iaroslav Popòvitx | Cristian Tosoni |
| 2002 | Rasmus Dyring | Gustav Erik Larsson | Grégory Rast |
| 2003 | Vladímir Gússev | Tomaž Nose | Florian Stalder |
| 2004 | Tomaž Nose | Janez Brajkovič | Andy Schleck |
| 2005 | No disputada | No disputada | No disputada |
| 2006 | Markus Eibegger | Peter Velits | Miha Svab |
| 2007 | Gatis Smukulis | Jakob Fuglsang | Jérôme Coppel |
| 2008 | Timofey Kritskiy | Jarlinson Pantano | Jocelyn Bar |
| 2009 | Mathias Frank | Nico Schneider | Peter Kusztor |

## Notes

* ↑ El vencedor inicial, el rus Anton Reixetnikov va ser desqualificat posteriorment per un positiu en un control

## Enllaços externs

* Palmarès a memoire-du-cyclisme.eu
# SM U-10

El SM U-10, SM en alemany per: "Seiner Majestät" (en català : La seva Majestat) i U de Unterseeboot (en català: Submarí), que tot junt seria Submarí de sa Majestat,, era un dels 329 U-Boots de l'Imperi Alemany que van servir en la [[[Marina Imperial Alemanya]] durant la Primera Guerra Mundial.

## Historial de servei

El U-10 va ser part de la 1ª Flotilla, i va estar operant en el Atlàntic<, on va participar en la [[[Primera Batalla de l'Atlàntic]].

## Pèrdua

Va ser enfonsat en el 30 de juny de 1916, després de probablement detonar una mina naval en el golf de Finlàndia. Tota la tripulació va morir.

## Operacions

Durant les seves operacions durant la Primera Guerra Mundial en la Marina Imperial d'Alemanya, el S-10 va enfonsar a 7 vaixells mercants.
En el 31 de març de 1915, va enfonsar el vaixell noruec] Nor, de 544 tones.
En l'1 d'abril de 1915, va enfonsar els vaixells britànics Gloxinia, Jason i Nellie, de 145, 176 i 109 tones respectivament.
El 5 d'abril de 1915 va enfonsar el vaixell britànic Acantha de 322 tones.
El 28 d'abril de 1915 va enfonsar el vaixell britànic Lilydale de 129 tones.
El 6 de novembre de 1915 va enfonsar el vaixell finlandés Birgit de 226 tones.

## Vegeu també

* SM U-8
* SM U-7
* SM U-5
* SM U-4
* SM U-3
* SM U-2

## Bibliografia

* Gröner, Erich; Jung, Dieter; Maass, Martin. U-boats and Mine Warfare Vessels. 2. London: Conway Maritime Press, 1991. ISBN 0-85177-593-4.
* Rössler, Eberhard. U-Bootbau bis Ende des 1. Weltkriegs, Konstruktionen für das Ausland und die Jahre 1935-1945 (en alemany). I. Koblenz: Bernard & Graefe, 1985. ISBN 3-7637-5213-7.

## Enllaços externs

* Helgason, Guðmundur. «WWI U-boats: U 10».
# María Moreno

«María Moreno» té aquests significats:
* María Moreno Blasco (1933-2020), pintora madrilenya del realisme, muller del pintor Antonio López García
* María Moreno Ruiz (n. 1957), política valenciana, diputada a les Corts Valencianes en la IV Legislatura
* María Moreno, nom amb què es coneix la periodista, escriptora i crítica cultural argentina María Cristina Forero

## Referències

* ↑ María Moreno: “Me reconozco como partera del feminismo argentino”, El País, 29/11/2019 (castellà)
# S.O.S. Gulubú

S.O.S. Gulubú és una pel·lícula de l'Argentina d'animació filmada en colors dirigida per Susana Tozzi sobre el seu propi guió escrit en col·laboració amb Enrique Morales sobre personatges de María Elena Walsh que es va estrenar el 18 de juliol de 1996. Per problemes d'ordre econòmic es va endarrerir la producció i la seva exhibició comercial fent que al temps de l'estrena el material tingués una aparença tecnològicament revellida.

## Sinopsi

Gulubú, un territori del món de la fantasia habitat per la Vaca estudiosa, el Bruixot i altres personatges dels contes i cançons de María Elena Walsh.

## Repartiment

* Leonor Manso
* Patricio Contreras
* Ana María Giunta
* Julián Weich
* Carlos Godio
* Lucila Bertola
* Ernesto Michel
* Rodolfo González
* María Isabel Cane
* Enrique Morales

## Comentaris

Adrián C. Martínez a La Nación va opinar:
| « | «La coordinació de titelles i els dibuixos animats van aportar una enorme qualitat visual a l'anècdota, en tant que les escenes amb éssers reals van secundar amb autèntica calidesa aquesta història que se segueix amb mirada tendra i esperit obert.» | » |
Manrupe i Portela escriuen:
| « | «Opera prima de Susana Tozzi, integra 12 episodis amb animació i titelles.» | » |

## Referències

* 1 2 Manrupe i Portela, 2003, p. 231.

## Bibliografia

* Manrupe, Raúl; Portela, María Alejandra. Un diccionario de films argentinos II 1996-2002. Buenos Aires: Editorial Corregidor, 2003, p. 231. ISBN 950-05-1525-3.

## Enllaços externs

* Informació sobre S.O.S. Gulubú a cine nacional
* S.O.S. Gulubú a YouTube
# Gran Premi Internacional Costa Azul

El Gran Premi Internacional Costa Azul era una cursa ciclista per etapes que es disputava a Portugal. Creat el 1986, el 2005 va entrar a formar part del calendari de l'UCI Europa Tour, en la categoria 2.1.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1986 | Manuel Zeferino | | |
| 1987-1988 | No es disputa |
| 1989 | Cayn-Jack Theakston | Eduardo Manuel Correia | José Antonio Xavier Guimaraes |
| 1990 | | | |
| 1991 | Carlos Alberto Carneiro | | |
| 1992 | Joaquim Alberto Salgado | | |
| 1993 | Luis Jorge Sequeira | Paulo Manuel Couto | Andrzej Dulas |
| 1994 | No es disputa |
| 1995 | Joaquim Alberto Salgado | Pedro Miguel Lopes | José Agostinho Rosa |
| 1996 | José Azevedo | | |
| 1997-2004 | No es disputa |
| 2005 | Rubén Plaza | Bernhard Eisel | Enrico Degano |
| 2006 | Robbie McEwen | Bernhard Eisel | Giosuè Bonomi |

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cqranking.com