OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Phenablennius heyligeri

Phenablennius heyligeri és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,3 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sumatra, Borneo i Cambodja.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (editors), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Línia de corrent

En mecànica de fluids es denomina línia de corrent al lloc geomètric dels punts tangents al vector velocitat de les partícules de fluid en un instant $t$ determinat. Tenint en compte que aquella família de corbes que per a cada instant de temps són les envoltants del camp de velocitats.
En particular, la línia de corrent que es troba en contacte amb l'aire, es denomina línia d'aigua .

## Tub de Corrent

A partir de la definició de línia de corrent es pot definir, per a fluxos laminars , el concepte de tub de corrent , com la superfície formada per les línies de flux que parteixen d'una corba tancada.
En casos no estacionaris, encara que la línia tancada no varia, el tub de corrent i les línies de corrent sí que ho fan. Per contra, per al cas estacionari el tub de corrent roman fix en l'espai al llarg del temps.
Corol·lari 1: No hi ha flux a través de la superfície del tub de corrent.
Corol·lari 2: Solament hi ha tub de corrent si V és diferent de 0 .

## Vegeu també

* Nombre de Reynolds
* Diagrama de Moody
# Air Namibia

Air Namibia, nom comercial d'Air Namibia (Pty) Limited, és l'aerolínia de bandera de Namíbia. Té la seu a Windhoek i la seva base principal a l'Aeroport Internacional Hosea Kutako. A agost del 2017, la seva flota incloïa quatre Airbus A319-100, dos Airbus A330-200 i quatre Embraer ERJ 135ER. Duu a terme vols interns, regionals i internacionals, així com vols de càrrega. El 100% del capital d'Air Namibia es troba a les mans del govern del país.

## Referències

* ↑ «Air Namibia – Contact Us» (en anglès). Air Namibia. Arxivat de l'original el 18 octubre 2012. [Consulta: 15 juliol 2011].
# Mènil (militar)

Mènil (en llatí Menyllus, en grec antic Μένυλλος) fou un militar macedoni que el regent de Macedònia Antípater va nomenar comandant de la guarnició establerta a Muníquia després de la guerra de Làmia l'any 322 aC.
Plutarc diu que va ser un home just i bo, i que sota el seu comandament la guarnició macedònia va procurar no molestar en res als atenencs i va estar en termes amistosos amb Foció. A la mort d'Antípater va ser substituït per Nicànor, segons diuen Plutarc i Diodor de Sicília.

## Referències

* ↑ Menyllus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1045
# Institut Català de Paleoecologia Humana i Evolució Social

L'Institut Català de Paleoecologia Humana i Evolució Social (IPHES) és un institut de recerca constituït l'any 2005 com un institut transdisciplinari de recerca avançada, docència i socialització del coneixement des de les ciències de la Terra i de la vida, una branca que vol fusionar amb les ciències socials. L'IPHES, constituït com una fundació sense ànim de lucre per iniciativa de la Generalitat de Catalunya, la Universitat Rovira i Virgili (URV) i l'Ajuntament de Tarragona, forma part de la xarxa de Centres de Recerca de Catalunya (CERCA).
L'any 2019 l'IPHES va rebre el Premi Tarraco a la defensa i promoció del Patrimoni Mundial de la UNESCO atorgat per l'Ajuntament de Tarragona. El 2020 va rebre per part de l'Agència Estatal de Recerca, organisme dependent del Ministeri de Ciència i Innovació del govern espanyol l'acreditació d'excel·lència 'Maria de Maeztu'.
Un dels fundadors i investigador de més renom de l'Institut Català de Paleoecologia Humana i Evolució Social és el conegut prehistoriador, arqueòleg, antropòleg, geòleg i paleontòleg Eudald Carbonell.

## Referències

* ↑ Olivé, Marta «Descobrim més de l'Institut Català de Paleoecologia Humana i Evolució Social. És un centre de recerca avançada, dòcencia i socialització del coneixement des de les ciències de la Terra». Diari Més Digital, 29-03-2016 [Consulta: 10 març 2021].
* ↑ «IPHES. Institut Català de Paleoecologia Humana i Evolució Social». CERCA. Arxivat de l'original el 16 de maig 2021. [Consulta: 10 març 2021].
* ↑ «L'IPHES (URV) rep el Premi Tarraco a la defensa i promoció del Patrimoni Mundial UNESCO atorgat per l’Ajuntament de Tarragona». Diari Digital URV, 03-12-2019 [Consulta: 10 març 2021].
* ↑ «L'IPHES rep per primer cop l'acreditació d'excel·lència per part del govern espanyol. La distinció, que es dona a centres amb impacte i lideratge, ve acompanyada de subvencions de mig milió d'euros durant els pròxims quatre anys». Tarragona digital, 16-07-2020. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2020 [Consulta: 10 març 2021].
* ↑ «Respuestas de Eudald Carbonell. Preguntas y respuestas sobre la Evolución Humana». National Geographic, 02-12-2020 [Consulta: 10 març 2021].
# Aisha (cràter)

Aisha és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 10,6 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim kirguís, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Aisha». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Pardines (desambiguació)

«Pardines» té aquests significats:
* Pardines (Ripollès), un poble i municipi de la comarca del Ripollès.
* Pardines (Puy-de-Dôme), un municipi francès, situat al departament del Puèi Domat i a la regió de Alvèrnia.
# Obies

Obies és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 653 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 539 | 586 | 594 | 578 | 587 | 581 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Gilbert Langrand | |
# Aghbar

Aghbar (en àrab اغبار, Aḡbār; en amazic ⴰⵖⴱⴰⵔ) és una comuna rural de la província d'Al Haouz, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 5.182 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Mènil d'Alabanda

Mènil d'Alabanda (en llatí Menyllus, en grec antic Μένυλλος) fou un ambaixador cari al servei d'Egipte.
El 162 aC Ptolemeu VI Filomètor el va enviar a Roma per defensar la seva causa contra Ptolemeu VIII Evergetes II Fiscó, però el senat romà va donar la raó a aquest darrer. L'any 161 aC va ser enviat altre cop a Roma per demanar excuses al senat per no haver complert les seves ordes, però els senadors van refusar escoltar-lo i li van ordenar sortir de Roma en el termini de cinc dies, segons diu Polibi.
En la darrera estada a Roma, Mènil, junt amb l'historiador Polibi, va aconseguir la fugida de Demetri, que era ostatge a Roma i que després seria proclamat rei selèucida amb el nom de Demetri I Soter.

## Referències

* ↑ Menyllus of Alabanda a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1045
# Isoperla orata

Isoperla orata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: el Canadà (Nova Brunswick, Nova Escòcia i el Quebec) i els Estats Units (Connecticut, Florida, Kentucky, Maine, Minnesota, Carolina del Nord, Nou Hampshire, Nova York, Ohio, Pennsilvània, Carolina del Sud, Tennessee, Virgínia, Vermont i Virgínia Occidental).

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Frison, 1942. Ill.Nat.Hist.Surv.Bull. 22(2):323 «Enllaç».
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Rasmussen, A.K, M.L Pescador i B.A. Richard, 2003. A survey of the Plecoptera of Florida. Pàgs. 391-402 a E. Gaino (ed.). Research Update on Ephemeroptera and Plecoptera. Universitat de Perusa: Perusa, Itàlia.
* ↑ Stoneflies of Florida (anglès)
* ↑ D. C. Tarter i D. L. Chaffee. A Checklist Of The Stoneflies (Plecoptera) Of The Daniel Boone National Forest In Kentucky, USA. Entomological News 114:224-229 (2003). «PDF».
* ↑ Stoneflies of Maine (anglès)
* ↑ Stoneflies of Minnesota (anglès)
* ↑ An Annotated List of the Stoneflies of Ohio (Plecoptera) (anglès)
* ↑ Pennsylvania Aquatic Insects Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Donald C. Tarter i Charles H. Nelson. New State, County, and Drainage Basin Records of West Virginia (USA) Stoneflies (Plecoptera). Entomological News 121(2):159-162. 2010. «Enllaç».
* ↑ Tarter, D. C. i C. H. Nelson, 2006. A revised checklist of the stoneflies (Plecoptera) of West Virginia (USA). Proceedings of the Entomological Society of Washington 108: 429–442.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ NatureServe (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Stoneflies (anglès)
* ↑ Perlodidae Species Listing (anglès)
* ↑ The Great Smoky Mountains National Park Arxivat 2011-11-07 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Stoneflies of the United States (anglès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:413.
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:249.
* Kondratieff, B.C. i L.W. Myers, 2011. A new species of Perlesta (Plecoptera: Perlidae) from New York. Illiesia, 7(21):197-201. «PDF».

## Enllaços externs

* BugGuide (anglès)
* Barcodes of Life (anglès)
# Forest Hills (Pennsilvània)

Forest Hills és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 6.831 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Forest Hills tenia 6.831 habitants, 3.050 habitatges, i 1.976 famílies. La densitat de població era de 1.690,7 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 3.050 habitatges en un 24% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,3% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 35,2% no eren unitats familiars. En el 30,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,7% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 26,5% de 45 a 60 i un 21,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.922 $ i la renda mediana per família de 56.199 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.903 $ mentre que les dones 31.103 $. La renda per capita de la població era de 26.505 $. Entorn del 4,7% de les famílies i el 5,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Forest Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Forest Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Jan Jacobs May van Schellinkhout

Jan Jacobszoon May van Schellinkhout va ser un explorador neerlandès.

## Biografia

May nasqué a la petita vila de Schellinkhout a Holanda. Sembla que era un germà de Cornelis Jacobsz May, també explorador i el primer director de Nieuw Nederland.
Jan Jacobsz May va descobrir l'illa de Jan Mayen com una part de l'exploració feta per la Noordsche Compagnie, May visità l'illa el juliol de 1614. El cartògraf Joris Carolus en va fer un mapa i en aquest mapa figura anomenat un dels promontoris com "Jan Meys Hoeck". Els altres capitans aparentment van mantenr el descobriment en secret i durant 35 anys va ser una estació balenera neerlandesa en exclusivitat.

## Referències

* ↑ Samuel Muller Geschiedenis van de Noordsche Compagnie., Gebr van der Post, 1874, footnote on page 167
* ↑ Gerben Kazimier History of Schellinkhout 1601-1650
* ↑ Holland, Clive. Arctic Exploration and Development, c. 500 B.C. to 1915: an encyclopedia. New York: Garland, 1994.
* ↑ Hart, S. De eerste Nederlandse tochten ter walvisvaart (1957), p. 50. Hart says Gerritsz sighted it on June 28, 1613, on his way to Spitsbergen. However, William Baffin (Markham [1881], pp. 40-43), pilot of the English warship Tiger, had met Gerritsz off Spitsbergen between June 19-23, 1613, giving him only five days to have reached Jan Mayen after having visited Spitsbergen. Hart either erred on the date or Gerritsz, writing years after the fact (1631), may have made the discovery up.
* ↑ Louwrens Hacquebord, “The Jan Mayen Whaling Industry” in Jan Mayen Island in Scientific Focus, Stig Skreslet, editor, Springer Verlag 2004
# Oberto Grimaldi

Oberto Grimaldi va ser el fill de Grimaldo Canella, Cònsol de Gènova, i el successor de la dinastia Grimaldi. Va néixer probablement l'any 1188 i va morir l'any 1252, amb 64 anys. Es desconeix el nom de la seva mare. Ell era el més gran dels seus germans: Pietro Canella, Raimondo Canella, Adelasia Canella, Grimaldina Canella i Anna Canella.
Es va casar amb Corradina Spinola i junts van tenir la següent descendència: Grimaldo Grimaldi, successor de la dinastia (1170-1257); Antonio Grimaldi de Gènova; Ingone Grimaldi; Oberto Grimaldi; i Nicola Grimaldi.
No s'ha trobat tanta informació d'ell com se n'ha trobat del seu pare, però es coneix que ell va ser Comissari de Gènova.

## Referències

* ↑ «The House of Grimaldi». Arxivat de l'original el 15 desembre 2007. [Consulta: 1r abril 2008].

## Bibliografia

* Monaco, ses origines et son histoire d'après les documents originaux - de Gustave Saige - Monaco - 1897;
* La Repubblica di Genova tra nobili e popolari - de Giuseppe Gallo - Gènova (Itàlia) - 1997.

## Enllaços externs

* Entrada Geni.com (castellà)
# Albert Husson

Albert Husson (5è arrondissement de Lió, 3 d'agost de 1912 - 5è arrondissement de Lió, 16 de desembre de 1978) fou un autor dramàtic, director i adaptador de teatre i de televisió francès. Fou membre de l'Académie des Sciences Belles-Lettres et Arts de Lió.

## Obra dramàtica

* 1952: La Cuisine des anges
* 1956: L'Ombre du cavalier
* 1957: Les Pigeons de Venise
* 1961: La Valet de quatre coeurs
* 1961: L'Impromptu des collines
* 1963: Le Système Fabrizzi
* 1973: Le Paysan parvenu

## Estrenes a Barcelona

* 1955, 9 abril. La cocina de los ángeles. Estrenada al Teatre Windsor
* 1959. Tres angelets a la cuina. Estrenada al Teatre Romea

## Referències

* ↑ Dictionnaire historique des académiciens de Lyon : 1700-2016 (en francès). Lyon: Académie des sciences, belles-lettres et arts, 2017, p. 680-681. ISBN 978-2-9559433-0-4.
# Giuseppe Meazza

Giuseppe Meazza (Milà, 23 d'agost, 1910 – Lissone, 21 d'agost 1979) fou un futbolista italià de la dècada dels 30.
La seva trajectòria esportiva transcorregué principalment a l'Inter de Milà, on marcà 243 gols en 361 partits. També jugà a l'AC Milan, Juventus FC i Atalanta de Bèrgam. A data d'abril de 2008, Meazza és el tercer màxim golejador de tots els temps del campionat italià. Disputà dues Copes del Món amb la selecció d'Itàlia els anys 1934 i 1938, resultant campió en ambdues ocasions. També fou dos cops vencedor del Campionat d'Europa Central de futbol. En total disputà 53 partits amb la selecció dels quals només en va perdre 6. A data d'abril de 2008, Meazza és el segon màxim golejador de tots els temps de la selecció italiana amb 33 gols, per darrere, només, de Luigi Riva. Fou el primer futbolista italià que esdevingué famós arreu, així com el primer futbolista amb patrocinadors personals.
Un cop retirat fou entrenador entre altres clubs del FC Internazionale Milano i del Beşiktaş JK. San Siro, el principal estadi de la seva ciutat natal, Milà, i que avui en dia comparteixen Internazionale i AC Milan, actualment és oficialment anomenat amb el seu nom: Stadio Giuseppe Meazza.

## Palmarès

* Copa del Món de futbol 2:: 1934, 1938
* Lliga italiana de futbol 3: 1930, 1938, 1940
* Copa italiana de futbol 1: 1939
* Màxim golejador de la lliga italiana 4:: 1928/29, 1929/30, 1935/36, 1937/38

## Trajectòria esportiva

| Temporada | Club | Partits | Gols |
| 1927-28 | Inter | 33 | 12 |
| 1928-29 | Inter | 29 | 38 |
| 1929-30 | Inter | 33 | 31 |
| 1930-31 | Inter | 34 | 24 |
| 1931-32 | Inter | 28 | 21 |
| 1932-33 | Inter | 32 | 20 |
| 1933-34 | Inter | 32 | 21 |
| 1934-35 | Inter | 30 | 18 |
| 1935-36 | Inter | 29 | 25 |
| 1936-37 | Inter | 26 | 11 |
| 1937-38 | Inter | 26 | 20 |
| 1938-39 | Inter | 16 | 4 |
| 1939-40 | Inter | 0 | 0 |
| 1940-41 | Milan | 14 | 6 |
| 1941-42 | Milan | 23 | 3 |
| 1942-43 | Juventus | 27 | 10 |
| 1945-46 | Atalanta | 14 | 2 |
| 1946-47 | Inter | 17 | 2 |
| Total Serie A | Total Serie A | 443 | 268 |

## Referències

* ↑ «Giuseppe Meazza». Enciclopedia Treccani. Roma: Istituto della Enciclopedia Italiana.
* ↑ «Gianni Brera: Peppìn Meazza era il "Fòlber" | Storie di Calcio» (en italià). Storie di Calcio, 19-02-2016.
Giuseppe Meazza amb la selecció italiana - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Itàlia – Copa del Món de futbol 1934
1 Allemandi •
2 Arcari •
3 Bertolini •
4 Borel •
5 Caligaris •
6 Castellazzi •
7 Cavanna •
8 Combi •
9 Demaria •
10 Ferrari •
11 Ferraris •
12 Guaita •
13 Guarisi •
4 Masetti •
15 Meazza •
16 Monti •
17 Monzeglio •
18 Orsi •
19 Pizziolo •
20 Rosetta •
21 Schiavio •
22 Varglien •
Seleccionador: Pozzo
Selecció de futbol d'Itàlia – Copa del Món de futbol 1938
1 Ceresoli •
2 Masetti •
3 Olivieri •
4 Foni •
5 Monzeglio •
6 Rava •
7 Andreolo •
8 Chizzo •
9 Donati •
10 Genta •
11 Locatelli •
12 Olmi •
13 Perazzolo •
14 Serantoni •
15 Bertoni •
16 Biavati •
17 Colaussi •
18 Ferrari •
19 Ferraris •
20 Meazza (c) •
21 Pasinati •
22 Piola •
Seleccionador: Pozzo :
# Jean-Jacques Willmar

Jean-Jacques Willmar (Ciutat de Luxemburg, 6 de març de 1792 - Ciutat de Luxemburg, 20 de novembre de 1866) fou un polític i jurista luxemburguès, segon primer ministre de Luxemburg durant cinc anys del 1848 al 1853, va ser també ministre d'Afers Exteriors i ministre de Justícia durant la mateixa data.

## Biografia

Nascut el 1792 en la ciutat de Luxemburg, va ser fill de Jean-Georges Willmar, qui era governador del Gran Ducat de Luxemburg entre 1817 a 1830.
El 1814 va rebre la seva llicenciatura en dret a París, i va ser doctorat en la ciutat de Luxemburg. Nomenat jutge el 1824.
De 1830 a 1839, després de la Revolució belga, va recolzar a Guillem I, durant un període que una gran part de Luxemburg volia unir-se al nou Estat belga. El 1840 va ser nomenat Fiscal general. Durant 1841 al 1848 va ser membre de l'Assemblea d'estats, i en 1848 va ser el representant luxemburguès al Parlament de Frankfurt.
Norbert Metz, que s'havia convertit en el ministre de Finances, -que era pro-belga i en contra de membres de la Confederació Alemanya i el Zollverein-, va tenir gran influència a la política exterior, el que va portar a les tensions amb Alemanya. Les relacions amb els Països Baixos també es van tornar fredes després de la mort de Guillem II el 1849. El seu fill, Guillem III, qui havia estat representat pel seu germà el príncep Henry, va conduir una política estrictament conservadora i reaccionària, i va deposar al govern el 1853. En el temps del gabinet Willmar es va prendre la decisió d'introduir el franc luxemburguès com a unitat comptable del govern. L'any 1854, es van realitzar les primeres monedes de coure luxemburgueses. A partir del 28 de novembre de 1857 en endavant, Willmar va ser un membre de l'acabat de fundar Consell d'Estat de Luxemburg, i es va mantenir com a tal fins a la seva mort el 26 de novembre de 1866.

## Referències

* 1 2 3 4 «Les gouvernements du Grand-Duché de Luxembourg depuis 1848. Le gouvernement Willmar» (en francès) p. 16-19. Gouvernement.lu. Arxivat de l'original el 2006-07-09. [Consulta: 12 agost 2015].
# Forest City (Pennsilvània)

Forest City és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 1.855 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Forest City tenia 1.855 habitants, 790 habitatges, i 454 famílies. La densitat de població era de 795,8 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 790 habitatges en un 24,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,5% hi vivien parelles casades, en un 13,9% dones solteres, i en un 42,5% no eren unitats familiars. En el 40% dels habitatges hi vivien persones soles el 26,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,16 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,9% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 23,7% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 31,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.766 $ i la renda mediana per família de 35.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.778 $ mentre que les dones 18.295 $. La renda per capita de la població era de 15.774 $. Entorn del 7,2% de les famílies i el 13,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Forest City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Forest City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Perdiu de corona negra

La perdiu d'Aràbia (Alectoris melanocephala) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita deserts rocallosos del sud-oest de la Península Aràbiga.