OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Han De

    En aquest nom xinès, el cognom és Han.
Han De és un personatge de ficció de la novel·la històrica el Romanç dels Tres Regnes de Luo Guanzhong. En la novel·la ell és un general de l'estat de Cao Wei. Ell i els seus quatre fills (tots personatges de ficció) van seguir al Gran Comandant Xiahou Mao en la resistència contra l'exèrcit de Shu Han dirigit per Zhuge Liang durant la primera Expedició del Nord. Tots ells van ser morts pel veterà general de Shu Han, Zhao Yun, que tenia més de 60 anys en eixa època.

## Família de ficció

* Fills:
** Han Ying (韓瑛)
** Han Yao (韓瑤)
** Han Qiong (韓瓊)
** Han Qi (韓琪)

## Vegeu també

* Llista de personatges de ficció dels Tres Regnes

## Referències

* Luo Guanzhong. San Guo Yan Yi. Yue Lu Shu She, 1986. ISBN 7-80520-013-0.
* Lo Kuan-chung; tr. C.H. Brewitt-Taylor. Romance of the Three Kingdoms. Tuttle Publishing, 2002. ISBN 0-8048-3467-9.
# Tomás de Liniers y Pidal

Tomás de Liniers y Pidal (Madrid, 17 de maig de 1913 - 13 de gener de 1987) va ser un militar espanyol, cap d'Estat Major de l'Exèrcit de Terra durant la transició democràtica.
Era fill del comandant de cavalleria Tomás de Liniers y Muguiro (1887-1941) i net d'Alejandro Pidal y Mon. Va ingressar a l'Acadèmia General Militar en 1929, i en 1933 ascendí a tinent de cavalleria. Fou empresonat durant la guerra civil espanyola i en 1939 fou ascendit a capità. En 1945 fou ascendit a comandant i en 1957 a tinent coronel. En 1970 va ascendir a general de brigada. Fou professor a l'Escola d'Estat Major i al Centre Superior d'Estudis de la Defensa Nacional. En 1973 fou ascendit a general de divisió, alhora fou nomenat comandant general i delegat del govern a Melilla. En octubre 1976 fou ascendit a tinent general i nomenat Capità general de Canàries. En 1977 fou nomenat cap del Consell Suprem de Justícia Militar, i en maig de 1978 fou nomenat cap d'Estat Major de l'Exèrcit de Terra. Deixà el càrrec el 18 de maig de 1979, quan va passar a situació B.
En 1999 fou promogut a general de l'exèrcit a títol pòstum.

## Referències

* ↑ Tomás de Liniers Pidal, gw.geneanet.org
* ↑ DECRETO 2591/1973, de 22 de octubre. por el que se nombra Delegado del Gobierno en Melilla a dón Tomás de Liniers Pidal.
* ↑ REAL DECRETO 2414/1976 De 1 de octubre. por el que se promueve al empleo de Teniente General al General de División don Tomás de Liniers Y Pidal.
* ↑ El teniente general De Liniers, candidato cualificado para sustituir a Vega, El País, 19 de maig de 1978
* ↑ El general Liniers se despidió de sus colaboradores en el Estado Mayor, ABC, 18 de maig de 1979
* ↑ Real Decreto 863/1999, de 21 de mayo, por el que se promueve al empleo de General de Ejército, con carácter honorífico y a título póstumo, al Teniente General don Tomás de Liniers y Pidal
# Txijgorà

Txijgorà (en rus: Чижгора) és un poble de l'óblast d'Arkhànguelsk, a Rússia, segons el cens del 2012 tenia 195 habitants.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Каргопольского района». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2022-02-05. [Consulta: 2 maig 2022].
# Somâa

Somâa (àrab: الصمعة, aṣ-Ṣumʿa) és un poble tunisià de la regió del cap Bon, situat una desena de quilòmetres al nord de Nabeul, dins de la governació de Nabeul. Constitueix una municipalitat amb 7.017 en 2014.

## Administració

Forma una municipalitat o baladiyya, amb codi geogràfic 15 15 (ISO 3166-2:TN-12). La municipalitat fou creada per decret el 2 d'abril de 1966.
Al mateix temps, constitueix un sector o imada (codi geogràfic 15 53 54) de la delegació o mutamadiyya de Beni Khiar (15 53).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 136-138. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 48-52. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].

## Enllaços externs

* Somâa - Lloc web oficial
# Sant Segimon del Bosc

Sant Segimon del Bosc és una església de Sant Feliu de Buixalleu (Selva) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici religiós, situat en un turó al terme municipal de Sant Feliu de Buixalleu.
Edifici d'una sola nau de planta rectangular, amb un absis semi circular com a capçalera.
La façana té una porta en arc de mig punt adovellada, i un campanar d'espedanya. Davant de la façana hi ha adossat un atri amb arcs de mig punt molt rebaixats. Els murs es troben reforçats als laterals per tres contraforts.
Els murs estan realitzats amb maçoneria i arrebossats.

## Història

Segons una consueta d'Arbúcies, aquest santuari existia ja el 923 i depenia de la parròquia d'Arbúcies. Segons aquesta consueta restaven unides les esglésies de Santa Maria de Lliors, Sant Pere Desplà, Sant Nazari, Sant Climent i Sant Iscle.
L'any 1244 Sant Segimon del Bosc consta com a ajuda de Sant Feliu de Buixalleu, caràcter que va mantenir al llarg dels segles.
L'església actual, bàsicament del segle xvi, s'assenta sobre un temple romànic, del qual ha conservat el traçat. Tot el conjunt fou restaurat l'any 1953.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Sant Segimon del Bosc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2017].
# Elà

Segons la Bíblia, Elà (en hebreu, אלה בן-בעשא Elah ben Basha) va ser el quart rei del Regne d'Israel després de la seva divisió. La seva capital va ser Tirsà, que sembla que s'ubicava a prop de Siquem. Va governar dos anys, entre 886-885 a.n.e. segons la cronologia tradicional, o entre 952-951 a.n.e. segons la cronologia bíblica.
Elà va pujar al tron a la mort del seu pare Baixà i va governar prop de dos anys. Mentre Elà estava borratxo, Zimrí, el cap de la meitat dels carros, el va matar a fi d'apoderar-se del regne i després va procedir a exterminar tota la casa de Baixà.

## Referències

* ↑ 1Re 16:8
* ↑ 1Re 16: 1-14
# Enrique García Victorero

Enrique García Vitorero (n. 1911) va ser un militar espanyol

## Biografia

Va néixer a Gijón en 1911. Metal·lúrgic de professió, es va afiliar al Partit Comunista d'Espanya en 1934. Després de l'esclat de la Guerra civil es va unir a les milícies republicanes Va arribar a manar un batalló d'esquiadors de muntanya. En la tardor de 1937 va passar a manar la 190a Brigada Mixta, que cobria el sector d'Oviedo. Després de la caiguda del front Nord va aconseguir escapar d'Astúries i traslladar-se a la zona Central. Va ser nomenat comandant de la 62a Brigada Mixta, al comandament la qual va intervenir en la campanya d'Aragó.
En acabar la contesa va haver de marxar a l'exili, instal·lant-se a la Unió Soviètica. Allí cursaria estudis en l'Acadèmia Militar Frunze, al costat d'altres antics militars republicans com Modesto, Enrique Líster, Manuel Tagüeña, Pedro Mateo Merino, etc. Amb posterioritat abandonaria l'URSS.

## Referències

* 1 2 Encinas Moral, 2008, p. 329.
* ↑ Ciutat de Miguel, 1978, p. 33.
* ↑ Engel, 1999, p. 166.
* ↑ Engel, 1999, p. 64.
* ↑ Arasa, 1993, p. 122.

## Bibliografia

* Arasa, Daniel. Los españoles de Stalin. Belacqva, 1993.
* Ciutat de Miguel, Francisco. Relatos y reflexiones de la Guerra de España 1936-1939. Madrid: Forma Ediciones, 1978.
* Encinas Moral, Ángel Luis. Fuentes históricas para el estudio de la emigración española a la U.R.S.S. (1936-2007). Madrid: Exterior XXI, 2008.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena, 1999. 84-922644-7-0.
# Emila

Emila fou bisbe de Barcelona, successor d'Ugne i visigot com ell, consta la seva signatura en el decret del rei Gundemar de l'any 610, en què diversos bisbes concorregueren a Toledo de totes les províncies eclesiàstiques del Regne Visigot de Toledo, per a celebrar l'exaltació de Gundemar al tron. En aquest document el rei també donà suport a la unificació d'una sola metròpoli eclesiàstica per a tota la Cartaginense, fent de l'arquebisbe de Toledo el primat de tota la Cartaginense. L'any dotzè del regnat de Recared (598) hi hagué un concili a Osca, al que assistí Emila, del que no fructificà cap acord ferm, reunint-se a Ègara anys més tard, on si s'assolí un cert consens sobre la moral de preveres i clergues l'any tercer del regnat de Sisebut el 13 de gener de 615. A aquest concili egarenc concorregueren el metropolità Eusebi de Tarragona, onze bisbes i dos vicaris representant bisbes absents. El quart bisbe signatari fou Emila. Diago i Jeroni Pujades col·loquen entre Emila i Ugne un tal Borrell, tanmateix improbable i desautoritzat per Flórez per tractar-se aquest un nom d'origen franc totalment extemporani. Es desconeix la data de la mort d'Emila, posterior, evidentment, l'any 615, data del concili d'Ègara.

## Bibliografia

* Flórez, Henrique. «Trat. 65. Cap. 4». A: Espana Sagrada: theatro geographico-historico de la Iglesia de Espana. Origen, divisiones, y terminos de todas sus Provincias (en castellà). Tomo XXIX. Madrid: Imprenta de Don Antonio de Sancha, 1775, pàgs. 128 -130 [Consulta: 24 maig 2015].
# Enrique Moreno González

Enrique Moreno González (Madrid, 1939) és un metge espanyol, una de les màximes autoritats en cirurgia i trasplantaments.

## Biografia

Nascut el 1939 a la ciutat de Madrid va estudiar medicina a la Universitat Complutense i s'especialitzà en cirurgia. És un dels pioners en el trasplantament hepàtic i en cirurgia de malalties complexes gastrointestinals, pancreàtiques i biliars.
Són transcendents les seves aportacions en el tractament de la hipertensió portal, els tumors malignes de la via biliar, i el fetge. Ha desenvolupat nous procediments quirúrgics, com la derivació mesentèrico-cava de la vena jugular interna o el tractament del càncer de cardio esofagogastrectomia ampliada.
Ha treballat intensament per a augmentar i millorar la taxa de donació d'òrgans a Espanya, i ha investigat sobre les tècniques que poden millorar l'efectivitat dels trasplantaments.
El 1999 fou guardonat amb el Premi Príncep d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica, juntament amb Ricardo Miledi. Actualment és el Cap del Servei de Cirurgia General i Trasplantaments Abdominals de l'Hospital 12 d'octubre de Madrid. Des del 1998 és acadèmic de número de la Reial Acadèmia Nacional de Medicina.

## Referències

* ↑ Enrique Moreno González a mcnbiografias
* ↑ xcmo. Sr. D. Enrique Moreno González, al web de la RANM

## Enllaços externs

* (castellà) Fundació Príncep d'Astúries, Príncep d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica 1999 Arxivat 2010-05-05 a Wayback Machine.
* Notícies sobre Enrique Moreno González a El País
# Episemion krystallinoron

Episemion krystallinoron és una espècie de peix de la família dels aploquílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Gabon i Guinea Equatorial.

## Referències

* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ «Episemion krystallinoron» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Sonnenberg, R., Blum, T. & Misof, B.Y. (2006): Description of a new Episemion species (Cyprinodontiformes: Nothobranchiidae) from northern Gabon and southeastern Equatorial Guinea. Zootaxa, 1361:1–20.
# Elżbieta Drużbacka

Elżbieta Drużbacka (prop de Kowalska, entre 1695 i 1698 – 14 de març de 1765 a Tarnów) fou una poetessa polonesa.
Gran part del seu treball tracta de la bellesa de la natura; la seva obra més coneguda és Descripció de les quatre estacions (Opisanie czterech części roku).
Després de la seva mort, el bisbe Józef Andrzej Załuski va recollir la seva obra en el volum Zbiór rytmów polskich.

## Referències

* ↑ Stasiewicz, Krystyna. Elżbieta Drużbacka, najwybitniejsza poetka czasów saskich. Wyższa Szkoła Pedagogiczna w Olsztynie, 1992.

## Enllaços externs

* Four seasons, fragment (polonès).
# Elżbieta Radziszewska

Elżbieta Radziszewska (Białocin, voivodat de Łódź, Polònia, 6 de gener de 1958) és una política polonesa del partit Plataforma Cívica.

## Trajectòria

Va estudiar Medicina a l'Acadèmia Mèdica de Łódź, actual Universitat Mèdica de Łódź. L'any 1982 es va convertir en assistent de l'Hospital Regional de Piotrków Trybunalski. Entre 1991 i 2001 va treballar com a metge en un consultori privat. A les eleccions parlamentàries de 1997, es va incorporar a la Unió de la Llibertat i va sortir escollida per primera vegada al Sejm. L'any 2001 es va traslladar a la recentment creada Plataforma Cívica. D'aquesta manera també es presentà, amb èxit, a les eleccions de 2001, de 2005 i de 2007. Des del 17 de març de 2008 va treballar com a secretària d'Estat a l'oficina del Primer Ministre. El 30 d'abril del mateix any es va convertir en comissària de govern d'Igualtat d'oportunitats, dualitat de càrrecs que mantingué fins al 21 de novembre de 2011. El 24 de setembre de 2014 va ser escollida Vice-Mariscal de la Sejm, succeint en el càrrec a Cezary Grabarczyk.
El 23 d'abril de 2009 s'informà que, en qualitat de ministra d'Igualtat, pretenia ampliar la llei de prohibició de propaganda feixista o totalitària per a incloure llibres, roba o altres objectes sobre Lenin o Che Guevara.
Elżbieta Radziszewska està casada.

## Referències

* 1 2 «Stan majątkowy parlamentarzystów – PO (część V)» (en polonès). GazetaPodatnika.pl, 26-09-2007. [Consulta: 21 juliol 2019].
* 1 2 3 4 «Elżbieta Radziszewska» (en polonès). Ludzie.Wprost.pl. [Consulta: 21 juliol 2019].
* 1 2 «Posłowie VI kadencji - Elżbieta Radziszewska» (en polonès). Sejm.gov.pl. [Consulta: 21 juliol 2019].
* ↑ «Kierownictwo - Elżbieta Radziszewska» (en polonès). Premier.gov.pl. Arxivat de l'original el 3 setembre 2010. [Consulta: 21 juliol 2019].
* ↑ Žižek, Slavoj. Primero como tragedia, después como farsa (en castellà). 2a edició. Madrid: ediciones Akal, 2009, p. 68 (Pensamiento crítico, 10). ISBN 9788446032090.
* ↑ «Polonia quiere prohibir la imagen de Che Guevara» (en castellà). LibertadDigital.com, 23-04-2009. [Consulta: 27 juliol 2019].
# Eric Milner

Eric Milner (Londres, 17 de maig de 1928 - Calgary, 20 de juliol de 1997) va ser un matemàtic anglès assentat al Canadà.

## Vida i Obra

Milner va néixer en una família humil del barri de Lewisham; als onze anys va obtenir una beca per a una bona escola, però l'esclat de la Segona Guerra Mundial li va impedir l'ingrés. Va ser evacuat de Londres, com molts altres nens, i enviat a Reading. L'ambient de l'escola de Reading no el va agradar i es va escapar, tonant a Londres i sobrevivint pels carrers de la ciutat. Malgrat tot, acabada la guerra, va aprobar l'examen d'ingrés al King's College de Londres i, des de 1946 fins a 1951, hi va estudiar física i matemàtiques, amb els professors Charles Coulson i Richard Rado, respectivament.
Acabats els estudis, va acceptar una feina en una important corporació de mineria de l'estany a Singapur, però l'any següent, el professor Alexander Oppenheim el va convèncer d'incorporar-se a la universitat de Malaya (actualment Universitat Nacional de Singapur), cosa que va fer el 1952. El 1961 va tornar a Anglaterra per reunir-se amb Rado a la universitat de Reading i treballar en la seva tesi doctoral que va defensar el 1963 a la universitat de Londres.
El 1967 va acceptar un lloc de professor a la universitat de Calgary, en la qual era cap de departament Richard Guy, un antic col·lega seu a Singapur. Va fer tota la resta de la seva carrera acadèmica en aquesta universitat, en la qual va passar a ser professor emèrit el 1996, morint sobtadament un any més tard.
Milner va ser un distingit expert en combinatòria que va publicar un centenar d'articles científics sobre la combinatòria de la teoria de conjunts, molts de ells escrits en col·laboració amb altres autors.

## Referències

* ↑ Nash-Williams, 2000, p. 91.
* ↑ Guy, 1984, p. 9.
* 1 2 Nash-Williams, 2000, p. 92.
* ↑ Jünger, Reinelt i Rinaldi, 2003, p. 3.
* ↑ Nash-Williams, 2000, p. 101-104.
* ↑ Nash-Williams, 2000, p. 94.

## Bibliografia

* Guy, Richard K. «A medley of Malayan mathematical memories and mantissae» (en anglès). Mathematical Medley, Vol. 12, Num. 1, 1984, pàg. 9-17. ISSN: 0217-2976.
* Jünger, Michael; Reinelt, Gerhard; Rinaldi, Giovanni. Combinatorial Optimizations. Eureka, You Shrink! (en anglès). Springer, 2003. ISBN 3-540-00580-3.
* Nash-Williams, C. St J. A. «Eric Charles Milner» (en anglès). Bulletin of the London Mathematical Society, Vol. 32, Num. 1, 2000, pàg. 91-104. DOI: 10.1112/S0024609399006062. ISSN: 0024-6093.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Eric Milner» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Eric Milner» (en anglès). Universitat de Calgary. [Consulta: 5 octubre 2023].
# Esparta (mitologia)

Segons la mitologia grega, Esparta (en grec antic Σπάρτα) va ser una heroïna, filla d'Eurotas, rei de Lacònia i de Cleta, i epònima de la ciutat d'Esparta.
Casada amb Lacedèmon va ser mare d'Amicles i d'Eurídice. De vegades es diu que també va ser mare d'Hímer i d'Àsine.

## Referències

* ↑ Parramon i Blasco, Jordi. Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: edicions 62, 1997, p. 84. ISBN 8429741461.
# Esparteins

Els esparteins (Spartaeinae) són una subfamília de la família dels saltícids (Salticidae). Va ser creada per Fred R. Wanless el 1984 que incorporava els grups Boetheae, Cocaleae, Lineae, Codeteae i Cyrbeae, els quals havien estat descrits per Eugène Simon.
Hi ha 18 gèneres actuals i 5 d'extingits, amb 119 espècies fins al 2006. Elles són de la zona paleotropical, amb una gran diversitat a Malàisia i a l'arxipèlag d'Indonèsia.
Són uns saltícids que aporten molt de coneixement a la comprensió de l'evolució filogenètica d'aquesta família d'aranyes. Tenen algunes característiques que els relacionen amb les Lyssomaninae.

## Gèneres

    Aquesta llist es basa en el catàleg de biologia de Joel Hallan.
* Allococalodes
* Araneotanna
* Brettus
* Cenattus †
* Cocalodes
* Cocalus
* Cyrba
* Eolinus † (només coneguts de l'àmbar del Bàltic)
* Gelotia
* Holcolaetis
* Lapsias
* Meleon
* Mintonia
* Neobrettus
* Paracyrba
* Paralinus †
* Phaeacius
* Portia
* Sonoita
* Taraxella
* Veissella
* Wanlessia
* Yaginumanis
* Sparbambus
* Spartaeus

## Referències

* ↑ Wanless, F.R. (1984). "A review of the spider subfamily Spartaeinae nom. n. (Araneae:Salticidae) with descriptions of six genera". Bull. Brit. Mus. nat. Histo. (Zool.) 42(4):263-298.
* ↑ Simon, E. (1901). Histoire naturelle des araignées 2(3):381-668.
* ↑ Zhang, J.X., Woon, J.R.W. & Li, D. (2006). "A new genus and species of jumping spiders (Araneae:Salticidae:Spartaeinae) from Malaysia". The Raffles Bulletin of Zoology 54(2):241-244. PDF Arxivat 2012-02-05 a Wayback Machine.
* ↑ Wijesinghe, D.P. (1992). "A new genus of jumping spider from Borneo with notes on the Spartaeine palp (Araneae: Salticidae)". The Raffles Bulletin of Zoology 40:9-19. PDF Arxivat 2012-02-05 a Wayback Machine.
* ↑ Maddison, Wayne. 1995. Spartaeinae. Version 01 January 1995 (under construction). in The Tree of Life Web Project
* ↑ Joel Hallan: Biology Catalog Salticidae
# Esdeveniments de pagament per visió de la WWE

La World Wrestling Entertainment realitza un esdeveniment mensual de pagament per visió transmès cada any. Tenen una durada d'entre tres a quatre hores, i s'hi realitzen de sis a dotze enfrontaments especials. Existeixen altres organitzacions de lluita lliure professional que realitzen esdeveniments mensuals de pagament per visió similars, com per exemple la Total Nonstop Action Wrestling i l'empresa ROH.
THAT A== Actuals esdeveniments PPV ==See HOW IT Works A LITTLE BIT M
* you to 'FOR us in Our Search
* 99
# Estació de les Moreres

Mapa Metro Línia 2 :
Mapa Metro Línies 9 i 10 :
Les Moreres és una estació de la línia 9 del metro de Barcelona. En aquesta estació hi tindran parada en un futur trens de la L2.
Dona servei a la part oriental del Prat de Llobregat, a l'escola Charles Darwin, a l'institut Estany de la Ricarda, a l'escola honorable Josep Tarradellas, a la Sant Jaume, a l'institut Salvador Dalí, a l'institut Illa dels Banyols i a l'Escola Oficial d'Idiomes del Prat. L'accés és per l'av. Pare Andreu de Palma amb av. Verge de Montserrat. És una estació de tipus entre pantalles i disposa d'escales mecàniques i ascensors per a persones amb mobilitat reduïda (PMR).
La previsió inicial era obrir l'estació l'any 2007, però donats els contratemps es va posar en funcionament el 12 de febrer de 2016.
Metro de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Aeroport T1 | El Prat Estació | Mercabarna | Zona Universitària |
| Projectat |||||
| Aeroport T1 | La Ribera | Mercabarna | Badalona Pompeu Fabra |
| Aeroport T1 | La Ribera | Mercabarna | Can Zam |
| Font recorregut: PDI 2009-2018. |||||

## Referències

* ↑ Borrell, Anna «Metro. Línia 9». Anuari territorial de Catalunya 2005. Institut d'Estudis Catalans, pàg. 230 [Consulta: 3 juny 2011].
* ↑ «Territori i Sostenibilitat presenta els pressupostos de 2011 amb l'objectiu de reactivar l'economia». Gencat.cat. Generalitat de Catalunya, 03-06-2011. Arxivat de l'original el 2012-01-20. [Consulta: 3 juny 2011].
* ↑ «Compte enrere per a la inauguració del metro a l'aeroport del Prat». [Consulta: 14 gener 2016].
* ↑ «PDI de la regió metropolitana de Barcelona 2009-2018: Programa AX (ampliació de xarxa)» (PDF). Autoritat del Transport Metropolità, 2009. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2010. [Consulta: 21 setembre 2010].

## Notes

* ↑ Diferenciació del nom futur oficial i del projecte constructiu en el plànol Estat L9 i L4 del 5 de juliol de 2011 de GISA.

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Espanhac (Corresa)

Espanhac (en francès Espagnac) és un municipi francès del departament de la Corresa, a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 298 | 367 | 330 | 343 | 338 | 341 | 339 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Paul Luce | |
# (465) Al·lecto

Alekto és l'asteroide número 465. Va ser descobert per l'astrònom Max Wolf des de l'observatori de Heidelberg (Alemanya), el 13 de gener de 1901. La seva designació provisional era 1901 FW.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 18 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
# (965) Angelica

(965) Angelica és un asteroide del cinturó principal descobert per l'astrònom Juan Hartmann en 1921 des de l'Observatori Astronòmic de La Plata, en La Plata, Argentina.
Deu el nom a l'esposa del descobridor.
S'estima que té un diàmetre de 53.63 ± 1,3 km. La seva distància mínima d'intersecció de l'òrbita terrestre és d'1,324 ua.
Les observacions fotomètriques recollides d'aquest asteroide mostren un període de rotació de 17,77 hores, amb una variació de lluentor de 10,1 de magnitud absoluta.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a ed.. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* 1 2 JPL Small-Body Database