OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Khurayyimita

La khurayyimita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom del mont Khurayyim, a Jordània, la seva localitat tipus.

## Característiques

La khurayyimita és un sorosilicat de fórmula química Ca₇Zn₄(Si₂O₇)₂(OH)$_{10}$·4H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2019 i publicada a finals de 2022. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 5298/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont Khurayyim, dins el complex Daba-Siwaqa (Governació d'Amman, Jordània), on es troba en forma d'agregats esferulítics de fins a 200-300 μm de mida. Els cristalls aïllats aplanats de les esferules tenen gairebé 50 μm de llarg i fins a 10 μm de gruix. Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Khurayyimite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 juliol 2021].
* ↑ Krüger, Biljana; Galuskina, Irina O.; Galuskin, Evgeny V.; Vapnik, Yevgeny; Murashko, Mikhail N. «Khurayyimite Ca7Zn4(Si2O7)2(OH)10·4H2O: a mineral with unusual loop-branched sechser single chains». Mineralogy and Petrology, 117, 2, 01-06-2023, pàg. 191–200. DOI: doi:10.1007/s00710-022-00804-z [Consulta: 8 agost 2023].
# Laila Karrouch

Laila Karrouch El Jilali (Nador, 1977) és una escriptora i infermera catalana d'origen amazic. L'any 1985, quan tenia vuit anys, va deixar el Marroc juntament amb la mare i els germans per anar a viure a la ciutat de Vic, Osona, on es retrobaren amb el pare, que havia vingut a Catalunya l'any 1976.

## Obra

* De Nador a Vic (Premi Columna Jove 2004).
Sinopsi: La Laila, nascuda a la ciutat marroquina de Nador el 1977, va arribar a Vic amb la seva família quan tenia vuit anys. Aleshores va començar el procés d'adaptació a una nova cultura i a uns nous costums, però també es van desencadenar un seguit d'emocions que la marcarien per sempre. L'enyorança dels avis i els amics del Marroc, la preocupació per les dificultats econòmiques, la coneixença de nous amics a l'escola i a l'institut, la polèmica participació en proves esportives o el racisme latent en la recerca de la primera feina són només alguns dels episodis que la Laila, amb una enorme sensibilitat, va relatant en primera persona. És així com se'ns dibuixa la vida d'una noia que viu a cavall de dos mons, que ella assumeix amb naturalitat i sent com a propis.
* Un meravellós llibre de contes àrabs per a nens i nenes. Columna, 2006
Sinopsi: Recull de contes típics del Marroc amb històries i personatges tan universals com el costum d'explicar rondalles als infants. Com la Tamza, una dona dolenta que s'emporta els nens que no volen anar a dormir, no us recorda l'home del sac?
Laila Karrouch ha recopilat rondalles i contes orals de la cultura popular amazic que va sentir de petita però que el pas del temps amenaçava d'esborrar per sempre. Per això ha escrit aquest llibre amb alguns dels més populars, per poder-los explicar a la seva filla i evitar a més a més que es perdés una riquesa cultural que ha passat de pares a fills durant generacions.
Les rondalles i els contes amazics són molt populars al Marroc, sobretot a les zones rurals. La gent gran els explica a una nombrosa canalla que seu al seu voltant per escoltar-se'ls bocabadats.
La tradició oral a Occident s'està perdent per l'ús, i sovint l'abús, de les noves tecnologies en l'entreteniment i formació dels nens i les nenes, però encara es manté viva a moltes zones del planeta. Bona mostra d'això són aquest llibre i altres que l'editorial Columna ha publicat dins la mateixa col·lecció i que recullen contes d'Àfrica i d'arreu del món.
* Petjades de Nador. Columna, 2013
* Quan a l'Isma se li van creuar els cables. Animallibres, 2015
* Que Al·là em perdoni. Columna, 2021

## Referències

* ↑ Laila Larrouch al grup 62
* ↑ Laila Karrouch: «Si Anglada diu que ens traiem el mocador, en portaré dos», naciodigital.cat, 16 de novembre de 2013
* ↑ Laila Karrouch: "És difícil ser dona i musulmana a Catalunya si tens un caràcter dèbil" a ara.cat
* ↑ De Nador a Vic, Club de Lectura de Xifra
* ↑ Laila Karrouch torna a la Biblioteca Allende i presenta «Un meravellós llibre de contes àrabs», eldimoni.com
* ↑ Redacció. «L'escriptora Laila Karrouch presenta a Olot el seu llibre “Que al·à em perdoni” – elgarrotxi.cat». [Consulta: 15 febrer 2022].

## Enllaços externs

* Laila Karrouch a El Convidat de TV3
# Serpogórskoie

Serpogórskoie (en rus: Серпогорское) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 2 habitants. Pertany al districte municipal de Mokroús.

## Referències

* ↑ «БОЛЬШАЯ САРАТОВСКАЯ ЭНЦИКЛОПЕДИЯ : Фёдоровский район : Ивановка». Arxivat de l'original el 2017-08-18.
* ↑ «Карта Новоузенского уезда Самарской губернии 1890 года». Arxivat de l'original el 2017-08-18.
# ASPANIAS

* No s'ha de confondre amb Fundació Catalana Tutelar Aspanias.
ASPANIAS (Associació de Pares de Persones amb Retard Mental) és una entitat sense ànim de lucre fundada el 1962 per a ajudar els joves amb deficiència mental i atendre'n les famílies. Ha creat una xarxa de serveis d'orientació i de centres d'educació i esplai, alhora que ha fet una important tasca de sensibilització de la societat i dels poders públics davant la necessitat d'integració social de les persones deficients. El 1987 va rebre la Creu de Sant Jordi.
L'agost de 2015 l'Audiència de Barcelona va condemnar el seu antic president Ferran Bonet i Bonet (2000-2008) a 3 anys i mig de presó per apropiar-se de més de 260.000 euros de la fundació. La sentència fou ratificada pel Tribunal Suprem d'Espanya.

## Referències

* ↑ Aspanias a xarxanet.org
* ↑ Aspanias Arxivat 2017-03-08 a Wayback Machine. a salutweb
* ↑ Creu Sant Jordi 1987 al GEC
* ↑ Condemnat Ferran Bonet a tres anys i mig de presó per apropiar-se de 260.000 euros de la fundació ASPANIAS, directa.cat, 10 d'agost de 2015
* ↑ Tres anys de presó per apropiar-se de 263.000 euros d'una associació de discapacitats, ara.cat, 10 d'agost de 2015
* ↑ Prisión por saquear una asociación de discapacitados psíquicos, El País, 10 d'agost de 2015

## Enllaços externs

* ASPANIAS - Lloc web oficial
# Catalanet

«Catalanet» té aquests significats:
* Catalanet (gelat), gelat típic de Catalunya
* Catalanet (Cervià de les Garrigues), jaciment arqueològic a Cervià de les Garrigues
* Can Catalanet, masia de Palafrugell
# Olula de Castro

Olula de Castro és una localitat de la província d'Almeria, Andalusia. L'any 2005 tenia 150 habitants. La seva extensió superficial és de 34 km² i té una densitat de 4,4 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 10′ N, 2° 28′ O. Està situada a una altitud de 1010 metres i a 54 quilòmetres de la capital de la província, Almeria.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 197 | 178 | 189 | 192 | 189 | 180 | 165 | 155 | 150 | 191 |
# Laila Pakalniņa

Laila Pakalniņa (Liepāja, RSS de Letònia, 4 de juny de 1962) és una guionista i directora de cinema letona. Des de l'any 1991 ha dirigit més de 20 obres de cinema. La seva pel·lícula Kurpe es va projectar a la secció Un Certain Regard del Festival Internacional de Cinema de Canes de 1998.

## Filmografia

* Vela (1991)
* Doms (1991)
* Anna Ziemassvetki (1992)
* Baznica (1993)
* Pramis (1996)
* Pasts (1996)
* Ozols (1997)
* Kurpe (1998)
* Tusya (2000)
* Papa Gena (2001)
* Mostieties! (2001)
* Martins (2002)
* Pitons (2003)
* Visions of Europe (2004)
* Buss (2004)
* Leiputrija (2004)
* Teodors (2006)
* Udens (2006)
* Kilnieks (2006)
* Par dzimteniti (2008)

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 2006: Ós d'Or al millor curtmetratge per Udens
* 2009: Palma d'Or al millor curtmetratge per Klusums

## Referències

* ↑ «Festival de Cannes: The Shoe». festival-cannes.com. [Consulta: 3 octubre 2009].
# Kutzenhausen (Baix Rin)

Kutzenhausen (en alsacià Kutzehüse) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 783 habitants.
Forma part del cantó de Reichshoffen, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes Sauer-Pechelbronn.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 764 | 785 | 719 | 713 | 740 | 783 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- 2008 | Edmond Fabacher | |
| 2008- 2020 | Pierrot Sitter | |
# Soiuz 1

Soiuz 1 (rus: Союз 1, Unió 1) va ser un vol espacial tripulat del programa espacial soviètic. Va ser llançat en òrbita el 23 d'abril de 1967 transportant el cosmonauta Coronel Vladímir Komarov, Soiuz 1 va ser el primer vol de la nau espacial Soiuz. El pla de la missió era complex, on s'havia de realitzar un encontre amb el Soiuz 2 i intercanviar els membres de la tripulació abans de tornar cap a la Terra. No obstant, el llançament del Soiuz 2 va ser cancel·lat a causa de les tempestes.
Soiuz 1 va estar plagat de problemes tècnics, i Komarov va morir quan la nau es va estavellar durant el seu retorn a la Terra. Aquesta va ser la primera baixa en vol en la història del vol espacial.

## Tripulació

| Posició | Cosmonauta | Cosmonauta |
| Comandant | Vladímir Komarov Segon vol espacial | Vladímir Komarov Segon vol espacial |

### Tripulació de reserva

| Posició | Cosmonauta | Cosmonauta |
| Comandant | Iuri Gagarin | Iuri Gagarin |

## Paràmetres de la missió

* Massa: 6450 kg
* Perigeu: 197 km
* Apogeu: 223 km
* Inclinació: 50,8°
* Període: 88,7 minuts

## Referències

* ↑ Tucker, Anthony. «Spaceship falls four and a half miles in landing failure» (en anglès). The Guardian, 25-04-1967. [Consulta: 19 novembre 2021].

## Enllaços externs

* An analysis of the Soyuz-1 flight from Sven Grahn
* Soyuz-1 on the Encyclopedia Astronautica
# Soiuz 17

Soiuz 17 (rus: Союз 17, Unió 17) va ser la primera de les dues missions de llarga duració a l'estació espacial soviètica Saliut 4 en 1975. El vol va aconseguir un rècord de duració en vol soviètic de 29 dies, superant el rècord de 23 dies de la malmesa tripulació del Soiuz 11 a bord del Saliut 1 en 1971.

## Tripulació

| Posició | Cosmonauta | Cosmonauta |
| Comandant | Aleksei Gúbarev Primer vol espacial | Aleksei Gúbarev Primer vol espacial |
| Enginyer de vol | Gueorgui Gretxko Primer vol espacial | Gueorgui Gretxko Primer vol espacial |

### Tripulació de reserva

| Posició | Cosmonauta | Cosmonauta |
| Comandant | Vassili Làzarev | Vassili Làzarev |
| Enginyer de vol | Oleg Màkarov | Oleg Màkarov |

### Tripulació en suport

| Posició | Cosmonauta | Cosmonauta |
| Comandant | Piotr Klimuk | Piotr Klimuk |
| Enginyer de vol | Vitali Sevastiànov | Vitali Sevastiànov |

## Paràmetres de la missió

* Massa: 6800 kg
* Perigeu: 185 km
* Apogeu: 249 km
* Inclinació: 51,6°
* Període: 88,8 min

## Referències

* ↑ «Spaceflight mission report: Soyuz 17». [Consulta: 29 juny 2019].
# Sidpietersita

La sidpietersita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el seu nom de Sidney Pieters (1920-2003), de Windhoek, Namíbia, per les seves destacades contribucions a la mineralogia d'aquest país.

## Característiques

La sidpietersita és un sulfat de fórmula química Pb₄(S₂O₃)O₂(OH)₂. És un compost amb un anió tiosulfat (un anió sulfat amb un àtom d'oxigen substituït per un àtom de sofre), que només es produeix molt rarament en minerals naturals. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1998. Cristal·litza en el sistema triclínic. Es troba en forma de cristalls euèdrics a subèdrics, de fins a 0,3 mil·límetres. Els cristalls són allargats al llarg de [011], aplanats en {001}, mostrant {001}, {100}, {011}, en agregats radials. Típicament es troba en nòduls berrugosos i masses terroses. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 1 i 2. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sidpietersita pertany a «07.JA - Tiosulfats de Pb» juntament amb la steverustita.

## Formació i jaciments

És un producte d'alteració de l'última etapa de la galena, molt rar, que es troba a la zona d'oxidació d'un dipòsit de mineral polimetàl·lic hidrotermal. Sol trobar-se associada a altres minerals com: smithsonita, zincita, greenockita, galena, esfalerita i quars. Va ser descoberta a la mina Tsumeb, a la regió d'Otjikoto, Namíbia. També ha estat descrita a la pedrera Milltown, a Derbyshire (Anglaterra) i a Waitschach (Caríntia, Àustria).

## Referències

* ↑ «Sidpietersite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 4 juliol 2016].
* 1 2 «Sidpietersite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 4 juliol 2016].
# Sidri

Sidir fou un estat tributari protegit a l'agència de Malwa, Índia central.
La superfície era de 3 km² i la població de 184 habitants el 1901. Els ingressos s'estimaven el mateix any en 3.000 rúpies. El sobirà portava el títol de thakur i era un bània nima mahajan.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908. , article Malwa Agency
# Sinchula

Sinchula és una serralada del districte de Jalpaiguri a Bengala Occidental a la frontera entre aquest estat i Bhutan. L'altura oscil·la entre 1200 i 1800 metres. El cim més alt és el Renigango, a 1929 metres. Des de Chota Sinchula es domina una àmplia vista dels duars. Hi corren nombrosos rius i rierols.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Sofiïsk

Sofiïsk (en rus: Софийск) és un poble (un possiólok) del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2019 tenia 314 habitants. Pertany al districte rural de Verkhnebureïnski.

## Referències

* ↑ Четыре рабочих поселка потерял Хабаровский край Arxivat 2013-09-27 a Wayback Machine.
# Setena pandèmia de còlera

La setena pandèmia de còlera va ser el setè brot important de còlera i es va produir principalment des del 1961 fins al 1975. Aquesta pandèmia, basada en la soca anomenada El Tor, va començar a Indonèsia el 1961 i es va estendre a Bangladesh el 1963. Després va anar a l'Índia el 1964, i va seguir a la Unió Soviètica fins al 1966. El juliol de 1970 es va produir un brot a Odessa i el 1972 es van produir informes de brots a Bakú, però la Unió Soviètica va amagar aquesta informació. Va arribar a Itàlia el 1973 des del nord d'Àfrica. A finals de la dècada de 1970, el Japó i el Pacífic Sud van patir alguns brots. El 1971, el nombre de casos denunciats a tot el món va ser de 155.000. El 1991 va arribar als 570.000. Va afavorir la propagació de la malaltia el transport modern i les migracions en massa. Les taxes de mortalitat, però, van disminuir notablement a mesura que els governs van començar les mesures preventives i curatives modernes. La taxa de mortalitat habitual del 50% va caure fins al 10% als anys vuitanta i va ser inferior al 3% als anys noranta.
El 1991, va rebrotar a Amèrica Llatina. Va començar al Perú, on va matar aproximadament 10.000 persones. La investigació ha localitzat l'origen de la soca a la setena pandèmia de còlera. Se sospitava que la soca havia arribat a Amèrica Llatina a través d'Àsia a partir d'aigua contaminada, però es van trobar mostres idèntiques a Amèrica Llatina i Àfrica.

## Referències

* ↑ «CHOLERA». www.austincc.edu. Arxivat de l'original el 2016-10-15. [Consulta: 24 novembre 2015].
* ↑ Hays, J. N.. Epidemics and Pandemics: Their Impacts on Human History (en anglès). ABC-CLIO, 2005, p. 421. ISBN 9781851096589.
* ↑ «Cholera's seven pandemics». www.cbc.ca. [Consulta: 24 novembre 2015].
* ↑ «WHO | Global epidemics and impact of cholera». www.who.int. [Consulta: 24 novembre 2015].
* ↑ «Evolution of Seventh Cholera Pandemic and Origin of 1991 Epidemic, Latin America - Volume 16, Number 7—July 2010 - Emerging Infectious Disease journal - CDC». wwwnc.cdc.gov. [Consulta: 24 novembre 2015].
# Manel Artigas Morraja

Manel Artigas Morraja (Marsella, 16 de juny de 1920 - 13 de març de 1976) fou un jugador català de futbol de la década de 1940.
Jugava a la posició d'interior dret.
Inicià la seva carrera al Terrassa FC, club on jugà la major part de la seva carrera, entre 1942 i 1951 a segona divisió i tercera. L'any 1944 fitxà pel RCD Espanyol, disputant el primer partit amistós enfront el Granollers. Aquesta temporada jugà cedit al Jerez FC, i la següent fou cedit al CF Reus Deportiu. El 6 de gener de 1946 debutà a Primera amb l'Espanyol en la derrota amb l'Oviedo (1-2). A finals de 1946 patí una greu lesió de menisc. Acabà la seva carrera al Terrassa.
El seu germà Josep Artigas Morraja també fou futbolista.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Fitxa d'Artigas». periquito.cat. [Consulta: 20 agost 2021].
* 1 2 «Fitxa d'Artigas». Web el Terrassa FC. Arxivat de l'original el 2021-08-22. [Consulta: 20 agost 2021].
* ↑ Manel Artigas Morraja a BDFutbol
* ↑ «Los del Español volvieron...». Mundo Deportivo, 27-08-1945. [Consulta: 20 agost 2021].
* ↑ «14 novembre de 1946». Mundo Deportivo, 27-08-1945. [Consulta: 20 agost 2021].
* ↑ Josep Artigas Morraja a BDFutbol
# Sinomenium acutum

Sinomenium acutum (Thunberg) sinònim:Cocculus diversifolius, és una liana llenyosa de fins a 20 m de llargada. És una planta nativa de la Xina, Índia, Japó Nepal i Tailàndia.
A Espanya figura dins la llista de plantes de venda regulada.
Conté l'alcaloide sinomenina usat per al tractament de l'artritis i altres condicions inflamatòries.
# Sinonyx jiashanensis

Sinonyx jiashanensis és una espècie de mamífer mesonic extint de la família dels mesoníquids. Visqué durant el Paleocè. Se n'han trobat restes fòssils a la Xina. És un dels mesonics amb els esquelets més ben conservats.

## Referències

* ↑ Zhou, X.; Zhai, R.; Gingerich, P. D.; Chen, L «Skull of a new mesonychid (Mammalia, Mesonychia) from the late Paleocene of China» (PDF) (en anglès). Journal of Vertebrate Paleontology, 15, 2, 1995, pàg. 387-400.
* ↑ Perrin, Wursig i Thewissen, 2002, p. 736.

## Bibliografia

* Perrin, W. F.; Wursig, B.; Thewissen, J. G. M. Encyclopedia of Marine Mammals (en anglès). 2a edició. Academic Press, 2002. ISBN 0-12-551340-2.
# Sinonímia i antonímia
## Sinonímia

La sinonímia és la relació semàntica que s'estableix entre dues o més paraules diferents que tenen el mateix significat.
Hi ha molt pocs sinònims totals, és a dir, paraules que tenen exactament el mateix significat i són intercanviables en tots els contextos i situacions comunicatives. En canvi, sí que hi ha molts sinònims parcials, paraules que comparteixen algun tret de significat i són intercanviables en alguns contextos però no en tots.
Sinònims totals: Posa els gots a la taula. Posa els vasos a la taula.
Sinònims parcials: Treballa molt poc i guanya molts diners. Treballa molt poc i cobra molts diners. Ha guanyat els seus contrincats. Ha vençut (i no cobrat) els seus contrincant).
Hi ha altres sinònims que tampoc no són intercanviables, perquè pertanyen a registres diferents. Per tant, depenen del grau de formalitat de la situació. S'anomenen sinònims semiperfectes.
Sinònims semiperfectes: Han entrat a casa i ens han pispat totes les joies (col·loquial, conversa entre veïns). Aquest matí dos atracadors han robat joies per valor... (estàndard, notícia).
Hi ha altres sinònims que s'utilitzen en funció de la zona geogràfica a la qual pertany el parlant. Són els anomenats sinònims geogràfics o geosinònims.
Sinònims geogràfics: Hi ha tres xais o bens que pasturen (dialecte central). Hi ha tres corders que pasturen (dialecte nord-occidental).
Cal tenir en compte, també, els falsos sinònims, mots que poden semblar sinònims però que en realitat no ho són.
Falsos sinònims: Vols provar de fer l'exercici? Vols tastar el pastís (i no pas provar).

## Antonímia

L'antonímia és la relació semàntica que s'estableix entre dues o més paraules de significats oposats, és a dir, entre paraules que signifiquen el contrari o l'invers. Per exemple:
* Obrir-tancar
* cert-fals
* principi-final
Igual que passa amb els sinònims, normalment trobem oposicions parcials, mots que tenen antònims diferents segons el context en què s'utilitzen. Observa:
Viu en una casa gran. - Viu en una casa petita És una senyora gran. - És una senyora jove.
# Seward (Alaska)

Seward és una població dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 2.830 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Seward tenia 2.830 habitants, 917 habitatges, i 555 famílies La densitat de població era de 75,7 habitants/km².
Dels 917 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,6% hi vivien parelles casades, en un 12,1% dones solteres, i en un 39,4% no eren unitats familiars. En el 30,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,9% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 35,9% entre 25 i 44, un 25,7% de 45 a 60 i un 7,5% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 166,6 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 44.306 $ i la renda mitjana per família de 54.904 $. Els homes tenien una renda mitjana de 36.900 $ mentre que les dones 30.508 $. La renda per capita de la població era de 20.360 $. Aproximadament el 8,3% de les famílies i el 10,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Seward». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Seward». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].