OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Juan Mauricio Soler Hernández

Juan Mauricio Soler Hernández (Ramiriqui, 14 de gener de 1983) és un ciclista colombià, professional entre el 2005 i el 2011.
Els seus principals èxits esportius foren la victòria en la 9a etapa del Tour de França de 2007, quan atacà al coll del Galibier i s'imposà en solitari per davant d'Alejandro Valverde i Cadel Evans. En aquella mateixa edició guanyà el Gran Premi de la Muntanya.
El 2011, quatre anys després de la seva darrera victòria, tornà a guanyar una etapa a la Volta a Suïssa que li serví per vestir-se amb el mallot de líder. Amb tot, una posterior caiguda en la sisena etapa li provocà un seriós traumatisme craneoencefàlic i diverses fractures i hematomes, que obligaren que fos induït en coma artificial. De resultes de les lesions produïdes en aquesta caiguda, i tot i els intents per recuperar-se, el 20 de juliol de 2012 va fer públic la seva retirada definitiva del ciclisme professional.

## Palmarès

* 2002
*** Vencedor d'una etapa a la Volta a Colòmbia sub-23
* 2003
*** Vencedor d'una etapa a la Volta a Colòmbia sub-23
* 2004
** 1r a la Volta a Colòmbia sub-23 i vencedor d'una etapa
* 2006
** 1r del Circuit de Lorena i vencedor d'una etapa
* 2007
** 1r a la Volta a Burgos i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Tour de França i 1r del Gran Premi de la Muntanya
* 2011
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suïssa

### Resultats al Tour de França

* 2007. 11è de la classificació general. Vencedor d'una etapa. 1r del Gran Premi de la Muntanya
* 2008. Abandona (5a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2008. Abandona (11a etapa)
* 2009. Abandona (16a etapa)

## Referències

* ↑ «Soler sufre un traumatismo craneoencefálico severo» (en castellà). El País, 16-06-2011.
* ↑ «Mauricio Soler está en cuidados intensivos» (en castellà). El País (Cali), 16-06-2011.
* ↑ «Mauricio Soler, en coma artificial tras grave caída en Vuelta a Suiza» (en castellà). El Tiempo, 16-06-2011.
* ↑ Labarga, Nacho «Soler cuelga definitivamente la bicicleta». Marca, 20-07-2012 [Consulta: 1r agost 2013].

## Enllaços externs

* Fitxa de Juan Mauricio Soler a sitiodeciclismo.net
* Web oficial Arxivat 2011-01-29 a Wayback Machine. (anglès)
* Juan Mauricio Soler Hernández a ProCyclingStats
# Jorge Luis Delgado Rueda

Jorge Luis Delgado Rueda és un futbolista uruguaià, que ocupa la posició de davanter. Va néixer a Montevideo el 30 de setembre de 1975.
Ha militat a nombrosos clubs. Entre d'altres, ha jugat amb equips de l'Uruguai, la Xina, Espanya, País Valencià, Galícia, Xile o Bolívia.
# Jenning Huizenga

Jenning Huizenga (Franeker, Província de Frísia, 29 de març de 1984) és un ciclista neerlandès, professional des del 2005. Actualment corre a l'equip Parkhotel Valkenburg Continental.
Especialista en ciclisme en pista, ha obtingut dues medalles de plata al Campionat del món de 2008, en persecució individual.

## Palmarès en pista

* 2007
** Campió dels Països Baixos en Persecució
* 2011
** Campió dels Països Baixos en Persecució
* 2012
** Campió dels Països Baixos en Persecució
* 2013
** Campió dels Països Baixos en Persecució

### Resultats a la Copa del Món

* 2013-2014
** 1r a la Classificació general i a la prova de Guadalajara, en Persecució

## Palmarès en ruta

* 2011
** Vencedor d'una etapa del Tour de Moselle
* 2012
** Vencedor d'una etapa de l'Olympia's Tour

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Josep Maria Puig Doria

Josep Maria Puig Doria (Barcelona, 1926 - Barcelona, 8 de maig de 2006) fou un joier català.

## Biografia

Fou fill de l'arquitecte barceloní Isidre Puig i Boada i de la seva esposa, Margarida Doria i Puigoriol. Estudià arquitectura i disseny a l'Escola Massana de Barcelona. El 1953 va decidir estudiar joieria i va obrir un taller al carrer Provença de Barcelona, que el 1964 es traslladà a l'avinguda Diagonal. El 1969 va crear la primera línia de plata en joieria arreu d'Espanya, tot impulsant aquesta producció, que li va valdre el 1976 l'International Diamond's Award, el primer joier espanyol que l'ha obtingut. També va obtenir el Tahitian Pearl Trophi el 2001 i el 2006. El 1991 fou nomenat membre del Comité d'Honor de l'Associació Prestige de L'Europe. El 2002 va rebre la Creu de Sant Jordi.

## Referències

* ↑ «Josep M. Puig Doria, un gran orfebre». La Vanguardia, 10-05-2006, pàg. 39.
* ↑ «Història» (en castellà). Joieria Puig Doria. [Consulta: 12 abril 2020].

## Enllaços externs

* Pàgina de Puig Doria, joiers
# Dillon (Montana)

Dillon és una població dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 3.752 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dillon tenia 3.752 habitants, 1.669 habitatges, i 934 famílies. La densitat de població era de 888,7 habitants per km².
Dels 1.669 habitatges en un 27,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,3% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 44% no eren unitats familiars. En el 36,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,7% tenia menys de 18 anys, un 11,1% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 18,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.389 $ i la renda mediana per família de 39.643 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.625 $ mentre que les dones 18.906 $. La renda per capita de la població era de 16.432 $. Aproximadament el 13,8% de les famílies i el 18,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dillon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dillon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Josep Maria Prim i Guytó

Josep Maria Prim i Guytó (Barcelona, 1907 – 1973) fou un pintor barceloní.
Va estar vinculat a Calella de Palafrugell, per les seves estades al Canadell i per la seva obra, en la qual predomina el tema marítim, els paisatges costaners i els velers.
L'any 1942 va obtenir el diploma de tercera classe a l'Exposición Nacional de Bellas Artes de Barcelona, on participà amb l'obra Flores.
Es poden trobar obres seves dintre de la col·lecció del Museu Abelló, a Mollet del Vallès.

## Referències

* ↑ «Josep Maria Prim i Guytó». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Carrer de Josep Maria Prim i Guytó». Ajuntament de Palafrugell. [Consulta: 14 novembre 2012].
* ↑ «Exposición Nacional de Bellas Artes de Barcelona, 1942». ABC, 19-07-1942, p. 17.
# Seňa

Seňa és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1249.
# Sistema d'honors britànic

El sistema d'honors britànic és un mitjà de recompensar valentia individual, assoliments, o servei envers el Regne Unit. El sistema consisteix en tres tipus de concessions: honors, condecoracions i medalles:
* Condecoracions tendeixen a ser usades per a reconèixer fets específics;
* Medalles són usades per a reconèixer valentia, llarg i/o valuós servei i/o bona conducta.

## Actuals Ordes de Cavalleria

L'actual sistema està fet de deu ordes de cavalleria. Els estatuts de cada ordre especifiquen assumptes de la grandària de l'ordre, l'ús de lletres post nominals i disseny i exposició d'insígnies.
| Nom complet | Establida | Fundador | Motto (lema) | Premis associats |
| The Most Noble Order of the Garter | 1348 | Rei Eduard III | Honi soit qui mal y pense ("Que s'avergonyisca el qual malament haja pensat") | Cap |
| The Most Ancient and Most Noble Order of the Thistle | 1687 | Rei Jaume II | Nemo me impune lacessit ("Ningú em provoca amb impunitat") | Cap |
| The Most Honourable Order of the Bath | 18 de maig de 1725 | Rei Jordi I | Tria iuncta in uno ("Tres units en un") | Cap |
| The Most Distinguished Order of Saint Michael and Saint George | 28 d'abril de 1818 | Jordi, Príncep de Gal·les | Auspicium melioris ævi ("Token of a better age") | Cap |
| The Distinguished Service Order | 6 de setembre de 1886 | Reina Victòria | Cap | Cap |
| The Royal Victorian Order | 21 d'abril de 1896 | Reina Victòria | Victoria | The Royal Victorian Medal The Royal Victorian Chain |
| The Order of Merit | 1902 | Rei Eduard VII | For merit (Per mèrit) | Cap |
| The Imperial Service Order | Agost de 1902 | Rei Eduard VII | For faithful service | The Imperial Service Medal |
| The Most Excellent Order of the British Empire | 4 de juny de 1917 | Rei Jordi V | For God and the Empire (Per Déu i l'Imperi) | The British Empire Medal |
| The Order of the Companions of Honour | Juny de 1917 | Rei Jordi V | In action faithful and in honour clear | Cap |
# Capella caminera de Sant Procopi

La capella caminera de Sant Procopi és una obra de la Pobla de Claramunt (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una edificació religiosa anomenada capelleta caminera. Està formada per una graons i una capelleta de petites dimensions que data de l'any 1977. La figura del Sant està representada en un plafó ceràmic. Tot ell està vorejat per un rivet de flors i hi dominen els tons blancs, verds i blaus. La base té un mosaic amb una inscripció amb lletres barroques.

## Història

La veneració a Sant Procopi està molt arrelada a la Pobla, però mai hi ha hagut cap capella dedicada a aquest Sant. La capelleta en qüestió està situada a la Carretera d'Igualada i està datada al segle xviii, encara que la construcció actual és recent (va ser destruïda el 1936 i refeta el 1940).

## Referències

* 1 2 «Capella caminera de Sant Procopi». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
# Sežana

Sežana ( izgovorjava (?·pàg.)</img> izgovorjava (?·pàg.)) (Italià Sesana, alemany Zizan) és una ciutat d'Eslovènia i el centre econòmic, de trànsit, educatiu, cultural i de salut del Karst eslovè. La ciutat és la seu del municipi de Sežana, la unitat administrativa de Sežana i la parròquia de Sežana. Només la ciutat de Sežana té 6.000 habitants i, juntament amb el seu entorn, Sežana compta amb unes 14.000 persones. La ciutat té la seu del Centre d'educació superior Sežana .
Sežana està situada al llarg de la carretera i el ferrocarril entre Ljubljana i Trieste, des d’on una via de tren es desvia cap a Nova Gorica, a les immediacions properes a Itàlia.

## Personalitats associades a Sežana

* Srečko Kosovel (1904, Sežana - 1926, Tomaj), poeta, crític i publicista eslovè
* Avgust Černigoj (1898, Trieste - 1985, Sežana), pintor i artista gràfic eslovè
* Gojmir Lešnjak - Gojc, actor de cinema, teatre i televisió eslovè
* Jože Pahor (1888-1964), escriptor i dramaturg, un dels professors eslovens més importants entre la Primera i la Segona Guerra Mundial
* Mara Husu (1900–1944), escriptora eslovena
* Peter Kozler (1824, Koče pri Kočevski Reki - 1879, Ljubljana), notari, polític, cartògraf (autor de "Mapa de les terres eslovenes"), fundador de la cerveseria Union
* Ema Starc (1901-1967), actriu de teatre eslovena
* Karl Ritter von Schaffer (1831-1904), secretari de l'emperador Maximilià
* Karl Polley, polític, alcalde de Sežana, home de negocis
* Giovanni Scaramanga, armador, terratinent
* Rajmund Mahorčič (1840, Brežec - 1895, Sežana), alcalde, diputat provincial, despertador nacional, propietari
* Gustav Gregorin (1860, Sežana - 1942, Ljubljana), advocat, polític, home de negocis
* Llista de personalitats del municipi de Sežana

## Ciutats agermanades

* Pardubice, Txèquia
* Rab, Croàcia
* Gevgelija, Macedònia del Nord
* Sant'Ambrogio di Valpolicella, Itàlia
* Sant'Ambrogio sul Garigliano, Itàlia
* Montbrison, França
# Mas Isern i capella romànica

El Mas Isern i capella romànica és un conjunt de Rupià (Baix Empordà) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Mas de planta rectangular amb carener perpendicular a la façana i coberta a dues aigües. La volumetria del mas és de planta baixa i dos pisos en el cos principal. En la resta de zones només hi ha planta baixa. Actualment hi ha algunes parts de la façana arrebossades. La pedra queda al descobert en les llindes i muntants de les obertures. A la llinda hi ha la data 1785.
Hi ha construccions aïllades: coberts i un paller.

## Referències

* 1 2 «Mas Isern i capella romànica». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2018].
# Margaretamys elegans

Margaretamys elegans és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmica de Sulawesi (Indonèsia), on viu a altituds d'entre 1.200 i 2.285 msnm. Es tracta d'un animal arborícola. El seu hàbitat natural són les selves montanes. Està amenaçada per l'expansió dels camps de conreu. El seu nom específic, elegans, significa 'elegant' en llatí.

## Referències

* ↑ Gerrie, R.; Kennerley, R. Margaretamys elegans. UICN 2017. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2017, consultada el 14 març 2018.
* ↑ Entrada «Margaretamys» d'Animalia (en anglès).
# Maribel Domínguez

Maribel Guadalupe Domínguez Castelán (Ciutat de Mèxic, 18 de novembre de 1978) és una davantera de futbol internacional amb Mèxic, amb la qual ha jugat els Mundials 1999 i 2011 i els Jocs Olímpics 2004 i ha marcat 75 gols. El 2005 va ser 6a al FIFA Women's World Player. Va ser una de les primeres jugadores estrangeres a la lliga espanyola, jugant al Barcelona i l'Estartit.

## Referències

* ↑ «Women's Soccer News: Mexican Legend Maribel Domínguez Will Play in the Inaugural 2012 Viking Cup Tournament». Soccer Nation, 23-10-2012. Arxivat de l'original el 3 de novembre 2013. [Consulta: 15 setembre 2013].
* ↑ La Liga española se abre al mundo Marca
* ↑ Gálvez, Rodrigo. «In the Look: Marigol» (en castellà). Futblogtricolor, 25-10-2011. Arxivat de l'original el 1 de novembre 2013. [Consulta: 15 setembre 2013].
* ↑ Molinaro, John F. «Star bio: Mexico's Maribel Domínguez». Canadian Broadcasting Corporation, 15-06-2011 [Consulta: 15 setembre 2013].
# Marta Duran Quintana

Marta Duran Quintana (Mataró, 1955) és una pintora catalana nascuda a Mataró. Biòloga de formació, paral·lelament segueix els estudis de pintura amb els pintors Pablo Mañé i Josep Maria Martínez Lozano. L'any 1980 comença a exposar la seva obra amb el grup Taller Pablo Mañé de Mataró, i obté el primer premi de pintura de la Vila de Tordera. L'any següent realitza la seva primera exposició individual al Museu Comarcal del Maresme a Mataró.
D'aleshores ençà ha exposat de forma ininterrompuda a galeries, museus, fundacions, i centres d'art de tot Catalunya (Galeria Comas de Barcelona, Galeria Anquin's de Reus, Museu de la Mediterrània de Torroella de Montgrí, Centre d'Art Santa Mònica de Barcelona), l'estat espanyol (Galeria de Arte Durán de Madrid, Galería de Arte Aitor Urdangarín de Vitòria, Caja Círculo de Burgos), Andorra (Centre Cultural Lauredià, Galeria M9), França (XXI Salon Internacional des Arts de Buxières, Salon Internacional du Val d'Or de Saint Amand, Barclays Bank de París), Alemanya (JID & Planung de Wiesbaden), Dinamarca (Gallerie Rasmus de Copenhague, Gallerie Jul d'Odense, Gallerie Munken de Lokken, Grenen Museum de Skagen), Bèlgica (Linerat, Fira d'art de Gant), Holanda (Open Art Fair d'Utrecht), Singapur, Algèria (Col·lectiva “La Mediterranée qui nos uni“, a l'Instituto Cervantes), Miami (Galeria Torres) o Nova York (Nour Foundation, Galeria Art & Framing).

## Referències

* ↑ AAVV (2006). “Diccionari Rafols” de artistas de Catalunya y Baleares: compendio del siglo XX: Barcelona: Diccionari Ràfols.
* ↑ AAVV (2011). Art i guerra. Sala 1, Institut Municipal d'Acció Cultural de Mataró.
* ↑ “Marta Duran i la seva personal dicció”, El Periódico de Catalunya (2004)
* ↑ “Marinas de Marta Duran”, La Vanguardia (2007) (castellà)
* ↑ “Cinco Realistas en Durán”, ABC (1993) (castellà)
* ↑ “Cromatismo con vida propia”, Expansión, (2005) (castellà)
* ↑ “Marta Duran trae su obra a la Galería de Aitor Urdangarín”, El Correo (2011) (castellà)
* ↑ “Marta Duran entrevistada per J. A. Rosell”, El Periòdic d'Andorra (1999)
* ↑ “Marta Duran exposa a París per primera vegada Arxivat 2013-03-15 a Wayback Machine.”, Mataró Ràdio (2013)
* ↑ “Marta Durán recala en la otra orilla”, El Punto de las Artes (2007) (castellà)

## Bibliografia

* AAVV (1995). Diccionario de pintores y escultores españoles del siglo XX. Madrid: Forum Artis.
* AAVV (1996). El Gran Libro del Paisaje. Barcelona: Parramon.
* CADENA, Josep M. (1998). Paisatgistes, Barcelona: V. Coromina.
* Marta Duran, emociones, Madrid: Galería Antiquaria, 2005.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Masriudoms

Masriudoms és un poble que pertany al municipi de Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant, a la comarca del Baix Camp.
Masriudoms es troba a 199 m d'altitud, a la vora de la carretera C-44, entre l'Hospitalet de l'Infant i Masboquera, a uns cinc quilòmetres a l'est de Vandellòs. El 1758 hi consta un molí d'oli en funcionament. El 1931 tenia un centenar de cases, hi havia forns de guix i mines de plom. Té una torre de defensa que, quan es construí la nova església el 1820, va quedar convertida en campanar. La torre data, sembla, del segle xiii o XIV. El 1845 va ser afectat el lloc pel terratrèmol de Tivissa.
El poble té actualment 133 habitants censats. Algunes cases antigues s'han reconstruït mentre que altres es troben en estat de ruïna.

## Referències

* ↑ Anguera, Pere. Història dels pobles del Baix Camp. Reus: Reus Diari, 1989, p. 303-304.

## Vegeu també

Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant
# Marcella Campagnano

Marcella Campagnano (1941,Verdello, Itàlia) és una artista feminista italiana.
Es va unir al grup feminista Via Cherubini de Milà a principis dels anys setanta. El grup va desenvolupar un projecte que versava sobre les idees tradicionals relacionades amb la identitat femenina. Aquest irònic «teatre de l'experiència», tal com el va anomenar Campagnano, va ser documentat en fotografies. L'any 1974, el seu petit apartament es va convertir en un estudi de fotografia improvisat, on va representar alguns dels rols assignats a dona utilitzant únicament el contingut del seu armari i el seu maquillatge: la dona com a esposa, jove, treballadora, mare, estudiant, senyora madura, embarassada, prostituta, núvia i amant. Aquesta sèrie de fotografies, titulada L'invenzione del femminile: RUOLI (La invenció del femení: ROLS, 1974), no pretenia ser una simple obra d'art, sinó que Campagnano volia també generar debat polític, en demostrar fins a quin punt els rols exercits per les dones són construccions imposades per la societat patriarcal.

## Referències

* ↑ «FEMINISMES! | Exposicions». CCCB, 2019. [Consulta: 17 desembre 2019].
# Masia del Roca

La Masia del Roca és una masia abandonada i enrunada del municipi d'Òdena, a la comarca catalana de l'Anoia. A la finca hi ha un jaciment romà del qual s'ha reaprofitat una part del material per a l'estructura de la masia.

## Referències

* ↑ «Masia del Roca». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona. [Consulta: 7 gener 2022].
# Mateu Zaforteza Musoles

Mateu Zaforteza Musoles (Palma 1886 - 1961) va ser un militar mallorquí i primer batle de Palma després del cop d'estat del 19 de juliol de 1936.
La seva entrada a l'exèrcit espanyol va ser al cos jurídic i l'any 1914 ostentava el càrrec de tinent auditor de tercera. Coincidint amb la proclamació de la república va passar a la reserva i s'instal·là a Palma. Un cop començada la guerra va ser nomenat batle de la ciutat, Zaforteza va conservar el càrrec fins a la fi del conflicte el març de 1939. Poc després va ser nomenat fiscal en cap de l'exèrcit de Llevant. L'any 1946 se'l troba com a coronel auditor a la secretaria de justícia de la Capitania General de les Balears.
| Precedit per: Emili Darder | Batle de Palma 1936-1939 | Succeït per: Gabriel Riera |

## Referències

* Gran Enciclopèdia de Mallorca vol. 18 pàg. 264 - 265
# Mateu Rifà i Planas

Mateu Rifà i Planas (Sabadell, 1879-1951) va ser un compositor i professor de música català.
Després d'estudiar música amb Enric Morera, va ser professor i subdirector del Conservatori de Sabadell, on entre d'altres deixebles tinguá a na Glòria Vila-Puig Codina. Com a compositor va escriure obres corals –com Dansa de les fades–, sardanes, música religiosa i de cambra. Com a intèrpret, va formar part de l'orquestra Els Muixins. Va dirigir la Banda de Música de Sabadell durant la postguerra.

## Referències

* 1 2 «Mateu Rifà i Planas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ http://www.ddgi.cat/quiosc/recursos/publicacio/exemplarDigital/diccionari-biografic-de-l-alt-emporda.pdf. Pàg. 627/28
* ↑ «Història del 1939 al 1975». Banda de Música de Sabadell. Arxivat de l'original el 23 de setembre 2015. [Consulta: 15 octubre 2015].
# Marvell (Arkansas)

Marvell és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2000 tenia 1.395 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Marvell tenia 1.395 habitants, 547 habitatges, i 358 famílies. La densitat de població era de 396 habitants/km².
Dels 547 habitatges en un 31,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,1% hi vivien parelles casades, en un 25,6% dones solteres, i en un 34,4% no eren unitats familiars. En el 32,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,6% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 20,4% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 20,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 68,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.368 $ i la renda mediana per família de 26.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.854 $ mentre que les dones 15.764 $. La renda per capita de la població era de 16.797 $. Entorn del 22,6% de les famílies i el 29,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Marvell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Marvell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.