OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Premi Miquel Àngel Riera de Poesia (Ciutat de Manacor)

* No s'ha de confondre amb el desaparegut Premi Miquel Àngel Riera de poesia convocat entre 1996 i 2009 per la Fundació la Nostra.
El Premi Miquel Àngel Riera de Poesia, creat el 2013, és un premi de poesia en llengua catalana convocat pel Departament de Cultura de l'Ajuntament de Manacor i la Institució Pública Antoni Maria Alcover i entregat dins els Premis Ciutat de Manacor. Porta el nom del poeta manacorí Miquel Àngel Riera.
Al premi s'hi poden presentar obres inèdites de poesia de temàtica lliure, escrites en català. Té una dotació de 3.000 euros i l'obra guanyadora es publica a l'editorial Món de llibres.

## Guanyadors

* 2013: Eva Baltasar per Vida limitada
* 2014: Rosa Maria Arrazola i Díaz per Rai
* 2015: José Luis García Herrera per Passatge d'hivern
* 2016: Raimond Aguiló per La pols de la calaixera
* 2017: Maria Sevilla Paris per Kalàixnikov
* 2018: Anna Pantinat i Hernández per Qui no s'anomena
* 2019: Laia Carbonell per Nibrós
* 2020: Juli Capilla per La Casa Buida
* 2021: Mireia Cassanyes Dalmau per L’ombra forana
* 2022: Tomeu Caldentey Julià per Cossos
* 2023: Francesc Pastor Verdú per Tan fugaç
* 2024: Carme Alegre Beltran per Strappo seguit de Pare Aforístic o Galatea a la Paret.

## Referències

* ↑ «PREMIS CIUTAT DE MANACOR, DE LITERATURA I ARTS PLÀSTIQUES». web de l'ajuntament de Manacor, 23-05-2013 [Consulta: 27 setembre 2020]. Arxivat 20 de setembre 2021 a Wayback Machine.
* ↑ https://www.manacor.org/ca/noticies/premis-ciutat-de-manacor-2013
* ↑ https://www.arabalears.cat/premium/cultura/premis-Ciutat-Manacor-presentats_0_1283271788.html
* ↑ https://www.manacor.org/ca/noticies/els-autors-guanyadors-dels-premis-ciutat-de-manacor-presenten-ledicio-de-les-seves-obres
* ↑ https://www.arabalears.cat/partforana/Convocats-Premis-Ciutat-Manacor_0_1741625980.html
* ↑ https://www.manacor.org/ca/noticies/els-autors-guanyadors-dels-premis-ciutat-de-manacor-2017-presenten-ledicio-en-paper-de-les
* ↑ https://www.arabalears.cat/cultura/Ciutat-Manacor-premis-femeni_0_2022397816.html
* ↑ https://www.manacor.org/ca/noticies/els-ciutat-de-manacor-premien-els-treballs-de-xavier-gimeno-laia-carbonell-josep-tomas-i
* ↑ https://manacormanacor.com/art/18060/els-premis-ciutat-de-manacor-ja-tenen-guanyadors
* ↑ «Els Premis Ciutat de Manacor premien els treballs d'Antoni Puig, Josep M. Diéguez i Mireia Cassanyes». dBalears, 05-06-2021 [Consulta: 30 juny 2021]. Arxivat 15 de juny 2021 a Wayback Machine.
* ↑ «Carme Sánchez, Tomeu Caldentey Julià i Toni Arencón, premis Ciutat de Manacor 2022». De franc digital, 12-06-2022 [Consulta: 12 juny 2022].
* ↑ «Lliurament dels Premis Ciutat de Manacor 2023». [Consulta: 1r juny 2024].
* ↑ «Els premis literaris Ciutat de Manacor premien les obres de Francesc Puigpelat, Carme Alegre, Joan Ramon Gironès i Caterina Valriu». Ajuntament de Manacor. [Consulta: 2 juny 2024].
# Ègida - Defensa Col·lectiva Anarquista

Ègida - Defensa Col·lectiva Anarquista és un col·lectiu d'advocats defensors de causes contra activistes anarquistes, i que es defineix com a "estructura antirepressiva permanent, front comú de lluita i experiència col·lectiva". La seva activitat de defensa antirepressiva inclou col·lectius però també a individualitats i organitzacions anarquistes de Barcelona i rodalia, represaliades per la seva activitat política. Des d'Ègida s'organitzen campanyes de difusió de causes, actes i mostres de suport, així com d'assenyalament d'injustícies i subjectes i elements repressius estatals i capitalistes. A més fan també posada en comú de la informació i coneixement legal, jurídic i antirepressiu per donar a conèixer la millor manera d'actuar i defensar-se en situacions de conflicte i repressió, difonent així materials i guies antirepressives, així com difonent també particularitats didàctiques pertanyents a casos passats i presents. I si és el cas també poden rebre el suport de serveis jurídics professionals que siguin afins als principis del col·lectiu, que en siguin aliades i que es guiïn pel respecte a les decisions polítiques preses pel col·lectiu i els grups de suport en diferents processos. El grup està dotat d'una caixa antirepressiva i d'un protocol de funcionament per a despeses judicials, a més de dur a terme idees pròpies de finançament alternatives que no provinguin només de beneficis derivats de l'oci festiu, excloent la possibilitat de participació a partits polítics i institucions. Com que la repressió també pot afectar el pla personal i emocional, generant desmobilització i desgast, dins d'Ègida existeix un espai on debatre i compartir vivències dels mateixos membres del col·lectiu.

## Referències

* 1 2 «Comunicat de presentació | ÈGIDA – Defensa Col·lectiva Anarquista». [Consulta: 2 gener 2024].
* ↑ «El moviment anarquista en el punt de mira dels Mossos», 31-08-2023. [Consulta: 2 gener 2024].
* ↑ «Els Mossos detenen cinc persones per la manifestació del Primer de Maig a Barcelona», 31-08-2022. [Consulta: 2 gener 2024].
* ↑ lahaine.org. «Al menos 5 detenidos relacionados con los hechos del 1 de mayo» (en espanyol europeu). [Consulta: 2 gener 2024].
# La Pesga

La Pesga és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).
# Palimpsest (astronomia planetària)

En astronomia planetària, un palimpsest (del llatí palimpsestus, que prové de la paraula grega παλίμψηστος / palimpsestos; «raspat de nou») és un cràter antic en un satèl·lit gelat del Sistema Solar exterior, el relleu del qual ha desaparegut a causa del arrossegament del gel en la seva superfície (relaxació viscosa) o pel subsegüent criovulcanisme, deixant una característica d'albedo circular, de vegades amb les restes d'una vora «fantasma». Les superfícies gelades de satèl·lits naturals com Cal·listo i Ganimedes conserven petjades de la seva història en aquests anells. Un exemple típic és la Memphis Facula en Ganimedes, un palimpsest de 340 km d'ample.
Alguns cràters de Mercuri o de la Lluna amb perfils molt rebaixats per efecte del vulcanisme també es descriuen amb aquest qualificatiu quan estan molt desgastats.

## Referències

* ↑ «Memphis Facula in Galileo Regio on Ganymede» (en anglès). Ganymede - Voyager 2 (NASA).
* ↑ Harland, D. M.. Jupiter Odyssey (en anglès). Springer Praxis, 10 de novembre de 2000, p. 136-137, 448. ISBN 978-1-85233-301-0. OCLC 44461919.

## Vegeu també

* Palimpsest (geologia)
* Palimpsest
* Palimpsest d'Arquimedes
# Zinaïda Vorónina

Zinaïda Vorónina, de naixement Zinaïda Borisovna Drujínina (en rus: Зинаида Борисовна Дружинина Воронина) (Ioixkar-Olà, Unió Soviètica, 1947 - Balaixikha, Rússia, 2001), fou una gimnasta artística soviètica, guanyadora de quatre medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 10 de desembre de 1947 a la ciutat de Ioixkar-Olà, població situada a l'estat de Marí El, que en aquells moments formava part de la República Socialista Federada Soviètica de Rússia (Unió Soviètica) i avui dia de la Federació russa. Es casà amb el també gimnasta i medallista olímpic Mikhaïl Voronin, del qual es divorcià el 1980.
L'any 1969 fou guardonada amb l'Orde de la Insígnia d'Honor
Va morir el 5 de març de 2001 a la seva residència de Balaixikha, població situada a l'óblast de Moscou.

## Carrera esportiva

Va participar, als 20 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1968 celebrats a Ciutat de Mèxic (Mèxic), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en el concurs general (per equips), la medalla de plata en la prova del concurs general (individual) i la medalla de bronze en les proves de barres asimètriques i salt sobre cavall. Així mateix finalitzà quarta en la prova d'exercici de terra, guanyant un diploma olímpic, com a resultat més destacat.
Al llarg de la seva carrera guanyà sis medalles en el Campionat del Món de gimnàstica artística, una d'elles d'or; i tres medalles en el Campionat d'Europa de gimnàstica artística, una d'elles de plata.
# Horná Ves (Trenčín)

* No s'ha de confondre amb Horná Ves (Banská Bystrica).
Horná Ves és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1293.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «História obce». [Consulta: 23 desembre 2021].
# Johann Zerlett

Johann Zerlett (Geistingen, 27 de juliol de 1859 - Berlín, 24 de juny de 1935), nom complet Johann Baptist Zerlett, fou un músic alemany.
Estudià al Conservatori de Colònia (Alemanya), fou director de música al Saarbrücken (1883), i de 1886/87 director de música de la Societat Mozart de Darmstadt, i del Male-Voice Choral Society a Wiesbaden el 1887. També va dirigir la Societat Coral d'homes de Hannover i l'Orquestra Filharmònica de 1900 a 1907. Va assumir el càrrec de director de la Societat Filharmònica de Wiesbaden el 1907 i va impartir classes al Conservatori Stern de Berlín de 1917 a 1922. Posteriorment va ensenyar música privada a la capital alemanya.
Zerlett va compondre obres orquestrals, cors per a veus d'home, peces de piano, música de cambra, les òperes Die Strandhexe, Olaf i Die Zaubergeige, i les grans composicions corals Das begrabene Lied; Wanda i Die hermannschlacht.

## Referències

* 1 2 Dictionary of German Biography: Thibaut - Zycha
* ↑ Enciclopèdia Espasa, vol. 70, pàg. 1189. (ISBN-84-239-4570-7)
# Kōta Hirano

Kohta Hirano (平野耕太, Hirano Kouta, nascut el 14 de juliol de 1973) és un mangaka japonès nascut a Adachi, Tòquio (Japó). És conegut per la sèrie manga Hellsing.

## Carrera

Va iniciar la seva carrera com a assistent de mangaka (es descriu a ell mateix com a "horrible" i "mandrós" en aquesta ocupació d'assistent) i posteriorment, com a artista de manga, va passar a gaudir d'un èxit limitat amb mangues relativament desconeguts com Angel Dust, Coyote, Gun Mania i Hi Tension. El seu primer gran èxit va arribar amb la sèrie de manga Hellsing, que va iniciar l'any 1997 i posteriorment es va publicar mensualment a la revista de manga Young King OURs.
No obstant això, Hellsing no és la primera sèrie de Hirano en publicar-se al Young King Ours mensual. L'any 1996 es va publicar en aquesta revista l'antecessor de Hellsing, The Legend Of The Vampire Hunter, una altra sèrie de Hirano que és un conte basat en la Segona Guerra Mundial. La història té lloc en una estació de tren a Rússia, i compta amb dos personatges femenins (sorprenentment similars als personatges d'Integra Hellsing i Yumiko/Yumie a Crossfire), i que són en realitat espies encobertes del règim alemany, amb un propòsit comú: l'èxit de l'Operació Barbarossa. Aquesta història es va veure embolicada en una qüestió de títols dels King Young Ours, però, a causa del llançament de Hellsing, i la sèrie de manga es va descontinuar en favor del mateix Hellsing.
A Otakon l'any 2006 Hirano va dir en una entrevista que en un any i mig o dos anys acabaria Hellsing. El mes d'octubre de 2008 va terminar Hellsing en el capítol 95. Mentre que posava fi a la seva Manga més reconegut, Hirano pensava en el nou projecte Drifters, sobre un guerrer japonès de l'època feudal que es transporta a una dimensió desconeguda. Drifters va aparèixer el mes d'abril 2009.

### Obres

| Angel DustAssassin ColosseumBe Wild!!Bishōnen de Meitantei de DoesuCount Pierre Eros' Gorgeous Daily GrindCoyoteCrossfireDaidōjin MonogatariDeepDesert Schutzstaffel | DriftersDoc's storyFrontGun ManiaHellsingHellsing: The DawnHi-TensionHi-and-LowIkaryakuIkasu Sōtō Tengoku | karera no ShūmatsuKoi no StrikebackMahō no Muteki Kyōshi Kawaharā ZMagic SchoolSusume! IkaryakuSusume!! Seigaku Dennō KenkyūbuThe Legends of Vampire HunterThe WeekendersUFO 2000 |

## Vegeu també

* Mangaka

## Referències

* ↑ «Hellsing Manga Ends as Hirano Plans New Work Next Year». Anime News Network.
# Paso de las Duranas

Paso de las Duranas és un barri de la ciutat de Montevideo a l'estat d'Uruguai. Limita amb els barris de Belvedere i Sayago al nord-oest, Lavalleja al nord-est, Aires Puros al sud-est i el Prado al sud. Alberga el Museu Nacional d'Antropologia i el Museu de la Memòria, el qual està dedicat a la història de la lluita del poble uruguaià contra la dictadura. En la part oriental també es troba la zona nord del Prado, on el primer edifici de la Societat Nativista va ser convertit en un museu.

## Galeria

* Mapa del barri.

## Referències

* ↑ http://www.montevideo.gub.uy/ciudad/cultura/museos-y-salas/otros-museos Arxivat 2010-09-15 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.montevideo.gub.uy/ciudad/cultura/museos-y-salas/centro-cultural-y-museo-de-la-memoria Arxivat 2011-05-01 a Wayback Machine.
* ↑ http://agenda.universia.edu.uy/otras/2009/05/21/el-museo-paso-de-las-duranas-abre-sus-puertas-el-23-y-24-de-mayo Arxivat 2015-04-16 a Wayback Machine.
# Badia d'Osaka

La badia d'Osaka (大阪湾, Ōsaka-wan) és una badia pertanyent a la mar interior de Seto, al Japó occidental. Com a part de la mar de Seto, la badia es troba separada de l'oceà pacífic per la canal de Kii i de la resta més occidental de la mar interior de Seto per l'estret d'Akashi. La seua costa occidental està formada per l'illa d'Awaji i les costes del nord i de l'est formen part de les prefectures de Hyogo i Osaka, a la regió de Kansai i, més concretament, al Keihanshin.
La roda de fira del mont Tenpō, localitzada al mont homònim i l'oceanogràfic d'Osaka, de Minato (Osaka), es troben a la costa de la badia.

## Indústria

Moltes indústries es troben localitzades al voltant de la badia per la convenient situació i bons enllaços de transport, tant marítim com ferroviari i aeri. La regió presenta unes bones connexions per avió o shinkansen tant cap al sud del país com per a la regió de Kanto, on es troba Tòquio; a més de tindre un públic potencial de més de nou milions de persones a la zona.
Recentmen, amb els canvis produïts al país i la reconversió industrial fruit de la deslocalització de la indústria, algunes antigues indústries pesants com ara la Nippon Steel, han començat a disminuir a la zona, sent substituïdes per noves empreses de teconologia de vanguàrdia. Infinitat de companyies del sector quaternari s'han instal·lat a la zona i s'han començat la construcció de ramals d'autopista.

## Transport
### Marítim

* Port d'Osaka
* Port de Kōbe

### Aeri

* Aeroport Internacional de Kansai
* Aeroport de Kōbe

## Referències

* ↑ https://www.japan.travel/en/destinations/kansai/osaka/osaka-bay-area/
* ↑ https://insideosaka.com/osaka-bay-area/
* ↑ https://osaka-info.jp/en/page/tempozan-ferris-wheel
* ↑ https://www.japan-guide.com/e/e4010.html
# Josef Szombathy

Josef Szombathy (Viena, 11 de juny de 1853 - 9 de novembre de 1943), fou un arqueòleg austríac, que va descobrir el 1908 la Venus de Willendorf.
La Venus de Willendorf és una estàtua d'una figura femenina que té 11.1 cm d'alçada, descoberta al jaciment paleolític de Willendorf, una localitat de l'estat federat de Baixa Àustria, prop de la ciutat de Krems an der Donau. Està tallada en pedra calcària oolítica que no es troba a la zona, i tintada amb ocre vermell. La seva manufactura s'estima entre 24.000 i 22.000 anys abans de Crist.
Szombathy va realitzar les seves troballes al llarg de tot l'Imperi Austrohongarès, incloses Galítsia, Bukovina, Bohèmia, Moràvia, Carniola i Voivodina.

## Bibliografia

* "Josef Szombathy (1853-1943)" Mitteilungen der Anthropologischen Gesellschaft in Wien, t. 133 (2003), 1-45.
* "Die Aurignacienschichten in Löss von Willendorf," Korrespondenzblatt der Deutschen Gesellschaft für Anthropologie, Ethnologie, und Urgeschichte, XL (1909), 85-88

## Referències

* ↑ Projecte Willendorf Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ «Venus of Willendorf: Bibliograpgoogley googley goohy». Arxivat de l'original el 2007-04-02. [Consulta: 2 abril 2012].
# Zwalm

* No s'ha de confondre amb Swalm.
«Zwalm» té aquests significats:
* Zwalm (riu), afluent de l'Escalda a la província de Flandes Oriental
* Zwalm (municipi), municipi de Bèlgica
# Pantolabus radiatus

Pantolabus radiatus és un peix teleosti de la família dels caràngids i de l'ordre dels perciformes.

## Particularitats

Pantolabus radiatus és l'única espècie del gènere Pantolabus.

## Morfologia

Pot arribar als 40 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes del Pacífic occidental: Indonèsia, Austràlia, Mar d'Arafura i Papua Nova Guinea.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ ITIS
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Flávio Furtado

Flávio Furtado (15 de març de 1978) és un boxejador de Cap Verd.
Furtado va participar en Boxa als Jocs Olímpics d'estiu de 2004 per Cap Verd. Va perdre 36-20 amb el canadenc Trevor Stewardson en el la categoria dels pesos lleugers en la ronda de 32. Furtado es va qualificar pels Jocs d'Atenes guanyant la medalla de plata al primer torneig de qualificacions olímpics AIBA, celebrat a Casablanca, Marroc, el 2004. En la final fou derrotat per l'argelí Abdelhani Kenzi. L'any següent va competir el 2005 Aficionat Mundial Campionats de Boxa en Mianyang, Xina on va ser derrotat per Lituània Daugirdas Šemiotas.

## Referències

* ↑ "Profile of Flavio Furtado" Arxivat 2014-01-02 a Wayback Machine..
* ↑ «Boxing results for Flavio Furtado». boxing-scoop.com. [Consulta: 2 gener 2014].
# Barranc dels Apòstols

El Barranc dels Apòstols és un torrent afluent per la dreta del Barranc de Sant Tirs que neix al vessant sud-occidental del Serratalt, a poc més de 375 m. a llevant de la masia de Torremorell. De direcció global cap a les 8 del rellotge, desguassa al seu col·lector al peu del vessant nord-occidental del Tossal de Sant Pere després d'haver passat pel sud de les masies de Torremorell, el Masroig i Marmí.

## Municipis per on passa

Des del seu naixement, el Barranc dels Apòstols passa successivament pels següents termes municipals.
Municipis :
| | Longitud (en m.) | % del recorregut |
| Per l'interior del municipi de Castellar de la Ribera | 3.336 | 93,05% |
| Per l'interior del municipi de Pinell de Solsonès | 249 | 6,95% |

## Xarxa hidrogràfica

La seva xarxa hidrogràfica està constituïda per 15 cursos fluvials la longitud total dels quals suma 12.419 m.

### Afluents destacables

   * Les Fontetes
   * La Rasa de Vilamosa

### Distribució municipal

El conjunt de la xarxa hidrogràfica transcorre pels següents termes municipals:

## Referències

* 1 2 Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Les coordenades del lloc on neix, segons el web de XRCC, són 42° 0′ 15.08″ N, 1° 25′ 39.79″ E﻿ / ﻿42.0041889°N,1.4277194°E﻿ / 42.0041889; 1.4277194
* ↑ La suma de les longituds de cada terme municipal pot ser superior a la longitud total de la xarxa perquè els trams en els quals algun curs fluvial fa de frontera entre dos termes municipals, es comptabilitzen en els dos municipis fronterers.
# Lakeview (Ohio)

Lakeview és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 1.074 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lakeview tenia 1.074 habitants, 437 habitatges, i 295 famílies. La densitat de població era de 609,8 habitants per km².
Dels 437 habitatges en un 32,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,7% hi vivien parelles casades, en un 11,2% dones solteres, i en un 32,3% no eren unitats familiars. En el 27,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 16,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.297 $ i la renda mediana per família de 40.714 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.000 $ mentre que les dones 20.625 $. La renda per capita de la població era de 16.148 $. Aproximadament el 6,8% de les famílies i el 10,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lakeview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lakeview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Infrastructure as a service

Infrastructure as a Service (IaaS) o Informàtica al núvol, és, juntament amb «Software as a Sevice» (SaaS) i «Platform as a Service» (PaaS), un dels tres models de servei fonamentals del que s'anomena Cloud computing.
Com tot els serveis de cloud, permet un accés als recursos en un entorn virtual, “el núvol”, a través d'una connexió pública, normalment internet.
En el cas de IaaS els recursos proveïts són específicament el hardware virtualitzat, això inclou emmagatzematge, connexió a la xarxa, amplada de banda, adreces IP i balancejadors de càrrega.
Físicament, el total dels recursos hardware es troben en nombrosos servidors, normalment distribuïts en diversos CPD dels quals, el proveïdor del servei n'és totalment responsable del manteniment i el bon funcionament. De la mateixa manera que amb les altres dues tipologies de clou, IaaS pot ser utilitzat per les empreses per tal de crear solucions TI fàcilment escalables i rendibles, on la complexitat i les despeses de gestió del maquinari sobra la qual es creen les solucions, es delega al proveïdor.
Si la magnitud de les operacions d'un client fluctuen, o simplement es busca l'expansió, es pot aprofitar el recurs de cloud com i quan ho hagin de menester en comptes de comprar, instal·lar i integrar maquinari ells mateixos.
Una IaaS típica, pot oferir de cara al client les següents característiques:
* Escalabilitat: recursos disponibles quan i com el client ho necessiti, per tant, les ampliacions són pràcticament immediates i es minimitza el malbaratament.
* Inversió en hardware nul·la: La configuració i manteniment del hardware que suporta el IaaS va a càrrec del proveïdor, per tant és transparent al client
* Cost per recurs usat: El client sols paga per als recursos que utilitza
* Ubicació independent: Es pot accedir al servei independentment de la localització tant del CPD com del client
* Independència de fallades: En el cas que un equip dins del CPD falli, serà substituït pel proveïdor del servei per un altre, sense necessitat d'interrompre el servei que estigui prestant ni cap mena de cost cap al client.

## Vegeu també

* Informàtica al núvol
* Platform as a service