OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Oskar Matute García de Jalón

Oskar Matute García de Jalón (Barakaldo, 5 d'octubre de 1972) és un polític basc, líder des del 2009 d'Alternatiba, partit polític integrat a Euskal Herria Bildu, formació per la qual va ser diputat del Parlament Basc i del Congrés dels Diputats espanyol. Anteriorment va ser diputat a la cambra basc per Ezker Batua-Berdeak, referent basc d'Esquerra Unida.
Diplomat en Empresarials per la Universitat del País Basc, Matute va ser coordinador de la Presidència d'Ezker Batua-Berdeak i de la Presidència Federal d'Esquerra Unida, i ha estat membre del Parlament Basc en la VII i VIII Legislatures. En ambdues legislatures va exercir com a vicepresident de la Comissió d'Ordenació Territorial, Transports i Medi ambient; en la VIII, va ocupar a més el càrrec de President de la Comissió de Control Parlamentari d'EITB.
En 2008 va encapçalar l'única candidatura alternativa en la VII Assemblea d'Ezker Batua i que agrupava a bona part dels sectors crítics; però el Partit Comunista d'Euskadi, que fins llavors s'havia mostrat discrepant amb la direcció, va optar per donar suport la candidatura principal, amb el que finalment es va ratificar de nou a Javier Madrazo com Coordinador General, càrrec del qual va dimitir davant els dolents resultats electorals que va obtenir la seva formació en les eleccions al Parlament Basc de 2009. Paral·lelament va participar en la fundació d'Alternatiba Eraikitzen (construint l'alternativa en euskera), inicialment una organització sociopolítica que es va constituir en partit polític amb el nom d'Alternatiba, abandonant definitivament Ezker Batua, a l'abril de 2009. Alternatiba es defineix com un partit sobiranista i d'esquerres.
Matute és, a més, membre de Lokarri, Fundació Vent Sud, Fundació Gogoa i CCOO. Els seus articles d'opinió poden llegir-se setmanalment en la publicació electrònica Astekari Digitala.

## Notes

* ↑ Inscrit el 2 de febrer de 2009 com a Alternatiba Eraikitzen en el registre de partits del Ministeri de l'Interior espanyol.

## Enllaços externs

* Fitxa al Parlament Basc Arxivat 2017-12-01 a Wayback Machine. (castellà)
* Fitxa al Congrés dels Diputats espanyol (castellà)
# Zygophyseter varolai

Zygophyseter varolai és un cetaci odontocet extint relacionat amb el catxalot d'avui en dia. Se li ha donat el sobrenom de «catxalot assassí» per la seva relació amb el catxalot i per la seva semblança en la mida i probablement l'alimentació amb l'orca, també coneguda com a «balena assassina».
Segons la descripció de Zygophyseter varolai, publicada el 2006, és l'única espècie del gènere Zygophyseter. La descripció es basava en un esquelet fòssil gairebé complet, que data del Tortonià (Miocè superior) del sud-est d'Itàlia. Z. varolai tenia un procés zigomàtic molt llarg, que probablement albergava l'òrgan de l'espermaceti. Tenia un cos de gran mida, amb les dues mandíbules dotades de grans dents, cosa que li feia possible caçar preses grans.

## Referències

* 1 2 Bianucci, Giovanni i Landini, Walter. «Killer sperm whale: a new basal physeteroid (Mammalia, Cetacea) from the Late Miocene of Italy» (en anglès). Zoological Journal of the Linnean Society, 148, 2006, pàg. 103–131. DOI: 10.1111/j.1096-3642.2006.00228.x.
# Biblioteca Joaquim Folguera

La Biblioteca Joaquim Folguera és un edifici de la Colònia Güell (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

Construït entre 1915 i 1917, va ser inicialment una escola de nenes, i inicialment va servir com a escola de nenes i seu del Patronat Obrer de la Sagrada Família.
Durant la Guerra Civil espanyola, les nenes van ser traslladades a l'Escola del Bosc i l'edifici va quedar a disposició exclusiva del Patronat Obrer, altrament anomenat Centre Parroquial de Sant Lluís. Amb el temps, aquesta part de l'edifici va acabar sent un teatre i altres espais annexes d'usos diversos.
Després del conflicte, una part de l'edifici es va destinar a biblioteca. Manuel Folguera i Duran, pare del poeta Joaquim Folguera i Poal, hi va donar la seva col·lecció personal. Arran del tancament de la fàbrica el 1973, una reunió dels pares dels alumnes va comportar la clausura de la biblioteca per ordre del Govern Civil fins al 1975.
Actualment, l'edifici allotja la Biblioteca Joaquim Folguera, que forma part de la xarxa de Biblioteques Populars de la Diputació de Barcelona, i el Centre Cultural Sant Lluís.

## Descripció

L'edifici respecta les característiques de tot el projecte de la Colònia quant a l'harmonia de materials i estructures externes. És per això que respecta l'alçada mitjana dels edificis de tota la resta del projecte i la façana, quant a materials i proporcions, que s'escau totalment dins del modernisme industrial. De maó vist i arrebossat, ostenta unes proporcions marcadament horitzontals, compensades per la distribució de les obertures i unes franges verticals de maó vist que fraccionen rítmicament tota la façana principal. Té un ample ràfec de teula àrab i una sanefa de maó vist al capdamunt que equilibra el sòcol del mateix material.
La porta d'entrada està situada a l'extrem esquerre de la façana, mentre al dret i part posterior hi ha un jardí amb arbres.

## Referències

* 1 2 3 4 «Biblioteca Joaquim Folguera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* 1 2 3 4 «Centre Municipal de Sant Lluís». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.
* ↑ «Colònia Güell: Biblioteca Joaquim Folguera». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.

## Enllaços externs

* «Colònia Güell: Biblioteca Joaquim Folguera». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Melampita grossa

La melampita grossa (Megalampitta gigantea) és un ocell de la família dels melampítids (Melampittidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el terra dels boscos de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «Melampita grossa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# Imilchil

Imilchil (amazic: ⵉⵎⵉⵍⵛⵉⵍ; àrab: إملشيل, Imilxīl) és una comuna rural de la província de Midelt, a la regió de Drâa-Tafilalet, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 8.870 persones. Es troba en una elevació de 2.119 metres a la vall d'Assif Melloul (‘Riu Blanc’). L'àrea d'Imilchil és la llar de la tribu Ait Hdiddou, que pertany a la confederació Ait Yafelman, i els seus habitants parlen amazic del Marroc Central. Alguns llocs per visitar són les coves d'Akhiam, les cascades d'Agouni, les gorges del Ziz i la vall i els ksars de l'àrea.

## Festival de matrimoni

El poble d'Imilchil és un símbol per a la cultura dels amazics. És especialment conegut pel seu festival, el Souk Aam o Agdoud N'Oulmghenni (Festival de les esposalles). La llegenda explica que dos joves de diferents tribus es van enamorar, però les famílies els van prohibir veure's. El dolor els va portar a plorar fins a la mort, creant els llacs veïns d'Isli (ell) i Tislit (ella), prop d'Imilchil. Les famílies van decidir establir un dia com a aniversari de la mort dels amants, quan els membres de les tribus locals podien casar-se entre ells. Així va néixer el Festival de les esposalles d'Imilchil.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2017. [Consulta: 19 novembre 2015].
* ↑ http://www.imilchil.adrar.org/web/index.php?option=com_content&task=view&id=56&Itemid=35%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://travelguides.lastminute.ie/sisp/?fx=event&event_id=30116 Arxivat 2009-02-02 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Vídeo del "Festival de musique des cimes".
* IMILCHIL:September romance. Arxivat 2006-01-29 a Wayback Machine.
# Acanthogobius lactipes

Acanthogobius lactipes és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.
És un peix de clima temperat i demersal.
Es troba al Japó, la Península de Corea, la Xina i Rússia.
Els mascles poden assolir 9,4 cm de longitud total.
És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill, T. N., 1859. Notes on a collection of Japanese fishes, made by Dr. J. Morrow. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11: 144-150.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Hilgendorf, F. M., 1879. Diagnosen neuer Fischarten von Japon. Sitzungsber. Ges. Naturf. Freunde Berlin 1879: 105-111.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Okiyama, M., 1988. An atlas of the early stage fishes in Japan. Tokai University Press, Tòquio (Japó). 1157 p.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Kim, I.-S., 1997. Illustrated encyclopedia of fauna and flora of Korea. Vol. 37. Freshwater fishes. Ministry of Education: 1-629.
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615p.
* ↑ Reshetnikov, Y.S., N.G. Bogutskaya, E.D. Vasil'eva, E.A. Dorofeeva, A.M. Naseka, O.A. Popova, K.A. Savvaitova, V.G. Sideleva i L.I. Sokolov, 1997. An annotated check-list of the freshwater fishes of Russia. J. Ichthyol. 37(9): 687-736.
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404- 463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.
* ↑ Kanou, K., M. Sano i H. Kohno, 2004. Food habits of fishes on unvegetated tidal mudflats in Tokyo Bay, central Japan. Fish. Sci. 70(6):978-987.
* ↑ Ni, I.-H. i K.-Y. Kwok, 1999 Marine fish fauna in Hong Kong waters. Zool. Stud. 38(2):130-152.
* ↑ Pietsch, T.W., K. Amaoka, D.E. Stevenson, E.L. MacDonald, B.K. Urbain i J.A. López, 2000. Freshwater fishes of the Kuril Islands and adjacent regions. International Kuril Island Project (IKIP), University of Washington Fish Collection, Washington, 18 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* ↑ Reshetnikov, Y.S., 2003. Atlas of Russian freshwater fishes, Vol. 2. Moscow Nauka.
* ↑ Sokolovskaya, T.G., A.S. Sokolovskii i E.I. Sobolevskii, 1998. A list of fishes of Peter the Great Bay (the Sea of Japan). J. Ichthyol. 38(1):1-11.
* ↑ Berg, L.S., 1965. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. vol. 3, quarta edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Xarxa en malla

Una xarxa de malla és una topologia de xarxa d'àrea local en la qual els nodes d'infraestructura (és a dir, ponts, commutadors i altres dispositius d'infraestructura) es connecten directament, dinàmicament i no jeràrquicament a tants altres nodes com sigui possible i cooperen entre ells per encaminar les dades de manera eficient a i dels clients.
Aquesta manca de dependència d'un node permet que cada node participi en la retransmissió d'informació. Les xarxes de malla s'autoorganitzen i s'autoconfiguren de manera dinàmica, cosa que pot reduir la sobrecàrrega d'instal·lació. La capacitat d'autoconfigurció permet la distribució dinàmica de les càrregues de treball, especialment en el cas que alguns nodes fallin. Això al seu torn contribueix a la tolerància a errors i a reduir els costos de manteniment.
La topologia de malla es pot contrastar amb les topologies de xarxa local d'estrella / arbre convencionals en què els ponts/interruptors estan directament vinculats només a un petit subconjunt d'altres ponts/interruptors, i els enllaços entre aquests veïns d'infraestructura són jeràrquics. Tot i que les topologies d'estrella i arbre estan molt ben establertes, altament estandarditzades i neutrals per a proveïdors, els proveïdors de dispositius de xarxa de malla encara no s'han posat d'acord en estàndards comuns i la interoperabilitat entre dispositius de diferents proveïdors encara no està assegurada.

## Vegeu també

* Xarxa en anell
* Xarxa en arbre (jeràrquica)
* Xarxa en bus
* Xarxa en estrella

## Referències

* ↑ Chawla, Meenu. «Fault tolerance based routing approach for WMN». A: 2015 International Conference on Computer and Computational Sciences (ICCCS), 2015, p. 177–182. DOI 10.1109/ICCACS.2015.7361345. ISBN 978-1-4799-1818-8.
* ↑ Cilfone, Antonio; Davoli, Luca; Belli, Laura; Ferrari, Gianluigi (en anglès) Future Internet, 11, 4, 2019, pàg. 99. DOI: 10.3390/fi11040099 [Consulta: free].
# Xarxa en bus

La xarxa en bus és una topologia de xarxa on els nodes estan connectats a un mitjà de comunicació comú bidireccional: el bus, on es troben ben definits els punts de terminació. Aquesta topologia necessita tècniques, a nivell de circuits i a nivell de protocols, per a compartir-ne i repartir-ne la capacitat del medi entre els nodes de la xarxa.

## Avantatges

* És senzilla d'implementar i estendre.
* Normalment és la més econòmica.
* La fallada d'un node no n'afecta la resta.

## Desavantatges

* Difícil d'administrar.
* Longitud de cable i nombre d'estacions limitades.
* El rendiment disminueix en afegir-hi nodes.
* Si la fallada en lloc de en un node esdevé en el bus és difícil de detectar.

## Referències

* ↑ «Bus Network» (en anglès americà), 08-09-2011. [Consulta: 27 juny 2023].
* ↑ «Definition of bus network» (en anglès). [Consulta: 27 juny 2023].
* ↑ «What is a bus network?» (en anglès). [Consulta: 27 juny 2023].

## Vegeu també

* Xarxa en anell
* Xarxa en arbre (jeràrquica)
* Xarxa en malla
* Xarxa en estrella
# Pic Chullo

El pic Chullo és, amb 2.611 msnm, el pic més alt de la província d'Almeria. Forma part de la serralada Penibètica i més específicament a Sierra Nevada. Es troba dins el Parc Nacional i natural de Sierra Nevada.
Es tracta d'un cim suau i poc prominent, de fàcil accés des de qualsevol de les seves cares. Es troba a la divisòria entre les províncies d'Almeria i Granada, a cavall entre els termes municipals de Bayárcal (Almeria) i Dólar (Granada).

## Referències

* ↑ Almeria, Diario de. «El Chullo, la cima que une dos provincias» (en espanyol europeu), 01-05-2017. [Consulta: 9 gener 2021].
* ↑ «Chullo - Peakbagger.com». [Consulta: 9 gener 2021].
# Pic Central de la Cascada

El Pic Central de la Cascada o pic Brulle és una muntanya de 3.106 m d'altitud, amb una prominència de 20 m, que es troba al massís del Mont Perdut, entre la província d'Osca (Aragó) i el departament dels Alts Pirineus (França). Antigament, en aragonès, se l'anomenava Repunta de las Bruixas. La primera ascensió als Pics de la Cascada la van realitzar Henry Russell i Cèlestin Passet l'any 1877.
Per a fer l'ascensió al cim es pot fer des del vessant aragonès a través del refugi de Góriz (2.100 m) i des del vessant Francés pel refugi de Sarradets a (2.587 m).

## Vegeu també

* Pic Occidental de la Cascada
* Pic Oriental de la Cascada

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ Coll, Xavier; Coll, Joan. Ordesa Vignemale Mte Perdido, Esc. 1:40.000. 4a. ed.. Granollers: Editorial Alpina, 1976 (E-25). ISBN 84-7011-067-5.
* ↑ Millán, Vicente. «Góriz» (en espanyol europeu). [Consulta: 10 octubre 2017].
* ↑ «Cresta de Marboré y MUCHO MAS | La Montaña es mi Reino» (en espanyol europeu). [Consulta: 14 octubre 2017].
* ↑ «Cresterío del Circo de Gavarnie». [Consulta: 14 octubre 2017].
# Patron (gos)

Patron (en ucraïnès: Патрон, o sigui "cartutx"; 21 de juliol de 2019) és un gos ucraïnès detector de mines. Aquest terrier de Jack Russell marró i blanc que tenia aleshores 2 anys, esdevingué la mascota dels serveis de desminatge de Txernihiv, després de detectar més de 90 artefactes explosius a mitjans de març del 2022 en el marc de la invasió russa d'Ucraïna del 2022. L'animal ha esdevingut un dels símbols de la lluita dels ucraïnesos contra els invasors russos a partir del 15 de març i ha generat gran ressò a les xarxes, amb gent creant alhora mems representant-lo.
La seva popularitat cresqué tant que el 25 d'abril del mateix any els serveis postals ucraïnesos (Ukrposhta) albiraven la possibilitat de crear un segell amb la figura del gosset.
El 5 de maig del 2022, el ministre d'afers interiors, Denis Monastirski, va anunciar la creació d'un Centre Internacional de Coordinació per al Desminatge Humanitari, que tindria Patron com a símbol de l'entitat.
La setmana següent, el 9 de maig, el president ucraïnès Volodímir Zelenski, juntament amb el primer ministre del Canadà Justin Trudeau, va atorgar a l'animal i al seu acompanyant humà Mikhailò Iliev la medalla per al servici distingit per a la seva feina exemplar que consistia aleshores en haver localitzat 236 ginys explosius russos que no havien explotat encara.

## Galeria

* Imatges

## Referències

* ↑ «Jack Russell terrier is hero explosives sniffer dog of Ukrainian military» (en anglès). Euroweekly News.
* ↑ «Meet Patron: Brave Pooch Who Cleared Almost 90 Bombs in Ukraine During Russian Attack» (en anglès). Newsweek.
* ↑ «Social media craze about Ukrainian sapper dog Patron» (en anglès). New Voice of Ukraine.
* ↑ «"Укрпошта" випустить марки із псом Патроном» (en ua). Delo.ua, 05-05-2022. [Consulta: 14 maig 2022].
* ↑ «The International Coordination Center for Humanitarian Demining has been established at the Ministry of Internal Affairs» (en anglès). The Odessa Journal, 05-05-2022. [Consulta: 6 maig 2022].
* ↑ «В Україні створено Міжнародний координаційний центр з питань гуманітарного розмінування». Інтерфакс-Україна, 05-05-2022.
* ↑ «The people of Ukraine and Canada stand side by side in the struggle for freedom against Russian tyranny - Volodymyr Zelenskyy following a meeting with Justin Trudeau in Kyiv». Official website of the President of Ukraine. [Consulta: 9 maig 2022].
# Zvončín

Zvončín és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1539.
# Xu Guoqing

Xu Guoqing –en xinès, 徐國清– (17 d'abril de 1958) és un esportista xinès que va competir en judo,
Va guanyar una medalla de bronze al Campionat Mundial de Judo de 1987, i dues medalles de plata al Campionat Asiàtic de Judo de 1988. Als Jocs Asiàtics de 1986 va aconseguir una medalla de plata.

## Palmarès internacional

Campionat Mundial :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 1987 | Essen ( RFA) | 3 | +95 kg |
| Jocs Asiàtics ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 1986 | Seül ( Corea del Sud) | 2 | +95 kg |
| Campionat Asiàtic ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 1988 | Damasc ( Síria) | 2 | +95 kg |
| 1988 | Damasc ( Síria) | 2 | Oberta |

## Referències

* ↑ Xu Guoqing Arxivat 2012-12-18 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* 1 2 Xu Guoqing en Judoinside.com (anglès)
* ↑ «Resultats del Campionat Asiàtic de Judo (1966–2011)». BBWeb-Arena (anglès)
# Yunnanilus longibarbatus

Yunnanilus longibarbatus és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden arribar als 5,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Nichols, J. T. 1925. Nemacheilus and related loaches in China. Am. Mus. Novit. Núm. 171: 1-7.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Gan, X., Chen, X.-Y. & Yang, J.-X. 2007. A New Nemacheiline Loach of Genus Yunnanilus (Balitoridae) from Guangxi, China. Zoological research, 28 (3): 321-324.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Roberts, Tyson R. (2007): The "Celestial pearl danio", a new genus and species of colourful minute cyprinid fish from Myanmar (Pisces: Cypriniformes). Raffles Bulletin of Zoology 55(1): 131-140.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pere de Constantinoble

Pere de Constantinoble (en llatí: Petrus, en grec antic: Πέτρος) mort l'any 666, va ser patriarca de Constantinoble des de l'any 654 al 666. El Tercer Concili de Constantinoble el va condemnar per heretge per ser monotelita, tal com ho havia estat el seu predecessor Pau II.
Va mantenir correspondència amb el papa Vitalià quan aquest va pujar al tron de Roma, i va renunciar al monotelisme, cosa que va comportar la restauració de les relacions eclesiàstiques entre Roma i Constantinoble. Vitalià va ser inclòs als díptics, l'únic nom d'un papa que es va acceptar entre el regnat del papa Honori I, que va morir el 638, i el 677, quan el patriarca Teodor I el va eliminar poc abans del Sisè Concili Ecumènic.
En aquell Concili, Pere va ser condemnat per heretge, i també ho van ser els patriarques Sergi I, Pirrus I, i Pau II, el patriarca d'Alexandria Cir i Teodor Raituense.

## Referències

* ↑ Hebermann, Charles george (et al. ) (eds.). The Catholic encyclopedia : an international work of reference on the constitution, doctrine, discipline, and history of the Catholic Church, vol. 4. Nova York: The Gilmary Society, 1913, p. 36-42. Councils of Constantinople.