OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Videojoc de sigil

Un videojoc de sigil, també conegut com a videojoc d'espionatge o videojoc d'infiltració, és aquell on el factor més important és el sigil, ja que el personatge controlat pel jugador, en la majoria dels casos, no ha de ser detectat per acabar la missió amb èxit.
Sagues com: Metal Gear, Tom Clancy's Splinter Cell, Manhunt i Thief, Hitman o Assassin's Creed entre altres han fet famós aquest gènere. A causa de la seva creixent popularitat, algunes companyies han inclòs petites fases d'infiltració en els seus títols d'acció, com ara BioShock.
El primer joc d'infiltració va ser Castle Wolfenstein (no confondre amb el joc d'id, Wolfenstein 3D) creat per Muse Software el 1981. L'estil de joc no es tornaria a utilitzar fins a 1987 quan Hideo Kojima va crear la saga Metal Gear. Després de la seva aparició naixerien altres títols amb conceptes similars però en ambients i èpoques diferents.
# Pribrejni

«Pribrejni» té aquests significats:
* Pribrejni (Krasnodar), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Pribrejni (Sovkhozni), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Pribrejni (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Pas de Calais

* Aquest article tracta sobre el departament francès. Si cerqueu l'estret entre el canal de la Mànega i la mar del Nord, vegeu «estret de Calais».
El Pas de Calais (Pas-de-Calais en llengua francesa) és un departament francès que deu el seu nom a l'estret de Calais, el qual separa França d'Anglaterra. La capital i seu de la prefectura d'aquest departament és el municipi d'Arràs. L'INSEE i els serveis postals francesos el codifiquen amb el número 62.
El Pas de Calais es caracteritza pels contrastos al seu territori, el qual comprèn per una banda un important patrimoni cultural i natural i, per una altra, zones densament urbanitzades. És un dels departaments més habitats de tota França, especialment la seua part oriental, la qual conté més de la meitat de la població total reunida en menys d'un quart de la superfície total. Tot i no tindre grans ciutats o centres urbans que polaritzen la població, si que disposa d'una xarxa equilibrada de municipis mitjans, sent els principals Arràs, Calais, Boulogne-sur-Mer i Lens.
El departament fou creat com una unió de les antigues províncies reials de l'Artois (les zones d'Arràs, Lens, Béthune i Saint-Omer) i una part de la Picardia (la costa), dos territoris que, encara avui dia, romanen diferenciats econòmica i culturalment. Fins l'1 de gener de 2016, el Pas de Calais formava junt al departament del Nord la regió administrativa del Nord - Pas de Calais. Actualment, forma par de la regió dels Alts de França juntament amb altres quatre departaments.

## Notes

* ↑ «ésAdir > Topònims > el Pas de Calais». [Consulta: 9 novembre 2023].

## Vegeu també

* Llista de municipis del Pas de Calais
* Llista de cantons del Pas de Calais
* Consell Departamental del Pas de Calais

## Enllaços externs

* Prefectura (francès)
* Consell General del Pas de Calais Arxivat 2004-12-03 a Wayback Machine. (francès)
* Comitè departamental de turisme (en francès i anglès)
# Austrochaperina kosarek

Austrochaperina kosarek és una espècie de granota que viu a Indonèsia.

## Referències

* Richards, S. & Price, D. 2004. Austrochaperina kosarek. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Accedit a data 1 de febrer del 2008.
# Llibre desplegable

Llibre desplegable (també conegut com a llibre tridimensional, llibre mòbil i llibre animat) és un llibre il·lustrat, generalment adreçat als infants, fet amb tècniques de plegatge i altres mecanismes que permeten de moure'n alguns elements, de manera a fer l'efecte de moviment o de tridimensionalitat. Els llibres mòbils es coneixen en anglès com a pop ups, mot que a voltes és emprat en català, innecessàriament.
Entre els elements desplegables hi pot haver fulls en acordió, il·lustracions mòbils, finestres, rodes, tridimensionals (figures que s'alcen en desplegar la pàgina, les quals en anglès també s'anomenen pop ups), etc., etc.

## Vegeu també

* Leporello (llibre)

## Bibliografia

* Pop-up: llibres movibles i tridimensionals: del 17 de desembre del 1999 al 6 de gener del 2000. Girona: Fundació Caixa de Girona, Centre Cultural de Caixa de Girona, DL 1999.
# Pench

Pench és un riu de l'Índia que neix a 22° 20′ N, 78° 37′ E﻿ / ﻿22.333°N,78.617°E﻿ / 22.333; 78.617 al districte de Chhindwara a Madhya Pradesh. Corre en direcció sud-est i després sud fins al poble de Chand on gira al nord-est fins a trobar a les muntanyes que formen el límit del districte de Chhindwara i el separen de Seoni; llavors corre al sud iu després d'un curs total de 197 km desaigua al riu Kanhan al districte de Nagpur. El principal afluent és el Kolbira.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Philautus romeri

Philautus romeri és una espècie de granota endèmica de Hong Kong.

## Referències

* Lau & Ermi (2004). Chirixalus romeri. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 9 de gener de 2008 (en anglès).
* Stephen J. Karsen, Michael Wai-neng Lau i Anthony Bogadek: Hong Kong Amphibians and Reptiles, 2a. ed. Hong Kong: Provisional Urban Council. ISBN 962-7849-05-7. Any 1998.
# Coc de poma

El coc de poma és una coca típica de les Terres de l'Ebre, on també es coneix per coca de maçana.

## Preparació

Quan la pasta estiga feta es deixa reposar perquè es pose tova. S'aplana la pasta sobre la llauna enfarinada, s'ensucra el jaç, s'hi afegix oli i, finalment, s'hi posa una capa de trossets de poma. S'adoba amb un raig d'oli i un pessic de sucre per tot. Finalment, s'espolvora una mica de canella pel damunt.

## Ingredients

* 5 o 6 pomes de l'agredolç.
* Oli d'oliva
* Sucre
* Farina
* Llevat de París
* Sal
* Aigua
* Canyella

## Referències

* ↑ Coc de maçana (video)
* ↑ Recepta de coc amb poma
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :
# Vinya Vella del Xic

La Vinya Vella del Xic és una antiga vinya reconvertida en camps de conreu del municipi de Castell de Mur, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Mur, en terres del poble de Puigmaçana.
Està situada a prop de l'extrem nord-oriental de l'antic terme de Mur, a prop del límit amb el municipi de Tremp. És a prop de l'extrem de ponent de la Serra de Cinto, a l'est-nord-est del Planell del Fenàs, al nord de Ço de Jofré, al nord-est de la Vinya del Xic i al sud-oest de la Sort del Sastre. Està delimitada al nord pel Camí de Cabicerans. Queda al nord-oest de la Masia del Xic.

## Etimologia

Aquesta vinya deu el seu nom a la seva pertinença a la veïna Masia del Xic, actualment en ruïnes. Es diu vinya vella en relació a una de més nova, situada al seu sud-est, que rep el nom, simplement, de Vinya del Xic.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Josep Maria Ruiz de Lihory i Pardines

Josep Maria Ruiz de Lihory i Pardines (València, 1852 - 1920) fou un aristòcrata, advocat i escriptor valencià, alcalde de València i diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Fou baró d'Alcahalí i Mosquera, besnet de Josep Rois de Liori i Izco. Estudià dret a la Universitat de València, on contactà amb Teodor Llorente Olivares, qui el va fer interessar-se per la cultura valenciana, i de qui en fou deixeble. Com a membre del Cercle Alfonsí de València, el 1874 va acollir a casa seva els organitzadors del pronunciament de Sagunt encapçalat per Arsenio Martínez-Campos Antón. Un cop restaurada la monarquia d'Alfons XII fou elegit regidor, diputat provincial i alcalde de València (1884-1885), diputat a Corts Espanyoles per Alzira (1890) i governador civil de Valladolid i de Mallorca pel Partit Conservador. Durant el seu mandat com a alcalde hagué de fer front a una epidèmia de còlera en 1885.
També fou membre de l'Academia de San Fernando i presidí Lo Rat Penat el 1903-1908 i el 1912-1915. Col·laborà a l'Archivo de Arte Valenciano, on signà els seus treballs com El barón de Alcahalí, i publicà obres erudites en castellà i contes i poesia en català.

## Obres

* Diccionario biográfico de artistas valencianos (1897) —premiat per Lo Rat Penat el 1894—
* Diccionario biográfico de músicos valencianos (1900)
* La música en Valencia (1903)
* Historia del monasterio de la Murta, Alcalá de Chivert, recuerdos históricos (1905)
* Los endemoniades de la Balma (1912)
* Cuentos y llegendes regionals (1918)

## Referències

* «Josep Maria Ruiz de Lihory i Pardines». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Fitxa del Congrés dels Diputats
* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.490-491. ISBN 9788495484802.
Càrrecs públics :
| Precedit per: José María Sales Reig | Alcalde de València 1884 - 1885 | Succeït per: José Iranzo Presencia |
| Precedit per: Honorat Berga | President de Lo Rat Penat 1903–- 1908 | Succeït per: Leopold Trènor |
| Precedit per: Vicent Dualde | President de Lo Rat Penat 1912–- 1915 | Succeït per: Francesc Cantó |
# Panimerus goodi

Panimerus goodi és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: és un endemisme d'Irlanda.

## Referències

* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Animals and Plants Unique to Ireland (anglès)
* ↑ An Update of the 1998 Checklist of Diptera of the British Isles (actualitzat el 7 de març del 2012) Arxivat 2015-03-17 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Ireland - 4th National Report to the Convention on Biological Diversity Arxivat 2012-04-13 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* ION (anglès)
# Doraemon: Boku no umareta hi

Doraemon: Boku no umareta hi (ぼくの生まれた日, lett. "Doraemon - El dia en que vaig nàixer") és un migmetratge del 2002 que forma part de la sèrie Doraemon. Va emetre's en valencià per À Punt amb el títol El dia en que vaig nàixer.

## Trama

Després ser bonegat pels seus pares, Nobita comença a sospitar que ells no són realment el seu pare i la seua mare. Juntament amb Doraemon, decideix retrocedir en el temps fins al dia del seu naixement, per descobrir la veritat. Després de vore l'alegria i totes les expectatives que els seus pares tenien per ad ell, d'una banda el jove creurà que els ha decebut, però de l'altra entendrà que té una família que l'estima.

## Distribució

El migmetratge es va projectar als cinemes el 9 de març de 2002, juntament amb Doraemon: Nobita to Robot Kingdom.
la trama del curtmetratge es reprèn el 2020 amb Doraemon - The Movie 2.

## Referències

* ↑ 稲田豊史. ドラがたり: のび太系男子と藤子・F・不二雄の時代 (en japonès). 株式会社planets, 2017-03-04. ISBN 978-4-905325-07-9.
* ↑ 稲田豊史. セーラームーン世代の社会論 (en japonès). すばる舎, 2015-05-31. ISBN 978-4-7991-0438-5.
* ↑ «El dia que vaig nàixer», 26-05-2019. [Consulta: 22 setembre 2023].
# Pou de glaç de Bagà

El Pou de glaç de Bagà és una obra de Bagà (Berguedà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pou de gel o de glaç de pedra seca format per una estructura de planta circular que inicialment anava coberta amb cúpula, avui perduda. El parament és a base de còdols arrodonits sense treballar col·locats en filades. Té un diàmetre de 5,30m, una alçada de 5,50m. El gruix dels murs és d'uns 60 cm. Està situat en instal·lacions, d'accés restringit, dintre del recinte tancat de la piscifactoria de la Generalitat de Catalunya, situat al marge dret del torrent de Nou Comes.

## Història

Es té constància que el pou de Bagà pertanyia el 1614 a Antoni Comes, primer cop que el tenim documentat. Continuà en ús durant tot el segle xviii i sembla que abastia de gel a tota la vila.

## Referències

* 1 2 «Pou de glaç de Bagà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Coca (Segòvia)

Coca és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Fou l'antiga Cauca de l'època romana, on l'any 347 nasqué el futur emperador romà Teodosi el Gran.

## Història

Durant la guerra lusitana, Cauca fou conquerida als vacceus per Luci Licini Lucul·le el 151 aC mitjançant l'engany. Els pobladors van capitular, però Lucul no va respectar el pacte i ordenà una matança de tots els habitants de la plana (aprox. 20.000) i als supervivents els esclavitzaren.
De l'època gòtico-mudejar, es conserven les restes antigues de la vella església, la Torre de San Nicolás.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | | | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Juan Carlos Alvarez Cabrero | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Juan Carlos Alvarez Cabrero | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
* ↑ Strickland, Jane Margaret. Rome, Regal and Republican: A Family History of Rome (en anglès). vol.1. A. Hall. Virtue, & Company, 1854, p. 511.
Viccionari
# Vinya de Rius

La Vinya de Rius és una antiga vinya reconvertida en camps de conreu d'arbres fruiters del municipi de Castell de Mur, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Mur, en terres del poble de Vilamolat de Mur.
Està situada a l'esquerra del barranc de les Borrelles, al sud dels Horts de Rius. Queda a ponent de les Borrelles de Deçà i al nord-oest del Tros de Riu. És al sud-est de Vilamolat de Mur.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Josep Maria Sabaté i Guasch

Josep Maria Sabaté i Guasch (Flix, 1957) és un polític català, diputada al Parlament de Catalunya en la IX legislatura.
Llicenciat en Direcció i Administració d'Empreses per la Universitat Rovira i Virgili i diplomat en Ciències Empresarials, resideix a Reus. Ha estat directiu del grup SAGESSA, director del Centre M. Q. Reus S.A i director d'administració i de serveis generals de l'Hospital de Sant Joan de Reus.
El gener de 2004 fou nomenat director dels Serveis Territorials de Salut a Tarragona i gerent de la Regió Sanitària al Camp de Tarragona. El setembre de 2006 fou nomenat delegat del Govern a Tarragona en funcions fins que fou nomenat director general del Servei Català de la Salut del Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya. Fou elegit diputat per la província de Tarragona a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2010. Ha estat portaveu del grup parlamentari socialista en la Comissió de Salut.

## Referències

* ↑ Nomenat el gerent de la Regió Sanitària de Tarragona del Servei Català de la Salut, 27 de gener de 2004
* ↑ Nous directors al Servei Català de la Salut i l'Institut Català de la Salut La Xarxa, 27 de desembre de 2006
* ↑ Josep Maria Sabaté, candidat del PSC per Reus a les llistes al Parlament de Catalunya, naciodigital.cat, 3 de setembre de 2010
* ↑ «Fitxa del Parlament de Catalunya». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 14 agost 2015].
# Bandera d'Odèn

La bandera oficial d'Odèn té la següent descripció:
Bandera apaïsada de proporcions dos dalt per tres de llarg, vermella, amb la creu groga triangulada i convexada al final del primer terç vertical a partir del pal, amb el bolcant blanc al peu de la creu.
Va ser aprovada el 7 de desembre de 1992 i publicada en el DOGC el 18 de desembre del mateix any amb el número 1684.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Solsonès

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 7 de desembre de 1992, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi d'Odèn.» (pdf). DOGC num. 1684, 18-12-2009. [Consulta: 8 novembre 2009].
# Patella rustica

Patella rustica és una espècie de mol·lusc gastròpode de la família Patellidae present a la mar Mediterrània, i al litoral atlàntic de la península Ibèrica.
Té la conquilla visiblement més elevada que altres espècies del mateix gènere, com Patella caerulea i Patella aspera, que són molt més aplanades. La cara externa és de color gris brut, amb nombroses costelles radials de la mateixa intensitat i bandes de creixement concèntriques. Sobre les costelles radials apareixen fileres de punts negres. La cara interna és llisa i de color groc iridescent amb unes 12-15 bandes radials marronoses. La trobarem a la zona de marees i un poc per damunt d'ella, localment freqüent en alguns llocs.
Reproducció
L'espècie té un cicle reproductor curt i només es reprodueix una vegada a l'any. Les gónades comencen a madurar a l'agost i assoleixen el seu màxim desenvolupament a final d'octubre i durant el novembre. La fresa es produeix coïncidint amb el primer temporal fort de tardor. La fecundació és externa i les larves passen per fase de trocòfora, velíger, pedivelíger i pedivelíger reptant abans d'assolir la capacitat per fixar-se al substrat i iniciar la metamorfosi.
Alimentació
Els juvenils i adults s'alimenten del biofilm que recobreix les roques, format per cianobacteris i propàguls d'algues. Les obtenen raspant amb la ràdula, una estructura que conté un dels biominerals més durs coneguts.

## Referències

* ↑ «Patella rustica Linnaeus, 1758 in GBIF Secretariat (2021). GBIF Backbone Taxonomy. Checklist dataset https://doi.org/10.15468/39omei accessed via GBIF.org on 2022-04-13.».
* ↑ «World Register of Marine Species». [Consulta: 13 abril 2022].
* ↑ Riedl, Rupert. Fauna i flora del mar Mediterráneo (en castellà). Barcelona: Ediciones Omega, 1986, p. 858. ISBN 84-282-0767-4.
# Primera Divisió (desambiguació)

«Primera Divisió» té aquests significats:

## Futbol

* Primera Divisió d'Andorra
* Primera Divisió de Dinamarca
* Football League Championship, antigament coneguda com a Football League First Division
* Primera Divisió de Hong Kong
* Primera Divisió d'Espanya
* Ligue 1
* Primera Divisió d'Escòcia
# Kim Seung-il

Kim Seung-il (Corea del Nord, 2 de setembre de 1945) fou un futbolista nord-coreà de la dècada de 1960.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Corea del Nord amb la qual participà a la copa del Món de futbol de 1966.
A nivell de club destacà com a jugador de Moranbong Sports Club.

## Referències

* ↑ Copa do Mundo da FIFA Inglaterra 1966 Arxivat 2012-03-23 a Wayback Machine.
* ↑ Kim Seung-il a National-Football-Teams.com (anglès)
# University of Santo Tomas Singers

University of Santo Tomas Singers o UST Singers és el cor oficial de la Universitat Reial i Pontifícia de Santo Tomas de Manila, Filipines. Aquest grup vocal es va formar l'any 1992, sota direcció de Fidel G.Calalang Jr. En només dotze anys d'existència, aquest grup coral ha arribat a estar catalogat entre els millors del món, havent guanyat l'any 1995 el premi Cor del Món al Llangollen International Musical Eisteddfod, a Gal·les. A més d'aquest han anat rebent un recull de primers premis en les diferents categories als festivals i concursos internacionals més prestigiosos del món, i sempre han estat aclamats per la crítica i pel públic, tant pel seu nivell vocal com per l'espectacularitat de les seves interpretacions.
El repertori d'aquest cor va des de la polifonia del Renaixement fins als musicals de Broadway, passant pel folklore filipí, o fins i tot per la música pop. Un concert dels UST Singers és un espectacle, usualment realitzen una primera part de polifonia, i de música de compositor, i una segona part de repertori tradicional filipí (amb música de les diferents províncies del seu país, totalment coreografiada i amb vestits tradicionals) o bé interpreten fragments de musicals.
Han visitat Catalunya en diferents ocasions, participant en el Festival Internacional de Cant Coral Catalunya Centre (els anys 1993, 1995, 1998, 2002 i 2008), i al Festival Internacional de Música Coral de Barcelona (l'any 1993), sent el cor més aclamat de les edicions on han participat, i portant un bocí de la cultura i la música filipina allà on van.
Fidel G. Calalang Jr. és director dels UST Singers des dels seus inicis, l'any 1992. És un dels directors més importants de les Filipines, també reconegut com a pianista, compositor, cantant i mestre de música. Ha estat reconegut internacionalment com a millor director en diferents festivals i concursos corals, ja que el seu estil és gairebé únic. També ha estat reconegut per la Universitat de Santo Tomàs com un dels membres amb més reconeixement a nivell mundial. Té un do especial per la música, a més d'haver actuat sempre amb gran disciplina. Tot això unit a les experiències de les gires, on ha recollit peces noves, incorporat coreografies teatrals, i d'altres vivències que ha pogut anar incorporant al cor. Això ha fet que any rere any els UST Singers hagin anat millorant.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2012-03-03 a Wayback Machine.
* UST Singers Interpreten Elijah Rock a Youtube
* UST Singers interpreten Gabaq-an a Youtube
# Josep Maria Sala

Josep Maria Sala és el nom dels següents personatges:
* Josep Maria Sala i Grisó (Barcelona, 1945), polític català.
* Josep Maria Sala i Boix (Sant Hipòlit de Voltregà, 1964), futbolista català.
* Josep Maria Sala-Valldaura (Gironella, 1947), filòleg català.
* Josep Maria Xammar i Sala (Juneda, 1901 - Ciutat de Mèxic, 1967) polític català.
* Josep Maria Sala i Xampeny (Barcelona) metge català.
# Institut Cultural de Bretanya

Institut Cultural de Bretanya (bretó Skol uhel ar Vro) és una institució cultural bretona creada el 1982 a conseqüència de la carta cultural bretona i amb seu a Gwened. La seva missió és el desenvolupament, la difusió i la promoció de la cultura bretona. Rep finançament del Consell Regional de Bretanya i dels departaments bretons. El 1988, l'Institut i el CELIB rellançaren les condecoracions de l'orde de l'Hermini, donades anualment a quatre persones compromeses en el redreçament cultural de Bretanya.
El director és Bernard Gestin i en són membres Per Denez, Tereza Desbordes, Yvonig Gicquel, Gérard Gautier, Pierre Loquet, Martial Ménard i Annaig Renault, entre d'altres
L'Ofis ar Brezhoneg, creada l'1 de maig de 1999, va assumir les funcions del Service de la langue bretonne que existia dins l'Institut Cultural de Bretanya. L'associació històrica Dalc'homp Soñj és lligada a l'Institut.

## Relacions amb el Consell Regional

Després de les eleccions regionals franceses de 2004 guanyà l'esquerra i fou nomenat president Jean-Yves Le Drian. Aquest s'ha pronunciat públicament a favor de la salvaguarda de la llengua bretona (pla lingüístic de 2005) utilitzant informes realitzats per l'Institut. També s'ha pronunciat sobre l'existència del poble bretó, que inclou el departament de Loira Atlàntic, i que la seva identitat és un actiu important per al desenvolupament. Alhora, ha organitzat conferències:
* Sobre la internacionalització de Bretanya (« Bretagne aux dimensions du monde » a Lannion, setembre de 2002
* Sobre la resistència a Bretanya i l'èpica dels contrabandistes bretons ("La relació de la llibertat: Bretanya-Regne Unit 1940/1944")
* Sobre la música de Bretanya (Bretanya és música, a Chateaubriant, setembre de 2004)
* Sobre la separació d'església i Estat (Tréguer, setembre de 2005)
* Sobre Jules Verne a Nantes i Saint-Nazaire.
* Sobre la indústria de la fàbrica de conserves de peix de Bretanya a Loctudy ("L'or blau del litoral bretó, setembre de 2005)
* Sobre la relació entre l'economia i la cultura ("del CELIB al Produït a Bretanya" a Ploemeur el setembre de 2006)
* Participa en el desenvolupament d'una xarxa de "Llocs de la Història de Bretanya".
* Federar els organitzadors de vetllades a l'Alta i Baixa Bretanya (« Veillées contées de Bretagne », organitzades cada octubre).

## Referències

* ↑ «Conference» (en francès). Agence Bretagne Presse. [Consulta: 30 març 2013].

## Enllaços externs

* Web oficial