OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Premis YoGa 2020

Els 31ns Premis YoGa foren concedits al "pitjoret" de la producció cinematogràfica de 2019 per Catacric la nit del 28 de gener de 2020 "en un lloc cèntric de Barcelona" per un jurat anònim que ha tingut en compte les apreciacions, comentaris i suggeriments dels lectors de la seva web, de Facebook i de Twitter.

## Guardonats

| Secció | Premi | Nom | Guanyador |
| Cinema estranger | Pitjor pel·lícula | "Superempollones" | Midsommar i Serenity |
| Cinema estranger | Pitjor director | "Cristal oscuro" | M. Night Shyamalan, per Glass |
| Cinema estranger | Pitjor actor | "El bello y el bestial" | Timothée Chalamet, per Beautiful Boy, Donetes i Dia de pluja a Nova York; i Christian Clavier, per Ibiza i Déu meu, però què t'hem fet... ara? |
| Cinema estranger | Pitjor actriu | "Resacón en las vergas" | Jennifer Lopez, per Hustlers i Second Act |
| Cinema espanyol | Pitjor pel·lícula | "Mejor nos hacemos unas pajillas" | Padre no hay más que uno |
| Cinema espanyol | Pitjor director | "Octo-pussy" | Isabel Coixet, per Elisa y Marcela |
| Cinema espanyol | Pitjor actor | "Sayonara baby" | Dani Rovira, per Los Japón i Taxi a Gibraltar |
| Cinema espanyol | Pitjor actriu | "Mala èpoque" | Maribel Verdú, per El asesino de los caprichos |
| Especials | Factoría Disney | "Hakuna patata" | The Walt Disney Company, pels remakes de Aladdin, Dumbo i The Lyon King |
| Especials | Fin de una saga | "Hasta luego, Lucas" | Lucasfilm, per Star Wars: L'ascens de Skywalker i les cinc entregues precedents |
| Especials | Maquillaje digital | "No te pixeles, que no te veo" | Mill Film, Moving Picture Company i Lola VFX UK, per Cats; Industrial Light & Magic, per The Irishman; i Weta Digital, Park Road Post Production, Universal Production Partners, Scanline VFX GmbH, Legend3D i East Side Effects, per Gemini Man |
| Especials | De casa | "Más de 7 razones para huir" | Liberté i Love Me Not |
| Especials | Uno de los nuestros | "Jeta Jeta abran" | Óscar Peyrou, per no veure les pel·lícules sobre les que escriu |

## Referències

* ↑ Los premios YoGa 2020, los Razzie españoles, anuncian sus dudosos ganadores, ecartelera, 29 de gener de 2020
* ↑ Concedits els Premis Ioga 2020 a les pitjors “pelís” de l'any, areavisual.cat

## Enllaços externs

* 31è Premis YoGa a catacric.org
# Rock Zone

Rock Zone és una revista de música alternativa que va néixer l'any 2005 com a successora de la difunta revista Rock Sound, fundada per Richard Royuela i Jordi Meya. Cobreix principalment rock alternatiu, punk, metal i hardcore. Des de febrer de 2014 va abandonar el format paper i es va publicar en format digital i gratuït. Segons José Maria Carrasco de RTVE la «revista de referència» fa «la funció de notari i descobridor del bo i millor del panorama rock nacional i internacional.» Ha estat revista oficial i patrocinadora de diversos festivals musicals.

## Referències

* 1 2 3 Giménez, Pere. «La revista musical RockZone deixa el paper i es fa digital i gratuïta». Cultura21. Grup Comunicació 21, 07-02-2014. [Consulta: 29 octubre 2019].
* 1 2 Carrasco, José Maria. «La revista Rockzone compleix 10 anys». Preferències. RTVE, 02-02-2015. [Consulta: 29 octubre 2019].
* ↑ «RockZone, revista oficial de los festivales Sonisphere y Kobetasonik» (en castellà). Zona Zero, 24-02-2009.

## Enllaços externs

* Aresté, David. «Entrevista a Jordi Meya – Revista RockZone –» (en castellà). Metal symphony, 09-06-2014.
# Can Guineu

* Pel que fa a l'edifici de Granollers, vegeu Can Guineu (Granollers).
Can Guineu és un edifici del segle xix protegit com a bé cultural d'interès local del municipi de Sant Sadurní d'Anoia (Alt Penedès).

## Descripció

És un edifici de grans dimensions reconstruït l'any 1851 utilitzant les característiques de l'eclecticisme. Consta de soterrani, planta baixa i un pis sota terrat, amb torratxa i coberta de teula àrab. Té un pati interior amb palmeres i galeries de columnes de ferro colat, i un claustre amb galeria alta i baixa d'arcs de mig punt. Hi són remarcables així mateix l'escalinata a la imperial i els interiors, amb mobles i complements de l'època.

## Història

Can Guineu està situada al centre de Sant Sadurní, entre dos importants eixos de l'eixample, el carrer de l'Hospital i el carrer de Sant Antoni. Originalment es tractava d'una casa pairal. L'any 1703 passà a ser propietat de la família Mir, quan Pau Mir va comprar-la als administradors de l'Hospital de la Santa Creu de Barcelona. L'any 1851, després d'un viatge realitzat pel propietaris a Andalusia, la casa va ser reformada i ampliada d'acord amb els criteris estètics dominants en aquell moment.
* Claustre o pati interior
* Placa en honor de Marc Mir i Capella
* Pati del darrere
* Galeria superior del claustre
* Sala amb pintures murals
* Sala amb pintures murals
* Façana del darrere
* Amoret
* Sostre amb pintures murals
* Antiga capella
* Reixa del pati del darrere
* Celler
* Dependències agrícoles
El conjunt està format per la casa, la fassina i l'era que actualment és una plaça pública. La fassina de Can Guineu situada davant de la casa pairal, va ser construïda el 1800 per encàrrec de Pere Mir i Porta. Era l'espai destinat a la producció de vins i aiguardents i, al començament, també d'oli.

## Referències

* 1 2 «Can Guineu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 abril 2012].
* ↑ «Can Guineu». Pla d'Ordenació Urbanística Municipal: Catàleg de patrimoni arquitectònic. Ajuntament de Sant Sadurní d'Anoia. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 13 maig 2012].
# Saint-Aybert

Saint-Aybert és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 361 habitants. Limita al sud amb Crespin, a l'oest amb Thivencelle i al nord-oest amb Condé-sur-l'Escaut.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 294 | 319 | 275 | 296 | 295 | 339 | 361 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Olgan Durieux | Divers droite |
| 2008- | Jean-Marie Lédé | |
# Livàdia (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Livàdia».
Livàdia (en ucraïnès Лівадія; en tàtar de Crimea Livadiya, en rus Ливадия) és un assentament de tipus urbà de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna ubicada a 3km a l'oest de Ialta. El 2010 tenia 1.566 habitants.

## Història

El 1835 es construí un important parc paisatgístic. Livadia es va convertir en una residència d'estiu dels tsars de Rússia el 1861. L'emperador Alexandre III de Rússia va morir allí el 1894. El Palau de Livàdia, construït entre 1910-1911, fou la residència d'estiueig de l'última família imperial russa. Actualment és un museu. El 1945, va servir com a lloc de trobada de la Conferència de Ialta i la residència de Franklin Delano Roosevelt durant la Conferència. Avui en dia, Livadiya és conegut principalment per la producció de vi.
El planeta menor 3006 Livadia, descobert per l'astrònom soviètic Nikolai Stepànovitx Txernikh el 1979, porta el nom d'aquesta ciutat.
# Estados de ánimo

Estados de ánimo és el tercer àlbum d'estudi de la banda espanyola El Canto Del Loco. El van treure el 22 de maig de 2003 a Espanya. Els singles extrets d'aquest CD són: La madre de José, Volver a disfrutar, Ya nada volverá a ser como antes, Insoportable, No voy a parar i Una foto en blanco y negro.

## Llista de cançons

* Volver a disfrutar 3:11
* La madre de José 3:11
* Ya nada volverá a ser como antes 2:55
* Insoportable 4:08
* Dentro de mí 3:28
* Otra vez 3:22
* Siempre cerca 3:43
* Como un perro ladrando 2:38
* Ekix 3:39
* Una foto en blanco y negro 3:29
* No voy a parar 3:17
* Te recuerdo 2:36
# Referèndum constitucional kirguís de 2010

El referèndum constitucional es va celebrar al Kirguizstan el 27 de juny del 2010 per a reduir el poder presidencial i enfortir la democràcia arran dels avalots del Kirguizstan de 2010 aprovant la nova Constitució. Després d'aquest referèndum va haver-hi eleccions presidencials i parlamentàries celebrades el 10 d'octubre del mateix any.

## Antecedents

Després de la caiguda de Kurmanbek Bakiyev, l'administració provisional de Roza Otunbàieva va convocar un referèndum per reduir els poders presidencials. La constitució proposada faria que el Kirguizstan es convertís en una de les primeres democràcies parlamentàries del centre de l'Àsia central, on predominen els sistemes presidencialistes.
Les setmanes prèvies al referèndum, va haver-hi disturbis ètnics al sud del país (la regió d'on procedeix Bakiyev) a les ciutats d'Oix i Jalal-Abad entre la minoria uzbeka i els kirguisos. Hi va haver toc de queda que va ser aixecat amb motiu del referèndum. Alguns refugiats varen tornar dels camps de refugiats a l'Uzbekistan enmig d'una crisi humanitària. A Bixkek, la capital, la situació fou "tranquil·la, amb gent que mostrà una barreja d'escepticisme i esperança perquè la votació creï un nou futur per al Kirguizstan".
La votació es va produir enmig de temors internacionals sobre l'estabilitat del país.

## Resultats

Les votacions van acabar a les 20:00h i els resultats inicials es va començar a saber l'endemà.
Referèndum constitucional kirguís de 2010 :
| Opcions de vot | Opcions de vot | Vots | Percentatge |
| Sí | Sí | 1.782.069 | 90,56% |
| No | No | 158.638 | 8,06% |
| Blanc | Blanc | 27.205 | 1,39% |
| Vots vàlids | Vots vàlids | 1.940.707 | 99,6% |
| Vots invàlids | Vots invàlids | 27.205 | 1,39% |
| Vots totals | Vots totals | 1.967.912 | 100% |
| Participació | Participació | 72,30% | 72,30% |
| Electors | Electors | 2.721.870 | 2.721.870 |
| Fonts: Arxivat 2011-07-22 a Wayback Machine. ||||

## Vegeu també

* Presidencialisme

## Referències

* ↑ 3cat24.cat. «El Kirguizistan vota la nova Constitució que els permetria convertir-se en democràcia parlamentària», 27-06-2009. [Consulta: 27 juny 2010].
* ↑ Levante-EMV. «La violencia amaina en Kirguizistán» (en castellà). [Consulta: 27 juny 2010].
* ↑ VilaWeb. «Kirguizistan vota en un referèndum la fi del sistema presidencialista», 27-06-2009. Arxivat de l'original el 2010-06-29. [Consulta: 27 juny 2010].
* 1 2 Al Jazeera. «Kyrgyzstan referendum under way» (en anglès). [Consulta: 27 juny 2010].
# Premis YoGa 2017

Els 28è Premis YoGa foren concedits al "pitjoret" de la producció cinematogràfica de 2016 per Catacric la nit del 30 de gener de 2017 "en un lloc cèntric de Barcelona" per un jurat anònim que ha tingut en compte les apreciacions, comentaris i suggeriments dels lectors de la seva web, de Facebook i de Twitter.

## Guardonats

| Secció | Premi | Nom | Guanyador |
| Cinema estranger | Pitjor pel·lícula | "Se os acabó el pastel" | By the Sea |
| Cinema estranger | Pitjor director | "Fargo para recordar" | Els germans Coen, per Hail, Caesar! |
| Cinema estranger | Pitjor actor | "El hombre de una sola cara" | Ben Affleck, per Batman vs Superman i El comptable |
| Cinema estranger | Pitjor actriu | "Resacón en las vías" | Emily Blunt, per La noia del tren |
| Cinema espanyol | Pitjor pel·lícula | "Morrallas de Targarona" | Segrest |
| Cinema espanyol | Pitjors directors (ex aequo) | "No culpes a Carmen de lo que os pasa por..." | Miguel del Arco, per Las furias |
| Cinema espanyol | Pitjors directors (ex aequo) | "No culpes a Carmen de lo que os pasa por..." | Félix Sabroso, per El tiempo de los monstruos |
| Cinema espanyol | Pitjors directors (ex aequo) | "No culpes a Carmen de lo que os pasa por..." | Nacho G. Velilla, per Villaviciosa de al lado |
| Cinema espanyol | Pitjor actor | "Que Dios te perdone" | Eduard Fernández, per Lejos del mar i La noche que mi madre mató a mi padre |
| Cinema espanyol | Pitjor actriu | "Canta y no llores" | Silvia Pérez Cruz, per Cerca de tu casa |
| Especials | Uno de los nuestros | "Adieu au langage" | Àngel Sala |
| Especials | Remakes | "No profanar el sueño de los muertos" | Ben-Hur |
| Especials | Remakes | "No profanar el sueño de los muertos" | Los siete magníficos |
| Especials | Remakes | "No profanar el sueño de los muertos" | La llegenda de Tarzan |
| Especials | Veterà | "Múltiple" | Jeremy Irons, per Assassin's Creed, Batman vs Superman, L'heroi de Berlín, The Man Who Knew Infinity, High-Rise i La correspondència |

## Referències

* ↑ Eduard Fernández y Sílvia Pérez Cruz, peores actores en los antipremios de cine YoGa, El Periódico, 1 de febrer de 2017
* ↑ Morrallas y lágrimas: el peor cine español se cita en los YoGa 2017, los anti Goya, El Confidencial, 31 de gener de 2017
* ↑ Angelina Jolie o ‘Villaviciosa’ entre lo peor del cine de 2016, según los YoGa, 20 minutos, 31 de gener de 2017

## Enllaços externs

* 28è Premis YoGa a catacric.org
* ‘Frente al mar’, los Coen, Ben Affleck y Emily Blunt, Premios YoGa, Fotogramas, 31 de gener de 2017
* Ganadores de los anti-premios YoGa 2017, los Razzie españoles, Ecartelera, 31 de gener de 2017
# Lambert II Polentani

Lambert II Polentani fou fill i successor de Ostasi I Polentani el 14 de novembre de 1346 a la senyoria de Ravenna.
Va governar conjuntament amb els seus germans Bernardí I Polentani i Pandulf Polentani. El 1347 Bernardí, del que se sospita que ja havia assassinat al pare, va empresonar a Pandulf i Lambert II i els va deixar morir de fam a la presó de Cervia.
Era solter i no va deixar fills.
# Can Guineu (Granollers)

Can Guineu és una obra noucentista de Granollers (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatge entre parets mitgeres amb capcer pla i quatre cintes penjants. Consta de planta i pis, amb una façana de composició simètrica, llevat de l'accés.
Pertany a la última etapa de Raspall que, en la seva activitat d'arquitecte municipal, feu una gran quantitat de projectes de cases entre mitgeres, en els que era primordial l'organització compositiva de la façana, per la qual recollia elements decoratius típics del noucentisme, en la seva vessant d'estilització barroca i acadèmica.

## Història

Està situada al carrer Corró, que encara conserva un fort caràcter medieval
No es coneix la data de construcció, però pel seu estil, i comparant-la amb altres exemples semblants al mateix Granollers o a Cardedeu, podem datar-la a finals dels anys vint.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Guineu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2017].
# Llau de Lleixier

La llau de Lleixier és una llau afluent de la llau de Segan. Discorre íntegrament pel terme de Conca de Dalt, en el seu antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà.
Es forma a lo Solanell, al sud-oest del Corral de Toni i de la Solana de la Font de Montsor i al nord-oest de l'Obaga de Montpedrós, des d'on davalla de primer cap al sud-oest, travessa lo Solanell, deixa al sud-est la Solana de Montpedrós i trenca cap a ponent, però fent molts revolts a causa de l'abrupte del territori per on passa. Troba a migdia el Serrat de Segan i de seguida s'aboca en la llau de Segan.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Red Steel

Red Steel és un dels videojocs d'Ubisoft per a Wii, de Nintendo. És un dels tants jocs de primera persona que empra la mira del Wii Remote. El joc es basa en l'època actual, està ambientat al Japó i es fan servir, a més de pistoles, metralladores i escopetes, una katana que es mou tot movent el control com si fos una espasa. Red Steel fou el primer joc de Wii a mostrar pantalles reals dins del joc i del qual es va conèixer l'existència, quan de Wii només se'n coneixia el seu nom en clau: Nintendo Revolution.

## Argument

La història comença quan l'Scott Monroe -el protagonista- és convidat a un sopar per conèixer el pare de la seva xicota (Miyu Sato), qui realment és el fadrí del Sato Gumi, una màfia japonesa que es dedica als negocis legals i honrats. Al restaurant els anomenats iakuzas (màfia japonesa) ataquen i segresten la Miyu Sato, i fereixen el pare de la Miyu, qui després de revelar-li la veritat sobre qui és, li dona la "katana-giri", una katana antiga emprada per castigar fadrins corruptes.
L'Scott es dirigeix al Japó per rescatar la Miyu amb la katana giri, un signe de poder entre les diferents màfies. Allà hi coneix l'Otori Tanaka, un exmembre del Sato Gumi i la seva filla, Mariko, que es converteixen en mentors i l'ajuden a entrenar i familiaritzar-se amb l'espasa.
L'Scott ha de guanyar-se el respecte dels diferents clans japonesos perquè l'ajudin a acabar amb els iakuzas, mentre el Tokai -l'antagonista- lluita per prendre el control del Japó.
Finalment, l'Scott ha de prendre una difícil decisió per decidir si el Tokai ha de morir, però si mor l'Otori també morirà, ja que està enverinat després d'una lluita amb una espasa tacada d'un verí mortal, i el Tokai és l'únic que coneix la cura. Per això ha d'impedir que l'Otori mati el Tokai, atès que l'Otori se'n vol venjar perquè també va enverinar la seva filla després de protegir la katana giri.

## Personatges

* Scott Monroe: un home sense descripció. És l'heroi del videojoc.
* Miyu Sato: promesa de l'Scott. És segrestada en una reunió juntament amb el seu pare.
* Isao Sato: pare de Miyu i futur sogre de l'Scott. És atacat quan coneix el protagonista.
* Tokai Kawaji: pren el control de sis clans de iakuzas i vol controlar el Japó. És l'antagonista del videojoc.
* Harry Tanner: amo d'un club. És qui dona informació al jugador sobre els iakuzas.
* Kajima: ensenya al jugador a fer servir les armes de foc.
* Otori Tanaka: membre reformat dels iakuzas. Ensenya al jugador a fer servir les katanes.
* Mariko Tanaka: filla de l'Otori. Ensenya al jugador els moviments especials que es poden realitzar amb la katana giri.

## Referències

* ↑ Red Steel Arxivat 2018-06-16 a Wayback Machine.. Nintendo
# Arignota de Samos

Arignota de Samos (Arignote, Αριγνώτη fou una dona filòsofa, deixeble (o per a alguns filla) de Pitàgores.
Va escriure alguns epigrames i altres treballs sobre els misteris de Dionís anomenats Bàquiques. L'esmenten a Suides, Climent d'Alexandria i Valeri Harpocratió (Suidas, s. v. ̓Αριγνώτη, Θεανὼ, Πυθαγ; Clem. Alex. Strom. iv. p. 522, d.; Harpocration s. v. Εὐοι̂).

## Referències

* ↑ Gatell, Gilles Ménage; traducción de Mercè Otero Vidal; introducción y notas de Rosa Rius. Historia de las mujeres filósofas. Barcelona: Herder, 2009. ISBN 978-84-254-2581-3.
# José Antonio Fortuny Pons

José Antonio Fortuny Pons és un escriptor menorquí. Des de nen s'ha vist afectat per una malaltia muscular degenerativa que li ha provocat una paràlisi progressiva que l'ha lligat a una cadira de rodes. Ha plasmat la seva experiència en el llibre Diálogos con Axel: cuando seamos inmortales (2003), on narra l'acceptació de la malaltia i la seva lluita quotidiana per sobreviure, i que va suposar tot un èxit editorial i un bon ressò mediàtic. El 2008 va obtenir el Premi Ramon Llull. amb la motivació següent: «La seva condició d'afectat per una paràlisi progressiva no li ha impedit gaudir duna intensa vida intel·lectual, fins al punt que el seu llibre Diálogos con Áxel va suposar tot un èxit editorial en el conjunt de lEstat. Amb aquesta obra va aconseguir un ampli ressò mediàtic i també el suport dels lectors i de la crítica literària especialitzada.»

## Referències

* ↑ Govern de les Illes Balears. «Històric Premis Ramon Llull» p. 9. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 26 setembre 2014].
* ↑ «Decret 18/2008, de 22 de febrer, de concessió dels premis Ramon Llull de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears de l'any 2008». Bocaib, 22 febrer 2008 (2008-02-22). Arxivat de l'original el 2016-10-21 [Consulta: 26 setembre 2014].
# Lambert I de Lovaina

Lambert I dit el Barbut, nascut al voltant de 950, mort el 12 de setembre de 1015 a Florennes, fou comte de Lovaina des de 988 a 1015 i comte de Brussel·les des 994 a 1015. Era el fill de Renyer III, comte d'Hainaut.
Era encara un adolescent quan, el 958, es va haver de refugiar a la cort de França amb la seva família quan el seu pare va ser exiliat a Bohèmia per l'arquebisbe Bruno de Colònia. El 973, el seu germà Renyer va atacar els comtes Renald de Mons i Garnier de Valenciennes, a qui havia sigut confiat l'Hainaut Els va matar a Péronne i començar a ocupar l'Hainaut, però va ser rebutjat per l'emperador Otó II. El 976, els germans van intentar una altra expedició que va acabar en una derrota prop de Mons el 19 d'abril de 976. Però l'emperador es va veure forçat a fer concessions i va donar a Renyer una part de l'Hainaut amb capital a Mons i a Lambert el comtat de Lovaina. Aquests dos comtats derivaven del comtat anterior del seu pare.
Lambert es va casar amb Gerberga, filla del carolingi Carles, duc de la Baixa Lorena i va rebre en dot el comtat de Brussel·les (regió entre el Zenne i el Dijle). També va adquirir l'advocacia o protectorat de les abadies de Nivelles i Gembloux. Totes aquestes adquisicions van ser la base del poder dels seus descendents, que més tard es van convertir en ducs de Brabant. És possible que hagués reclamat el ducat de Baixa Lotaríngia després de la mort del seu cunyat Otó de Baixa Lotaríngia, però no hi ha res que ho certifiqui, i l'emperador de fet li va donar el ducat a la casa de Verdun.n Va donar suport al comte Balduí IV de Flandes el 1005 quan va capturar Valenciennes i es va oposar a l'emperador Enric II, però probablement va ser derrotat perquè se sap que va haver de confiar el seu fill com a ostatge.
El 1012, el duc Godofreu I de Baixa Lotaríngia va ser enviat per l'emperador per obligar-lo a l'obediència. Godofreu va assetjar Lovaina, però sense èxit. Es va barallar amb el príncep-bisbe del Principat de Lieja, i el va derrotar. El 1015, Godofreu novament va atacar i devastar el seu comtat. Al costat del seu nebot Renyer V de Mons, Lambert va lliurar baralla a Godofreu a Florennes, però va ser assassinat durant la batalla.

## Matrimoni i fills

Gerberga de Lotaríngia fou la seva única esposa, i amb ella va tenir:
* Enric I († 1038), comte de Lovaina
* Lambert II († després de 21 setembre de 1062), comte de Lovaina successor del seu germà gran
* Matilde o Mafalda, casada amb Eustaqui I, comte de Boulogne
* Renyer de Lovaina, es va casar amb una filla del segon matrimoni de Balduí IV de Flandes, és citat com a senyor d'Ename el 1033/1034 a l’Auctarium Affligemense. Va tenir tres fills (Enric, Renyer i Adela).

## Referències

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Lambert I de Lovaina
* 1 2 3 Wauters, Alphonse. «Lambert 1er, comte de Louvain». A: Académie royale des sciences, des lettres et des beaux-arts de Belgique. Biographie Nationale de Belgique (en francès). vol. 11. Brussel·les: Établissements Émile Bruylant, 1891, p. 138-142.
# Campionat del Món de surf de neu

El Campionat del Món de surf de neu és organitzat per la Federació Internacional d'Esquí (FIS). Va tenir lloc per primer cop el 1996 i se celebra cada any imparell. Les competicions inclouen snowboard cross, migtub, eslàlom en paral·lel i Big Air.

## Historial

| Edició | Any | Seu |
| I detalls | 1996 | Lienz, Àustria |
| II detalls | 1997 | Innichen, Itàlia |
| III detalls | 1999 | Berchtesgaden, Alemanya |
| IV detalls | 2001 | Madonna di Campiglio, Itàlia |
| V detalls | 2003 | Kreischberg, Àustria |
| VI detalls | 2005 | Whistler Mountain, Canadà |
| VII detalls | 2007 | Arosa, Suïssa |
| VIII detalls | 2009 | Gangwon-do, Corea del Sud |
| IX detalls | 2011 | La Molina - Barcelona, Catalunya |
| X detalls | 2013 | Stoneham-et-Tewkesbury, Canadà |
| XI detalls | 2015 | Kreischberg, Àustria |
| XII detalls | 2017 | Sierra Nevada, Espanya |
# Saint-Loup-Géanges

Saint-Loup-Géanges és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 1.530 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1995-2001 | Roger Goyard | PCF |
| 2001- | Bernard Lacombre | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 543 | 524 | 519 | 584 | 708 | 765 | 1.530 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||