OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Llorenç d'Adri

Sant Llorenç d'Adri és una església romànica del segle xii situada al poble d'Adri dins del municipi de Canet d'Adri. És un temple rural senzill però amb la porta rica en iconografia religiosa. És un monument inventariat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Localització

L'església es troba al municipi de Canet d'Adri. Malgrat que és la Vall d'Adri, per proximitat fa que s'inclogui dins del conjunt de pobles de la Mancomunitat de la Vall del Llémena. És la zona on hi ha el nucli més important del vulcanisme del Gironès (dels quals un és el puig d'Adri).

## Descripció de l'edifici

Església romànica construïda amb pedra volcànica originalment de planta d'una sola nau, capejada per un absis semicircular decorat exteriorment amb un fris dentat. La façana s'obre a ponent i hi destaca una finestra de mig punt al centre i la porta. Aquesta porta està remarcada per dues arquivoltes i suportada per dues columnes amb capitells esculturats un amb un ocell i un cap humà i l'altre amb una figura de bisbe i un dibuix geomètric. Presenta un campanar de torre de planta quadrada, obertures geminades de mig punt i coberta piramidal.
Al costat de la façana lateral esquerra, es troben unes escales que pugen cap al teulat i sobresurten de la torre del campanar. La porta d'accés és de fusta revestida amb xapa de ferro i decorada amb unes flors de lis a la part superior. Un seguit de claus van formant quadrats com a elements decoratius més. La porta té un passamà de ferro forjat en forma de serp tot decorat per incisió amb detalls decoratius, on s'hi observa restes de policromies, i una data enmig de l'agafamans, el 1854, any en què es devia refer el xapat en la darrera fase d'arranjaments de l'església. Afectada pels terratrèmols del segle xv, l'església fou refeta posteriorment, en diverses fases que s'allargaren fins al segle xviii, amb l'alçament de la nau, la construcció de capelles laterals i l'erecció, sobre la nau, del campanar. Entre el 1931 i 1935 va ser reformada i resaturada per Rafael Masó.

## Referències

* 1 2 «Web de l'Ajuntament de Canet d'Adri». [Consulta: 6 nov. 2015].
* ↑ «Sant Llorenç d'Adri dins del cercador de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya».
* ↑ «Web de la Mancomunitat de la Vall del Llémena».
* 1 2 «Església de Sant Llorenç d'Adri». Arxivat de l'original el 2017-04-27. [Consulta: 6 nov. 2015].
# Sangre de Muerdago

Sangre de Muerdago és una banda gallega de neofolk establerta a Leipzig (Alemanya) i liderada per Pablo Caamiña Ursusson.
Les seues lletres en gallec s'inspiren en la tradició gallega i tracten temes relacionats amb la naturalesa amb elements místics. La seua música inclou instruments tradicionals com la samfoina i la nyckelharpa. Han musicalitzat poemes d'escriptors gallecs com Rosalía de Castro, Celso Emilio Ferreiro i Manuel María.
Ursusson va començar la seua carrera musical com a membre del grup crust punk Ekkaia. Juntament amb Jorge Olson d'Abreu, crea Sangre de Muerdago i graven la seua primera demo en 2007. Graven i autoediten el seu primer àlbum de llarga durada homònim en 2009.
Posteriorment, Ursusson ha format part d'altres projectes musicals, com el grup de crust punk Cop on Fire i la banda de black metal Antlers.

## Discografia

Des de la seva formació han llançat 6 àlbums de llarga durada, així com diversos EPs i treballs en altres formats.
| Any | Títol | Format |
| 2007 | Sangre de Muerdago | Demo |
| 2010 | Sangre de Muerdago | LP |
| 2013 | Deixádeme Morrer no Bosque | LP |
| 2014 | Nas Fragas do Río Eume | EP |
| 2014 | Braided Paths | Àlbum split amb Novemthree |
| 2015 | Lembranzas Dende o Lado Salvaxe | Recopilatori |
| 2015 | O Camiño das Mans Valeiras | LP |
| 2017 | Os Segredos da Raposa Vermella | EP |
| 2018 | Vagalumes | EP |
| 2018 | Noite | LP |
| 2020 | As Voces da Pedra | Àlbum split amb Monarch |
| 2020 | Xuntas | LP |
| 2021 | Cantiga de Folhas e Agulhas | Live session amb Judasz & Nahimana |
| 2022 | Cantiga da Rainha das Aigües | Live session amb Judasz & Nahimana |
| 2023 | O Vento que Lambe as miñas Feridas | LP |

## Referències

* 1 2 3 4 «Sangre de Muerdago - La Fonoteca» (en castellà). [Consulta: 25 abril 2023].
* ↑ «SANGRE DE MUERDAGO» (en castellà). SANGRE DE MUERDAGO. [Consulta: 25 abril 2023].
* ↑ «Sangre de Muérdago: "Lo que hacemos en tiempos de covid es bailar una canción mental de la cual no sabemos el ritmo"» (en castellà). La Vanguardia, 31-01-2021. Arxivat de l'original el 2023-04-25. [Consulta: 25 abril 2023].
* 1 2 «Pablo C. Ursusson interview (Sangre De Muerdago, Ekkaia)». chaosis.me, 15-11-2021. [Consulta: 25 abril 2023].
# Sangre en el ruedo

Sangre en el ruedo és una pel·lícula espanyola de 1969 dirigida per Rafael Gil i protagonitzada per Albert Closas, Ángel Teruel i Francisco Rabal

## Sinopsi

Juan i Manuel són dos toreros retirats que van compartir cartell sovint, però que viuen enemistats després que un d'ells hagué de retirar-se dels toros després d'una agafada en una plaça en la qual el seu company no va estar a l'altura. No obstant això, l'atzar voldrà que Juan, el fill de Manuel, vulgui ser destre i a més s'enamora de la filla de Juan.

## Repartiment

* Alberto Closas és José Domínguez.
* Ángel Teruel és Juanito Carmona Manuel Montes.
* Francisco Rabal és Juan Carmona.
* Cristina Galbó és Paloma Domínguez.
* José Sazatornil és Apoderat.
* José Sacristán és Andrés Medina.
* Guillermo Marín és Director del periòdic.
* Mary Begoña és Ramona.
* Arturo López
* Manuel Velasco
* Joaquín Pamplona és Cayetano.
* Alfonso del Real és Alcalde.
* Erasme Pascual és Sacerdot en l'estesa.
* Goyo Lebrero és Taquiller del ferrocarril.
* Rafael Hernández és Mecànic.
* Fernando Sánchez Polack és Félix.
* José Morales
* José Guijarro
* Luis Barbero és Jorge.
* María José García de Lorente.
* Fabián Conde és Nicasio.
* Carlos Hernán
* José Bódalo és Rafael.

## Premis

Als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1969 José Bódalo va rebre el premi al millor actor.

## Referències

* ↑ Bentley p.169
* ↑ Sangre en el ruedo a abc.es
* ↑ Félix Martialay El cine español durante el franquismo, p. 162-166

## Bibliografia

* Bentley, Bernard. Un Compañero a Cine español. Boydell & Brewer 2008.

## Enllaços externs

* Sangre en el ruedo, pel·lícula sencera a Facebook
* Sangre en el ruego a la Biblioteca Cervantes
# Dondo (Moçambic)

Dondo és un municipi de Moçambic, situat a la província de Sofala. En 2007 comptava amb una població de 70.817 habitants. Era una antiga vila que fou elevada a la categoria de municipi el 24 de juliol de 1986.

## Economia

A Dondo hi ha una planta de Cimentos de Moçambique, que utilitzar la pedra calcària de Muanza. L'altra era a Vila de Sena.

## Demografia

| Any | Població |
| 1997 | 63 757 |
| 2008 | 77 532 |

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2008-03-08. [Consulta: 8 març 2008].
* ↑ Global Cement Plant Database: Cimentos de Mozambique, S.A.R.L. - Dondo
* ↑ Bloomberg Businessweek: Cimpor Investing 15 Million Euros in Dondo, Mozambique Plant, 19 de setembre de 2011
* ↑ «Mozambique: largest cities and towns and statistics of their population». World Gazetteer. Arxivat de l'original el 2012-07-30. [Consulta: 18 juny 2008].
# Done Jakue

Done Jakue (en castellà Santiago) és un barri de la ciutat de Vitòria (Àlaba). El 2008 tenia 4.138 habitants. Limita amb l'Eixample i amb el parc de Los Herran. És un barri molt petit i amb un reduït cens d'habitants. Està situat al mateix carrer, Avinguda de Santiago, arribant fins al mateix eixample, passant al costat de l'hospital de Santiago. El barri data de finals dels 1980, construït després de l'eliminació de l'edifici militar. D'altra banda, compta amb un mercat de carrer els dijous i dissabtes al matí a la plaça de Simón Bolívar.
# Sant Andreu de la Borda d'Orteu

Sant Andreu de la Borda d'Orteu és una antiga església romànica, ara en ruïnes, del poble d'Olp, al terme municipal de Sort, de la comarca del Pallars Sobirà. Pertanyia a l'antic terme d'Enviny. És al paratge de la Borda d'Orteu, 1 quilòmetre a llevant del poble d'Olp, al nord-est de les Roques de la Guineu.

## Notes

* ↑ Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* ↑ Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «València d'Àneu». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.
# Edith Eger

Edith Eger (anglès: Edith Eva Eger) (Košice, 29 de setembre de 1927) és una psicòloga nord-americana nascuda a Eslovàquia de pares jueus hongaresos, és una supervivent de l'Holocaust i especialista en el tractament del trastorn d'estrès postraumàtic. Les seves memòries titulades The Choice - Embrace the Possible (traduït al castellà amb el nom "La bailarina de Auschwitz", publicades el 2017, es van convertir en un best-seller internacional. El seu segon llibre, titulat The Gift - 14 Lessons to Save Your Life es va publicar el setembre de 2020.

## Referències

* ↑ «Mind power in Auschwitz – and healing decades later». The Guardian, 02-09-2018. [Consulta: 8 novembre 2020].
* ↑ «How to Break Free From Your Mental Prisons, With Psychologist Dr. Edith Eger». Lifehacker Australia, 05-10-2020. [Consulta: 7 novembre 2020].
# Sant Feliu de Sarroca de Bellera

Sant Feliu de Sarroca de Bellera és una església de Sarroca de Bellera (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església d'una nau principal amb capelles i sagristia laterals. És molt important al campanar d'origen medieval a la cantonada nord, amb la part superior reformada, amb rellotge i dues finestres amb campanes. L'accés és per un portal amb arc rebaixat a la façana de ponent.
A una de les capelles hi ha la figura de la Mare de Déu amb l'Infant a la falda, una talla romànica del segle xiii policromada.
A la capella de la cara nord de la nau hi ha el Retaule de Sant Joan, de pintura sobre taula, del segle xvi.

## Història

Hi havia un retaule gòtic amb la imatge de la Mare de Déu, venerada a l'interior del temple. Sarroca era capçalera de la medieval Baronia de Ballera.

## Referències

* 1 2 3 4 «Sant Feliu de Sarroca de Bellera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].
# Economia de l'Azerbaidjan

L'economia de l'Azerbaidjan és una economia en transició en la qual l'estat continua exercint un paper molt important. Posseeix importants reserves petrolíferes i un gran potencial agrícola gràcies a la varietat dels seus climes. Des de 1995 en cooperació amb l'FMI, Azerbaidjan ha aconseguit seguir amb èxit un programa econòmic d'estabilització que ha portat a situar la seva inflació per sota de l'1,8% (1.800% el 1994). El PIB el 2000 va créixer un 11%, el 5è any consecutiu. La moneda nacional, el manat es va estabilitzar el 2000. El dèficit pressupostari representa l'1,3% del PIB el 2000.
Les reformes econòmiques han aconseguit una estabilització macroeconòmica, encara que la ineficàcia de l'administració pública ha suposat una rèmora. S'ha completat la privatització de les terres agrícoles i de les petites i mitjanes empreses. L'agost de 2000, el govern ha impulsat un segon programa privatitzador centrant-se en les grans empreses estatals.
Durant més d'un segle l'economia del país s'ha basat en el petroli. Ara les companyies multinacionals occidentals estan capacitades per a l'explotació de jaciments que la tecnologia soviètica era incapaç d'assolir. Les reserves es troben en la mar Càspia, amb un volum comparable a l'existent en el Mar del Nord, compartint la sobirania d'aquestes aigües amb Rússia, Kazakhstan i Turkmenistan.
Al març de 2001, Azerbaidjan va signar un acord amb Turquia per subministrar petroli. Va ser projectat un oleoducte que transportaria petroli del Caspi al Mediterrani des de Bakú a través de Tbilisi, (Geòrgia) a Ceyhan a Turquia. Aquest oleoducte es va finalitzar el 2005.

## Medi ambient

Azerbaidjan ha patit greus danys a causa de la contaminació per DDT i per defoliants tòxics emprats en els cultius de cotó durant el període soviètic. La indústria petroquímica també ha contribuït a disminuir la qualitat de les aigües i l'aire. La sobrepesca ha posat en perill l'esturió del qual s'explota el valuós caviar.
Entre els estats caucàsics que són tres Azerbaidjan, Geòrgia i Armènia, Azerbaidjan és més desenvolupat industrialment. Els principals productes són el petroli, el cotó i el gas natural. Les multinacionals petrolíferes ja han pres posicions en aquest mercat des de 1997. El major handicap del país consisteix a realitzar amb èxit la transició d'una economia planificada a una altra de lliure mercat. Un dels majors problemes per al desenvolupament econòmic és el contenciós per Alt Karabakh. El comerç amb les antigues repúbliques socialistes soviètiques està declinant en favor de països com Turquia, Iran, Emirats Àrabs Units, i els països europeus. Les perspectives de futur dependran del preu internacional del petroli.

## Vegeu també

* Banc Central de l'Azerbaidjan
* Indústria petrolera de l'Azerbaidjan
* Agricultura a l'Azerbaidjan
# Santa Maria del Barcarès

Santa Maria del Barcarès és l'església parroquial del poble rossellonès del Barcarès. Està situada al que es considera el centre administratiu del Barcarès, al carrer de l'Església.
És una església petita i senzilla, d'una sola nau, sense gaire interès històric ni arquitectònic, atès que tot el poble del Barcarès és de construcció recent. D'aquesta parròquia depèn la capella de Nostra Senyora de Tots els Horitzons, de Port Barcarès.

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. «Ros 28. Santa Maria del Barcarès». A: Inventari d'esglésies 3** Capcir-Cerdanya-Conflent-Vallespir-Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies). ISBN 84-85180-13-5.

## Referències

* ↑ «L'església, al centre de l'ortofotomapa de l'ING». Arxivat de l'original el 2015-12-23. [Consulta: 23 desembre 2015].
# Santa Maria degli Angeli

«Santa Maria degli Angeli» té aquests significats:
* Basílica de Santa Maria degli Angeli, basílica papal d'estil manierista a la frazione de Santa Maria degli Angeli (Assís)
* Santa Maria degli Angeli e dei Martiri, temple al costat de l'actual plaça de la República de Roma
* Santa Maria degli Angeli (frazione d'Assís), frazione de la comune d'Assís a la Província de Perusa, Úmbria, a la Itàlia central
# Santa Maria de Benat

Santa Maria de Benat és una capella del poble de Benat, pertanyent a la comuna del Tec, a la comarca del Vallespir (Catalunya del Nord).
Està situada a prop de l'extrem nord-oest del veïnat, al costat de Cal Peire.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «170 - El Tec». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Vall 83. Santa Maria de Benat». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «El Tec». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Santa Maria de Benat en els ortofotomapes de l'IGN
# Eduard Arbós i Borràs

Eduard Arbós i Borràs (Terrassa, Catalunya 1983) és un exjugador d'hoquei sobre herba català, guanyador d'una medalla de plata en els jocs olimpics del 2008. És el gerent de la Federació Catalana de Hockey, programador informàtic i mestre ha treballat en consultoria estratègica i direcció de serveis esportius.

## Carrera esportiva

Membre del Club Egara va participar, a 25 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (República Popular de la Xina), on aconseguí guanyar la medalla de plata en finalitzar segon en la competició masculina d'hoquei sobre herba.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat una medalla de bronze en el Campionat del Món d'hoquei sobre herba, ha guanyat el Campionat d'Europa en totes les categories, ha sigut campió de lliga i copa amb el Club Egara i bronze amb els Ranchi Rhinos de la lliga professional india.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Eduard Arbós». [Consulta: 18 juny 2023].
* ↑ «Eduard ArbÃ³s Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com», 18-04-2020. Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 18 juny 2023].
# Educació cívica

L'educació cívica o educació per a la ciutadania s'imparteix a les escoles, com una assignatura acadèmica semblant a la política o la sociologia. Es coneix amb diferents noms a diferents països, per exemple, "educació per a la ciutadania" (o només "ciutadania" per abreujar) al Regne Unit, "cívica" als EUA i "educació per a la ciutadania democràtica" a algunes parts d'Europa. Els diferents noms de l'assignatura es reflecteixen en els diferents enfocaments de l'educació per a la ciutadania que s'adopten als diferents països. Sovint són una conseqüència de l'evolució històrica i política única dels diferents països.
En molts països, l'ensenyament se centra en la ciutadania activa. El propòsit de la "ciutadania activa" és ensenyar als estudiants a treballar junts i a dur a terme accions pràctiques, utilitzant el seu coneixement i comprensió de ciutadania per contribuir a una societat millor. Per exemple, després d'aprendre sobre els drets humans, la diversitat i la desigualtat, els estudiants podrien decidir crear un projecte per abordar el racisme a la seva escola o comunitat local. Altres exemples de projectes de ciutadania activa inclouen l'inici de programes de reciclatge, la creació de grups d'acció estudiantil per abordar l'assetjament escolar o promoure el comerç just o fer campanyes per reduir l'edat de votar fins als 16 anys.

## Civisme

Civisme és l'estudi dels drets i obligacions dels ciutadans en la societat. El terme deriva de la paraula llatina civicus, que significa "relatiu a un ciutadà". El terme es refereix al comportament que afecta altres ciutadans, especialment en el context del desenvolupament urbà.
Estudia els aspectes teòrics, polítics i pràctics de la ciutadania, així com dels seus drets i deures. Inclou l'estudi del dret civil i els codis civils, i l'estudi del govern amb atenció al paper dels ciutadans, en contraposició als factors externs, en el funcionament i la supervisió del govern.
El terme cívica també pot referir-se a una corona civica, una garlanda de fulles de roure que es portaven al cap com una corona, una pràctica a l'antiga Roma en què algú que va salvar a un altre ciutadà romà de la mort en guerra era recompensat amb una corona civica i el dret a portar-lo.

## Referències

* 1 2 Civic Arxivat 2019-04-23 a Wayback Machine. at Oxford Dictionaries Arxivat 2001-05-16 a Wayback Machine.
* ↑ Frederick Converse Beach, George Edwin Rines, The Americana: a universal reference library, comprising the arts and sciences, literature, history, biography, geography, commerce, etc., of the world, Volume 5, Scientific American compiling department, 1912, p.1
# Santo Antão (Santa Maria)

Santo Antão és un barri de la ciutat brasilera de Santa Maria, Rio Grande do Sul. El barri està situat al districte de Santo Antão.

## Villas

El barri amb les següents villas: Água Negra, Campestre do Divino, Caturrita, Rondinha, Santo Antão, Vila Santo Antão.

## Galeria de fotos

| São Martinho da Serra Boca do Monte | São Martinho da Serra / Itaara | Itaara |
| Boca do Monte | | Campestre do Menino Deus Nossa Senhora do Perpétuo Socorro |
| Boca do Monte Agroindustrial | Agroindustrial / Caturrita | Caturrita / Chácara das Flores |

## Referències

* ↑ (pt) Llei municipal 72/2009 que estableix la llei per a l'ús i ocupació del sòl, subdivisió, sistema urbà camí perimetral i el municipi de Santa Maria. Arxivat 2016-09-18 a Wayback Machine.
# Dr. Slump (PlayStation)

Dr. Slump (Dr.スランプ, Dokutā Suranpu; pronunciat "Doctor Slump") és un videojoc d'aventures desenvolupat per Natsume i distribuït per Bandai per a la PlayStation original el 18 de març del 1999. El joc està inspirat en el manga Dr. Slump, d'Akira Toriyama, i més concretament en el reboot de la sèrie d'anime del 1997.
El videojoc segueix la trama de la sèrie de televisió, i està dividit en capítols. Sols va ser venut al Japó, però el 2021 es va publicar una versió traduïda a l'anglés en internet.

## Referències

* ↑ «Dr. Slump for Sony Playstation» (en anglès). Video Games Museum. [Consulta: 10 agost 2022].
* ↑ «Dr. Slump for PlayStation - GameFAQs». [Consulta: 10 agost 2022].
* ↑ XtremeRetro. «DR. SLUMP» (en castellà). [Consulta: 10 agost 2022].
* ↑ «Forgotten PS1 Games». That Video Games Show, 28-05-2021. [Consulta: 10 agost 2022]. «10min 25 s.»
* ↑ «¡Juegos japoneses muy locos para PS1! El tío Bruno recupera su "pley"». Hobby Consolas, 18-09-2021. [Consulta: 10 agost 2022]. «min 29»
* ↑ «Dr. Slump de PlayStation traducido al inglés». Otaku Freaks, 09-05-2021. [Consulta: 10 agost 2022].
# El Contribuent

El Contribuent (luxemburguès De Steierzueler, francès Le Contribuable, alemany Der Steuerzahler) fou un partit polític luxemburguès, dirigit per Jemp Bertrand, que reclamava una reducció dels impostos, reducció de la burocràcia governamental i més transparència en els pressupostos de l'estat. Es presentà a les eleccions legislatives luxemburgueses de 1999 a la circumscripció del Centre, però només va obtenir l'1,3% dels vots.
# Edupunk

Edupunk (neologisme adoptat de l'anglès) és un enfocament de l'educació que prové de la ideologia del do it yourself (fes-ho tu mateix). Aquest terme descriu un procés d'ensenyament-aprenentatge inventiu i creatiu. The New York Times el defineix com:
| « | una forma d'ensenyar que evita les eines tradicionals, com el Powerpoint i la pissarra, i que, en lloc d'això, té com a objectiu dur a l'aula una actitud de rebel·lia i l'esperit de fes-ho tu mateix de grups dels setanta com The Clash. | » |
La primera vegada que es va utilitzar aquesta paraula va ser el 25 de maig de 2008 per Jim Groom al seu blog. Al cap d'una setmana ja en feien referència a Chronicle of Higher Education i a partir d'aquest moment es va propagar per la blogosfera.
El moviment edupunk sorgeix com objecció als esforços governamentals i corporatius d'empaquetar tecnologies en productes amb comportaments predefinits. Hi ha tres aspectes remarcables d'aquest enfocament:
* Reacció contra la comercialització de l'aprenentatge
* Actitud "fes-t'ho tu mateix"
* Pensa i aprèn per tu mateix
Es fomenta l'aprenentatge significatiu, la curiositat, l'agència, la creativitat, l'aprenentatge cap a la comprensió, la col·laboració, l'auto-regulació, la competència digital, la capacitat d'explicació i l'autonomia. Cal però considerar que els estudiants tenen la capacitat de dirigir el seu propi procés d'aprenentatge, de pensar críticament, i d'assumir les seves responsabilitats.

## Referències

* 1 2 Young, Jeffrey R. «Frustrated With Corporate Course-Management Systems, Some Professors Go 'Edupunk'». Chronicle of Higher Education, 30-05-2008.
* ↑ Keats, Jonathon. «Jargon Watch: Green Crude, Popcorning, Edupunk». Wired Magazine, 22-09-2008. Arxivat de l'original el 2013-01-05. [Consulta: 17 octubre 2008].
* ↑ Kuntz, Tom «The Buzz for 'Edupunk'». New York Times, 17-10-2008.
* ↑ Groom, Jim. «The Glass Bees». Weblog bavatuesdays, 25-05-2008.
* ↑ Stephen Downes. «Introducing Edupunk», 28-05-2008.
* ↑ Domingo-Coscollola, M.; Arrazola-Carballo, J.; Sancho-Gil, J. M. «Do it Yourself in Education: Leadership for Learning across Physical and Virtual Borders» (en anglès). International Journal of Educational Leadership and Management, 4, 1, 15-01-2016, pàg. 5–29. DOI: 10.17583/ijelm.2016.1842.

## Vegeu també

* Autoaprenentatge
* Educació popular
* Summerhill School

## Enllaços externs

* «Technologist Who Coined 'Edupunk' Defends the Term in a Video Debate». The Chronicle of Higher Education, 03-03-2009. (anglès)
* I+C+i. Educació Expandida. CCCB
* El Congreso “Internet en el Aula” y los edupunks Arxivat 2010-09-22 a Wayback Machine.. Edu & Tec (castellà)