OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Leuhan

Leuhan (en bretó Leuc'han) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 775 habitants.

## Demografia

Evolució de la població Cassini :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1 219 | - | 1 130 | 1 216 | 1 358 | 1 488 | 1 418 | 1 545 | 1 524 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 427 | 1 461 | 1 533 | 1 561 | 1 616 | 1 640 | 1 722 | 1 682 | 1 764 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1 855 | 1 912 | 1 933 | 1 825 | 1 760 | 1 667 | 1 606 | 1 554 | 1 529 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 430 | 1 281 | 1 043 | 932 | 794 | 754 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | André Loussouarn | |

## Referències

* ↑ http://cassini.ehess.fr/ Population avant le recensement de 1962
# Tejay van Garderen

Tejay van Garderen (Tacoma, Washington, 12 d'agost de 1988) és un ciclista estatunidenc, professional des del 2008 fins al 2021.
Ciclista amb gran futur, es va convertir en una de les clares promeses del ciclisme estatunidenc de la dècada dels 2010 en aconseguir notables resultats en curses com el Tour de l'Avenir de 2008 o el Circuito Montañés de 2009. Va destacar com a rodador i especialista contra el cronòmetre.
El 2012 acabà 5è al Tour de França, alhora que guanyà la Classificació dels joves. Altres victòries destacades són la Volta a Califòrnia de 2013 i una etapa al Giro d'Itàlia de 2017.

## Palmarès

* 2004
** Campió dels Estats Units en ruta sots 17
** Campió dels Estats Units de contra-rellotge sots 17
** Campió dels Estats Units de ciclocròs sots 17
* 2005
** Vencedor d'una etapa als Tres dies d'Axel
* 2008
** Vencedor d'una etapa de la Fletxa del Sud
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi Tell
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Avenir
* 2009
** 1r al Tour du Haut-Anjou
** 1r al Circuito Montañés
** Vencedor d'una etapa de l'Olympia's Tour
* 2011
** Vencedor d'una etapa del Tour de Utah
* 2012
** 1r de la Classificació dels joves del Tour de França
** Vencedor de la classificació dels joves de la París-Niça
* 2013
** 1r a la Volta a Califòrnia i vencedor d'una etapa
** 1r al USA Pro Cycling Challenge i vencedor d'una etapa
* 2014
** Campió del món en contrarellotge per equips
** 1r al USA Pro Cycling Challenge i vencedor de 2 etapes
** Vencedor de l'etapa reina de la Volta a Catalunya
* 2016
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Andalusia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suïssa
* 2017
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2018
** Vencedor d'una etapa a la Volta Califòrnia
** Vencedor d'una etapa al Tour de Utah

### Resultats al Tour de França

* 2011. 82è de la classificació general
* 2012. 5è de la classificació general. 1r de la Classificació dels joves
* 2013. 45è de la classificació general
* 2014. 5è de la classificació general
* 2015. Abandona (17a etapa)
* 2016. 29è de la classificació general
* 2018. 32è de la classificació general
* 2019. No surt (8a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2010. 35è de la classificació general
* 2015. Abandona (8a etapa)
* 2016. Abandona (17a etapa)
* 2017. 10è de la classificació general
* 2019. Abandona (7a etapa)
* 2020. 113è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2017. 20è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2021. 84è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Tejay van Garderen se retira del ciclismo profesional» (en castellà). Diario AS, 16-06-2021. [Consulta: 3 març 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Tejay van Garderen a ProCyclingStats
# Rojdéstvenski (cràter)

Rojdéstvenski és un gran cràter d'impacte situat en la cara oculta de la Lluna, a menys d'un diàmetre de distància del pol nord del satèl·lit. Jeu intercalat entre Hermite i Plaskett, que envaeix lleugerament la vora de Rojdéstvenski en el seu sector oest-sud-oest. Just en el costat oposat del pol es troba el cràter Peary.
Aquesta formació és un gran cràter amb la configuració coneguda com a plana emmurallada. La vora exterior està fortament erosionada i desfigurada, amb una mena d'aspecte poligonal. El cràter relativament recent Rojdéstvenski K recobreix l'exterior de la vora al sud, i cap al nord-oest se situa una cadena curta de cràters que formen una vall que penetra en el brocal.
El sòl interior del cràter és relativament pla, amb un pic central situat a l'oest del punt mitjà. Just a l'oest d'aquest pic apareix una parella de petits cràters sobre la plataforma interior. Posseeix un petit cràter al sud del punt mitjà, i la seva superfície està marcada per molts cràters diminuts.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt mitjà del cràter que està més prop de Rojdéstvenski.
| Cràters satèl·lit | Rojdéstvenski Coordenades Diàmetre H 83° 36′ N, 131° 00′ O﻿ / ﻿83.6°N,131.0°O﻿ / 83.6; -131.0﻿ (Rojdéstvenski H) 21 km K 82° 42′ N, 144° 36′ O﻿ / ﻿82.7°N,144.6°O﻿ / 82.7; -144.6﻿ (Rojdéstvenski K) 42 km U 85° 18′ N, 151° 54′ E﻿ / ﻿85.3°N,151.9°E﻿ / 85.3; 151.9﻿ (Rojdéstvenski U) 44 km W 84° 48′ N, 137° 12′ E﻿ / ﻿84.8°N,137.2°E﻿ / 84.8; 137.2﻿ (Rojdéstvenski W) 75 km |

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* ↑ «Rozhdestvenskiy» (en anglès). Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Science Center i NASA, 18-10-2010.

## Enllaços externs

* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 22 juny 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 22 juny 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Rozhdestvenskiy» (en anglès). [Consulta: 22 juny 2018].
* LAC-1 Àrea - Mapa del pol nord lunar
# Rojdéstvenka (Xkotovski)

* Per a altres significats, vegeu «Rojdéstvenka».
Rojdéstvenka (en rus: Рождественка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 142 habitants.

## Referències

* ↑ Исторические названия — памятники культуры Arxivat 2007-05-09 a Wayback Machine.
# Rojdéstveno (Vladímir)

* Per a altres significats, vegeu «Rojdéstveno».
Rojdéstveno (en rus: Рождествено) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 131 habitants. Pertany al districte municipal de Mélenki.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Rojos

«Rojos» té aquests significats:
* Rojos, malnom el que es coneixia l'Exèrcit Popular de la República.
* Rojos (cinema), pel·lícula dirigida per Warren Beatty i estrenada el 1981, amb Warren Beatty i Diane Keaton.
Viccionari
# Lamy

Lamy és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 137 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lamy tenia 137 habitants, 55 habitatges, i 33 famílies. La densitat de població era de 48,5 habitants per km².
Dels 55 habitatges en un 40% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,1% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 38,2% no eren unitats familiars. En el 29,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 10,2% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 28,5% de 45 a 60 i un 7,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.333 $ i la renda mediana per família de 27.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.568 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 16.765 $. Aproximadament el 17,5% de les famílies i el 20,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lamy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lamy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Rugit

El rugit és el crit dels fèlids del gènere Panthera. Aquests fèlids tenen un petit os al nivell de les estructures vocals, denominat os hioide, que no és completament rígid, sinó que pot vibrar per generar el rugit. En els fèlids petits, l'os és rígid i incapaç de vibrar, de manera que només poden emetre un gemec similar al miol. En català, el mot «rugit» és atestat per primera vegada a voltants del 1900. Deriva del llatí rugire, que significa 'cridar de dolor' o 'rugir'.
# Laura Camps i Collell

Laura Camps Collell (Manlleu, Osona, 21 de març de 1976) ha estat una jugadora de bàsquet catalana.
Aler, s'inicià a la pràctica del bàsquet al Col·legi del Carme de Manlleu, es formà al Club de Bàsquet Torelló i del Segle XXI. La temporada 1995-96 debutà a la Lliga espanyola amb el Club Bàsquet Universitari de Barcelona i l'any següent jugà a la Lliga NCAA amb el Florida State Seminoles (1996-2000), on fou considerada millor jugadora hispanoamericana l'any 1999. De retorn a la Lliga espanyola, jugà amb el Sedis-Cadí de la Seu, Club Baloncesto Halcón Viajes, Club Baloncesto Rivas-Ecópolis, retirant-se finalment amb l'Uni Girona Club de Bàsquet la temporada 2009-10. Entre d'altres èxits, va aconseguir una Lliga (2005-06), dues Copes de la Reina (2005, 2006) i fou escollida MVP de la fase final de la Copa de la Reina de 2006.
Internacional amb la selecció espanyola en categories de formació, aconseguí el subcampionat d'Europa en categoria cadet (1993) i júnior (1994). Amb la selecció absoluta fou internacional en cinquanta-quatre ocasions entre 2002 i 2007, aconseguint una medalla d'argent (2007) i dues de bronze (2003, 2005) als Campionats d'Europa de Bàsquet. Després de la seva retirada professional, fou coordinadora esportiva del Club Bàsquet Manlleu.

## Palmarès
### Clubs

* 1 Lliga espanyola de bàsquet femenina: 2005-06
* 2 Copes espanyola de bàsquet femenina: 2004-05, 2005-06

### Selecció espanyola

* 1 medalla d'argent al Campionat d'Europa de bàsquet femení: 2007
* 2 medalles de bronze al Campionat d'Europa de bàsquet femení: 2003, 2005
* 1 medalla de bronze als Jocs Mediterranis de 2005

### Individual

* 1 MVP de la Copa de la Reina: 2006

## Referències

* ↑ «Laura Camps i Collell». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «La manlleuenca Laura Camps torna a Catalunya per fitxar per l'Uni Girona». El 9 Nou, 08-08-2009. [Consulta: 18 octubre 2019].
* ↑ «Laura Camps busca su primer mundial». Perfumerias Avenida, 26-07-2006. [Consulta: 18 octubre 2019].
* ↑ «L'exjugadora Laura Camps, coordinadora esportiva del CB Manlleu». Osona.com, 21-06-2015. [Consulta: 18 octubre 2019].

## Enllaços externs

* Fitxa de Laura Camps Colell - Selección Femenina Absoluta
* Fitxa de Laura Camps Colell - FEB
# Lebiàjie

Lebiàjie (en rus: Лебяжье) és un poble de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 732 habitants.

## Referències

* ↑ Карта села Бирючек в Астраханской области
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. 1. Численность и размещение населения Астраханской области». Arxivat de l'original el 2018-08-27. [Consulta: 18 març 2019].
* ↑ Расстояние от Бирючека до Камызяка
# Langon (Ille i Vilaine)

Langon (en bretó Landegon, en gal·ló Langon) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.405 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.342 | 1.415 | 1.141 | 1.214 | 1.261 | 1.281 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2005 | Philippe Renouard | Divers gauche |
| 2005- | Michel Renoul | |
# La lliçó de música

La lliçó de música (De muziekles en neerlandès) és un oli sobre tela de Johannes Vermeer pintat entre 1662 i 1664 que es conserva a les col·leccions reials del Palau de Buckingham, a Londres.

## Descripció

En una habitació il·luminada en ple dia, una dona d'esquena, contra la paret del fons, toca l'espineta, mentre l'escolta un home que es troba al seu costat, dempeus, que la mira amb atenció. A la tapa de l'instrument pot llegir-se: «La música és companya de l'alegria i medecina per als dolors». Per sobre de la dona es veu un mirall, a la paret, que reflecteix el seu rostre denunciant cap a on dirigeix la mirada.

## Anàlisi

És una obra representativa de l'autor: escena d'interior, amb pocs personatges, il·luminada des de l'esquerra, procurant representar amb exactitud la perspectiva. La distància exacta entre l'observador i la noia està mesurada de forma magistral per la taula, el violoncel a terra i la disposició en diagonal de les rajoles, tot plegat subratllat per la llum.
La llum natural penetra a través de les finestres de la part esquerra del quadre, incidint a les superfícies polides, arrencant brillantors a la seda de la catifa o al coure que es reflecteix sobre la gerra de porcellana blanca.
Vermeer transmet amb el seu gran detallisme la qualitat tàctil de les diferents superfícies: el marbre, la seda o el vellut.
L'estreta relació entre amor i música es converteix en el tema protagonista d'aquesta tela que Vermeer va pintar en els anys inicials de la dècada de 1660, poc temps després de ser nomenat síndic del gremi de pintors de Delft el 1662. En aquesta obra sembla allunyar-se temporalment dels interiors burgesos per apropar-nos una imatge d'una classe social més elevada, tal com indica la presència del mirall al fons o al pesat tapís oriental que cobreix la taula del primer pla.
L'aplicació del color es fa de manera "puntillista", repartint de forma espurnejant la llum per tota la superfície pictòrica, dins d'un estil que aconseguirà cridar l'atenció als impressionistes com Renoir o Van Gogh.

## Referències

* ↑ Schülz, Karl. Vermeer. La obra completa. Taschen, p. 225. ISBN 978-3-8365-6940-8.
# Legió XVIII

La Legió XVIII va ser una legió romana fundada probablement per Octavi l'any 41 aC i destruïda l'any 9 a la batalla del bosc de Teutoburg. No es coneixen ni el cognomen ni l'emblema de la legió.
Octavi la devia formar per lluitar contra Sext Pompeu, que des de Sicília, que havia ocupat, impedia el subministrament de blat a Roma. Octavi havia promès aquesta legió a Marc Antoni per la campanya contra l'Imperi Persa, però mai li va donar. Més tard va utilitzar la Legió XVIII per lluitar contra Marc Antoni i Cleòpatra a la batalla d'Àccium. Alguns autors pensen que aquesta legió seria la Legió XVIII Lybica ('divuitena legió líbica') que tenia Marc Antoni, però no se sap del cert, i segurament no eren les mateixes.
Cap a finals del segle i aC, potser l'any 15 aC la XVIII va ser enviada al Rin, juntament amb la XVII i la XVI Gallica. És possible però que abans d'aquest destí hagués estat estacionada a Aquitània immediatament després de la batalla d'Àccium.
A Germània es va integrar a les campanyes dirigides per Drus el Vell (13 aC-9 aC) i Tiberi (8 aC i 4-5). Tenia la base a Xanten. A l'any 5, un cop conquerit el territori, August va enviar Publi Quintili Var al territori amb el càrrec de governador. Una rebel·lió a Pannònia va impedir la gran expedició que Tiberi havia organitzat per atacar els territoris de Marobod, rei dels marcomans. Els romans van trigar tres anys en sufocar-la. La Legió XVIII estava sota la direcció de Quintili Var, quan a començaments de setembre de l'any 9 el cap dels queruscs Armini, un dels aliats més fidels a Roma, va trair a Publi Quintili Var. Va informar al governador d'una revolta d'unes tribus occidentals, i Var, sense comprovar-ne la veracitat, va seguir el seu consell d'atacar-les. Va mobilitzar la Legió XVIII, juntament amb les legions XVII i XIX. Les tres legions van caure en una emboscada prop d'Osnabrück, dirigida pel mateix Armini, i va tenir lloc el que es coneix amb el nom de batalla del bosc de Teutoburg. Les tres legions van quedar totalment destruïdes, i es van perdre les àguiles, que no van ser recuperades fins als regnats de Tiberi i Calígula.

## Referències

* ↑ Le Bohec, Yann (ed.); Catherine Wolff (ed.). Les légions de Rome sous le Haut-Empire. Lió: De Boccard, 2000, p. 75-78. ISBN 9782904974199.

## Enllaços externs

* Lendering, Jona. Legio XVIII. Livius.org [Consulta: 3 de novembre de 2022]
# Legió XVII

La Legió XVII va ser una legió romana fundada per Octavi l'any 41 aC i destruïda l'any 9 a la batalla del bosc de Teutoburg. No es coneixen ni el cognomen ni l'emblema de la legió.
Es va formar la legió probablement per lluitar contra Sext Pompeu, que s'havia fet fort a Sicília i amenaçava el subministrament de blat a Roma. Després de la derrota de Marc Antoni i Cleòpatra a la batalla d'Àccium l'any 31 aC aquesta legió va ser desplaçada a la Gàl·lia A finals del segle i aC va ser destinada a la Germània Inferior i estacionada a Xanten. Formava part de la guarnició de la província, governada per Publi Quintili Var.
A principis de setembre de l'any 9, Armini, cabdill de la tribu germànica dels queruscs, aliats dels romans, va trair el governador Quintili Var. Va portar-li notícies d'una revolta a la zona del Rin, i sense comprovar-ne la veracitat, el governador va mobilitzar la Legió XVII juntament amb la XVIII i la XIX, i es va dirigir cap a l'oest. Els queruscs, dirigits per Armini, van parar una emboscada al governador i a les legions al bosc de Teutoburg, un paratge boscós de més de 100 km de longitud entre les actuals localitats d'Osnabrück i Paderborn. Els romans van patir una derrota desastrosa, i les legions XVII, XVIII i XIX van ser destruïdes. Els queruscs van prendre els estendards i les àguiles de les legions.
Uns anys més tard, Germànic Cèsar va anar a aquella regió, i va trobar els cadàvers dels legionaris, molts d'ells mutilats. Va recuperar l'àguila de la Legió XVIII que la tenien els marsis l'any 16, després de la batalla d'Idistavisus Campus i la va tornar a Roma. Les altres dues àguiles també van ser recuperades.

## Referències

* ↑ Le Bohec, Yann (ed.); Catherine Wolff (ed.). Les légions de Rome sous le Haut-Empire. Lió: De Boccard, 2000, p. 75-78. ISBN 9782904974199.
* ↑ Lendering, Jona. «Legio XVII». Livius.org. [Consulta: 2 novembre 2022].
# Domènec i Gregori d'Aragó

Domènec i Gregori (Aragó, ca. 1300 - Perarrua, Ribagorça, primera meitat del segle XIV) van ésser dos frares aragonesos de l'Orde de Sant Domènec. Morts accidentalment mentre predicaven, se'ls va considerar màrtirs i són venerats com a beats per l'Església catòlica.

## Biografia

Doménec i Gregori eren dos preveres d'Aragó, membres de l'orde dominic. Només se'n coneix que vivien al convent d'Osca i les circumstàncies de la seva mort. Van predicar pels pobles de la Ribagorça, Osca i Barbastre, essent predicadors itinerants, i vivien de les almoines i menjar que els oferien els vilatans.
Un dia, en anar de Besians a Perarrua (Ribargorça), els va sorprendre un gran aiguat i van refugiar-se en una cova a la Peña de San Clemente; arran de les pluges, però, la cova es va enfonsar i els dos frares van morir. Quan els habitants de la zona s'adonen que els frares no han arribat al seu destí, els van cercar i, segons la tradició, uns senyals els indicaren on eren: llums sobre el lloc de la cova, les campanes que van tocar soles, etc., van fer que en trobessin els cossos.

## Veneració

Els veïns de Besians i Perarrua no es posaven d'acord sobre el lloc on enterrar els cossos, que ja es veien com a sants; van col·locar-los sobre un ase i aquest va anar caminant, passant per Perarrua, fins a Besians, a l'església del qual va detenir-se. Van ésser sebollits, doncs, a l'església de Besians, i van començar a ésser venerats com a màrtirs, ja que havien mort essent al servei diví.
A la zona són coneguts com Los Beatos i són festejats el 26 d'abril: era costum, establert per un vot, que almenys una persona de cada casa de Perarrua i els llogarrets de la zona anessin a Besians el dia de la festivitat. El culte popular immemorial va ésser aprovat pel papa Pius IX en 1842, obrint-se el procés de beatificació, que acabà el 17 d'agost de 1854, essent proclamats beats.

## Bibliografia

* Manuel P. Benito Moliner. "Tres despoblados del antiguo territorio petrarrubense (Arués, Caballera, El Mon)", Homenaje a Amigos del Serrablo, p. 230-231.
# Joc de festa

Els jocs de festa, altrament conegut com a joc de socialització, són un tipus de jocs pensats per ser jugats en equips com a part d'una festa, basat en interaccions ràpides i breus que tenen un costat competitiu o còmic. Aquests tenen el seu equivalent en la informàtica i són anomenats videojocs de festa; poden basar-se en jocs de taula populars o creats específicament per a consola. Els diferents jocs generen sovint una atmosfera diferent de manera que el joc de taula pot servir per a trencar el gel (destensar l'ambient) o per a donar forma a una festa. Com a tal, els jocs de festa tenen per objectiu barrejar jugadors d'habilitat variada i rarament són eliminatoris. Els jocs estan pensats per ser jugats socialment i estan dissenyats perquè siguin fàcils d'aprendre per als nous jugadors.
Els videojocs de festa més populars són:
* SingStar, versió del karaoke
* Buzz!, joc de preguntes
* Guitar Hero, on es tracta de seguir cançons amb una guitarra
* Mario Party, conjunt de minijocs

## Referències

* ↑ Meyer, Ben (2009). "Fort Ancient: Ohio", Proceedings of the 3rd European Conference on Game Based Learning, p.259. Academic Conferences. ISBN 9781906638474
* ↑ McGonigal, Jane (2011). Reality Is Broken: Why Games Make Us Better and How They Can Change the World, unpaginated. Penguin. ISBN 9781101475492
# Simònides de Carist

Simònides de Carist (grec antic: Σιμωνίδης, llatí: Simonides) fou un poeta èpic grec nadiu de Carist, a l'illa d'Eubea. Només és conegut per la referència que en dona la Suïda.

## Referències

* ↑ 5.Simonides a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 836
# Rossinyol de Gunning

El rossinyol de Gunning (Sheppardia gunningi) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) pròpia de l'Àfrica oriental. Es troba de forma discontinua des de Kenya a Moçambic. Aquesta espècie està afectada per destrucció d'hàbitat i el seu estat de conservació es considera gairebé amenaçat.
El nom específic de Gunning fa referència al doctor Jan Willem Bowdewyn Gunning (1860-1912), zoòleg sud-africà i director del Museu de Pretòria.

## Referències

* 1 2 Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «rossinyol de Gunning». Diccionari dels ocells del món TERMCAT. [Consulta: 3 febrer 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 702. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «East Coast Akalat. Sheppardia gunningi» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2020. [Consulta: 3 febrer 2021].