OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Puigpedrós

* Aquest article tracta sobre el Puigpedrós de Campcardós. Vegeu-ne altres significats a «Puig Pedrós (desambiguació)».
El Puigpedrós (nom preferent a la Baixa Cerdanya), o Puig de Campcardós (nom habitual a l'Alta Cerdanya), és una muntanya de 2.915 metres situada entre els municipis de Ger, Guils de Cerdanya i Meranges, a la comarca de la Cerdanya i la comuna de Porta, a l'Alta Cerdanya, de la Catalunya del Nord.
És el cim més alt de les comarques gironines, així com el més alt de la Baixa Cerdanya, seguit de la Tossa Plana de Lles, de 2.904,9 m.. Prop del cim es troba un vèrtex geodèsic amb la referència 279073001, de l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, amb una alçada de 2.913,06 i s'hi pot veure la Serra del Cadí i les muntanyes d'Andorra.

## Toponímia

El terme puig designa una muntanya amb el cim arrodonit. La major part de cims pirinencs reben el nom de puig, o bé de pic.
Segons Lluís Basseda, el topònim Puigpedrós, predominant en el vessant sud dels Pirineus, rep el seu nom del nombre de roques que es concentren en la part superior del cim.
En canvi, a les comarques catalanes del nord de la serralada, la Catalunya del Nord, és denominat Puig de Campcardós, topònim que, a part del puig abans explicat, està format pel topònim compost Campcardós. Camp per l'extens planell que envolta el cim d'aquesta muntanya, i cardós per la gran abundor de cards que cobreixen aquest planell a l'estiu.

## Excursionisme

Aquest cim està inclòs en el llistat dels 100 cims de la FEEC.
La ruta més habitual parteix des del Refugi de Malniu, al terme de Meranges, amb unes 3 hores de camí. També s'hi accedeix des del Refugi de la Feixa a Ger. També és un destí habitual per a raquetes de neu.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* 1 2 Basseda, 1990.
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
* ↑ La ruta des del Refugi de Malniu, a Rutes Pirineus
* ↑ Una ruta semblant a Wikiloc
* ↑ La ruta des del Refugi de la Feixa, a Wikiloc

## Bibliografia

* Basseda, Lluís. Toponymie historique de Catalunya Nord, t. 1. Prades: Revista Terra Nostra, 1990.
* Becat, Joan. «- Porta». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Figuera, Manel. Circuits d'alta muntanya pel Pirineu oriental català: 25 itineraris per carenes del Canigó al Pedraforca. Valls: Cossetània Edicions, 2005 (Azimut, 66). ISBN 84-9791-077 - X.
* Figuera, Manel. Excursions escollides per a raquetes de neu: 20 itineraris pel Berguedà, l'Alt Urgell i la Cerdanya. Valls: Cossetània Edicions, 2005 (Azimut, 75). ISBN 84-9791-140-7.
* Gel, Carles. 30 ascensions a peu per la Catalunya Nord. Valls: Cossetània Edicions, 2004 (Azimut, 64). ISBN 84-9791-055 - 9.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Porta». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Enllaços externs

* Un vídeo de Xiruques
# Preveza

«Preveza, Préveza o Prevesa» té aquests significats:
* Préveza, ciutat grega
* Prefectura o Unitat perifèrica de Préveza, a Grècia
* Batalla de Préveza (28 de setembre de 1538), enfrontament davant de la badia de Préveza de la flota de la monarquia hispànica al comandament d'Andrea Doria i la flota otomana al comandament de Barba-rossa
# Prológica CP 400

El Prológica CP 400 Color va ser un microordinador brasiler llançat el 1984. Era un clònic del TRS-80 Color Computer 2, i va ser venut en dues versions: amb 16 o 64 KiB de memòria RAM. Curiosament, la carcassa de la màquina era pràcticament una còpia d'aquella del Timex Sinclair 2068, inclusivament amb el slot de cartutx i el «teclat xiclet».
Problemes crònics de sobreescalfament feien aquest ordinador poc confiable, i la Prológica va acabar per llançar un model perfeccionat, el CP 400 Color II. Aquesta última versió posseïa memòria estàndard de 64 KiB, millor ventilació interna i un teclat «professional» (pseudomecànic).
A finals de 1985, l'estàndard MSX va ser llançat oficialment al mercat brasiler a través dels micros Hotbit HB-8000 i Gradient Expert. Amb programari abundant, i recursos de so i gràfics superiors als dels altres ordinadors domèstics fabricats al Brasil, els MSX virtualment van eliminar la concurrència - inclusivament els compatibles com el TRS-80 Color Computer.

## Perifèrics

El principal perifèric desenvolupat per Prológica per al CP 400 va ser una unitat per a dues disqueteres de 5,25", el CP 450. Cada disquet (FS/DD) tenia només 156 KiB de capacitat.

## Especificacions tècniques

| Parts | Especificacions |
| UCP | Motorola 6809 a 0,895 MHz (o 1,79 MHz) |
| RAM | 16 KiB - 64 KiB (màx.) |
| ROM | 16 KiB |
| Teclat | «xiclet» (CP 400 Color) o pseudomecànic (CP 400 Color II), 55 tecles |
| Monitor | televisor o monitor; mode text: 32 x 16; mode gràfic: 256 x 192 pixels; 9 colors |
| So | un canal |
| Ports | connector RGB, 1 port sèrie RS232, 2 ports de joystick, port de cartutx, port de casset |
| Emmagatzematge | casset (1500 bauds) o 1-2 disqueteres (5,25", 156 KiB) |

## Referències

* 1 2 3 CP 400 Color Arxivat 2010-02-11 a Wayback Machine.(anglès)
* ↑ «CP 400» (en portuguès).

## Vegeu també

* TRS-80 Color Computer 2

## Enllaços externs

* CP 400 Color Arxivat 2011-12-01 a Wayback Machine.(portuguès)
# Punt de Referència

Punt de Referència és una associació i entitat sense ànim de lucre que té com a objectiu l'atenció a persones i col·lectius específics, amb programes d'acompanyament a l'emancipació dels joves extutelats.
L'Associació Punt de Referència es va crear el 1997 per oferir acompanyament i suport al col·lectiu de joventut vulnerable, principalment tutelats i extutelats sense xarxa familiar de suport, que han d'emprendre la seva vida adulta un cop surten dels centres on han viscut sota la tutela de la Generalitat de Catalunya. Bàsicament, s'ocupa de jovent tutelat i extutelat entre 16 i 23 anys en el seu procés d'emancipació un cop surten del sistema de protecció de menors, a través d'un un acompanyament de persones voluntàries que fan projectes de mentoria a aquests nois i noies. Se'ls acompanya a l'emancipació a través dels programes d'habitatge, de mentoria amb voluntariat, i de suport socioducatiu en els que es busca l'estabilitat emocional, la inserció sociolaboral, l'autoconeixement, el coneixement de l'entorn i el suport documental. L'any 2010 va ser declarada Entitat d'Utilitat Pública.
Un dels programes principals que duu a terme l'associació és el 'programa Acull', a través del qual se cerquen voluntaris que vulguin acompanyar joves migrants sols. A través d'aquest programa és busca oferir una llar i una xarxa de suport a joves migrants sols d'entre 18 a 21 anys, que necessitin un referent familiar arrelat al territori. l'objectiu és oferir “una oportunitat de convivència” durant nou mesos, que “aporta l’acompanyament idoni per a joves que, davant les dificultats d'emancipació al territori d’arribada, requereixen un suport emocional i educatiu integral”. A més, la persona o les famílies acollidores dels joves, alhora, són acompanyades per un professional de l'entitat, que té cura i supervisa la relació entre la persona jove i les persones voluntàries.

## Referències

* ↑ Armengol, Abigail «L'Associació Punt de Referència fa 25 anys que ofereix programa de mentoria per a joves tutelats i extutelats. Brahim, jove extutelat de Punt de Referència: “La Lourdes és com la meva segona mare”». Betevé, 17-07-2022 [Consulta: 20 gener 2023].
* ↑ «Associació Punt de Referència». Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 20 gener 2023].
* ↑ «El programa Acull busca voluntaris per acollir joves migrants sols de més de 18 anys L'associació. Punt de Referència ha acompanyat cinc joves el 2018 i inicia la quinzena edició del seu pla». Social.cat. El diari digital de l'acció social a Catalunya, 09-06-2019. [Consulta: 20 gener 2023].
* ↑ Bosch, Rosa M. «Descens de famílies d’acollida de joves migrants i extutelats». La Vanguardia, 05-12-2022 [Consulta: 20 gener 2023].
* ↑ Font Marsal, Marta «Com és l’experiència d’acollir un jove migrant a casa? L'associació Punt de Referència busca sis famílies perquè obrin les portes a nois i noies extutelats per la Generalitat». Betevé, 10-09-2019 [Consulta: 20 gener 2023].

## Enllaços externs

* Associació Punt de Referència
# Protrombina

La protrombina és una proteïna sanguinia que s'activa donant lloc a la trombina una seriproteasa que catalitza el pas final de la cascada de reaccions del procés de coagulació de la sang. Se sintetitza al fetge, com els Factors VII, IX i X, en un procés dependent de vitamina K.
La protrombina o Factor II de coagulació, és el precursor de la trombina, de fet, la trombina no es troba en condicions normals a la sang. La trombina és sintetitzada al fetge com a zimogen en forma de protrombina. Es genera a partir de la protrombina mitjançant la seva proteolisi en dos punts (entre els residus Arg 274 - Thr 275 i Arg 323 - Ile 324) per mitjà d'un enzim anomenat Factor de Stuart (o Factor Xa). Això té lloc en el pas final de dues cascades convergents de reaccions que completen el procés de coagulació, dites via intríseca i via extrínseca de la coagulació. Aquesta etapa és dependent de catió Ca$^{2+}$, actuant com a coenzim. La trombina seguidament, duu a terme la conversió de fibrinogen, una proteïna sanguínia, en fibrina. El resultat és la formació del coàgul tou de fibrina, que cobreix la lesió i atura l'hemorràgia. Amb l'acció del Factor XIII - XIIIa s'obté el coàgul dur i es completa el procés.

## Referències

* VOET, Donald; VOET, Judith G. Bioquímica - Capítol 34 "Fisiología Molecular". Trad. de Jorge Bozal, Claudi M. Cuchillo i Jaume Farrés. Barcelona: Ediciones Omega, 1992. ISBN 84-282-0906-5.

## Vegeu també

* Coagulació
* Hipoprotrombinèmia
# Pàtria - Tota Rússia

Pàtria-Tota Rússia (en rus: Отечество - Вся Россия, ОВР) va ser un bloc polític conservador que va existir a Rússia des de 1998 fins al 2002.

## Història

Es va formar a partir del moviment Pàtria, presidit per l'alcalde de Moscou, Yuri Luzhkov, i el col·lectiu Tota Rússia, encapçalat per Mintimer Shaimíev, Murtaza Rakhimov, Ruslan Aushev i Vladimir Yakovlev. En el seu Congrés fundacional, que va tenir lloc el 28 d'agost de 1999, els seus primers presidents electes va ser Yevgueni Primakov i Yuri Luzhkov.
El partit va participar en les eleccions legislatives de 1999, sent liderat per Yevgueni Primakov, Yuri Luzhkov i Vladímir Yákovlev. Malgrat ser considerat el favorit, finalment va obtenir un 13,3% dels vots i 68 escons en la Duma Estatal, convertint-se en el tercer partit del parlament, per darrere del principal competidor Unitat.
Els pobres resultats (respecte les previsions) i les contradiccions generades pel suport a l'elecció de Vladímir Putin com a president de Rússia el 2000, van provocar la marxa d'un grup de diputats que, juntament amb independents, van formar el seu propi bloc a la Duma.
A l'abril del 2001, Pàtria-Tota Rússia i Unitat van prendre la decisió d'unir-se en un únic partit polític, Rússia Unida, que esdevindria el principal partit del país en les següents dècades. No obstant això, el partit no va ser oficialment dissolt fins al 9 d'abril de 2002.

## Resultats electorals
### Eleccions legislatives

| Any | Cap de llista | # de vots | % | Escons | +/- | Posició | Estatus |
| 1999 | Yevgueni Primakov | 15,549,182 | 13,59% | 68 / 450 | Nou | 3r | Majoria |

## Referències

* ↑ History of Fatherland-All Russia (Russian)
* ↑ «Выборы в Государственную думу Российской Федерации 1999. Большая российская энциклопедия» (en rus). [Consulta: 22 agost 2023].
* ↑ «The history of the party, the Fatherland-All Russia». Arxivat de l'original el 27 de enero de 2013. [Consulta: 27 novembre 2018].
* ↑ «Grup de diputats "regions russes" a la vora d'una escissió» (en rus), 25-01-2000.
* ↑ The Union of Unity and Fatherland

## Vegeu més

* Unitat
* Rússia Unida
# Ramaccioniïta

La ramaccioniïta és un mineral de la classe dels sulfats.

## Característiques

La ramaccioniïta és un selenat de fórmula química Cu₄[SeO₄](OH)₆. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2018, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural de Viena (Àustria), amb el número de catàleg: o573.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina San Pedro, situada a la localitat de Jagüé, al departament de Vinchina (Província de La Rioja, Argentina). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Ramaccioniite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 març 2022].
# Rama Yade

Rama Yade (Dakar, 13 de desembre de 1976) és una política francesa del partit conservador de dretes Unió pel Moviment Popular (UMP), al qual és adherida des de 2005. Va exercir com a secretària francesa de Drets Humans del 2007 al 2009, i com a secretària d'Esports del 2009 al 2010. Va ser la delegada permanent de França a la UNESCO del desembre del 2010 al juny del 2011. Va ocupar la vicepresidència del centre- Partit Radical de dreta fins al 25 de setembre de 2015. Va anunciar la seva candidatura a les eleccions presidencials franceses de 2017, però no va poder obtenir prou signatures per participar en la carrera presidencial. La seva campanya estava dirigida a "la gent oblidada" de França.

## Biografia

Yade va néixer a Ouaka, Dakar, Senegal. Prové d'una família Lebou, de classe mitjana-alta, educada. La seva mare, Aminata Kandji, era professora i el seu pare, Djibril Yade, també professor, era el secretari personal del president senegalès Léopold Sédar Senghor i diplomàtic. Es va traslladar a França amb la resta de la seva família als vuit anys. Després que el seu pare va marxar del país quan ella tenia catorze anys, es va traslladar a un pis municipal a Colombes amb la seva mare i tres germanes. Va estudiar a escoles catòliques i després a l'Institut d'Études Politiques de París, on es va graduar l'any 2000.
Yade va treballar a l'ajuntament de París i a l'Assemblea Nacional. També va treballar per a The Greens. Més tard es va convertir en administradora del Senat el 2002. Es va unir al partit polític Unió per un Moviment Popular (UMP) l'any 2005 i es va convertir en secretària nacional a càrrec de la Francofonia l'any 2006. Acredita el carisma de Nicolas Sarkozy per haver-la fet voler unir-se a la UMP.

## Referències

* ↑ The Telegraph (16 Dec 2012). "Gérard Depardieu to return French passport". Nota de premsa. Consulta: 26 April 2013. Arxivat 24 de març 2014 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-03-24. [Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ «Rama Yade candidate à l'élection présidentielle de 2017». L'Express, 21-04-2016 [Consulta: 2 febrer 2017].
* ↑ «Rama Yade: "On n'a pas attrapé la lune mais on a touché les étoiles.Merci aux élus et à ceux qui se sont démenés pendant ces 8 mois pour m'aider"», 19-03-2017. [Consulta: 19 març 2017].
* ↑ «4 Vérités - Rama Yade veut représenter "la France des oubliés"». France TV Info, 19-12-2016 [Consulta: 17 febrer 2017].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Rama Yade: The political star who's eclipsing Sarko, The Independent, 14 April 2009

## Vegeu també

* Llista de feministes musulmanes
# Rama chandramara

Rama chandramara és l'únic siluriforme del gènere Rama. De la família dels bagrinis, no excedeix els 5 cm i habita rases, corrents i canals de l'Índia i Bangladesh.

## Referències

* ↑ FishBase
# Puente Viesgo

Puente Viesgo és un municipi situat en la Comunitat Autònoma de Cantàbria, en la comarca del Pas. Els seus límits són: al nord amb Piélagos, a l'oest amb Torrelavega i San Felices de Buelna, a l'est amb Castañeda i Santiurde de Toranzo i al sud amb Corvera de Toranzo.

## Localitats

* Aés
* Hijas
* Las Presillas
* Puente Viesgo (Capital)
* Vargas

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2000 | 2007 |
| 1.972 | 2.003 | 2.102 | 2.320 | 2.504 | 2.569 | 2.810 | 2.550 | 2.497 | 2.464 | 2.358 | 2.651 |
Font: INE

## Administració

Eleccions municipals, 23 de maig de 2003 :
| Partit | Vots | % | Regidors |
| PRC | 1236 | 63,71% | 8 |
| PP | 368 | 18,79% | 2 |
| PSOE | 194 | 10% | 1 |
Eleccions municipals, 27 de maig de 2007 :
| Partit | Vots | % | Regidors |
| PRC | 1320 | 65,77% | 8 |
| PP | 317 | 15,79% | 2 |
| PSOE | 226 | 11,26% | 1 |

## Enllaços externs

* Puente Viesgo - Lloc web oficial
# Puente de Ixtla

Puente de Ixtla és un municipi de l'estat de Morelos. Huitzilac és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat d'Morelos. Limita al nord el municipi de Miacatlan, al sud amb Estat de Guerrero, l'oest i a l'est amb l'estat de Mèxic.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Puente de Ixtla Arxivat 2016-09-09 a Wayback Machine. (castellà)
# Puente de Domingo Flórez

Puente de Domingo Flórez (en gallec, Ponte de Domingos Flórez) és un municipi de la província de Lleó, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'El Bierzo i és un dels municipis en els quals es parla gallec. Les Mèdules ocupen part del seu terme municipal, i del de Borrenes i Carucedo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 2045 | 1980 | 1930 | 1852 |

## Referències

* ↑ El plurilingüismo en España. María Teresa Turell, 2007. p 154
* ↑ «Monumento Natural Las Médulas» (en castellà). Turismo de Castilla y León. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 febrer 2020].
# Puendeluna

Puendeluna és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca de Las Cinco Villas.
# Qin Yiyuan

Qin Yiyuan (nascuda el 14 de febrer de 1973) és una jugadora doblista de bàdminton de la Xina.

## Resultats destacats
### Participacions en els Jocs Olímpics

* Jocs Olímpics d'Atlanta - (Xina) - Dobles femenins
Va participar en la modalitat de Dobles Femení al costat de Tang Yongshu. Es va penjar la medalla de bronze.
* Jocs Olímpics de Sidney - (Xina) - Dobles femenins
Va participar en la modalitat de Dobles Femení al costat de Gao Ling. Va repetir el metall de les olimpíades anteriors, aquesta vegada amb la seva nova parella.

### Participacions en els Campionats del Món

* Campionat mundial de bàdminton de 1999 - (Xina) - Dobles femenins
Va participar en la modalitat de Dobles femenins al costat de Gao Ling. Va guanyar la medalla de bronze.
* Campionat mundial de bàdminton de 1997 - (Xina) - Dobles femenins
Va participar en la modalitat de Dobles femenins al costat de Tang Yongshu. Es va penjar la plata després de perdre en la final davant els seus compatriotes Ge Fei i Gu Jun.
* Campionat mundial de bàdminton de 1995 - (Xina) - Dobles femenins
Va participar en la modalitat de Dobles femenins al costat de Tang Yongshu. Va guanyar el bronze.

## Referències

* ↑ «Perfil a Sports Reference». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2011-08-24. [Consulta: 21 març 2016].

## Enllaços externs

* profile
# Qin Yuying

Qin Yuying és una esportista xinesa que va competir en judo, guanyadora d'una medalla de bronze al Campionat Asiàtic de Judo de 1996 en la categoria de –61 kg.

## Palmarès internacional

Campionat Asiàtic :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 1996 | Ho Chi Minh ( Vietnam) | 3 | –61 kg |

## Referències

* ↑ «Resultats del Campionat Asiàtic de Judo (1966–2011)». BBWeb-Arena (anglès)
* ↑ «JudoInside - Qin Yuying Judoka». [Consulta: 6 març 2022].
# Qingdao Hainiu FC

El Qingdao Hainiu FC (xinès simplificat: 青岛海牛足球俱乐部, pinyin: Qingdao Sea Bull FC) és un club de futbol professional de la Xina, amb seu a Qingdao, que juga a la Superlliga xinesa. Hainiu significa manatí en xinès.
Va ser fundat com a Shandong Economic and Trade Commission FC el 1990. El club va canviar el seu nom a Qingdao Hainiu i va esdevenir el primer club professional a Qingdao el 31 de desembre del 1993. El 16 de novembre del 2002, després de vèncer al seu últim rival Liaoning Bird 2-0, el club va guanyar el seu primer trofeu important: la Copa FA xinesa l'any 2002. Després de la temporada 2004, el club va ser comprat pel Grup de Qingdao Jonoon, i va canviar a Qingdao Jonoon. Qingdao Jonoon és un dels 12 membres fundadors de la Superlliga xinesa.
Evolució del nom:
* 1990–1993: Shandong Economic and Trade Commission
* 1994–1996: Qingdao Manatee
* 1997–2004: Qingdao Etsong Hainiu
* 2005–2020: Qingdao Jonoon
* 2021–present: Qingdao Hainiu

## Palmarès

* Copa xinesa de futbol:
** 2002
* Segona Divisió de la Xina:
** 1994
* Tercera Divisió de la Xina:
** 1992

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en xinès). sports.163.com. [Consulta: 18 juny 2012].
* ↑ «China 2002», 30-03-2003. Arxivat de l'original el 29 setembre 2012. [Consulta: 18 juny 2012].
* ↑ «Còpia arxivada» (en xinès). jonoon.com.cn. Arxivat de l'original el 2015-06-21. [Consulta: 21 juny 2015].
* ↑ «China List of Cup Winners», 02-09-2015. Arxivat de l'original el 2022-08-19. [Consulta: 9 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Qinggong

Qinggong (xinès tradicional: 輕功, xinès simplificat: 轻功, pinyin: Qīnggōng) és una tècnica d'arts marcials xinesos que es basa a disminuir l'efecte del pes del propi cos. A l'obra de yoga Sutres de Yoga (III:45), de Pantanjali, hi ha una tècnica similar.
L'ensenyança tradicional del Baguazhang implica l'ús del qinggong. Els qui la practiquen corren damunt d'una planxa recolzada a una paret. El gradient de la planxa és augmentat gradualment amb el temps segons progressa la formació.
El Mestre Zhou Ting-Jue ha arribat a dominar tal tècnica.
Ha arribat a aparèixer a pel·lícules d'arts marcials.

## Vegeu també

* Parkour

## Referències

* ↑ Timofeevich, Andrew; Yiming Jin; Cuiya Guo. Lian Gong Mi Jue: Secret Methods of Acquiring External and Internal Mastery. Lulu.com, 2007. ISBN 1-84753-371-X.
* ↑ Teo, 2009, p. 209.
* 1 2 Teo, 2009, p. 43.
* 1 2 Reninger, Elizabeth. «Qing Gong». ThoughtCo. [Consulta: 26 juliol 2017].
* ↑ Sun, Lutang; Tim Cartmell. A Study of Taijiquan. North Atlantic Books, 2003, p. 25. ISBN 1-55643-462-6.
* ↑ Chan, Kenneth «The global return of the wu xia pian (Chinese sword-fighting movie): Ang Lee's Crouching Tiger, Hidden Dragon». Cinema Journal, 43, 4, 2004, pàg. 3-17.

## Bibliografia

* Teo, Stephen. Chinese martial arts cinema: The wuxia tradition. Edimburg: Oxford University Press, 2009. ISBN 9780748632862 [Consulta: 30 gener 2016].