OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gymnogeophagus rhabdotus

Gymnogeophagus rhabdotus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Uruguai (Uruguai) i Laguna dos Patos (Brasil).

## Referències

* ↑ Miranda Ribeiro, A. de 1918. Dous generos e tres especies novas de peixes Brasileiros determinados nas collecções do Museu Paulista. Rev. Mus. Paulista v. 10: 787-791, 1 pl.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Patchogue

Patchogue és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 11.919 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Patchogue tenia 11.919 habitants, 4.636 habitatges, i 2.749 famílies. La densitat de població era de 2.045,3 habitants per km².
Dels 4.636 habitatges en un 29,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,3% hi vivien parelles casades, en un 13,4% dones solteres, i en un 40,7% no eren unitats familiars. En el 31,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 37,1% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 10,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.027 $ i la renda mediana per família de 60.126 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.561 $ mentre que les dones 30.599 $. La renda per capita de la població era de 22.962 $. Entorn del 8,1% de les famílies i el 10,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Patchogue». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Patchogue». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hadramaut (kabila)

La kabila d'Hadramaut està formada per les tribus de l'Hadramaut al Iemen coneguts també com a hadramis o hadhramis. Habiten principalment les zones centrals i oriental del wadi Hadramaut i la regió de Shibam, que és considerada el lloc on comença el seu territori.
El seu ancestre fou Hunyar, a través de Saba al-Asghar.
# Hadramis

«Hadramis» té aquests significats:
* Hadrami, antic estat del Protectorat Occidental d'Aden, poblat per tribus d'Hadramaut
* Hadramaut (kabila)
# Wilma Stockenström

Wilma Stockenström (Napier, 1933) és una poeta, novel·lista i dramaturga sud-africana. Va estudiar art dramàtic a Stellenbosch, i després va treballar de locutora de ràdio a Ciutat del Cap fins a establir-se a Pretòria el 1954. Inicialment va cultivar la poesia i el teatre, i no va ser fins a la dècada de 1970 que va començar a escriure novel·les. L'expedició al baobab (1981; Quaderns Crema, 2020), publicada originalment en afrikaans, és la seva obra més coneguda, que J. M. Coetzee va traduir a l'anglès el 1983.

## Obra
### Poesia

* Vir die bysiende leser, Cape Town: Reijger, 1970
* Spieël van water, Cape Town: Human & Rousseau, 1973
* Van vergetelheid en van glans, Cape Town: Human & Rousseau, 1976
* Monsterverse, Cape Town: Human & Rousseau, 1984
* Die heengaanrefrein, Cape Town: Human & Rousseau, 1988
* Aan die Kaap geskryf, Cape Town: Human & Rousseau, 1994
* Spesmase, Cape Town: Human & Rousseau, 1999
* Die Stomme Aarde: 'n Keur, Cape Town: Human & Rousseau, 2007
* The Wisdom of Water: A Selection (translated by Johann de Lange), Cape Town: Human & Rousseau, 2007
* Skoelapperheuwel, skoelappervrou, New York & Pretoria: Ombondi, 1988/2011
* Hierdie mens, Cape Town: Human & Rousseau, 2013

### Prosa

* Uitdraai, Cape Town: Human & Rousseau, 1976
* Eers Linkie dan Johanna, Cape Town: Human & Rousseau, 1979
* Die kremetartekspedisie, Cape Town: Human & Rousseau, 1981
* The Expedition to the Baobab Tree (translated by J. M. Coetzee), Cape Town: Human & Rousseau, 1983; Brooklyn, NY: Archipelago Books, 2015, ISBN 978-1-935744-92-4
* Kaapse rekwisiete, Cape Town: Human & Rousseau, 1987
* Abjater wat so lag, Cape Town: Human & Rousseau, 1991

### Teatre

* Dawid die dik dom kat: ’n kindertoneelstuk, Johannesburg: DALRO, 1971
* Trippens se patatta, Johannesburg: DALRO, 1971
* Laaste middagmaal, Johannesburg: Taurus, 1978

## Premis i reconeixements

* 1977 - Hertzog Prize de poesia per Van vergetelheid en van glans
* 1984 - CNA, Louis Luyt and Ou Mutual Prizes per Monsterverse
* 1988 - Grinzane Cavour Prize per Spedizione al Baobab
* 1991 - WA Hofmeyr and Hertzog Prizes per Abjater wat so lag
* 2008 - SALA Literary Lifetime Award

## Referències

* ↑ «Wilma Stockenström (poet) - South Africa - Poetry International». [Consulta: 12 març 2020].
# Hacia la fama

Hacia la fama va ser un dels primers concursos emesos per televisió a Espanya, estrenat en 1958, pocs mesos després de l'inici de les retransmissions regulars del nou mitjà de comunicació al país, amb realització d'Enrique de las Casas.

## Format

L'espai pretenia descobrir a joves talents de la literatura. Setmanalment, els aspirants al premi presentaven relats curts que eren llegits davant la cambra. Els espectadors votaven per correu el conte que creien mereixedor del primer premi. Posteriorment, en el programa es van introduir noves seccions dedicades a dansa, cant i mímica.

## Presentació

Anava a càrrec d'Ángel de Echenique i Denise la primera temporada, la segona temporada va estar presentada per Ángel de Echenique i Isabel Bauzá.

## Referències

* ↑ Arxivat 2013-12-19 a Wayback Machine. Historia de TVE. Diario ya, 1986. Página 6
* ↑ «Del "Responda otra vez" al "Estás nominado". Evolución y modelos de los concursos televisivos en España». Gordillo, Inmaculada. Universitat de Sevilla, 2010.
# Wilm Hosenfeld

Wilhelm Adalbert Hosenfeld (2 de maig de 1895 - 13 d'agost de 1952), originalment professor d'escola, va ser un oficial de l'exèrcit alemany que al final de la Segona Guerra Mundial havia ascendit al grau de Hauptmann (capità). Va ajudar a amagar o rescatar diversos polonesos, inclosos jueus, a la Polònia ocupada pels alemanys nazis, i va ajudar el pianista i compositor jueu Władysław Szpilman a sobreviure, amagat, a les ruïnes de Varsòvia durant els últims mesos de 1944, un acte que va ser retratat a la pel·lícula de 2002 El pianista. Va ser fet presoner per l'Exèrcit Roig i va morir en captivitat soviètica el 1952.
L'octubre de 2007, Hosenfeld va ser homenatjat pòstumament pel president de Polònia Lech Kaczyński amb una Creu de Comandant de l'Orde Polònia Restituta. El juny de 2009, Hosenfeld va ser reconegut pòstumament a Yad Vashem (el monument oficial d'Israel a les víctimes de l'Holocaust) com un dels Justos entre les Nacions.

## Referències

* ↑ Pelegrín, José M. García. «Hosenfeld, el oficial que salvó la vida al “pianista”» (en castellà), 26-08-2022. [Consulta: 1r setembre 2022].
# Hackberry

Hackberry és un petit poble del Comtat de Mohave, a Arizona. Està situat a la vella ruta 66, a prop de Kingman.
El 1874 s'hi obriren unes mines de plata, que van tancar el 1919 per mor del plet dels propietaris. S'hi havia extret un total de 3.000.000 de dòlars americans en plata i or. El 1882 va arribar-hi el ferrocarril i la població esdevingué un lloc important del trànsit de bestiar a Arizona, però, amb la construcció el 1978 de la interestatal 40, va perdre importància i habitants.
Avui en dia pràcticament només en queda la vella gasolinera i magatzem al peu de la 66.

## Referències

* ↑ Hinckley, Jim; James, Kerrick. Ghost Towns of the Southwest: Your Guide to the Historic Mining Camps and Ghost Towns of Arizona and New Mexico (en anglès). Voyageur Press, 2010, p.33. ISBN 0760332215.
* ↑ Moore, R.D.. Too Tough to Tame. AuthorHouse, 2009, p. 136. ISBN 9781438961903 [Consulta: 8 març 2015].
* ↑ «Hackberry Silver Mine». sites.google.com. [Consulta: 8 març 2015].
* ↑ William Kaszynski. Route 66: Images of America's Main Street, 2003-05-01, p. 128. ISBN 9780786415533 [Consulta: 12 maig 2012].
* ↑ «Còpia arxivada». Kingman (Arizona) Daily Miner, Sep 24, 2008 [Consulta: 2 novembre 2016]. Arxivat 2013-01-28 at Archive.is «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-01-28. [Consulta: 2 novembre 2016].
# HVO

HVO té els següents significats:
* Consell de Defensa Croat (del seu nom en croat Hrvatsko Vijeće Obrane), formació militar de la República Croata d'Herceg-Bòsnia a la guerra de Bòsnia
* Observatori Hawaià de Volcans (del seu nom en anglès Hawaiian Volcano Observatory), observatori de l'activitat volcànica de les illes Hawaii
# Víctor de Marsella

Víctor de Marsella (Alt Egipte?, segona meitat del segle iii - Marsella, Provença, 21 de juliol de 303 o 304) va ésser un militar de l'exèrcit romà. Convertit al cristianisme, fou mort per la seva fe. És venerat com a sant i màrtir per totes les confessions cristianes.

## Biografia

Víctor era un oficial de la Legió Tebana, composta per cristians de l'Alt Egipte i que fou massacrada als regnats de Dioclecià i Maximià (285-305) a Agaunum (avui Saint-Maurice (Valais, Suïssa), segons narra Euqueri de Lió a mitjan segle v. Segons Amédée Thierry, historiador del segle xix, Víctor se n'havia lliurat de la mort i era oficial de la guàrdia imperial; va arribar a Marsella quan Maximià va visitar la ciutat.
A Marsella, va refusar de fer sacrificis als déus pagans i fou portat davant el prefecte Eutici, on es proclamà cristià. Fou portat lligat per la ciutat i davant del jutge, Asteri, tornà a proclamar-se cristià. Fou torturat i fuetejat, però no va voler abjurar. Dies després, el 21 de juliol, es va negar novament a fer sacrificis i llençà l'altar a terra amb el peu, que li fou amputat. Condemnat a mort, fou martiritzat en un molí de gra, on fou esclafat per les moles.

## Veneració

Els cristians recuperaren les restes del cos i l'amagaren a una gruta a un turó de la ciutat, venerant-lo com a màrtir. Sobre aquell lloc s'edificà un temple que esdevingué l'Abadia de Sant Víctor, important labadia de l'Orde de Sant Benet durant l'Edat mitjana, que va tenir molta influència i cases dependents a la Provença i Catalunya.

## Iconografia

Se'l representa vestit com un soldat romà i també com un cavaller medieval, amb llança, escut i, a vegades, un estendard. Com a atributs pot portar la palma característica dels màrtirs cristians. Aquests trets iconogràfics són compartits amb d'altres sants Víctors -són diversos els sants que porten aquest nom- i també amb altres sants que, com Víctor, van ser soldats romans (des de sant Anastasi a sant Jordi, per exemple). Més específica de Víctor de Marsella és la roda de molí (també pot ser un petit molí de vent) que fa referència al seu martiri i també al fet de ser, en alguns llocs, el sant patró dels moliners.
Obresː
* Sant Víctor a cavall. Clau de volta a la capçalera de l'Abadia de Sant Víctor de Marsella (segle xiv)
* Sant Victor amb un donant. Pintura del Mestre de Moulins, final del segle xv (Museus de Glasgow)
* Imatge de sant Víctor a l'església parroquial de Davoli (Catanzaro, Itàlia) s. XIX
* Abadia de Sant Víctor
* Martyrium de S. Víctor de Marsella, on fou enterrat el sant
* Nau de l'abadia de S. Víctor de Marsella

## Notes

* ↑ Amédée Thierry. Histoire de la Gaule sous l'administration romaine. Éd. Perrotin, 1847, p. 71.
* ↑ «St Victor with Donor by MASTER of Moulins». [Consulta: 24 abril 2017].

## Bibliografia

* Juan FERRANDO ROIG: Iconografía de los santos. Barcelona: Omega, 1950.

## Enllaços externs

* Vida del sant al lloc de l'abadia de Saint-Victor de Marseille Arxivat 2009-07-24 a Wayback Machine.
* Amédée Thierry. Histoire de la Gaule sous l'administration romaine, p. 70-77, amb el martiri del sant.
* Goigs a sant Víctor de Marsella (Artés)
# Taro Daniel

Taro Daniel (ダニエル 太郎, Danieru Tarō, Nova York, 27 de gener de 1993) és un tennista professional japonès d'origen estatunidenc.
En el seu palmarès hi ha un títol individual del circuit ATP i cinc més del circuit ATP Challenger Tour. El seu seu lloc més alt mai al rànquing mundial individual va ser el número 64 el 27 d'agost de 2018, coincidint amb el primer títol individual.

## Biografia

Fill de mare japonesa, Yasue, i pare estatunidenc, Paul Daniel, té una germana més petita anomenada Kara. Va néixer als Estats Units i va créixer en diverses localitats del món. Va estudiar a Nagoya i Saitama durant la seva infantesa, però quan tenia 14 anys, la seva família es va establir a València.

## Palmarès
### Individual: 2 (1−1)

* Llegenda
* Grand Slams (0−0)
* ATP Finals (0−0)
* ATP World Tour Masters 1000 (0−0)
* ATP World Tour 500 (0−0)
* ATP World Tour 250 (1−1)
* Títols per superfície
* Dura (0−1)
* Gespa (0−0)
* Terra batuda (1−0)
| Resultat | Núm. | Data | Torneig | Superfície | Oponent | Marcador |
| Guanyador | 1. | 6 de maig de 2018 | Istanbul, Turquia | Terra batuda | Malek Jaziri | 7−6(4), 6−4 |
| Finalista | 1. | 13 de gener de 2024 | Auckland, Nova Zelanda | Dura | Alejandro Tabilo | 2−6, 5−7 |

## Trajectòria
### Individual

| Torneig | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 | Títols | V – D |
| Open d'Austràlia | Q3 | Q1 | 1R | Q2 | 1R | 2R | Q1 | 1R | 3R | 2R | 1R | 0 / 8 | 4 – 8 |
| Roland Garros | Q1 | 1R | 2R | 2R | Q2 | A | Q2 | 1R | 1R | 2R | | 0 / 6 | 3 – 6 |
| Wimbledon | Q1 | Q1 | 1R | 1R | 1R | A | NC | A | 1R | 1R | | 0 / 5 | 2 – 5 |
| US Open | 1R | Q3 | A | 2R | 1R | Q1 | 1R | 1R | 1R | | | 0 / 6 | 1 – 6 |
| Jocs Olímpics | NC | NC | 3R | No celebrat | No celebrat | No celebrat | No celebrat | 1R | NC | NC | | 0 / 2 | 2 − 2 |
| Total Victòries–Derrotes | 2−7 | 2−6 | 10−16 | 4−10 | 17−18 | 13−18 | 1−4 | 5−11 | | | | 57 – 92 | 57 – 92 |
| Rànquing a final d'any | 177 | 96 | 127 | 99 | 77 | 110 | 117 | 125 | | | | | |
| Llegenda: G: Guanyador; F: Finalista; SF: Semifinalista; QF: Quarts de final; Q: Qualificació; A: Absent; RR: Round Robin; ||||||||||||||

## Referències

* ↑ ATP World Tour Profile

## Enllaços externs

* Taro Daniel a l'ATP (anglès)
* Taro Daniel a la Federació Internacional de Tennis (anglès)
* Taro Daniel a la Copa Davis (anglès)
# Aniela Wolberg

Aniela Franciszka Wolberg (Czestochowa, Polònia, 14 d'octubre de 1907 - Varsòvia, Polònia, 11 d'octubre de 1937), fou una anarquista polonesa.
Va néixer en Czestochowa (Polònia) el 14 d'octubre de 1907 en una família jueva, filla d'Adam Alexander (1869-1946), fabricant de productes químics, i de Sophie Karpt. Va entrar en contacte amb les idees anarquistes durant els seus estudis a la universitat. Va ser membre de la Federació Anarquista Polonesa des de 1926. Va començar els seus estudis en Cracòvia, en la Polònia natal, continuant els seus estudis a França, a París i Montpeller. A França va seguir col·laborant des de la distància amb grups anarquistes polonesos, però també va mantenir contacte amb organitzacions llibertàries franceses com ara la CGT-SR (Confederació General del Treball - Sindicalista Revolucionària) o grups anarquistes espanyols en l'exili. Va col·laborar freqüentment amb la premsa llibertària, en revistes del moviment polonès com ara Proletariat, Walka (lluita) o Walka Klas (lluita de classes).
Va ser deportada de França a Polònia a causa de les seves activitats anarquistes el 1932. Aquest mateix any, ja a Polònia, va ser nomenada secretària de la Federació Anarquista. El 1934 va ser empresonada per un breu període. També va estar a Espanya el 1936, en plena guerra civil. Va morir l'11 d'octubre de 1937 a Varsòvia, després de complicacions en una operació quirúrgica.

## Referències

* ↑ «WOLBERG Aniela, Franciszka [Dictionnaire des anarchistes]» (en francès). Le Maitron. [Consulta: 11 octubre 2017].

## Enllaços externs

* Nota biogràfica (anglès), a libcom.org
* Obituari escrit pel Grup Durruti el gener de 1938 (anglès), a dwardmac.pitzer.edu
# John Bethell (inventor)

John Bethell (Bristol, 1804 - Cleveland Square, 22 de febrer de 1867) va ser un advocat i inventor britànic. El 1838, va patentar el "procés Bethell" per conservar la fusta amb creosota. Aquell mateix any va ser escollit Col·legiat de la Institució d'Enginyers de Camins. Era el germà petit de Richard, el lord canceller Lord Westbury i, es va casar, el 28 de febrer de 1833, amb la filla de l'arquitecte Robert Abraham, Louisa Sarah.

## Procés Bethell

El procés Bethell inventat per ell, és un procés de destil·lació de quitrans procedents de la combustió de certs carbons grassos (hulla), utilitzat per obtenir una substància química anomenada creosota. La destil·lació esmentada es realitza entre 180 °C i 400 °C.
La composició és molt variada en funció de les diferents utilitzacions. La principal propietat són les seves qualitats biòcides per als agents causants de la deterioració de la fusta, la qual es protegeix impregnant-la amb el producte mitjançant procés que habitualment es realitza en una autoclau i que es denomina creosóstat.

## Referències

* ↑ «John Bethell». Grace's Guide to British Industrial History. Grace's Guide. [Consulta: 27 agost 2016].
* ↑ «The forests of the United States : their use : Price, Overton W. (Overton Westfeldt), 1873-1914 : Free Download, Borrow, and Streaming : Internet Archive». Internet Archive, 20-12-2021. [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ Journal of the Society of Chemical Industry. Society of Chemical Industry., 1885, p. 152.

## Bibliografia

* Price, Overton W.; Kellogg, R.S.; Cox, W.T.. Forests of the United States: Their Use. Government printing office, 1909.
* Roscoe, Henry Enfield; Schorlemmer, Carl «Creosote and Creosote oils». A Treatise on Chemistry: The Hydrocarbons and Their Derivatives or Organic Chemistry, vol. 3:4, 1888, pàg. 32–37.
* Salmon, D.E.. Relationship of bovine tuberculosis to public health. Government printing office, 1901.
* Schorlemmer, C. «The history of creosote, cedriret, and pittacal». Journal of the Society of Chemical Industry, vol. 4, 1885, pàg. 152–157.
# Austrochaperina archboldi

Austrochaperina archboldi és una espècie de granota que viu a Papua Nova Guinea.

## Referències

* Richards, S. & Zweifel, R. 2004. Austrochaperina archboldi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Accedit a data 1 de febrer del 2008.
# Olof Rudbeck el Jove

Olaus Rudbeckius, el Jove o Olof Rudbeck (d.y.) (1660–1740), va ser un explorador i científic suec fill d'Olaus Rudbeck el Vell. Rudbeck succeí el seu pare com a professor de medicina a la Universitat d'Uppsala. El jove Rudbeck estava capacitat per la botànica i l'ornitologia i es doctorà a la Univerista d'Utrecht el 1690. Viatjà a la Lapònia de Suècia el 1695 en una expedició comissionada pel rei per estudiar la natura i les muntanyes en particular. Tornà amb un àlbum bellament il·lustrat ple d'ocells, flors i paisatges pels quals se’l recorda especialment.
A principis del segle xvii, Rudbeck Jr. va centrar el seu interés en especulacions lingüístiques sobre les relacions infundades entre la llengua dels sami i l'Hebreu. Va ser ennoblit l'any 1719.
Un dels seus alumnes de botànica va ser Carl Linné, qui donaria el nom del gènere de plantes Rudbeckia en honor dels Rudbeck pare i fill.
# Mas Teulats

El Mas Teulats és una masia de Perafita (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici format per diverses construccions de planta rectangular que, adaptant-se al terreny, estan edificades en nivells diferents. La complexa estructura dels edificis, cada un amb la seva pròpia teulada, està centrada per la part més antiga de la casa on hi ha la porta principal. Aquest cos te visible la meitat dreta de la façana, amb la porta i tres finestres, mentre que la meitat esquerra queda amagada per un cos de porxos allargat, que es va afegir posteriorment. A la façana lateral dreta de la casa s'hi han adossat altres construccions que compliquen l'estructura.

## Història

El nom de Teulats s' adiu molt a l'estructura de la casa. Tot i la complexitat de la construcció, la tipologia de l'edifici i els murs poden correspondre al segle xviii. Recentment ha estat restaurada i ara s'utilitza com residència temporal.

## Referències

* 1 2 «Mas Teulats». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2017].
# Joana, delfina d'Alvèrnia

Joana, dita de Clarmont-Sancerre (1412-1436), fou delfina d'Alvèrnia, comtessa de Sancerre i dama de Sagonne (1426-1436).
Era filla única de Berald III, delfí d'Alvèrnia (vers 1350-1426) i de Joana de la Tour d'Auvergne (morte abans de 1416), al seu torn filla de Bertran IV de la Tour i de Maria d'Alvèrnia (comtessa d'Alvèrnia i de Boulogne, aquí com Maria II).
Va entrar en el govern el 1426 amb 14 anys, i dos anys després, el 1428, es va casar amb Lluís I de Montpensier (vers 1403-1486), dit Lluís de Borbó-Montpensier o Lluís el Bo, al que va transmetre els seus títols i béns per testament del 20 de maig de 1436, quan estava molt malalta (i no tenia fills) morint el 26 de maig al castell d'Ardes. El seu marit va assolir el delfinat d'Alvèrnia i els títols i senyories vinculats (com a comte de Clarmont) que van restar a la seva família, però el comtat de Sancerre fou reclamat per la germana de Joana, Margarida, vídua de Joan IV de Bueil, per al seu fill Joan V de Bueil (+1477) al que finalment fou reconegut el 1451.

## Referències

* L'art de vérifier les dates des faits historiques, des chartes, des chroniques et autres anciens monuments, depuis la naissance de Notre-Seigneur. Volum 10, París 1818-1819
# Austrochaperina hooglandi

Austrochaperina hooglandi és una espècie de granota que viu a Papua Nova Guinea.

## Referències

* Richards, S. & Allison, A. 2004. Austrochaperina hooglandi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Accedit a data 1 de febrer del 2008.