OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mogarraz

Mogarraz és un municipi de la província de Salamanca, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

* Gràfica d'evolució de Mogarraz entre 1900 i 2019
Segons el Instituto Nacional de Estadística, Mogarraz tenia, a 31 de desembre de 2018, una població total de 275 habitants, dels quals 142 eren homes i 133 dones. Respecte a l'any 2000, el cens reflecteix 365 habitants, dels quals 172 eren homes i 193 dones. Per tant, la pèrdua de població en el municipi per al període 2000-2018 ha estat de 90 habitants, un 25% de descens.

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca
# Mandat francès del Líban

El mandat francès del Líban fou un mandat francès dels aliats sota autoritat de la OETA/ATEO o Administració dels Territoris Enemics Ocupats (1920-1923) i després de la Societat de Nacions (1923-1926) entre 1920 i 1943.

## Estat del Gran Líban (1920-1926)

L'Estat del Liban es va formar per decisió francesa l'1 de setembre de 1920 amb el mutasarrifat de Mont Líban, la vall de la Bekaa i altres tres districtes de Síria (Baalbek, Rashaya i Hasbaya), Beirut (abans una ciutat sota administració directa otomana), els territoris del actual sud del Líban (sandjaks de Sidó i Tir) amb Nabatieh al interior i Sidó i Tir a la costa com a ciutats principals i el sandjak de Trípoli del Líban (abans Trípoli de Síria). Els cristians maronites (majoria a Mont Líban) van pressionar als francesos per obtenir aquesta ampliació, ja que al mutasarrifat s'havien patit algunes fams (especialment la Gran Fam que havia matat a la meitat de la població) i era important disposar de terres de cultiu abundants (especialment la Bekaa) per prevenir futurs ensurts i per la viabilitat econòmica del país, tot i que els cristians perdien la majoria demogràfica al si de l'estat ampliat.
Els governadors de l'estat del Gran Líban sota mandat francès foren:
* Capità Albert Trabaud 1 de setembre de 1920 - abril de 1923
* Antoine Privat-Aubouard abril de 1923 - 27 de juny de 1924
* Charles Alexis Vandenberg 27 de juny de 1924 - 13 de gener de 1925
* Léon Henri Charles Cayla 13 de gener de 1925 - 26 de maig de 1926 (interí fins al 16 de juliol de 1925)
* Charles Debbas 26 de maig de 1926 - 1 de setembre de 1926 (president honorari i després president)
La primera constitució libanesa fou promulgada el 23 de maig de 1926 sent després esmenada diverses vegades. L'1 de setembre de 1926 l'estat del Gran Líban fou constituït en república i separat definitivament de l'estat de Síria. La constitució basada en la de la Tercera República Francesa, establia un parlament bicameral (Cambra de Diputats i Senat tot i que aquest darrer no va entrar en vigor), un president i un consell de ministres o gabinet; el president era elegit per la cambra de diputats per un període de 6 anys sense possibilitat de reelecció fins que no haguessin passat 6 anys; els diputats serien elegits seguint les seves religions; el president havia de ser maronita, el primer ministre musulmà sunnita i el president del parlament musulmà xiïta; el poder suprem l'exercia el Alt Comissionat francès; el primer alt comissionat en funcions de virtual president o cap d'estat fou Charles Debbas, un grec ortodox, elegit tres dies després de l'aprovació de la constitució.

## Vegeu també

* Mandat francès per Síria i el Líban

## Referències

* Worldstatesmen per Ben Cahoon
* Kamal Salibi, A House of Many Mansions: The History of Lebanon Reconsidered en línia a , 1990, University of California Press, ISBN 978-0-520-07196-4, i també a index Arxivat 2017-04-03 a Wayback Machine.)
* William V. Harris, Lebanon: A History, 600-2011, 2012, Oxford University Press
# Revetlla

S'anomena revetlla al vespre abans d'una festa important, és a dir, d'un dia assenyalat, d'una diada assenyalada, i més específicament, a la festa que normalment va associada amb aquest vespre, tradicionalment especialment amb ball popular als carrers o a la plaça, i sovint acompanyat de barraques de fira. Per exemple: Sant Joan és el 24 de juny i la revetlla de Sant Joan la nit del 23 al 24, quan normalment se celebra gran festa.

## Revetlles destacades

* Revetlla de Sant Joan, nit del 23 de juny
* Revetlla de Sant Pere, nit del 28 de juny
* Revetlla de Sant Jaume, nit del 24 de juliol

## Referències

* ↑ "revetlla" al Diccionari Alcover-Moll o Diccionari Català-Valencià-Balear.
* ↑ "revetlla" al DIEC.
* ↑ "revetlla" al GDLC.
Viccionari
# Andrea Marinoni

Andrea Marinoni (Clusone, 24 de novembre de 1955) és un ex-pilot d'enduro italià, guanyador de tres Campionats d'Europa (en 175, 250 i 125 cc). Formà part de l'equip italià que guanyà el Trofeu als Sis Dies Internacionals d'Enduro de 1980 i el Vas als de 1981.
A començament dels 80 començà a participar en el Ral·li Dakar, corrent-hi en un total de 10 edicions en totes les quals aconseguí sempre arribar a Dakar entre els 10 primers.

## Col·laboració amb Valentino Rossi

D'ençà de 1993, un cop retirat de les curses, Marinoni començà a treballar per a Yamaha en competicions de Superbikes, especialitzant-se en el sector Hospitality (responsable de catering, sala de premsa i gestions organitzatives diverses). El 1999 el contractà Valentino Rossi perquè dirigís el seu equip (el «Nastro Azzurro»), amb tan bons resultats que els quatre primers anys el pilot aconseguí tres títols mundials.
A banda de l'evident mèrit de Rossi, Marinoni hi col·laborà amb una organització modèlica, aportant idees innovadores com ara el fet de contractar el prestigiós chef italià Roberto Benussi, qui s'encarregà de l'alimentació del campió amb unes dietes excel·lents. Tota aquesta gestió li valgué a Marinoni el sobrenom afectuós d'àngel custodi de Valentino Rossi.

## Palmarès
### Campionat d'Europa

* 3 Campionats d'Europa d'enduro:
** 1 en 175 cc (1979, SWM)
** 1 en 250 cc (1980, SWM)
** 1 en 125 cc 2T (1983, KTM)
* 3 Victòries a la Valli Bergamasche:
** 1979 - 175 cc (SWM)
** 1980 - 250 cc (SWM)
** 1982 - 250 cc (KTM)

### ISDE

* Victòria al Trofeu el 1980 (Briude, Occitània)
* Victòria al Vas el 1981 (Elba, Itàlia)

### Campionat d'Itàlia

* 4 Campionats d'Itàlia d'enduro:
** 1974 (Trofeo FMI 50 cc, SWM)
** ? (campionat en categories menors)
** 1977 (100 cc)
** 1983 (125 cc, KTM)

### Ral·li Dakar

* Participació en deu edicions, als quals sempre va arribar entre els deu primers. En destaquen aquests resultats:
** 1985 - 4t absolut (Yamaha)
** 1986 - 7è absolut (Yamaha)
** 1989 - 9è absolut (Yamaha)

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Andrea Marinoni» (en italià). motowinners.it. [Consulta: 20 juliol 2010].

## Enllaços externs

* Pàgina amb l'equip de Valentino Rossi del 2001 (italià)
* Imatge de Marinoni amb la KTM el 1982
# San Bartolo

«San Bartolo» té aquests significats:
* San Bartolo Aguas Calientes, municipi en el departament de Totonicapán (Guatemala)
* San Bartolo Coyotepec, municipi de l'estat d'Oaxaca (Mèxic)
* Districte de San Bartolo, districte de la Província de Lima (Perú)
# Teresina Martorell i Fons

Teresina Martorell i Fons (El Vendrell, 11 de novembre de 1890 - íd., 8 d'abril de 1984) fou una mestra i pedagoga vendrellenca.
Filla de Pau Martorell i Julivert, boter, i de Carme Fons i Marquès, va començar treballant de modista, però l'any 1916 es posà a estudiar Magisteri al Vendrell i a Tarragona. Començà a exercir de mestra al Vendrell l'any 1921, aplicant els corrents educatius més innovadors. Abans de la Guerra Civil la seva era l'única escola de la comarca on s'impartia batxillerat.
L'any 1932 va fer classes de gramàtica catalana a la secció cultural de la Lira Vendrellenca. Durant la guerra, suprimida la seva escola, es va integrar al Consell de l'Escola Nova Unificada i va fer les classes a la seu dels Germans Carmelites. Després tornà a la seva escola, situada al carrer Major. Al Col·legi Martorell s’hi impartia primària, batxillerat i comerç, i aquesta oferta educativa va formar la majoria de mestres del municipi dels anys cinquanta i seixanta i va permetre preparar molts i moltes alumnes per seguir estudis universitaris. Teresina Martorell es retirà l'any 1973, quan tenia 83 anys.

## Reconeixement i memòria

Gràcies a la seva tasca un bon nombre de dones del Vendrell i de la comarca van poder estudiar i exercir una professió, principalment la de mestra, en uns anys en què això no era fàcil ni estava a l'abast de manera general; per això se la considera una lluitadora per la igualtat i se li vol reconèixer la labor que dugué a terme.
Des de l'any 1996 l'Ajuntament del Vendrell atorga el Premi Teresina Martorell, que reconeix tasques de valor social realitzades per dones al municipi i es lliura amb motiu del 8 de març. La concessió d'aquest guardó, interromput després de 2007, es recuperà l'any 2022, quan arribava a la desena edició.
També se li ha dedicat un parc del municipi i un Institut Escola porta el seu nom.

## Referències

* 1 2 3 «Teresina Martorell i Fons». Ajuntament del Vendrell. [Consulta: 18 febrer 2023].
* ↑ «El Vendrell amb ulls de dona». infoCamp de Tarragona, 07-03-2022. [Consulta: 16 juny 2022].
* 1 2 Baselga, José Manuel. «¿Qui mereix el Teresina Martorell d’El Vendrell?» (en castellà). Diari de Tarragona, 09-02-2023. [Consulta: 18 febrer 2023].
* ↑ «La recuperació del premi Teresina Martorell, novetat destacada dels actes del 8 de Març al Vendrell». Oficina de Turisme del Vendrell - El Vendrell turístic, 02-03-2022. [Consulta: 16 juny 2022].
* ↑ «El Vendrell dedicarà més carrers i espais públics a dones». Canal Baix Penedès, 31-05-2022. [Consulta: 16 juny 2022].
* ↑ «Es presenten al ple acords de la Comissió del Nomenclàtor que donen visibilitat a dones compromeses amb la tolerància, el respecte i la igualtat», 31-05-2022. [Consulta: 16 juny 2022].
* ↑ «El Teresina Martorell del Vendrell serà un Institut Escola el curs vinent». Catalunya Diari, 07-02-2019. [Consulta: 16 juny 2022].

## Vegeu també

* Aranda, Vanessa; Cañellas, Cristina; Mur, Pilar. «Teresina Martorell: una mestra amb pedagogia pròpia». A: XVI Jornades d’Història de l’Educació dels Països Catalans. CCG Edicions, novembre de 2003, pàg. 249. ISBN 84-95483-67-X.
# Sant Salvador de Torre Abadal

Sant Salvador de Torre Abadal és una església de Castellnou de Bages (Bages) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una església originàriament romànica, però que ha sofert importants reformes i restauracions, de forma que es fa difícil destriar els elements antics. La seva primitiva estructura, però, encara avui perviu. Fou construïda vers la fi del segle xi o a principi del segle xii.
És d'una sola nau i absis semicircular a sol naixent, possiblement coberta anteriorment per una volta de canó i reforçada amb un arc faixó. La coberta és feta a base de teula àrab a dues vessants que acaba en una breu cornisa amb una mena de lesena decorativa. Als peus de l'església es troba la porta, allindada i amb una petita fornícula a la part superior flanquejada per dos pinacles adossats al mur; a sobre hi ha un petit òcul. Al capdamunt de la coberta s'aixeca un campanar d'espadanya.
Originàriament la portada hauria estat al cantó de migdia, i la finestra de l'absis es troba completament reformada.
Al segle xvii es feren algunes reformes que probablement adossaren uns contraforts laterals. És possible que s'obrís també un portal a ponent que actualment ha estat reemplaçat per un altre realitzat amb pedra artificial.

## Història

Aquesta església estava situada dins el terme de Buc, anomenat després de Castellnou, al lloc on s'edificà un mas amb el nom de Torre Abadal, o «Torre de l'Abat» a una propietat del monestir de Sant Benet de Bages. El primer esment escrit data de l'any 1038. La formació del patrimoni al qual donaria lloc el mas cal situar-lo al segle x. El 1182 és documentat ja amb el nom de Torre Abadal, al passar a dependre del monestir de Sant Benet de Bages.
L'església és documentada el 1038 amb el nom de Sant Salvador de Castellnou. El 1301 l'església tenia uns ermitans anomenats Esteve i Berenguer.
El 1686 s'hi van fer reformes i, a l'urbanitzar-se la zona durant el segle xx, fou restaurada sense gaire bona fortuna.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Sant Salvador de Torre Abadal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
* 1 2 Llorens Travé, Laura; Tornés Bes, Jordi. «Sant Salvador de Torre Abadal». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona. [Consulta: 9 desembre 2020].
# Lumbrícids

Els lumbrícids (Lumbricidae) són una família de cucs de terra que inclou la majoria d'espècies d'Europa. Unes 33 espècies de lumbrícids s'han naturalitzat per tot el món, però la majoria són holàrtiques i d'Euràsia al Japó. N'hi ha unes 670 espècies dins 42 gèneres.

## Gèneres

* Allolobophora
* Allolobophoridella
* Aporrectodea
* Cernosvitovia
* Dendrobaena
* Dendrodrilus
* Eisenia
* Eiseniona
* Eophila
* Ethnodrilus
* Eumenescolex
* Fitzingeria
* Helodrilus
* Iberoscolex
* Kritodrilus
* Lumbricus
* Microeophila
* Murchieona
* Nicodrilus
* Norealidys
* Octodriloides
* Octodrilus
* Octolasion
* Orodrilus
* Perelia
* Postandrilus
* Proctodrilus
* Prosellodrilus
* Satchellius
* Scherotheca

## Referències

* ↑ «Contents of "Cosmopolitan Earthworms" 1st and 2nd Editions, Blakemore (2002, 2006)». VermEcology, 2008. Arxivat de l'original el 2008-12-16. [Consulta: 12 febrer 2008].
* ↑ «A Series of Searchable Texts on Earthworm Biodiversity, Ecology and Systematics from Various Regions of the World». YNU, COE Chapter 10: A list of valid, invalid and synonymous names of Criodriloidea and Lumbricoidea (Annelida: Oligochaeta: Criodrilidae, Sparganophilidae, Ailoscolecidae, Hormogastridae, Lumbricidae, Lutodrilidae), 2007. Arxivat de l'original el 2008-01-05. [Consulta: 4 gener 2008].
# Revestiment topològic

Siguin $X$ i $Y$ dos espais topològics: una aplicació contínua surjectiva $p:Y\rightarrow X$ és un revestiment topològic si cada punt $x\in X$ té un entorn obert ${\mathcal {U}}$ tal que la restricció de $p$ a cada component connexa ${\mathcal {V}}_{e}$ de $p^{-1}({\mathcal {U}})$ és un homeomorfisme de ${\mathcal {V}}_{e}$ sobre ${\mathcal {U}}$.
Recordem que una aplicació contínua $p:Y\rightarrow X$ té la propietat de l'elevament de les corbes si, per a cada corba $\gamma :[0,1]\rightarrow X$ e cada $y\in p^{-1}(\gamma (0))$ existeix una corba ${\tilde {\gamma }}:[0,1]\rightarrow Y$ tal que $p\circ {\tilde {\gamma }}=\gamma$ e ${\tilde {\gamma }}(0)=y$.
El resultat següent és estàndard: (vegeu per exemple KLA, secció 9.3): Un homeomorfisme local surjectiu entre dos espais topològics és un revestiment topològic si i només si té la propietat de l'elevament de les corbes.

## Referències

KLA: Klaus Jänich: Topology, Springer Verlag, 1994.
# Amy Mbacke Thiam

Amy Mbacke Thiam (10 de novembre, 1976) és una atleta senegalesa, ja retirada, especialista en 400 metres llisos.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 2000, 2004 i 2012, en què disputà les curses dels 400 metres i el 4x400 metres. En totes les edicions quedà eliminada en sèries.
En el seu palmarès destaquen dues medalles al Campionat del Món d'atletisme, d'or a Edmonton, el 2001, i de bronze a París, el 2003. Als Jocs Panafricans guanyà tres medalles, dues de plata i una de bronze, en les edicions de 1999 i 2011, mentre al Campionat Africà d'atletisme guanyà sis medalles, dues d'or, una de plata i tres de bronze entre les edicions de 1998 i 2012.

## Millors marques

* 200 metres. 23.10" (2005)
* 400 metres. 49.86" (2001)
* 800 metres. 2' 14.07" (2009)

## Referències

* ↑ «Olympedia – Amy Mbacké Thiam». [Consulta: 30 gener 2024].
* 1 2 «Amy Mbacké THIAM | Profile | World Athletics». [Consulta: 30 gener 2024].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 30 gener 2024].

## Enllaços externs

* IAAF, perfil de Amy Mbacke Thiam
# San Bartolomeo al Mare

San Bartolomeo al Mare (en ligur San Bartumé) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província d'Imperia. El 2015 tenia 3.129 habitants.

## Geografia

Té una superfície de 10,85 km² i les frazioni de Chiappa i Pairola. Limita amb Andora, Cervo, Diano Castello, Diano Marina, Diano San Pietro i Villa Faraldi.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució de San Bartolomeo al Mare entre 1861 i 2011
* Font: ISTAT

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dato Istat al 31 desembre 2015». Arxivat de l'original el 2 de maig 2017. [Consulta: 16 d’abril 2017].
# Mokhtar Hasni

Mokhtar Hasni (àrab: مُختار حسني) (Siliana, 19 de març de 1952 - 21 de gener de 2024) fou un futbolista tunisià de la dècada de 1970.
Fou internacional amb la selecció de Tunisia amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1978.
Pel que fa a clubs, destacà a R.A.A. Louviéroise.

## Referències

* ↑ L’ancien joueur de la RAAL, international tunisien et commerçant louviérois bien connu Moktar Hasni est décédé (francès)
* ↑ «1978 FIFA World Cup Argentina». Arxivat de l'original el 2011-10-20. [Consulta: 27 juliol 2019].
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-04-11. [Consulta: 27 juliol 2019].
# Sant Salvador de Torroella

Sant Salvador de Torroella és un poble emplaçat a l'extrem occidental del terme municipal de Navars, a la riba dreta del Cardener. El darrer diumenge d'agost celebra la festa major.

## Història

L'any 966 en tenim constància escrita per primera vegada. Estigué des del segle xv sota la jurisdicció dels Cardona. Formà part de la Batllia de Cardona i constitueix la parròquia de Sant Salvador. Sobresurten els masos Palà i Vallbona.
Entre finals del segle xix i principis del XX, s'instal·laren dues indústries tèxtils al poble i sorgiren dues colònies, Palà i Valls de Torroella.
El 1967 tenia 170 habitants.

## Geografia
### Església de Sant Salvador de Torroella

La construcció actual és obra del segle xvi, que fou engrandida amb quatre capelles laterals el segle xviii. S'hi venera la Verge de la Pietat. Hi ha una pintura mural del segle xvii. El campanar també es bastí en aquest segle.

### Castell de Torroella

Està situat a uns dos quilòmetres al nord-oest de l'església de Sant Salvador. Hi ha unes interessants restes d'una torre circular i de l'edifici de planta rectangular on residia el castlà.

### Sant Pere de Vallbona

En el mas de Vallbona hi ha aquesta capella obra del segle xviii. Té un escut barroc.

### Dolmen de la Tomba del Moro de Vallbona

És un megàlit de cambra simple amb un vetíbul-pou. Ben conservat.

## Vegeu també

* Navars
* el Mujal
* Sant Cugat del Racó
* Castelladral
* Valldeperes
* el Palà de Torroella

## Referències

* ↑ Montoriol, Joan Salvadó i. Història medieval d'un territori, Sant Fruitós de Bages: segles X-XVI. L'Abadia de Montserrat, 2003, p. 230. ISBN 978-84-8415-527-0.
* 1 2 Guia-calendari de festes majors, fires i mercats dels pobles de Catalunya. Editorial Millà, 1967, p. 100.
* ↑ «Sant Salvador de Torroella | enciclopedia.cat». [Consulta: 4 setembre 2022].
* ↑ Cabana, Francesc. Fàbriques i empresaris: Cotoners. Diputació de Barcelona, Xarxa de Municipis, 2001, p. 345. ISBN 978-84-7794-801-8.
# Lumen Field

El Lumen Field és un estadi bifuncional construït per la pràctica del futbol americà i del futbol situat al centre de la ciutat de Seattle (Washington), Estats Units. Actualment és la seu dels Seattle Seahawks de l'NFL i dels Seattle Sounders de la Major League Soccer. Inaugurat el 2002 té una capacitat de 67.000 espectadors i es pot reconvertir en estadi específic de futbol per a 39.115 espectadors.

## Referències

* La capacitat és reduïda a 39.115 per a partits regulars dels Seattle Sounders
* Ryan Wilson (10 de juliol de 2013). «Seahawks fans looking to break the Guiness World Record for loudest stadium». CBS Sports (en anglès). Consultat el 10 d'agost de 2013.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del Lumen Field
# Helge Harder

Helge Harder (Copenhaguen, 28 d'abril de 1908 - 1962) va ser un ciclista danès. Es dedicà al ciclisme en pista i va guanyar el Campionat del món amateur en velocitat del 1931.

## Palmarès

* 1930
** Campió de Dinamarca amateur en velocitat
* 1931
** Campió del món en Velocitat amateur
** Campió de Dinamarca amateur en velocitat

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Amy Roko

Amy Roko (Aràbia Saudita, 1992) és el pseudònim d'una humorista saudita que oculta públicament la seva identitat coberta amb un nicab. Se sap d'ella que és estudiant de medicina i viu a Riad. Ha aconseguit convertir-se en un referent al seu país i al món àrab amb milers de seguidors creant vídeos curts i distribuint-los a través de les xarxes socials Instagram i Vine, en els quals critica amb clau d'humor la vida quotidiana a Aràbia Saudita. En els vídeos comenta qüestions prohibides en la societat saudita tractant amb humor la condició de les dones saudites, però mai no tracta qüestions de religió ni política.

## El nicab i la veu com a elements de transgressió

Va començar durant unes vacances d'estiu enviant els seus vídeos a les amigues per a fer-les riure i distreure-les. A causa de l'èxit va decidir pujar els vídeos a la xarxa social Vine -la seva primera entrada és de març de 2014- i poc després a Instagram. En pocs mesos va aconseguir gairebé mig milió de seguidors a Instagram i 60.000 a Vine amb milers de comentaris.
Considera que fer escoltar una veu segura de dona a través del tradicional nicab ja és un desafiament a la situació de les dones a Aràbia Saudita per a una societat acostumada a veure a les dones amb nicab en silenci: «No odio els homes, el meu objectiu és fer que la meva veu arribi a totes les noies joves despistades».
A causa de la seva popularitat a les xarxes socials explica que ha rebut algunes amenaces i que algunes persones fan fotos de la seva casa però no considera que aquestes amenaces siguin «molt greus». El 2016 va ser inclosa per la BBC a la llista de les 100 Dones més «influents i inspiradores» de l'any.

## Referències

* ↑ «Inspiring “Nida’a” TV show engages with Arab women from all walks of life» (en anglès). , 24-12-2015 [Consulta: 8 desembre 2016]. Arxivat 2016-12-20 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-12-20. [Consulta: 16 setembre 2019].
* ↑ «Arabie Saoudite : Amy Roko, une humoriste en niqab sur les réseaux sociaux». geopolis.francetvinfo.fr. [Consulta: 8 desembre 2016].
* 1 2 3 4 AJ+. «Social media star Amy Roko on being funny and female in Saudi – AJ+ On the News». Medium, 02-04-2015. [Consulta: 8 desembre 2016].
* ↑ «BBC 100 Women 2016: Who is on the list?» (en anglès). , 21-11-2016 [Consulta: 8 desembre 2016].
# Samuele Schiavina

Samuele Schiavina (Ferrara?, Emília-Romanya, 5 de juny de 1971 - 26 d'octubre de 2016) va ser un ciclista italià, professional des de 1994 fins al 1999. De la seva carrera destaquen les victòries d'etapa que va aconseguir a algunes de les proves que es disputaven a Espanya. Morí de resultes de les ferides provocades en un accident de trànsit mentre anava a treballar.

## Palmarès

* 1992
** 1r a la Milà-Bolonya
* 1993
** 1r al Trofeu Mauro Pizzoli
** 1r a la Coppa Caduti di Reda
** 1r al Trofeu Internacional Bastianelli
** 1r al Gran Premi Ciutat de Felino
* 1994
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Galícia
** Vencedor de 3 etapes de la Volta a Burgos
** Vencedor d'una etapa de la Ruta Mèxic
* 1995
** 1r al Trofeu Manacor de la Challenge de Mallorca
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Astúries

### Resultats al Tour de França

* 1998. Abandona

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1997. 102è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1999. 99è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Fallece el exprofesional Samuele Schiavina». Marca, 26-10-2016 [Consulta: 27 octubre 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl