OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mas Delfí

El Mas Delfí és una masia de Sant Pere Pescador (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat al sud-est del nucli urbà de la població de Sant Pere Pescador, al sud de la urbanització Bon Relax i al peu de la carretera de Sant Pere al Riuet.
Masia rehabilitada formada per dos cossos adossats, envoltats d'una zona enjardinada delimitada per una tanca. L'edifici principal és de planta rectangular, amb la coberta de dues vessants de teula i distribuït en planta baixa i pis. Envers l'est se li adossa un altre cos rectangular d'un sol nivell, amb teulada d'un vessant i terrassa al nivell del pis superior de la casa. La façana principal presenta tres portals d'arc rebaixat bastits amb maons a la planta baixa, els dos laterals transformats en finestres. Al pis hi ha un balcó exempt central i, a banda i banda, dues finestres de mig punt bastides també amb maons. A l'extrem de llevant hi ha un porxo obert mitjançant tres grans arcades rebaixades, bastides amb maons i amb els brancals de pedra desbastada combinada amb material constructiu. Destaca una llinda reaprofitada amb la data del 1716. La resta d'obertures de l'edifici són rectangulars o bé quadrades, la majoria de nova obertura o bé reformades. A l'extrem de ponent hi ha adossat un possible forn amb la cúpula bastida amb maons. La construcció és bastida amb pedra de diverses mides lligada amb abundant morter de calç.

## Referències

* 1 2 «Mas Delfí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 agost 2014].
# Mas Devesa

El Mas Devesa és una casa agrícola de Salt (Gironès), protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

El Mas Devesa se situa prop del Mas Ribot, del qual es creu que depenia. Es tracta d'un edifici agrícola amb una singular composició arquitectònica, articulada al voltant d'un pati. Les construccions annexes i la coberta del pati en desvirtuen el seu aspecte.
L'edificació principal és de planta rectangular i s'orienta en sentit est-oest. Consta d'una planta baixa i un primer pis. La coberta és de teula àrab, a dues vessants, amb el carener perpendicular a la façana principal. Les portes i les finestres són de llinda plana i muntants de pedra. Adossats als costats nord i oest, hi ha dues senzilles edificacions de planta baixa, amb coberta de plaques de fibrociment.
La resta del conjunt es conforma a partir de l'agregació de dos cossos, al voltant d'un pati central, cobert amb plaques de fibrociment. Aquests tenen la mateixa alçada que la masia però es cobreixen amb una teulada a un únic vessant. Estaven destinats a la pallissa i a quadres. Les façanes que s'avoquen al pati presenten arcs de mig punt ceràmics.
El conjunt es completa amb dos coberts allargassats, destinats a la maquinària agrícola amb coberta, també, de fibrociment.

## Història

Es creu que el seu origen podria situar-se en un antic molí que aprofitava les aigües de la riera Reramurs.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Mas Devesa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 maig 2019].
# Marta Gómez Lahoz

Marta Gómez Lahoz (Madrid, 1967) és una política i funcionària espanyola, regidora de l'Ajuntament de Madrid des de 2015.
Nascuda el 1967 a Madrid, es va llicenciar en Matemàtiques per la Universitat Autònoma de Madrid (UAM) i va obtenir un grau de llicenciada en Oceanografia, Climatologia i mecànica de fluids a la Universitat d'Alcalá de Henares. És funcionària de l'ens públic empresarial Ports de l'Estat, on va arribar a ocupar el lloc de Cap de Departament i on ha gestionat projectes relacionats amb el I+D+i.
Va participar en moviments socials en la defensa dels serveis públics, com la Plataforma Contra la Privatització del Canal d'Isabel II i la Marea Blava, i també va formar part del moviment 15-M des dels seus inicis. Impulsora del cercle de Podem a San Blas-Canillejas, es va presentar al número 11 de la llista d'Ara Madrid per a les eleccions municipals de 2015 a Madrid. Elegida regidora, després de la investidura de Manuela Carmena com a alcaldessa el 13 de juny de 2015, Gómez va ser nomenada regidora-presidenta dels districtes de Barajas i de San Blas-Canillejas. Al novembre de 2018 va ser suspesa de militància en Podem al costat dels regidors del grup municipal d'Ara Madrid Rita Maestre, Esther Gómez, Jorge García Castaño, José Manuel Calvo i Paco Pérez després de negar-se a concórrer a les primàries internes de Podem per a determinar els membres del partit que després s'integrarien a la llista anunciada de la plataforma Més Madrid que lideraria Manuela Carmena de cara a les eleccions municipals de maig de 2019. Després de la ruptura entre Podem i Més Madrid, va ser inclosa al número 8 de la llista de Més Madrid per a les municipals i va renovar la seva acta de regidora.

## Referències

* 1 2 Distrito, El. «Entrevista a Marta Gómez Lahoz. Marta Gómez: Es impresentable que se haya utilizado el Ifema como un cementerio de dinosaurios» (en castellà), 15-10-2015. Arxivat de l'original el 2019-03-13. [Consulta: 20 juliol 2019].
* 1 2 3 Press, Europa. «La concejala de San Blas-Canillejas y Barajas pasará este martes por la entrevista colectiva de Decide Madrid», 10-05-2016. [Consulta: 20 juliol 2019].
* ↑ Gálvez, José María Jiménez «Quién es quién | Los 19 concejales de Manuela Carmena» (en castellà). El País [Madrid], 11-06-2015. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Marcos, José «Podemos suspende a sus ediles en Madrid para evitar un “efecto contagio” en otros Ayuntamientos». El País, 13-11-2018 [Consulta: 19 juliol 2019].
# Farga de l'Aram

La Farga de l'Aram és una obra de Gualba (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat. Extensa nau amb quatre portes. A l'interior es troben uns fogons, una rampa per poder baixar els carretons i una xemeneia amb una boca a la part inferior i una petita obertura per respirar més amunt.
La coberta fa quatre voltes de maó, fent obertures de 3 x 3, única ventilació de la nau.
A l'exterior hi ha una altra xemeneia, sense el reforç de ferro de la interior però realitzada també amb maons mal cuits. S'observen restes de la roda de molí, portes de fusta corcada amb frontisses de ferro, i restes de construccions annexes cobertes a doble vessant.

## Història

La Riera, també anomenada riu de Gualba, era qui donava la força motriu a aquesta farga, sota el salt d'aigua del Gorg Negre.
Al 1886 ja funcionava fabricant làmines de coure, la manufactura de les quals sembla que durà fins a començament de segle. (S. Llobet, p. 310)

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Farga de l'Aram». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2017].
# Fletxes de desplaçament

Les fletxes de desplaçament o tecles de direcció de l'ordinador es fan servir per a desplaçar-se pel text d'un processador de textos o bé un formulari, i també per a fer baixar i pujar a poc a poc una plana web o algun altre tipus de pàgina que es mostri per pantalla.
# Matilde Pérez Mollá

Matilde Pérez Mollá (Quatretondeta, Comtat, 1858 - ibíd., 16 d'octubre de 1936) fou la primera batllessa d'Espanya en la població de Quatretondeta. Fou designada el 27 d'octubre de 1924, durant la dictadura de Primo de Rivera. Fou un esdeveniment inèdit en una època fortament masclista, en què la dona estava relegada a les feines de la llar.

## Biografia

Pertanyia a una família de Quatretondeta, amb extenses propietats, i es va casar amb un notari d'Alcoi, Rafael Blanes Serra, amb qui es traslladà a viure a Cartagena. Quan el marit es va jubilar, el 1913, el matrimoni i la seua filla s'instal·laren a Quatretondeta, i un any després Matilde Pérez enviudà.
En una localitat xicoteta com aquesta, era coneguda com a la «senyora vella» per la seua educació cuidada i per acollir a sa casa nombrosos convidats estrangers. Durant la Dictadura de Primo de Rivera, en un context no democràtic però en el qual es debatia sobre la participació política de les dones, fou designada alcaldessa de la seua població natal pel delegat governatiu de Cocentaina, el comandant d'artilleria Emilio Juan, i nomenada pel governador civil i militar, el general Cristino Bermúdez de Castro. Exercí el càrrec entre octubre de 1924 i gener de 1930. Va esdevenir, així, la primera alcaldessa d'Espanya.
Va influir en la construcció de la carretera entre Quatretondeta i Gorga i per iniciativa seua es va instal·lar l'electricitat en la població. A més de desenvolupar diverses tasques caritatives –va col·laborar amb la leproseria de Fontilles, per exemple-, es va interessar per la cultura. Creà un grup de teatre, va impartir classes de piano i va publicar articles costumistes en el diari valencià Las Provincias.
Tot i ser la primera dona alcaldessa de l'Estat espanyol, la primera dona alcaldessa per elecció popular va ser María Dominguez Remón el 28 de juliol de 1932, que va prendre possessió el 28 de juliol de 1932 a Gallur (província de Saragossa).

## Referències

* ↑ «Quatretondeta recuerda a la primera alcaldesa de España» (en castellà). Información.es, 19-10-2009. [Consulta: 18 agost 2021].
* 1 2 3 «Matilde Pérez Mollá». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS).
* ↑ Corresponsal «Desde Quatretondeta. La primera alcaldesa de España. Su toma de posesión.». Diario de Alicante, 3907, 31-10-1924, pàg. 1.
* ↑ Aragón Digital (15/04/2009) "La aragonesa María Domínguez, mucho más que la primera mujer alcaldesa en España"

## Enllaços externs

* Valentes. Matilde Pérez Mollà (1858-1936). À Punt Mèdia 30.07.2018
# Mecanisme de distribució

El mecanisme de distribució en una màquina de vapor és un conjunt d'elements que regulen el pas del vapor als cilindres de manera que la màquina pugui funcionar normalment. En les màquines de vapor tradicionals el pas de vapor des del generador cap al cilindre es feia a través d'un col·lector i el moviment de vàlvules adequat a l'interior de l'esmentat col·lector. El moviment de les vàlvules s'aconsegueix mitjançant un mecanisme de distribució.
Distribució del sistema Walschaerts/Heusinger :
| 1 Cigonyal excèntric 2 Biela del cigonyal excèntric 3 Palanca d'inversió de marxa 4 Biela d'elevació 5 Braç d'elevació 6 Braç i eix d'inversió 7 Braç d'expansió | 8 Biela lliscant 9 Capçal en creu 10 Guia de l'èmbol del pistó de distribució 11 Palanca (vareta o biela) de precisió 12 Biela d'enllaç de la palanca de precisió 13 Èmbol del pistó de distribució 14 Pistó de distribució |

## Vegeu també

* Automòbil de vapor
* Tren de vapor
* Doble (automòbil de vapor)
* Stanley (automòbil de vapor)
* Distribució Stephenson
* Accionament de la distribució de tipus Walschaerts
# Folcmar d'Utrecht

Folcmar d'Utrecht o Poppo (mort el 10 de desembre de 990) fou bisbe d'Utrecht entre el 976 fins a 990.

## Biografia

Folcmar era el fill del comte saxó Adalbero i tenia com a oncle al bisbe Bernward de Hildesheim, un fervent constructor responsable de les famoses portes de bronze de la Catedral de Santa Maria de Hildesheim. Folcmar va ser membre del capítol a Hildesheim, i el 975 es va convertir en canceller d'Otó II del Sacre Imperi, que després ho va designar per al Bisbat d'Utrecht. Quan el cosí d'Otó II, Enric II, duc de Baviera, es va revoltar en un intent per apoderar-se del tron, va ser derrotat, espoliat de tots els seus béns i es va posar sota la custòdia del bisbe Folcmar. Després de la mort d'Otó II, Enric va ser posat en llibertat, però aviat va fer un altre intent pel tron contra el nen Otto III, emperador del Sacre Imperi. Això va mantenir Folcmar involucrat en el tema de la successió. Folcmar va ser enterrat a la catedral de Sant Martí d'Utrecht.

## Referències

* ↑ Belege: Bobbo z.B. Fuldaer Totenannalen II, Jahr 990, Nr. 5; Popo z.B. Vita Iohannis abbatis Gorziensis 47; Poppo z.B. Thietmar von Merseburg, Chronicon IV,1.
# Mazatepec

Mazatepec és un municipi de l'estat de Morelos. Mazatepec és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat d'Morelos. Limita al nord amb Temixco, al sud amb Amacuzac, l'oest amb Miacatlán i a l'est amb l'jojutla.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Mazatepec Arxivat 2016-09-09 a Wayback Machine. (castellà)
# Festes de Maig

«Festes de Maig» té aquests significats:
* Festes de Maig (Badalona), Festa de Badalona
* Festes de Maig (Lleida), Festa Major de Lleida
* Festes de Maig, Moros i Cristians de Biar
# Fira de capons, aviram i motius nadalencs

La Fira de capons, aviram i motius nadalencs de Valls és el mercat de Nadal d'aquesta localitat. La ciutat de Valls celebra el penúltim cap de setmana abans del Nadal, tant dissabte com diumenge, durant el matí i la tarda, aquesta fira d'aviram viu. Si aquestes dues dates del calendari són anteriors al dia 12 de desembre, la fira es trasllada al següent cap de setmana. Aquesta mena de fires tenien lloc al voltant de la data del 21 de desembre, diada dedicada a sant Tomàs, i encara serveixen per proveir-se d'aviram viu destinat als àpats del Nadal. Deia l'escriptor mallorquí Miquel dels Sants Oliver (1864-1920) que aquesta fira "és sa finestra per on comencen a sortir ses primeres olors de sa cuina de Nadal". A Valls la plaça del Blat, quilòmetre zero del món casteller, acull l'aviram viu -capons, galls, galls dindis, pollastres, oques, ànecs- presentades dins les senalles i les gàbies, al costat dels carros que antigament portaven els pagesos i els criadors d'aviram per anar a vendre. També hi són alguns cavalls, rucs i mules, que els estiraven, al costat d'altre bestiar de granja. Un cop adqurit l'aviram, la fira ofereix un servei d'escorxador homologat que permet recollir l'au morta i plomada. De manera, paral·lela el carrer de la Cort i la plaça del Pati, epicentres del fet de passejar a Valls, acullen figures de pessebre, tions, verd, arbres, plantes de Nadal, vins, caves, mel, dolços de la festa i altres productes artesanals. A més, només dissabte al matí, el mercat de la fruita i de la verdura s'estén des de la plaça de l'Oli cap al carrer de la Carnisseria i la plaça de les Garrofes, mentre que el mercat de tracte i compravenda de cavalls i altres equins ocupa el Portal Nou.

## Bibliografia

* Avel·lí Artís-Gener; Bienve Moya: Festes Populars a Catalunya, HMB, Barcelona, 1980.
# Fira de l'oli de la Vall del Corb

La Fira de l'oli de la Vall del Corb és una fira gastronòmica dedicada a la venda i promoció de l'oli de la Vall del Corb i altres productes de la terra. La fira reuneix més de dos milers de persones i una desena de cooperatives productores d'oli de la Vall del Corb i se celebra anualment a Belianes, Urgell, el primer diumenge de desembre. La festa està declarada Festa d'Interès Comarcal.
A Belianes, el mateix dia, també té lloc la Fira de l'oli de Belianes, que se celebra des de l'any 1998.

## Enllaços externs

* Ressò de la fira al canal de notícies d'internet 3cat24.cat
* Article de la fira del portal festacatalunya.cat
* Article de la fira del portal firesifestes.com

## Galeria fotogràfica

* Premsa d'oli
* Esportí
* Grup de música actuant als carrers de Belianes
* Coques de recapte
* Grup de trabucaires actuant a la plaça de l'església de Belianes
* Molí d'Oli Maurici Massot del s. XVII
# Melampsora lini

Melampsora lini var. lini (l'epítet lini significa del lli) és un patogen de les plantes, especialment el seu hoste és l'espècie de lli silvestre anomenada Linum marginale. Aquest fong també es fa servir en estudis de recerca científica, especialment en l'estudi de la resistència de les plantes davant els seus fitopatògens. En l'enquesta feta el 2012 a 495 científics de tot el món, es considera que ocupa el desè lloc entre els fongs fitopatògens més importants del món.

## Referències

* ↑ Population structure and diversity in sexual and asexual populations of the pathogenic fungus Melampsora lini
* ↑ Agrodigital.com

## Enllaços externs

* Index Fungorum
* USDA ARS Fungal Database
# Mathias Rust

Mathias Rust (nascut el 1968) és un pilot alemany que volà des d'Hamburg (amb escala a Hèlsinki), travessà les defenses aèries de la Unió Soviètica i aterrà a la Plaça Roja de Moscou, usant una Cessna 172P d'un sol motor el 28 de maig de 1987 a l'edat de 19 anys.
Mathias Rust inicià el seu vol a Hèlsinki (Finlàndia) proveint de combustible el seu Cessna a l'aeroport de Helsinki-Malmi. Rust va convèncer el controlador de trànsit aeri que anava a Estocolm però va desviar la seva Cessna cap a l'est, prop de Nummela, i desaparegué de l'espai aeri finlandès prop de Sipoo. Va perfilar la costa bàltica i s'adreçà cap a Moscou. Casualment era dia de vacances per als guardes de la frontera soviètica, això va permetre que s'introduís a territori soviètic passant desapercebut. Va volar directe a Moscou i aterrà a la mateixa plaça Roja. Va ser arrestat immediatament per les autoritats soviètiques. Mikhaïl Gorbatxov aprofità aquest fet per desfer-se dels ministres de defensa i defensa aèria (ambdós oposats al Glàsnost i la Perestroika) tot reemplaçant-los per homes de la seua confiança. Més de 2.000 oficials (la majoria oposats a les reformes de Gorbachev) van perdre els seus llocs de treball. Aquest moviment fou crític per guanyar als militars oposats a les reformes i ultraconservadors.
El seu judici va començar a Moscou el 2 de setembre de 1987. Va ser sentenciat a quatre anys a un camp de treball per vandalisme, no fer cas de les lleis d'aviació i envair la frontera soviètica. Després de complir una sentència de 432 dies de presó a la Unió Soviètica fou retornat a Alemanya Occidental el 3 d'agost de 1988. Havent servit durant 18 mesos a una presó soviètica Rust va treballar durant un temps a un hospital de Rissen, Alemanya. A l'hospital es va enamorar d'una infermera però en veure rebutjats els seus avanços romàntics va intentar matar-la d'una punyalada. Per aquest motiu fou sentenciat a dos anys i mig de presó, de 1991 a 1993.

## Avioneta

La seva avioneta es conserva al Deutsches Technikmuseum de Berlín.

## Referències

* ↑ «Himmelfahrt zum Roten Platz». Arxivat de l'original el 2012-11-03. [Consulta: 7 agost 2016].

## Enllaços externs

* Mathias Rust, un vol al cor de l'URSS Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine. Per Jose Antonio Lozano
# Francesc Rigol Alsina

Francesc Rigol Alsina (Barcelona, 16 de març de 1940 - 18 d'agost de 2010) va ser un dibuixant il·lustrador.

## Biografia

Rigol, va néixer a Barcelona el 16 de març de 1940, des de molt menut ja tenia la necessitat de dibuixar. Quan va ser adult va estudiar dibuix humorístic per correspondència, al mateix temps que treballava en una altra feina aliena al dibuix. Un altre de les seves aficions fou la música, i va estudiar solfeig i piano.
L'any 1961 es va iniciar professionalment com a il·lustrador i dibuixant de llibres infantils, jocs didàctics, felicitacions nadalenques, calendaris de butxaca i d'altres relacionats amb el dibuix i l'art. Per l'editorial Vilcar va il·lustrar contes encunyats de la col·lecció Las aventuras de Angelino y Demoniete.
L'any 1972 va començar la seva col·laboració a la revista TBO amb la sèrie Letras, números y cía, i al seu suplement, Especial TBO num.11 El Habichuelo.
Va col·laborar en diverses editorials com; Ibero Mundial de Ediciones, el 1970, a la revista d'humor Mata Ratos, i a Club de l'humor per l'editorial Bruguera, el 1976 a la publicació infantil Arco Iris, i a la dècada dels vuitanta a Cole·Cole i a Tio Vivo.
El 1977 va crear la sèrie L'espion de l'émir - Gep 'Allah Barraca per l'editorial francesa Editions de Saxe. Aquesta sèrie la va publicar la mateixa editorial en castellà amb el nom de Yalahas Piff Iado.
Francesc Rigol va ser un il·lustrador que es va especialitzar en llibres per a nens. Algunes de les seves publicacions són Las Formas, Los colores, Los números i Los contrarios de la sèrie "Aprendo con Dan y Din" y "Ada y Max".
Rigol ha treballat principalment com a artista d'agència, entre d'altres a través de Comicon ubicada a Barcelona.

## Referències

* 1 2 3 4 Segura, Rosa. Ediciones TBO, ¿dígame? (en castellà). Barcelona: Diminuta Edditorial,S.L.U, 2014, p. 178-179. ISBN 9788494239908.
* 1 2 3 4 5 «Francesc Rigol Alsina» (en castellà). Tebeosfera. Asociación Cultural Tebeosfera (ACyT), 2008. [Consulta: 5 febrer 2023].
* ↑ «Francesc Rigol Alsina» (en anglès). Lambiek, 09-04-2012. [Consulta: 5 febrer 2023].
# Francesc Riera i Cuberes

Francesc Riera i Cuberes (Bellcaire d'Urgell, 1935) és un empresari català.
Ha dirigit alguns projectes de dinamització social i cultural com el Casal de l'Espluga de Francolí.
El 1989 va adquirir amb el seu germà Francesc el restaurant Masia Salat i el 1996 la Torre d'en Filella, ambdues a mig camí entre Juneda i les Borges Blanques i d'origen medieval. Ací el 1998 hi inauguraren el Parc Temàtic de l'Oli per a la difusió de la cultura d'aquest producte, i que el 2010 va rebre uns 35.000 visitants. El 2011 va rebre la Creu de Sant Jordi.

## Enllaços externs

* Creació del Parc Temàtic de l'Oli
* Francesc Riera i Cuberes, va rebre la Creu de Sant Jordi el 2011 a YouTube
# Formulació covariant de l'electrodinàmica clàssica

La formulació covariant de l'electroganetisme clàssic (esent el terme covariant la covariància i contravariància de vectors), es refereix a les maneres d'escriure les lleis de l'electromagnetisme clàssic (en particular, les equacions de Maxwell i la força de Lorentz) en una manera que és "manifestament covariant" (és a dir, en termes de quadrivectors i tensors aquests darrere són tensors en les quatre dimensions de l'espaitemps), dins del formalisme de la relativitat especial. Aquestes expressions, fan que sigui senzill demostrar que les lleis de l'electromagnetisme clàssic adopten la mateixa forma en qualsevol sistema de coordenades inercial, i també proporcionen una manera de traduir els camps i les forces d'un marc a un altre.

## Tensor electromagnètic

El tensor electromagnètic, és un dels objectes covariants, és la combinació dels camps elèctrics i camps magnètics dins un tensor antisimètric. En el sistema SI d'unitats :volt·segons/metre², el tensor d'intensitat de camp s'escriu en termes de camps com:
    $F_{\alpha \beta }=\left({\begin{matrix}0&E_{x}/c&E_{y}/c&E_{z}/c\\-E_{x}/c&0&-B_{z}&B_{y}\\-E_{y}/c&B_{z}&0&-B_{x}\\-E_{z}/c&-B_{y}&B_{x}&0\end{matrix}}\right)\,$
i el resultat d'elevar els seus índexs és
    $F^{\mu \nu }\,{\stackrel {\mathrm {def} }{=}}\,\eta ^{\mu \alpha }\,F_{\alpha \beta }\,\eta ^{\beta \nu }=\left({\begin{matrix}0&-E_{x}/c&-E_{y}/c&-E_{z}/c\\E_{x}/c&0&-B_{z}&B_{y}\\E_{y}/c&B_{z}&0&-B_{x}\\E_{z}/c&-B_{y}&B_{x}&0\end{matrix}}\right)\,.$
    on
       ${\boldsymbol {E}}\,$ és el camp elèctric,
       ${\boldsymbol {B}}\,$el camp magnètic, i
       $c\,$ la velocitat de la llum.
    Atenció: els signes del tensor depenen de la convenció usada pel sensor mètric. Aquí s'ha usat la convenció +---, corresponent al tensor mètric $\eta ^{\mu \nu }\,$:
    $\eta ^{\mu \nu }={\begin{pmatrix}1&0&0&0\\0&-1&0&0\\0&0&-1&0\\0&0&0&-1\end{pmatrix}}\,$

## Notes i referències

* ↑ Vanderlinde, Jack. classical electromagnetic theory. Springer, 2004, p. 313–328. ISBN 9781402026997.

## Bibliografia

* Einstein, A.. Relativity: The Special and General Theory. New York: Crown, 1961. ISBN 0-517-02961-8.
* Misner, Charles; Thorne, Kip S. & Wheeler, John Archibald. Gravitation. San Francisco: W. H. Freeman, 1973. ISBN 0-7167-0344-0.
* Landau, L. D. and Lifshitz, E. M.. Classical Theory of Fields (Fourth Revised English Edition). Oxford: Pergamon, 1975. ISBN 0-08-018176-7.
* R. P. Feynman, F. B. Moringo, and W. G. Wagner. Feynman Lectures on Gravitation. Addison-Wesley, 1995. ISBN 0-201-62734-5.