OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Holiday Heights

Holiday Heights és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2000 tenia 2.389 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Holiday Heights tenia 2.389 habitants, 1.369 habitatges, i 941 famílies. La densitat de població era de 184,5 habitants/km².
Dels 1.369 habitatges en un 0,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,7% hi vivien parelles casades, en un 3,4% dones solteres, i en un 31,2% no eren unitats familiars. En el 29,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 27,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,75 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 0,3% tenia menys de 18 anys, un 0,1% entre 18 i 24, un 2% entre 25 i 44, un 10,8% de 45 a 60 i un 86,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 73 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.025 $ i la renda mediana per família de 33.360 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.573 $ mentre que les dones 25.313 $. La renda per capita de la població era de 19.062 $. Aproximadament el 2,3% de les famílies i el 2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Holiday Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Holiday Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Holiday Diary

Holiday Diary, op. 5, és una suite per a piano composta per Benjamin Britten i estrenada el 30 de novembre de 1934 al Wigmore Hall de Londres interpretada per la pianista Betty Humby. La va dedicar a Arthur Benjamin, el seu professor al Royal College of Music. Té una durada de 16 minuts.

## Moviments

* Early morning bathe
* Sailing
* Funfair
* Night

## Representacions

L'estrena va ser tocada per la pianista Betty Humby, una amiga de Britten que després esdevindria l'esposa del director Thomas Beecham, amb la presència del compositor. Segons el mateix Britten, no va agradar massa al públic assistent.
La primera interpretació va portar el títol de New studies, amb el segon moviment anomenat Yachting i que posteriorment es va canviar a Sailing. El treball es va publicar per primera vegada com a Holiday tales i el títol actual va ser adoptat posteriorment.

## Referències

* 1 2 Graham Johnson. Britten, Voice and Piano: Lectures on the Vocal Music of Benjamin Britten. Taylor & Francis, 3 octubre 2017, p. 49. ISBN 978-1-351-21820-7.
* 1 2 «Dades de l'obra» (en anglès). Britten Thematic Catalogue. Arxivat de l'original el 8 d’agost 2018. [Consulta: 8 agost 2018].
* ↑ Paul Francis Kildea. Selling Britten: Music and the Marketplace. Oxford University Press, 2002, p. 22. ISBN 978-0-19-816715-0.
* ↑ Neil Powell. Benjamin Britten: A Life For Music. Random House, 31 gener 2013, p. 88. ISBN 978-1-4090-3824-5.
# Holigarna

Holigarna és un gènere de plantes dins la família Anacardiaceae. Té 12 espècies ,.
L'espècie tipus és Holigarna longifolia Buchanan-Hamilton ex Roxb.

## Taxonomia

| Holigarna albicans Holigarna arnottiana Holigarna beddomei Holigarna caustica Holigarna ferruginea Holigarna grahamii | Holigarna helferi Holigarna kurzii Holigarna nigra Holigarna racemosa Holigarna wightii |

## Referències

* ↑ Espècies a PPP-index
* ↑ Holigarna a PlantList
# Holíč

Holíč és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Trnava.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1205.

## Ciutats agermanades

* Hložany, Sèrbia
* Hodonín, República Txeca
* Hollabrunn, Àustria

## Galeria d'imatges

* Església
* Capella
* Castell
* Molí
# Holzwickede

Holzwickede (pronunciació alemanya: hɔltsˈvɪkədə) és un municipi del districte d'Unna, a l'estat de Rin del Nord-Westfàlia, a Alemanya.
# Holochilus sciureus

Holochilus sciureus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a Bolívia, el Brasil, Colòmbia, l'Equador, la Guaiana Francesa, Guyana, el Perú, el Surinam i Veneçuela. El seu hàbitat natural són les mates d'herba situades a la ribera dels rius i els camps de conreu propers als cursos d'aigua. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Weksler, M.; Queirolo, D.; Brito, D. Holochilus sciureus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 10 desembre 2016.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Ikranita

La ikranita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de l'eudialita. Rep el seu nom de l'Institut IKRAN (en rus, Institut Kristal·lografi Rossískoi Akademi Naük), a Moscou.

## Característiques

La ikranita és un silicat de fórmula química (Na,H₃O)₁₅(Ca,Mn²⁺)₆Fe³⁺₂Zr₃[H₀-₃Si₃O₉)₂(Si₉O₂₇)₂SiO]Cl·2-3H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2000, i publicada per primera vegada el 2003. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la ikranita pertany a «09.CO: Ciclosilicats amb enllaços de 9 [Si$_9$O$_{27}$]$^{18-}$» juntament amb els següents minerals: al·luaivita, eudialita, ferrokentbrooksita, kentbrooksita, khomyakovita, manganokhomyakovita, oneil·lita, raslakita, feklichevita, carbokentbrooksita, zirsilita-(Ce), taseqita, rastsvetaevita, golyshevita, labirintita, johnsenita-(Ce), mogovidita, georgbarsanovita, aqualita, dualita, andrianovita, voronkovita i manganoeudialita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont Karnasurt, situat al massís de Lovozero, dins la Península de Kola i l'óblast de Múrmansk, a Rússia. També a dins de la mateixa província ha estat descrita al mont Partomtxorr, al massís de Khibini. Només ha estat descrita en aquests dos indrets en tot el planeta.

## Referències

* ↑ «Ikranite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 novembre 2017].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: May 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2019. [Consulta: 28 novembre 2017].
# Héctor Hernández García

Héctor Hernández García (6 de desembre de 1935 - 15 de juny de 1984) fou un futbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1962.

## Referències

* ↑ «Héctor Hernández González». worldfootball.net. [Consulta: 4 gener 2012].
* ↑ 1962 FIFA World Cup Chile Arxivat 27-7-2011 a Wayback Machine.
* ↑ «Mexico International Results». rsssf. [Consulta: 13 setembre 2017].
* ↑ Héctor Hernández García Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
# Vector (programació)

En informàtica un vector és una estructura de dades consistent en un grup d'elements que són accedits per indexació. En la majoria de llenguatges de programació cada element té el mateix tipus de dades i el vector ocupa una àrea contigua de memòria. La majoria dels llenguatges de programació tenen un tipus de dades vector ja definit.
Alguns llenguatges de programació suporten programació de vectors (per exemple APL o les versions més noves de Fortran) que generalitza operacions i funcions per a funcionar transparentment en vectors tal i como ho fan amb escalars, en comptes d'haver d'iterar sobre els membres del vector.
Als vectors multi-dimensionals s'accedeix fent servir més d'un índex: un per a cada dimensió.
Els vectors poden ser classificats com a vectors de mida fixa (a vegades anomenats vectors estàtics) la mida dels quals no pot ser canviat un cop s'han emmagatzemat, i vectors dinàmics, que poden ser redimensionats.

## Propietats

Els vectors de mida fixa permeten l'accés aleatori amb cost constant. Són estructures de dades compactes, amb un overhead de memòria constant. I, en CPUs que suporten caches, la iteració seqüencial sobre un vector té una bona localitat d'espacial, ja que els elements ocupen posicions de memòria contínues. Tot i així, quan un vector és accedit aleatòriament, per exemple al consultar una taula de hash, la localitat espacial es pot perdre.

## Aplicacions

A causa de les seves característiques de rendiment, els vectors són utilitzats per a implementar altres estructures de dades, com ara heaps, taules de hash, cues, cues doblement acabades, piles, cadenes i vlists.
Alguns algorismes emmagatzemen un nombre variable d'elements en una part d'un vector de mida fixa, que és equivalent a fer servir un vector dinàmic amb capacitat fixa.
Els vectors associatius ofereixen un mecanisme per a aconseguir funcionalitats com les dels vectors sense haver de fer servir grans overheads d'emmagatzemament quan els valors de l'índex estan escampats.
# Hélène Rey

Hélène Rey (Brioude, França, 13 de març de 1970) és una economista, investigadora i professora universitària francesa.
És professora de la London Business School, on ocupa la posició de Lord Bagri Professor d'Economia. Forma part de la British Academy, de l'Econometric Society i de l'European Economic Association. Fa recerca com a investigadora de la xarxa europea CEPR i també és investigadora associada de l'organització nord-americana NBER (National Bureau of Economic Research).
Fins al 2007 exercí com a professora d'Economia i Afers Internacionals al Departament d'Economia de la Universitat de Princeton, i a la Woodrow Wilson School. El 2005 va rebre la beca Sloan Research. Ha rebut nombrosos premis, entre els quals el premi Bernácer (2007), el premi inaugural Birgit Grodal de l'Associació Econòmica Europea (2012), el premi Yrjö Jahnsson, compartit amb Thomas Piketty (2013), el premi Carl Menger inaugural (2014); i el Premi Fundació Edouard Bonnefous (Académie des Sciences Morales et Politiques) (2015). És membre de l'Acadèmia Britànica, de la Societat Economètrica, de l'Associació Econòmica Europea i de l'Acadèmia Americana de les Arts i les Ciències. Entre 2008 i 2015 va formar part del directori de The Review of Economic Studies, i és editora associada de la revista American Economic: Macroeconomics. És investigadora del Centre d'Investigació en Polítiques Econòmiques (CEPR) i investigadora associada a la National Bureau of Economic Research (NBER). És membre de l'Haut Conseil de stabilité financière (Autoritat Macroprudencial Francesa), de la Commission économique de la Nation i del Grup Bellagio sobre l'economia internacional.
La seva recerca se centra en els determinants i conseqüències dels desequilibris comercials i financers externs, la teoria de les crisis financeres i l'organització del sistema monetari internacional. Va demostrar en particular que les posicions brutes d'actius externs dels països ajuden a predir els ajustaments i els tipus de canvi del compte corrent. Ha publicat articles en nombroses revistes, en particular The Review of Economic Studies, l'American Economic Review, The Quarterly Journal of Economics i Journal of Political Economy.

## Referències

* ↑ «Hélène Rey». Revista Idees. Centre d'Estudis de Temes Contemporanis de la Generalitat de Catalunya, Núm. 46, 2019 [Consulta: 7 agost 2020].
* 1 2 3 «Hélène Rey». European central Bank. [Consulta: 4 agost 2020].
* 1 2 «Hélène Rey. Lord Bagri Professor of Economics, London Business School and CEPR Vice President and Research Fellow». VoxEU. Centre for Economic Policy Research (CEPR). [Consulta: 7 agost 2020].
* ↑ «Helene Rey. Lord Raj Bagri Professor of Economics». London Business School. [Consulta: 7 agost 2020].
# Hélène Robert-Mazel

Hélène Robert-Mazel (1832 - 1857) fou una compositora i pianista francesa de la primera meitat del segle xix.
Es donà conèixer vers l'any 1830 com a concertista i autora, publicant nombroses composicions vocals i instrumentals que encara es recomanen per la seva fluïdesa melòdica i per l'interès i riquesa de l'harmonia.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 51, pàg. 966. (ISBN-84-239-4551-0)
# Hooli

Hooli o Huli és una vila de l'Índia a l'estat de Karnataka, districte de Belgaum o Belagavi, a uns 9 km de Saundatti. La població el 1901 era de 2.104 habitants.
Destaca per la gran abundància de temples la major part en ruïnes, cadascun amb el seu llac. El temple més important és el de Panchaligeswara o Panchlingdeo, dels pocs que està en bon estat sota cura del Servei Arqueològic de l'Índia. Als afores de la vila hi ha el temple de Trikuteshwara. La vall del Shivakashi està al costat del poble hi a la zona també hi ha alguns temples. De les inscripcions trobades, dues corresponen als reis Chalukya Occidentals Vikramaditya V (1018-42) i Somesvara II (1069-75), i una al kalachuri Bijjala II (vers 1130-1167).
A la caiguda de Vijayanagar després de la batalla de Talikota (1565), Huli o Hooli com altres llocs del futur districte de Belgaum va passar al senyor de Navalgund, Vitta Cauda. El 1674 el fort local fou construït per Sivaji el cap maratha, que el conservava quan va morir. El general Wellesley, que perseguia a Dhundia Vagh, va establir una guarnició de Hooli el 30 de juliol de 1800, i va garantir la seguretat del fort si no hi havia actes d'agressió, però a l'agost els soldats del fort van saquejar la impedimenta d'una força britànica que passava prop, en direcció a Saundatti, i el 22 d'agost el tinent coronel Capper va atacar la fortalesa i la va ocupar.
El temples principals són:
* Temple d'Andhakeshwara
* Temple de Bhavnisankara
* Temple de Kalmeshwara Temple
* Temple de Kashi Vishwanatha
* Temple de Madaneshwara
* Temple de Suryanarayan
* Temple de Tarkeshwara
* Hooli Sangameshwar Ajjanavaru
* Temple de Beerdevar

## Imatges

Hi ha nombroses imatges a l'article "Hooli" de la wikipèdia en anglès, no utilitzables per ara pels altres projectes.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Hoyos del Collado

Hoyos del Collado és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 50 | 50 | 46 | 40 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Hoyos de Miguel Muñoz

Hoyos de Miguel Muñoz és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 62 | 62 | 50 | 49 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Input

En informàtica, el terme input amb el significat general d'entrada és proporcionar o donar alguna cosa a l'ordinador, és a dir, quan un ordinador o dispositiu d'entrada està rebent una ordre o un senyal de fonts externes, l'esdeveniment es coneix com a "entrada" a aquest dispositiu.
Alguns dispositius informàtics també es poden classificar com a dispositius d'entrada perquè fem servir aquests dispositius per enviar instruccions a l'ordinador. Alguns exemples habituals de dispositius d''entrada i sortida d'ordinador són:
* Ratolí
* Teclat
* Pantalla tàctil
* Micròfon
* Càmera web
* Softcam
* Touchpad
* Trackpad
* Escàner d'imatges
* Trackball
També alguns components de l'ordinador són components d'entrada a altres components, com el botó d'encesa d'un ordinador és un component d'entrada per al processador o la font d'alimentació, perquè pren l'entrada de l'usuari i l'envia a altres components per a un posterior processament.
En molts llenguatges informàtics, la paraula clau "entrada" s'utilitza com a paraula clau o funció especial, com ara Visual Basic o Python. L'ordre "entrada" s'utilitza per donar a la màquina les dades que ha de processar.

## Referències

* ↑ Common input devices
* ↑ Input Statement example in Visual Basic
# Inpaichthys kerri

Inpaichthys kerri és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,8 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 24 °C - 27 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Aripuanã a la conca del riu Madeira (Mato Grosso, Brasil).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Riehl, R. i H.A. Baensch 1991. Aquarien Atlas. Band. 1. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 992 p.

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Bassleer, G. 2003. The new ilustrated guide to fish diseases in ornamental tropical and pond fish. Bassleer Biofish, Stationstraat 130, 2235 Westmeerbeek, Bèlgica. 232p.
* Benine, R.C. 2002. Moenkhausia levidorsa, a new species from Rio Aripuanã, Amazon basin, Brazil (Characiformes: Characidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 13(4):289-294.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Porto, J.I.R., E. Feldberg, C.M. Nakayama i J.N. Falcao 1992. A checklist of chromosome numbers and karyotypes of Amazonian freshwater fishes. Rev. Hydrobiol. Trop. 25(4):287-299.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Invent

Un invent o invenció és un dispositiu o tècnica nova.
Una qüestió que tot sovint es fa la societat és: "quines condicions condueixen al desenvolupament d'un invent?". Existeixen dos punts de vista principals pel que fa a aquest aspecte; una escola de pensament argumenta que la manca d'un recurs condueix la gent a inventar; contràriament, l'altra escola de pensament argumenta que només un excés de recursos produirà com a resultat els invents.
En la música, una invenció és una composició curta generalment per a un instrument de teclat, amb contrapunts de dues o tres parts.

## Vegeu també

* Descobriment
* Inventor
* Patent
* Tecnologia
* Cronologia d'invents
* Llista d'invents i descobriments catalans
* Invenció de la tradició
Viccionari
# Ibarrekolanda

Ibarrekolanda és el barri situat en el centre del districte bilbaí de Deusto, limitant al nord amb San Ignazio i Elorrieta, al sud amb Deustuko Doneperiaga-Erribera, a l'oest amb el canal de Deusto i a l'est amb la muntanya Banderas. Té una població d'11.303 habitants i 0,39 km².
Fins a mitjans del segle xx el barri era hortes, caserius i xalet de la burgesia bilbaïna. D'entre aquests destaca la finca de Sarriko, pertanyent als comtes de Zubiria, avui parc i Facultat de Ciències Econòmiques i Empresarials de la Universitat del País Basc.
El símbol d'aquest barri és l'Arbolagaña o Txakolí de l'arbre, un singular txakolí que es distingia per posseir un enorme i frondós plataner on estava construïda una plataforma en la qual berenaven els comensals. L'Arbolagaña, va ser derribat juntament amb el caseriu en la dècada dels 70, per emprendre la construcció de nous habitatges.

## Enllaços externs

* (basc)(castellà) Ibarrekolandatarrak, bloc sobre el barri
# Ibarrangelu

Ibarrangelu és un municipi de Biscaia, a la comarca de Busturialdea-Urdaibai. Es tracta d'un municipi costaner, encara que el nucli principal del poble, que rep tant el nom de Ibarranguelua com Elejalde, es troba amagat darrere de la mola del Cap Ogoño en una petita vall que es comunicava amb la costa. Aquesta ubicació estratègica, molt prop del mar, però no sent visible des de la costa, permetia als habitants del poble romandre ocults davant visites indesitjables procedents de l'oceà i alhora aprofitar-se dels recursos que aquest li brindava a escassa distància.
El nom del municipi significa en euskera el recodo de la vall i al·ludeix específicament a aquesta ubicació geogràfica. El veí poble de Elantxobe es va desenvolupar a partir del segle xvi com barri pesquer d'Ibarrangelu, però se'n desannexionà a mitjan segle xix. Aquest municipi és conegut especialment perquè en el seu terme municipal es troben les platges de Laga i Laida, dues de les platges més emblemàtiques de Biscaia.

## Enllaços externs

* Enciclopedia Auñamendi
* Ibarrangelu a Google Maps
# Ibarrola

Ibarrola (en francès i oficialment Ibarrolle), és un municipi de la Nafarroa Beherea (Baixa Navarra), un dels set territoris que formen Euskal Herria, al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània. Limita amb les comunes de Larzabale-Arroze-Zibitze al nord, Bunuze a l'est, Gamarte a l'oest, Donaixti-Ibarre al sud-est, Duzunaritze-Sarasketa al sud-oest, i Hozta al sud.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1901 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 178 | 116 | 110 | 101 | 91 | 92 | 88 |
| A partir de 1962, el cens té en compte la població resident definida com a "Population sans doubles comptes" per l'INSEE |||||||
# Walheim

Walheim (en alsacià Wàhle) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2006 tenia 878 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 660 | 693 | 696 | 726 | 712 | 746 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Chrysanthe Camilo | |