OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Roda de Ter (revista)

La revista Roda de Ter o RDT és una publicació de l'Ajuntament de Roda de Ter que es va publicar per primer cop el setembre de 1945, inicialment amb una periodicitat anual coincidint amb la festa major, i a partir de 1949 mensual. Va passar a ser bimensual el gener i febrer de 2011.

## Història

Roda de Ter va substituir la revista «Amanecer», que es va començar a publicar el 1943, amb continguts tant d'actualitat local com culturals i literaris, que tenia exemplars extraordinaris en motiu de la festa major i es va deixar de publicar definitivament el 1949, moment en el qual Roda de Ter passa a ocupar el seu lloc.
Roda de Ter va mantenir la línia literària, amb continguts tant d'actualitat local com d'informació de llibres publicats, vida teatral de la vila i sobre literatura de ficció, sobretot narrativa i poesia. Ambdues revistes van tenir en els seus orígens el mateix grup de persones col·laboradores entre les quals en l'àmbit cultural i literari Miquel Martí i Pol.
El setembre de 2012 es van començar a digitalitzar i fer consultables les edicions d'entre l'abril del 2008 i el 2011 al lloc web. La resta d'exemplars històrics es poden consultar al catàleg de la Xarxa de Biblioteques Municipals de la Diputació de Barcelona.

## Referències

* 1 2 3 Berenguer i Queraltó, Jordi. Els inicis poètics de Miquel Martí i Pol (1944-1951). L'Abadia de Montserrat, 2002, p. 17-18. ISBN 978-84-8415-419-8.
* 1 2 «Roda de Ter : Ajuntament de Roda de Ter, 1941-». Diputació de Barcelona. [Consulta: 1r novembre 2023].
* ↑ «L'Ajuntament de Roda de Ter renova la pàgina web i hi incorpora novetats». Vilaweb, 21-09-2012. [Consulta: 1r novembre 2023].
# Josep Juan i Domènech

Josep Juan i Domènech (Barcelona, 1900 - 1979) fou un Aanarco-sindicalista, conegut com a Josep J. Domènech. Obrer del ram del vidre, fou president del Sindicat del Vidre de Barcelona de la CNT i de la Federació Nacional del mateix ram. També fou secretari de la CRTC (gener 1936).

## Biografia

Havia nascut a les Corts i residí a Sants. Com a obrer del vidre s'afilià a CNT des d'on participà com a delegat del Sindicat de la Indústria Vidriera de Barcelona a la conferència de Catalunya celebrada a Barcelona l'any 1931, al congrés extraordinari de Madrid el juny del mateix any, i al Ple regional de Sindicats Únics celebrat a Barcelona l'any 1933. Arriba a secretari del Comitè Regional de Catalunya de la CNT en començar la guerra civil en substitució de Dionís Eroles i Batlló.
Amb l'entrada durant la guerra dels anarquistes al govern Companys, fou conseller de la Generalitat de Catalunya: de Proveïments (26-09-36 al 17-12-36), de Serveis Públics (17-12-36 al 3-04-37), d'Economia, Serveis Públics, Sanitat i Assistència Social (3-04-37 al 16-04-37) i altra vegada de Serveis Públics (16-04-37 al 05-05-37). En aquest darrer càrrec va tenir enfrontaments amb Joan Comorera qui acusava a la CNT de la situació de les subsistències a Barcelona. Va sortir del govern amb l'expulsió de la CNT arran dels fets de maig del 1937 i tornà a desenvolupar les tasques de secretari del comitè CRTC (juliol 1937 – 1939). L'abril de 1938 va proposar sense èxit la independència de Catalunya si les tropes nacionals arribaven a la Mediterrània i signà un pacte d'unitat amb la UGT.
El 1939 s'exilià a França on fou internat en el camp de concentració de Vernet i després al de Djelfa. El 1942 va sortir del camp quan s'enrolà a l'exèrcit britànic. S'alineà amb el sector de la CNT "política" partidari de col·laborar amb els governs de la Segona República Espanyola en l'exili i fou Secretari General de la CNT escindida en el Ple del Moviment Llibertari (França, desembre 1947) fins al ple de 1950. Després d'entrar clandestinament a Catalunya el 1950 tornà a Tolosa de Llenguadoc, on participà en els Congressos de l'AIT de 1951 i 1954. Després del Ple de Clarmont d'Alvèrnia de 1960 tornà a la CNT unificada, però en fou expulsat en el Ple de Bordeus de 1969. Durant la transició espanyola tornà a Barcelona, però es mantingué al marge de la militància.

## Referències

* Martínez de Sas, María Teresa. Diccionari biogràfic del moviment obrer als països catalans. Abadia de Montserrat, 2000, p. 468. ISBN 848415243X [Consulta: 9 octubre 2010].
* Francesc Bonamusa. Edicions de la Generalitat de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Obra de Govern 1931-1939 (vol 1), 2006. ISBN 978-8439-373957.
* Domenech, Jose Juan a Enciclopedia del Anarquismo Español, parte 2 p. 52
# Beriózovka 2-ia

Beriózovka 2-ia (en rus: Берёзовка 2-я) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 113 habitants. Pertany al districte municipal de Petrovsk.

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». Arxivat de l'original el 2021-09-08.
* ↑ Коряков Ю.Б. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 19 novembre 2020].
# Castellers de les Gavarres

Els Castellers de les Gavarres van ser una colla castellera de Llagostera, Caldes de Malavella i Riudellots de la Selva (Gironès) fundada el 2015 i dissolta el 2022. Va ser reconeguda per la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya com a «colla en formació» des del 2 de desembre del 2015. Es van presentar públicament el 4 de setembre de 2015 a Llagostera. Els seus padrins eren la Colla Castellera de Figueres i Esperxats de l'Estany.
La Pandèmia de COVID-19 va comportar l'aturada de tot el món casteller, i després no van ser capaços de recuperar l'activitat anterior. A març de 2022 van comunicar la seva baixa com a colla de la CCCC.

## Referències

* ↑ «Taller i exhibició dels Castellers de les Gavarres, aquest diumenge a Caldes». Tribuna Selvatana, 19-11-2015. Arxivat de l'original el 3 de juny 2016. [Consulta: 2 maig 2016].
* ↑ «Esports: Equipaments municipals». Ajuntament de Llagostera. Arxivat de l'original el 1 de juny 2016. [Consulta: 2 maig 2016].
* ↑ «Llagostera, Cassà de la Selva i Caldes de Malavella fan pinya amb els Castellers de les Gavarres». Diari Ara, 13-12-2015.
* ↑ «Aprovades noves colles en formació a Parets del Vallès i a la Gavarresa». Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya, 04-12-2015. [Consulta: 2 maig 2016].
* ↑ Pagès, Nina «Neix la colla castellera de les Gavarres». Surt de casa, 08-12-2015.
* ↑ Neix la colla castellera de les Gavarres a elpolltv.cat
* ↑ LA COLLA Arxivat 2017-10-17 a Wayback Machine. a castellersdelesgavarres.cat
* ↑ Terraza, Santi «Colles que pleguen». Revista Castells, 10-12-2022 [Consulta: 13 desembre 2022].
* ↑ «Els Castellers de les Gavarres aturen la seva activitat». Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya, 10-03-2022 [Consulta: 12 desembre 2022].
Colles castelleres desaparegudes (llista) :
Colles que van fer castells de nou :
Colles que van fer castells de vuit :
Colles que van fer castells de set :
Colles que van fer castells de sis :
Nota: Colles que van descarregar com a mínim un castell de la gamma corresponent. Les colles en cursiva indica que només el van carregar. :
# Sergio Balanzino

Sergio Balanzino (Bolonya, 20 de juny de 1934 - Roma, 25 de febrer de 2018) va ser un diplomàtic italià. Es va graduar en Dret a la Universitat de la Sapienza, en Roma i es va unir al servei de relacions exteriors d'Itàlia el 1958. Va ser ambaixador al Canadà des de maig de 1990 fins a gener de 1994. Llavors va ser ascendit a vicesecretari general de l'OTAN.
Fou Secretari General de l'OTAN accidental en dues ocasions. El 13 d'agost de 1994 va substituir en el càrrec en Manfred Worner. Després, el 17 d'octubre de 1994, va ser substituït per Willy Claes, qui es va veure forçat a dimitir quan fou acusat de corrupció el 20 d'octubre de 1995. Balanzino va tornar a prendre les regnes de la Secretaria General fins al 5 de desembre de 1995, quan va ser finalment substituït per Javier Solana. Posteriorment va fer de professor a la Universitat Loyola Chicago a Roma.

## Referències

* 1 2 «NATO Deputy Secretary General». NATO. [Consulta: 12 December 2010].
* ↑ «FACULTY DIRECTORY 2008-2009». LOYOLA UNIVERSITY CHICAGO. Arxivat de l'original el 16 March 2009. [Consulta: 12 December 2010].
# Ecnomiohyla thysanota

Ecnomiohyla thysanota és una espècie de granota que viu a Panamà i, possiblement també, a Colòmbia.

## Referències

* Solís, F., Ibáñez, R., Jaramillo, C. & Fuenmayor, Q. 2004. Ecnomiohyla thysanota. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 de gener de 2008.
# Matas (automòbil)

Matas fou una marca catalana d'automòbils, fabricats a Barcelona entre 1917 i 1921 per l'empresa Matas y Cía, propietat de Joaquim Matas. Les primeres dues unitats varen ser construïdes a la fàbrica tèxtil de Matas, al número 2 del carrer Guadalajara de Barcelona (on encara romanien els telers), però la producció en sèrie es va fer en una petita factoria ubicada al número 257 del carrer Sardenya.
El 1921, Matas va decidir d'abandonar la fabricació d'automòbils i centrar-se de nou en la seva fàbrica tèxtil, de manera que va arribar a un acord amb la firma Stevenson, Romagosa y Cía (S.R.C.) pel qual els cedí les patents del seu cotxe i bona part de la maquinària útil per a la seva fabricació.

## Història

Joaquim Matas, enginyer industrial afeccionat a l'automòbil, era el propietari de la societat tèxtil Matas y Cía. El 1917 va decidir de passar a la fabricació d'automòbils, començant per un d'esportiu i orientat a la família, més gran que els aleshores habituals autocicles. Les primeres unitats es varen equipar amb motors suïssos MAG de quatre cilindres i anglesos Dorman de dos, ambdós de 1.100 cc, i més tard es va passar a muntar els Continental americans de quatre cilindres i 1.500 cc. Normalment, els cotxes es lliuraven en versió "Torpede" o Cabriolet.
La principal singularitat dels Matas radicava en el seu sistema de suspensió anterior. El xassís es recolzava només en tres punts: una ballesta anterior es recolzava sobre un pivot central al davant i a sobre del radiador, mentre la part inferior es fixava a l'eix anterior. Aquest sistema provocava una forta oscil·lació i sensació de fragilitat, fins al punt que en esdevenir el cotxe "S.R.C.", feu furor l'acudit que les noves sigles significaven "Se Rompen Corriendo" ("es trenquen corrents" en castellà).

## Referències

* ↑ «Matas» (en castellà). losorigenes.net, 2007. Arxivat de l'original el 2016-04-22. [Consulta: 24 març 2016].
* ↑ «S.R.C. "Stevenson, Romagosa y Cía" (1921 - 1925)» (en castellà). autopasion18.com. [Consulta: 24 març 2016].
# Rubén Pérez Moreno

Rubén Pérez Moreno (Zaldibar, 30 d'octubre de 1981) és un ciclista basc, professional des del 2005 al 2013.
En el seu palmarès sols hi ha una victòria d'etapa a la Volta a Baviera.

## Palmarès

* 2010
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Baviera

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2006. 69è de la classificació general
* 2008. 41è de la classificació general
* 2009. 98è de la classificació general
* 2012. 75è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2007. 50è de la classificació general
* 2008. 91è de la classificació general
* 2009. 72è de la classificació general
* 2010. 95è de la classificació general
* 2011. 75è de la classificació general
* 2012. 87è de la classificació general
* 2013. 139è de la classificació general

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2010-08-25 a Wayback Machine.
* Fitxa de Rubén Perez Moreno a sitiodeciclismo.net
# Quinton Ross

Quinton Lenord Ross (nascut el 30 d'abril de 1981 en Dallas, Texas) és un jugador estatunidenc de bàsquet que juga en els New Jersey Nets de l'NBA.

## Enllaços externs

* Fitxa en NBA.com de Quinton Ross (anglès)
# Beaulieu (Costa d'Or)

Beaulieu és un municipi francès, situat a la regió de Borgonya - Franc Comtat, al departament de Côte-d'Or.
El 2019 tenia 25 habitants.

## Referències

* ↑ «Côte-d'Or (France): Arrondissements & Communes - Population Statistics» (en anglès), 29 desembre 2021. [Consulta: 10 juliol 2022].
# Sergio Bertoni

Sergio Bertoni (Pisa, 23 de setembre de 1915 - La Spezia, 15 de febrer de 1995) fou un futbolista italià de les dècades de 1930 i 1940 i entrenador.
Pel que fa a clubs, les dues principals entitats en les quals jugà foren el Pisa Calcio (1935-1938) i el Genoa CFC. (1938-1942). Jugà amb la selecció italiana entre 1936 i 1940, un total de sis partits, en els quals marcà un gol. Es proclamà campió dels Jocs Olímpics l'any 1936 i campió del món dos anys més tard. Juntament amb Alfredo Foni, Pietro Rava i Ugo Locatelli, és un dels únics quatre italians campió del món i olímpic.
Com a entrenador dirigí el club Spezia Calcio 1906 en diverses etapes.

## Referències

* ↑ Perfil a enciclopediadelcalcio
* ↑ «Perfil a la Federació Italiana». Arxivat de l'original el 2017-09-07. [Consulta: 24 maig 2017].
* ↑ Perfil olímpic
* ↑ «Capitolo VIII: Ritratti dei Campioni del Mondo: 1938 Italia» (en italià). Storie di Calcio. Arxivat de l'original el 8 de setembre 2014. [Consulta: 26 agost 2015].
# Ecnomiohyla valancifer

Ecnomiohyla valancifer és una espècie de granota que viu a Mèxic.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Lee, J. & Flores-Villela, O. 2004. Ecnomiohyla valancifer. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 de gener de 2008.
# Matarrubia

Matarrubia és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 55 | 50 | 48 | 51 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Rubén Pérez

Rubén Pérez és el nom dels següents personatges:
* Rubén Pérez Chueca (Saragossa, 1980), futbolista aragonès que jugà en la posició de porter.
* Rubén Pérez Moreno (Zaldibar, 1981), ciclista basc professional des de 2005.
* Rubén Pérez del Mármol (Écija, 1989), futbolista andalús que juga com a migcampista.
# Quintín Bandera

Quintín Bandera (castellà: José Quintino Bandera Betancourt,) (Santiago de Cuba, 1837 - l'Havana, 1906) fou un general cubà que va néixer a Santiago de Cuba. Participà en la Guerra d'Independència cubana. Era de raça negra, temperament difícil, tenia mal físic i poca cultura. Des del 1851 s'entregà obertament a la causa de la llibertat de Cuba. Passà de ser soldat a ser el major general de les guerres de Cuba. El 1895, després d'haver estat pres a Espanya per la seva participació en la Guerra Chiquita, fou un dels primers a alçar-se el 24 de febrer. Acabada la guerra, no acceptà cap lloc al govern de la nova república, i va acceptar un simple treball d'operari en una indústria local.
Quan hi va haver la reelecció de Tomás Estrada Palma, fou un dels primers que es disposaren a tornar a agafar les armes en oposició a les intencions reeleccionistes d'Estrada Palma. L'oposició liberal, per tal de fer valdre la seva inconformitat, va prendre les armes i inicià la Guerrita de Agosto. El general Quintín Banderas, segons sembla, fou apunyalat per les forces de la guàrdia rural a la finca "El Garro", a prop d'Arroyo Arenas el 22 d'agost de 1906. Les seves restes descansen en un panteó senzill de marbre negre al Cementiri Colón, a l'Havana.

## Referències

* ↑ «The Insurrection Habit in Cuba». Current Literature, 01-07-1906, p. 374–81 [Consulta: 8 novembre 2011].
# Chaumont-Gistoux

Chaumont-Gistoux (en való Tchåmont-Djistou) és un municipi belga del Brabant Való a la regió valona. Comprèn les localitats de Bonlez, Chaumont, Corroy-le-Grand, Dion-le-Mont, Dion-le-Val, Gistoux, Longueville i Vieusart. L'1 de gener del 2024 tenia 11.815 habitants.

## Referències

* ↑ «BEVOLKINGSCIJFERS PER PROVINCIE EN PER GEMEENTE OP 1 JANUARI 2024 / CHIFFRES DE LA POPULATION PAR PROVINCE ET PAR COMMUNE, A LA DATE DU 1er JANVIER 2024» (en francès i neerlandès). Ministeri d'Interior de Bèlgica, 27-01-2024. [Consulta: 22 setembre 2024].
# Linntown

Linntown és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 1.542 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Linntown tenia 1.542 habitants, 671 habitatges, i 465 famílies. La densitat de població era de 838,5 habitants/km².
Dels 671 habitatges en un 26,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,4% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 30,6% no eren unitats familiars. En el 27,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,6% tenia menys de 18 anys, un 3,6% entre 18 i 24, un 23,6% entre 25 i 44, un 28,1% de 45 a 60 i un 23,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.000 $ i la renda mediana per família de 64.034 $. Els homes tenien una renda mediana de 43.107 $ mentre que les dones 27.000 $. La renda per capita de la població era de 26.149 $. Entorn del 2,6% de les famílies i el 4,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Linntown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Linntown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sext Rosci

Sext Rosci (en llatí Sextus Roscius) era un notable de la ciutat d'Amèria a l'Úmbria, fill d'un dels homes més rics de la ciutat. Formava part de la gens Ròscia, una antiga gens romana d'origen plebeu.
Acusat de matar el seu pare l'any 80 aC, va ser defensat per Ciceró en un discurs que encara es conserva, Pro Roscio Amerino, que va ser el primer que va pronunciar l'orador en un delicte d'assassinat.
Sext Rosci pare viatjava a Roma freqüentment, i es relacionava amb l'aristocràcia romana. En una d'aquestes visites va ser assassinat prop dels Banys Palatins, quan tornava d'un banquet. En realitat la seva mort havia estat una conspiració duta a terme per dos veïns i parents, Tit Rosci Capitó i sobretot Tit Rosci Magne, que no odiaven la persona, però cobejaven les seves riqueses. Aquests van acusar el jove Rosci que ni tan sols era a Roma quan el pare va morir allí. Rosci fill va ser proscrit, tot i que Sul·la havia prohibit la persecució dels proscrits a partir de l'any 81 aC, i les seves propietats confiscades i comprades per Magnus i un favorit de Sul·la de nom Crisògon. Les queixes davant d'aquesta manifesta injustícia per part dels decurions de la ciutat d'Amèria a Sul·la, van induir als conspiradors a matar el jove, ja que no veien possible consolidar les seves propietats si encara era viu. El noi es va salvar refugiant-se a casa de Cecília, filla de Quint Cecili Metel Baleàric. Els assassins, ja que no el podien matar físicament, van decidir fer-ho judicialment. Van contractar un cert Eruci que el va acusar de l'assassinat del seu pare, i van pagar un nombre suficient de testimonis perquè juressin que havia estat així. Se sentien segurs de guanyar el judici, ja que creien que ningú es voldria enfrontar a Sul·la portant una acusació contra el seu llibert. Quan va anar a judici Ciceró va atacar Crisògon amb la màxima severitat, i les proves eren tan clares que els jutges no van tenir altra alternativa que declarar Sext Rosci innocent. Ciceró va debutar com a gran advocat en aquest procés que li va donar molta fama per la defensa del jove, que ningú havia volgut assumir contra un favorit de Sul·la.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/670?rgn=full+text;view=image;q1=RosciusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+L'ttle,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 662. ]

## Enllaços externs

* http://www.uah.edu/student_life/organizations/SAL/texts/latin/classical/cicero/proamerino1e.html Arxivat 2008-03-02 a Wayback Machine.
# Duncan Stewart

Duncan Antonio Stewart Agell (Buenos Aires, 1833 - Montevideo, 1923) va ser un polític uruguaià d'origen argentí. President de la República interí per un breu període el 1894.

## Biografia

Fill del matrimoni conformat entre l'escocès Duncan Stewart de Acharn (vegeu uruguaianoescocès) i la uruguaiana Dorotea Agell, és poc el que es coneix sobre la seva vida, encara que podria afirmar-se que Duncan Stewart va néixer a Buenos Aires el 1833.
Després es va traslladar a l'Uruguai, on s'exerciria com a funcionari públic i més tard com a polític, sent ministre d'Hisenda en l'administració de Lorenzo Batlle. El 1890 va ser elegit senador.
L'elecció presidencial de 1894 es va realitzar al mig d'una tremenda crisi financera. Després d'un període de vint-i-un dies (des de l'1 de març de 1894 al 21 de març del mateix any) cap dels candidats no va arribar als 45 vots requerits per la qual cosa el Poder Executiu va ser exercit pel president del Senat, Duncan Stewart.
Finalment, Juan Idiarte Borda va assolir la Presidència amb 47 vots.
Més tard, s'oposa al cop d'estat de Juan Lindolfo Cuestas, integrant les Cambres dissoltes col·lectivistes. I deixa d'actuar en política des de llavors.
Casat amb Delfina García Vargas, del matrimoni del qual van néixer vuit fills, Duncan Stewart va morir l'any 1923.

## Enllaços externs

* Presidència de l'Uruguai Arxivat 2011-02-24 a Wayback Machine. (castellà)
# Mas Cullell

Mas Cullell és una obra de Sant Hilari Sacalm (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia aïllada situada a 7 km. de Sant Hilari.
Edifici de planta baixa i pis, però amb diversos cossos diferents en alçada, i coberta a dos vessants i amb ràfec de fusta.
Totes les finestres tenen dimensions diferents i quasi totes en arc pla i estan envoltades de maó. L'antic portal del graner ha estat convertit en finestra. A la façana realitzada en pedra hi ha senyals de que algunes obertures han estat tapades.

## Història

El mas fou utilitzat com a hostal i lloc de parada per la ruta que anava a Vic.
Segons la inscripció de la façana l'edifici es reformà el 1939.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Mas Cullell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2017].
# Roxbury

«Roxbury» té aquests significats:
* Roxbury (Boston), antic municipi, ara districte de Boston
* Roxbury (Connecticut), població estatunidenca de l'estat de Connecticut
* Roxbury (Maine), població estatunidenca de l'estat de Maine
* Roxbury (Nova Hampshire), població estatunidenca de l'estat de Nova Hampshire
* Roxbury (Vermont), població estatunidenca de l'estat de Vermont
# Quaternaria

Quaternaria és a gènere de fongs a la família Diatrypaceae de l'orde de les xilarials.
| Diatrypaceae | Eutypa Diatrype Cryptosphaeria Anthostoma Diatrypella Libertella Eutypella Peroneutypa Quaternaria Quaternaria dissepta (Fr.) Tul. i C. Tul. 1863 Quaternaria abnormis (Fr.) Berl. i Voglino 1886 Endoxylina Fassia Dothideovalsa Rostronitschkia Leptoperidia Echinomyces Pogonospora |

## Referències

* ↑ Lumbsch TH, Huhndorf SM. «Outline of Ascomycota – 2007». Myconet. The Field Museum, Department of Botany, Chicago, USA, 13, desembre 2007, pàg. 1–58. Arxivat de l'original el 2009-03-18 [Consulta: 13 maig 2010].
* 1 2 Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.). «Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.». Species 2000: Reading, UK., 2011. [Consulta: 15 novembre 2014.].
# Beaulieu (Orne)

Beaulieu és un municipi francès, situat a la regió de Normandia, al departament de l'Orne. El 2021 tenia 195 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 27 gener 2024].