OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cairo (Geòrgia)

Cairo és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 9.239 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cairo tenia 9.239 habitants, 3.465 habitatges, i 2.456 famílies. La densitat de població era de 383,2 habitants per km².
Dels 3.465 habitatges en un 34% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,4% hi vivien parelles casades, en un 24,7% dones solteres, i en un 29,1% no eren unitats familiars. En el 25,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,1% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 13,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.054 $ i la renda mediana per família de 30.352 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.063 $ mentre que les dones 20.542 $. La renda per capita de la població era de 13.759 $. Entorn del 24,4% de les famílies i el 30% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cairo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cairo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Teresa i Tim

Teresa i Tim (en basc Teresa eta Galtzagorri) és una pel·lícula d'animació espanyola en basc dirigida per Agurtzane Intxaurraga, basada en narracions infantils escrites per la directora, i produïda por Dibulitoon. Compta amb la participació d'ETB, i ajudes a la producció per part de la Diputació Foral de Guipúscoa, Govern Basc i Ministeri de Cultura d'Espanya. Amb un clar missatge sobre el valor de l'amistat, la pel·lícula ha estat qualificada pel Ministeri d'Educació com especialment recomanada per a la infància. Ha estat doblada al català.

## Sinopsi

Teresa és una nena alegre i inquieta que sent gelosia del seu germà que creu que la seva mare no li fa cas per la seva culpa. Un dia coneix a Tim, un iratxo, que s'ha separat dels seus mentre creaven la primavera. Junts viuran un munt d'aventures evitant que el firaire i el seu ajudant l'atrapin per a exhibir-lo per diners.

## Nominacions

Fou nominada al Goya a la millor pel·lícula d'animació el 2017. A les Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 2016 fou nominada a la millor pel·lícula d'animació. També fou nominat als Premis Platino a la millor pel·lícula d'animació. Fou molt ben acollida als Festival de Cinema Fantàstic de Sant Sebastià, Festival de Cinema de Sevilla i al Festival Actual de Logronyo.

## Referències

* ↑ ‘Teresa y Tim’ – estreno en cines 3 de febrero, audiovisual451
* ↑ Teresa i Tim a esadir.cat
* ↑ Teresa y Tim, a Fotogramas
* ↑ Teresa y Tim al web dels Goya
* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 2016». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2021-02-13. [Consulta: 25 febrer 2018].
* ↑ 'Meigallos' y 'Psiconautas', nominadas a los Premios Platino de Cine Iberoamericano, El Correo Gallego, 22 de juliol de 2017
# Oleksandr Kútxer

Oleksandr Kútxer (Kíev, Unió Soviètica, 22 d'octubre de 1982) és un futbolista ucraïnès. Juga de defensa i el seu equip actual és el Xakhtar Donetsk.

## Biografia

Oleksandr Kúcher, que normalment actua de defensa central, va començar la seva carrera professional en un equip de la seva ciutat natal, l'Arsenal Khàrkiv. El 2002 va ajudar a ascendir al seu equip a la Persha Liha (segona categoria). Fou exalumne de l'Acadèmia Juvenil "Atleta" Kíev
El 2003 fitxa pel Metalurg Donetsk. Només arribar, i davant la falta d'oportunitats de jugar (solament disputa una trobada), es marxa en qualitat de cedit al Banants Erevan d'Armènia. Al seu retorn ja entra de forma més freqüent en les alineacions.
El 2006 es marxa a jugar al seu actual club, el Xakhtar Donetsk. Amb aquest equip guanya dos Lligues i una Copa d'Ucraïna.

## Internacional

Ha estat internacional amb la Selecció de futbol d'Ucraïna en 2 ocasions. El seu debut amb la samarreta nacional es va produir el 7 d'octubre de 2006 en el partit Ucraïna 0-2 Itàlia.

## Clubs

| Club | País | Any |
| FC Arsenal Kharkiv | Ucraïna | 2000-2003 |
| Metalurg Donetsk | Ucraïna | 2003 |
| Banants Erevan | Armènia | 2003 |
| Metalurg Donetsk | Ucraïna | 2004-2006 |
| FC Xakhtar Donetsk | Ucraïna | 2006- |

## Títols

* 2 Lligues d'Ucraïna (Xakhtar Donetsk, 2006 i 2008)
* 1 Copa d'Ucraïna (Xakhtar Donetsk, 2008)
* 1 Supercopa d'Ucraïna (Xakhtar Donetsk, 2008)
Tornejos amistosos
* 1 Copa La Màniga (Xakhtar Donetsk, 2007)

## Referències

* ↑ http://shakhtar.com/en/team/player/?id=192

## Enllaços externs

* Fitxa d'Oleksandr Kúcher (www.fussballdaten.de) (en alemany)
* Fitxa d'Oleksandr Kúcher (www.weltfussball.de) (en alemany)
* Fitxa d'Oleksandr Kúcher (www.transfermarkt.de) (en alemany)
# El Talló (Castellgalí)

* Per a altres significats, vegeu «mas El Talló».
El Talló és una muntanya de 443 metres que es troba al municipi de Castellgalí, a la comarca catalana del Bages i del qual és el cim més alt. No gaire lluny d'allí hi ha el raval del Talló, un petit nucli de masies.
Al cim s'hi pot trobar un vèrtex geodèsic (referència 281112001).

## Toponímia

Trobem esment de la muntanya ja l'any 1020 amb el nom de Podii de Altaione i antigament marcava el límit entre el terme de Manresa i el de Castellgalí.
També la podem trobar anomenada de manera més minoritaria en algunes fonts com Altaió i el Telló.

## El mirador

La muntanya gaudeix d'un mirador al cim des d'on es gaudeix d'una vista privilegiada de Montserrat, a més, també s'aprecien els diversos nuclis del municipi de Castellgalí com l'urbanització Mas Planoi i diverses localitats properes; a part de diversos turons com el del castell de Castellgalí (297 m) o el Punxabudell (398m).

## Masos i masies properes

Per ordre de proximitat al cim les edificacions més properes són:
* Cal Pruners
* Cal Fèlix
* Cal Pau Fàbregues
* Mas El Talló
* Cal Magí
* Cal Garraneu

## Referències

* ↑ Castellgalí, Ajuntament de. «El Talló i la Vall d'Artigues». [Consulta: 25 setembre 2022].
* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya «Informació general». FITXA DE SENYAL GEODÈSIC.
* ↑ Bolòs, Jordi; Hurtado, Víctor. Atles del Comtat de Manresa (798-993). Barcelona: Rafael Dalmau, març 2004, p. 53. ISBN 84-232-0665-3.
* ↑ «Castellgalí». SECCIÓ DE SENDERS AE TALAIA DE MONTSERRAT A NÚRIA, 05-05-2019, pàg. 14.
* ↑ «Castellgalí, can Font, el Telló». [Consulta: 27 abril 2023].
* ↑ «Mirador del Talló, a Castellgalí (Bages), 26.03.2022 – El medi natural del Bages». [Consulta: 25 setembre 2022].
* ↑ «El Talló | Mapes de Patrimoni Cultural». [Consulta: 25 setembre 2022].
# Cal Tartamut

Cal Tartamut és una obra modernista de Guissona (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici modernista que consta de planta baixa i dos pisos, en el qual domina la línia corba.
Planta baixa amb tres obertures d'arc escarser, sent la porta d'entrada la que està més a la dreta; té porta de fusta amb elements sobreposats del mateix material que forma decoració geomètrica a base de formes sinuoses. La part superior de la porta està feta amb ferro forjat que incorpora elements daurats en forma de flor. Les tres obertures estan separades per pilastres de pedra, que s'aixequen sobre sòcols de pedra en forma balustrada, que tene relleu en forma ametllada vertical, decorades amb botons als extrems i tres línies rectes, també en relleu al mig.
Al primer i segon pis, hi ha tres balcons a cadascun, envoltats de motllura de pedra de formes sinuoses i decorades amb elements vegetals. Al primer pis balconada que recorre la façana, i al segon tres balcons individuals, tots de ferro forjat amb decoració floral i barnillons tornejats, en forma ovalada a la part inferior. Entre el segon pis i el terrat, hi ha tres petites obertures de pedrsa.
La façana esta arrebossada i pintada. Coronant l'edifici, hi ha una barana recta i un frontó ovalat amb garlandes de pedra als costats, i elements decoratius i geomètrics i fitomorfs al frontó. Una motllura, separa el terrat de la resta de la façana, formant un espai al centre del qual hi ha un cercle guarnit amb garlanda a la part inferiror i la data de 1916 inscrita al mig. Al llarg d'aquest espai i envoltant l'òval, encara es pot llegir "FONDA DEL CENTRO".

## Història

Antigament era una fonda, dada que es coneix per la inscripció de la façana i que data de l'any 1916.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Cal Tartamut». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 gener 2018].
# Cal Serra (Sant Feliu Sasserra)

Cal Serra és un edifici al nucli de Sant Feliu Sasserra (Bages) protegit com a bé cultural d'interès local. Es tracta d'una casa entre mitgeres de tres plantes. A la planta baixa hi ha dues entrades: la principal, que dona accés als baixos, i una lateral que ho fa a una escala que condueix als pisos. Aquests dos portals juntament amb la finestra lateral són emmarcats amb pedra. Al primer pis hi ha tres balcons interessants per les decoracions que els envolten. La decoració els ve donada per dues columnetes adossades a les dovelles del balcó, que sostenen la llinda. El balcó central és el més treballat: capitells corintis, escuts, rostres humans (molt malmesos). Al pis superior es repeteix l'estructura dels tres balcons però les obertures són més petites. Un petit ràfec és sostingut per mènsules de pedra. Aquest edifici fou construït a les darreries del segle xix per Josep Serrajòrdia, cabaler de la finca de Serrajòrdia de Sant Feliu Sasserra, que volgué que el conjunt no fos exclusivament una habitatge: a la part del darrere hi ha un bosquet amb una bassa i un mirador en forma de campanar.

## Notes

* ↑ «Cal Serra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 desembre 2015].
# Camp de les Garses

El Camp de les Garses és un paratge del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Està situat al costat de llevant del Pont del Collet, al nord-oest de la Font del Collet i a migdia dels Horts dels Pins, a la mateixa llera de la Golarda just abans que es formi el Calders.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Calomart

Calomart (oficialment en castellà: Calomarde) és un municipi d'Aragó, situat a la província de Terol i enquadrat a la comarca de la Serra d'Albarrasí. Té una àrea de 28,18 km² amb una població de 80 habitants (INE 2016) i una densitat de 2,84 hab./km². Està situat al centre de la Serra d'Albarrasí i a 50 km de Terol.

## Història

El 21 de juny de 1257, per privilegi del rei Jaume el Conqueridor atorgat a Terol, aquest indret passà a formar part de Sesma de Frías de Albarracín, a la Comunitat de Santa María de Albarracín, que depenia directament del rei, perdurant aquest règim administratiu sent l'única que s'ha mantingut viva després de l'aplicació del Decret de dissolució de 1837, tenint la seu actual a Tramacastilla.

## Política local
### Últims alcaldes

| Període | Alcalde | Partit |
| 1979-1983 | Pascual Pérez Martínez | Independent |
| 1983-1987 | | |
| 1987-1991 | | |
| 1991-1995 | | |
| 1995-1999 | | |
| 1999-2003 | | |
| 2003-2007 | | |
| 2007-2011 | | |
| 2011-2015 | Rodolfo Andrés Hernández Barrera | PP |
| 2015-2019 | Rodolfo Andrés Hernández Barrera | PP |
| 2019-actualitat | Rodolfo Andrés Hernández Barrera | PP |

### Resultats electorals

Eleccions municipals :
| Partit | 2003 | 2007 | 2011 | 2015 | 2019 |
| PP | 1 | 1 | 2 | 2 | 3 |
| PAR | - | - | 1 | 1 | - |
| PSOE | - | - | | - | |
| CHA | | | - | | |
| Total | 1 | 1 | 3 | 3 | 3 |

## Referències

* ↑ Comunidad de Albarracín
* ↑ Ministerio de Hacienda y Administraciones Públicas (Gobierno de España). «Treinta aniversario de las primeras elecciones municipales de la democracia». Arxivat de l'original el 6 de març de 2014. [Consulta: 6 març 2014].
* ↑ Alcaldes de Aragón de las elecciones de 2011
* ↑ Gobierno de Aragón. «Archivo Electoral de Aragón». [Consulta: 31 gener 2015].
# Calogero Vinti

Calogero Vinti (Agrigent, 12 de juliol de 1926 - Perusa, 25 d'agost de 1997) va ser un matemàtic italià.

## Vida i obra

Nascut a Sicília, Vinti va estudiar matemàtiques a la universitat de Palerm, essent deixeble d'Emilio Baiada. Després de ser professor associat a Palerm, va ser nomenat professor titular el 1962 a la universitat de Mòdena, de la qual es va traslladar a la de Perusa el 1970. Va morir a Perusa el 1997. El 1986 va contribuir fortament en la fundació de la facultat d'enginyeria de la universitat de Perusa, de la qual va ser president durant tres mandats consecutius.
Els seus treballs de recerca més importants van ser en el camp de l'anàlisi matemàtica i de la teoria de l'aproximació.
El 1998, la Unione Matematica Italiana, va instaurar un premi amb el seu nom per distingir joves investigadors en el camp de l'anàlisi matemàtica.

## Referències

* ↑ Chang, 2011, p. 291.
* ↑ Boni i Pucci, 1998, p. 230.
* ↑ Pucci, 1998, p. 1.
* ↑ Bardaro, 2000, p. 137 i ss.

## Bibliografia

* Bardaro, Carlo «The work of Calogero Vinti in approximation theory and its impact in calculus of variations» (en anglès). Applicable Analysis, Vol. 75, Num. 1-2, 2000, pàg. 137-155. DOI: 10.1080/00036810008840839. ISSN: 0003-6811.
* Boni, Mauro; Pucci, Patrizia «Commemorazione di Calogero Vinti» (en italià). Bollettino Unione Matematica Italiana, Vol. 1-A, Num. 2, 1998, pàg. 228-236. ISSN: 0392-4033.
* Chang, Sooyoung. Academic Genealogy of Mathematicians (en anglès). World Scientific, 2011. ISBN 978-981-4282-29-1.
* Pucci, Patrizia «Address in honor of professor Calogero Vinti» (en anglès). Numerical Functional Analysis and Optimization, Vol. 19, Num. 1-2, 1998, pàg. 1-6. DOI: 10.1080/01630569808816811. ISSN: 0163-0563.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Calogero Vinti» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Premio "Calogero Vinti"» (en italià). Unione Matematica Italiana, 2023. [Consulta: 21 juliol 2023].
# Bucksport (Maine)

Bucksport és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 4.908 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bucksport tenia 4.908 habitants, 2.049 habitatges, i 1.360 famílies. La densitat de població era de 36,8 habitants per km².
Dels 2.049 habitatges en un 32% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,6% hi vivien parelles casades, en un 9,8% dones solteres, i en un 33,6% no eren unitats familiars. En el 27,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 29,3% entre 25 i 44, un 24,7% de 45 a 60 i un 13,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.812 $ i la renda mediana per família de 41.818 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.067 $ mentre que les dones 22.739 $. La renda per capita de la població era de 17.587 $. Entorn del 9,4% de les famílies i el 10,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bucksport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bucksport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bucle

«Bucle» té aquests significats:
* Bucle (música), un o diversos samples sincronitzats que ocupen generalment un o diversos compassos musicals i es graven o reprodueixen enllaçats en seqüència, una vegada darrera l'altra donant la sensació de continuïtat
* Bucle (acrobàcia), acrobàcia aèria que consisteix a descriure un cercle vertical, el sostre de l'aparell mantenint-se sempre a l'interior d'aquest cercle
* Bucle de desplaçament, un tipus d'estructura d'ADN
* Bucle magnètic, cinta magnètica amb els extrems units entre ells, a fi de constituir una cinta sense fi
* Bucle estrany, jerarquia de nivells enredada
* Matemàtiques:
** Bucle (àlgebra), estructura algebraica similar al grup però no associativa
** Bucle (teoria de grafs), aresta d'un graf que enllaça un vèrtex amb si mateix
* Programació:
** Bucle (programació)
** Bucle Do-while
** Bucle For
** Bucle infinit
** Bucle While
* Miscel·lània: vegeu llaç
Viccionari
# Juan Miguel Aguilera

Juan Miguel Aguilera (València 1960) és un escriptor espanyol de ciència-ficció. Viu i treballa a la seva ciutat natal, on té un estudi de disseny industrial i il·lustració. El 1981 va publicar el seu primer relat Sangrando correctamente en la revista Nueva Dimensión. Entre 1988 i 1995 va escriure juntament amb Javier Redal diverses novel·les, de las quals En un vacío insondable (1994), El Refugio (1994) i Maleficio (1995) van ser guardonades amb el Premi Ignotus. Integren també la seva producció narrativa, títols com: El bosque de hielo (1995), premis Alberto Magno i Ignotus; La llavor del mal (1996), escrita amb Ricardo Lázaro; La locura de Dios (1998), premis Imaginales (França) i Bob Morane (Bèlgica) a la millor novel·la estrangera; Contra tiempo (2001), escrita amb Rafa Marín, i Rihla (2003). A més a més, ha escrit guions de cinema -Náufragos (2000) i Stranded (2001)- i el guió del còmic Avatar: un regard dans l'abîme, amb dibuixos de Rafa Fonteriz.

## Referències

* ↑ «Juan Miguel Aguilera». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
# Camaguán

Camaguán és la ciutat capital del municipi d'Esteros de Camaguán, fundada el 24 de setembre de 1768 pel missioner caputxí Fra Tomàs de Castro. Està situada al sud-oest de l'estat de Guárico, a Veneçuela. La seva població el 2013 era de 40.032 habitants.
# Frank-Toyo

L'equip Frank-Toyo, conegut anteriorment com a Isotonic o Cyndarella va ser un equip ciclista suís de ciclisme en ruta que va competir de 1987 a 1990.

## Principals resultats

* Gran Premi Guillem Tell: Fabian Fuchs (1988), Karl Kälin (1989), Werner Stutz (1990)
* Gran Premi de Lugano: Marco Vitali (1990)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 3 participacions (1988, 1989, 1990)
** 1 victòries d'etapa:
*** 1 el 1989: Rolf Järmann
** 0 classificacions finals:
** 0 classificacions secundàries:
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Enllaços externs

* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Mokhlos (illot)

Mokhlos (grec Μόχλος transcrit Mochlos o Mohlos) és una petita illa del Golf de Mirabello al nord-est de Creta, que té un jaciment arqueològic de l'època minoica. Hi ha proves que en aquells temps l'illa estava unida a la terra ferma i que era un port. Actualment el nom Mochlos també s'aplica al poblet que hi ha a Creta al davant de l'illa.
# Universitat d'Uppsala

La Universitat d'Uppsala (Uppsala universitet en suec) és una universitat pública a Uppsala, Suècia. És la universitat més antiga d'Escandinàvia, va ser fundada el 1477 per iniciativa de l'arquebisbe d'Uppsala Jakob Ulfsson i del regent suec Sten Sture, amb una butlla del Papa Sixt IV.
Després d'un turbulent període que va seguir la reforma, amb períodes de virtual extinció, la universitat va prendre nous aires amb el ressorgiment de Suècia com a potència i com a estat luterà des del final del segle xvi i va obtenir una relativa estabilitat financera gràcies a la gran donació del Rei Gustau II Adolf al segle xvii. La universitat té nou facultats distribuïdes sobre tres grans àrees: àrea d'humanitats i ciències socials (amb 6 facultats), àrea de medicina i farmàcia (amb 2 facultats), i àrea d'enginyeria i ciències naturals (amb 1 facultat). Les facultats són:
Actualment rep prop de 53.700 estudiants a nivell de pregrau o en programes de formació professional i prop de 2.400 estudiants de doctorat. Té 3.800 professors d'un total de 6.000 empleats. Dedica el 60% del seu pressupost als seus programes doctorals i a la investigació. Pertany al Grup Coïmbra d'universitats europees.
La gravadora de medalles Lea Ahlborn realitzà la medalla del jubileu de la Universitat d'Uppsala de 1877.

## Vegeu també

* Sofia Näsström

## Referències

* ↑ Infoglue-support. «Vetenskapsområdet för humaniora och samhällsvetenskap - Uppsala universitet» (en suec). [Consulta: 17 febrer 2024].
* ↑ Infoglue-support. «Vetenskapsområdet för medicin och farmaci - Uppsala universitet» (en suec). [Consulta: 17 febrer 2024].
* ↑ «Uppsala universitet» (en suec), 16-02-2024. [Consulta: 17 febrer 2024].
* ↑ Espasa Calpe. Enciclopedia Espasa. Volumen 3 (en castellà), p. 694. ISBN 8423945030.
# Djurak (Calmúquia)

* Per a altres significats, vegeu «Djurak».
Djurak (en rus: Джурак) és un poble (un possiólok) de Calmúquia, a Rússia, segons el cens del 2012 tenia 204 habitants. Pertany al districte municipal de Tróitskoie.

## Referències

* ↑ «Калмыцкие топонимы Астраханской области — автореферат и диссертация по филологии.». Arxivat de l'original el 2014-10-09.
* ↑ «Карты Генштаба L-38 (А) 1:100000. Республика Калмыкия и Ростовская область.». Arxivat de l'original el 2015-02-04.
* ↑ Бага-Чоносовское сельское муниципальное образование (История)
# Djubga

Djubga - Джубга (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la desembocadura del riu Djubga en la riba oriental de la mar Negra, a 39 km al nord-oest de Tuapsé i a 82 km al sud de Krasnodar.
Pertanyen a aquest possiólok els pobles de Górskoie, Bjid, Defanovka i Moldavànovka i el khútor de Polkovnitxi.

## Història

Es fundà el 1864 l'stanitsa de Djubgskaia a l'emplaçament d'un assentament xapsug. Fou el lloc d'aquarterament del batalló costaner xapsug, que formava part de la línia defensiva de la mar Negra. Després de dissoldre's el batalló el 1870 fou retirat el grau d'stanitsa i fou anomenat Djubga. Poc després es convertí en poble. El 1905 tenia 74 llars de camperols russos i formava part administrativament de l'ókrug de Tuapsé. El 13 de juny del 1965 rebé el seu estatus actual de possiólok.