OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dona amb carta

Dona amb carta (Femme à la lettre) és un quadre de Pierre-Auguste Renoir dels anys 1890-1895 i dipositat al Museu de l'Orangerie de París.

## Història

Una figura com aquesta, posant en una actitud convencional de reflexió, és poc habitual en la pintura de Renoir. Aquest oli sobre tela de 65 × 54 cm entronca amb el tipus tradicional de la figura imaginària, que apareix amb freqüència en la pintura del segle xviii i també, més proper a Renoir, en l'obra de Corot.
La mateixa model posà en diverses composicions que, generalment se solen situar en el període 1890-1895. Aquesta obra figura en un àlbum de reproduccions d'obres de Renoir editat per Vollard el 1918 (per tant, en vida de l'artista), en què apareix datada concretament el 1895.

## Descripció

Aquest tipus de figura (en un posat lleugerament rígid) és bastant inusual en l'obra de Renoir. De fet, el pintor preferia pintar els seus models en posicions més naturals. La dona és vista asseguda, amb el cap recolzat a la mà dreta i sembla estar reflexionant sobre el contingut d'una carta que sosté a la mà esquerra.
La carta no és més que un pretext per a Renoir per a representar una dona jove amb l'estil dels models pintats per Jean-Honoré Fragonard (1732-1806), alguns dels quals es conserven al Museu del Louvre. Tot i l'actitud estàtica de la dona i els seus ulls defugint la mirada de l'espectador, la pintura emana alegria i frescor.

## Referències

* 1 2 3 Pierre Georgel, José Francisco Yvars, Jean-Pierre Labiau, 2002. De Renoir a Picasso: obres mestres del Musée de l'Orangerie, París. Barcelona: Fundació "la Caixa". ISBN 8476647808. Pàgs. 74-75.
* 1 2 Museu de l'Orangerie Arxivat 2016-01-21 a Wayback Machine. (francès) i (anglès)

## Enllaços externs

* Flickr (francès)
# Dazomet

Dazomet és un fumigant comú dels sòls que actua com herbicida, fungicida, i nematicida.

## Aplicacionss

El Dazomet és un producte químic usat per matar plagues a través de la seva degradació gasosa. Es fa servir Dazomet com esterilitzador dels sòls en diversos locs com els camps de golf, vivers, gespes i sòls per a substrats. Dazomet és usat en els sòls com una alternativa al bromur de metil malgrat que és menys efectiu. La descomposició del dazomet allibera el gas tòxic isotiocianat de metil (MITC).

## Síntesi

El Dazomet es sintetitza amb disulfur de carboni (CS₂) i metilamina diluïda (CH₃NH₂).

## Toxicologia i seguretat

El Dazomet irrita els ulls i la seva degradació produeix MITC, que és un sensibilitzador de la pell. Dazomet és molt tòxic pels organismes aquàtics i també acusadament tòxic pels mamífers.

## Referències

* ↑ RED Fact Sheet: Dazomet. US Environmental Protection Agency, Office of Pesticide Programs, 10 juliol 2008.
* ↑ Cao, Y.; Lu, Y. Process for preparing dazomet dustless stable fine granules. CN1543787, Nov. 10, 2004.
* ↑ «Dazomet». PAN Pesticides Database.
# Samuel Crooks

Samuel Dickinson Crooks (16 de gener de 1908 - 3 de febrer de 1981) fou un futbolista anglès de la dècada de 1930.
Fou internacional amb la selecció d'Anglaterra entre 1930 i 1936. Destacà en el partit en que Anglaterra derrotà Espanya per 7-1, en el qual marcà dos gols, el 9 de desembre de 1931.
Quasi tota la seva carrera la passà a Derby County FC.

## Referències

* ↑ England v Scotland 1930 line-ups at englandstats.com
* ↑ England v Hungary 1936 - lineups at englandstats.com
* ↑ «Samuel Dickinson Crooks». England International Database 1872-2012. englandstats.com. [Consulta: 31 octubre 2012].
* ↑ Mortimer, Gerald (2004): The Who's Who of Derby County. Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4
* ↑ Mortimer, Gerald (2006): Derby County - The Complete Record. Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-517-1
* ↑ Profile at www.Englandfc.com
# Sal binària

Les sals binàries o sals hidràcides són compostos químics formats per un metall i un no-metall, obtinguts quan es substitueix l'hidrogen d'un hidràcid per un metall. L'anió de l'hidràcid (p. e. el clorur) actua amb un nombre d'oxidació negatiu i el metall amb nombre positiu (+).

## Exemples

| 1 | HCl | + | Na(OH) | --> | NaCl | + | H₂O |
| | Àcid clorhídric (Hidràcid) | N/A | Hidròxid de sodi (Hidròxid) | N/A | Clorur de sodi (sal) | N/A | Aigua |
| 2 | HCl | + | Ca(OH)₂ | --> | CaCl₂ | + | H₂O |
| | Àcid clorhídric (Hidràcid) | N/A | Hidròxid de calci (Hidròxid) | N/A | Clorur de calci (sal) | N/A | Aigua |

## Nomenclatura

Per nomenar les sals d'hidràcid s'afegeix el sufix «-ur» a l'arrel del no metall.
| Compost | N. Clàssica | Stock |
| CaF₂ | Fluorur de calci | Fluorur de calci (II) |
| FeCl₂ | Clorur ferrós | Clorur de ferro (II) |
| FeCl₃ | Clorur fèrric | Clorur de ferro (III) |
| Fórmula | Nom tradicional | Nom amb el Sistema Stock |
| HCl$_{ac}$ + CuOH ---> CuCl + H₂O | Clorur cuprós | Clorur de coure (I) |
| 2(HBr)+HgO ---> Hg²(Br)₂ + H₂O | Bromur mercúric | Bromur de mercuri (II) |

## Vegeu també

* Sal (química)

## Referències

* ↑ «sal binària». Cercaterm. TERMCAT. [Consulta: 8 gener 2024].
* ↑ «1.3 Sals binàries (o Sals d'àcids hidràcids)». A: Formulació i nomenclatura inorgànica. Compostos binaris i pseudobinaris. Mestre a Casa – Generalitat Valenciana.
# Desert de Bledow

El Desert de Błędów (polonès: Pustynia Błędowska) és una àrea de sorres situada entre Błędów (part de Dąbrowa Górnicza a la Unió Metropolitana de l'Alta Silèsia i les poblacions de Chechło i Klucze a Polònia. Aquesta zona es troba principalment als Altiplans de Silèsia. Aquesta és l'acumulació de sorra solta més gran d'Europa central dins una zona allunyada del mar i s'ha dipositat fa milers d'anys a causa de la fosa d'una glacera. Ocupa una superfície de 32 km$^2$ (12 sq mi). Les sorres tenen un gruix mitjà d'uns 40 metres amb un màxim de 70 metres. El riu Biała Przemsza divideix aquest desert en dos d'est a oest.
El desert de Błędów és originat per l'activitat humana, des de l'edat mitjana, que va fer baixar la capa freàtica per l'activitat minera fins a un nivell que la terra ja no pot suportar la vida vegetal. Actualment hi ha una superfície de 150 km² de sorra hi havia arribat fins Szczakowa.
Segons la llegenda,aquest desert el va crear el dimoni, qui cercava la mina de plata d'Olkusz.
Durant la Segona Guerra Mundial, l'Afrika Korps alemany el va utilitzar per entrenar-se abans de partir cap Àfrica.
A partir de 2013 s'han fet accions per a conservar-lo i restaurar alguna de les seves dunes.

## Referències

* ↑ «LESSER POLAND» (en polish). Arxivat de l'original el 2011-07-15.
* ↑ http://krakow.gazeta.pl/krakow/1,44425,14531769,Na_Pustyni_Bledowskiej_juz_prawie_jak_na_Saharze.html Arxivat 2014-12-20 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* (anglès) Poland's travel site (scroll down the page!) Arxivat 2011-07-15 a Wayback Machine.
* (polonès) Błędów Desert (to view the photo gallery, scroll down the page!) Arxivat 2006-05-27 a Wayback Machine.
* (polonès) Polish Sahara Association Arxivat 2010-07-06 a Wayback Machine.
* Wikimapia-Entry
# Sageo

El Sageo (下げ緒, Sageo) és una corda d'1,80 a 2 metres de cotó o cuir que subjecta la saya del sabre a la cintura. Es lliga al cinturó (obi) de l'hakama. Era usat per ninges i samurais en Japó. Se li han donat diferents usos, per exemple el de ser una corda auxiliar per a subjectar coses o per a capturar a un enemic.

## Vegeu també

* iaidō
* katana
* saya

## Enllaços externs

* Com lligar el sageo Arxivat 2007-01-27 a Wayback Machine.
# Saint-Bonnet-de-Cray

Saint-Bonnet-de-Cray és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 433 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Pierre Auvolat | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 345 | 405 | 383 | 375 | 392 | 438 | 433 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Dibutades de Sició

Dibutades de Sició (en llatí Diboutades, en grec antic Διβουτάδης) va ser un escultor grec d'època arcaica.
Se'l suposa inventor de l'art de modelar en relleu que hauria iniciat per accident, juntament amb la seva filla a Corint. La història diu que la filla va fer el perfil de la cara del seu amant tal com resultava de l'ombra a la paret i que Dibutades va omplir la silueta amb argila i així va fer una cara en relleu que després va endurir al foc. L'obra va ser conservada al Nimfeu de Corint fins a la destrucció de la ciutat pel general romà Luci Mummi Acàic, segons diu Plini el Vell a la Naturalis Historia.
Plini el Vell afegeix que va inventar l'acoloriment de les obres amb vermell probablement usant pasta d'arena vermella. També va ser el primer a posar cares i elements (Acroteris) a les vores de les teulades i les cornises de les cases, primer en baix relleu (protypa) i després en alt relleu (ectypa). Plini diu a més: "Hine et fastigia templorum orta", és a dir, que les figures de terracota inventades per Dibutades es van usar per decorar els frontons dels temples.

## Referències

* ↑ Dibutades a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1000-1001
# Dipturus polyommata

Dipturus polyommata és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 36 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar i els ous tenen com unes banyes a la closca.

## Alimentació

Menja invertebrats i peixos.

## Hàbitat

És un peix marí i de clima subtropical (18°S-28°S) que viu entre 140–310 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic occidental: l'est d'Austràlia.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Last, P.R. i J.D. Stevens, 1994. Sharks and rays of Australia. CSIRO, Austràlia. 513 p.
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* ↑ Last, P.R. i L.J.V. Compagno, 1999. Rajidae. Hardnose skates. p. 1452-1456. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. FAO, Roma.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* Fritzsch, B. i P. Moller, 1995. A history of electroreception. p. 39-55. A: P. Moller (ed.) Electric fishes: history and behavior. Fish and Fisheries Series 17. Chapman & Hall, Londres.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Salut sexual i reproductiva

En el marc de la definició de salut de l'Organització Mundial de la Salut (OMS) com a estat de total benestar físic, mental i social, i no només l'absència de malaltia o malaltia, la salut reproductiva, s'adreça als processos, funcions i sistema de reproducció en totes les etapes de la vida i inclou també la salut sexual. Les agències de les Nacions Unides afirmen que la salut reproductiva inclou el benestar físic i psicològic en relació amb la sexualitat.
La salut reproductiva implica que les persones poden tenir una vida sexual responsable, satisfactòria i segura i que tenen la capacitat de reproduir-se i la llibertat de poder decidir-ho, i quan i amb quina freqüència. Una interpretació d'això implica que els homes i les dones han de ser informats i tenir accés a mètodes segurs, eficaços, assequibles i acceptables de control de la natalitat; també que es pugui accedir als serveis d'atenció sanitària apropiats de medicina sexual i reproductiva i la implementació de programes d'educació per a la salut les dones per subratllar la importància del seguiment de l'embaràs i l'atenció al part, per proporcionar a les parelles la millor oportunitat de tenir un nadó sa.
Les persones afronten desigualtats en els serveis de salut reproductiva. Les desigualtats varien en funció de l'estatus socioeconòmic, el nivell educatiu, l'edat, l'ètnia, la religió i els recursos disponibles al seu entorn. És possible, per exemple, que als individus de baixos ingressos els manquin recursos adequats per a ser atesos i els coneixements per saber què és adequat per mantenir la salut reproductiva.
A Catalunya el pes assistencial de la salut sexual i reproductiva la duen a terme els equips d'atenció a la salut sexual i reproductiva (ASSIR).

## Aspectes

Així la salut sexual i reproductiva abasta diferents aspectes:
* Educació sobre la sexualitat, sobretot en l'adolescència, tenint en compte l'embaràs adolescent.
* Segons el context: prevenció de la mutilació genital femenina i matrimoni infantil
* Contracepció
* Educació i (possible) atenció de les malalties de transmissió sexual
* Avortament
* Atenció durant l'embaràs, part i el puerperi

## Referències

* ↑ «WHO: Reproductive health». [Consulta: 19 agost 2008].
* ↑ International technical guidance on sexuality education: an evidence-informed approach. París: UNESCO, 2018, p. 22. ISBN 978-92-3-100259-5.
* ↑ «Determinants of and disparities in reproductive health service use among adolescent and young adult women in the United States, 2002-2008». American Journal of Public Health, 102, 2, 01-02-2012, pàg. 359–67. DOI: 10.2105/ajph.2011.300380. PMC: 3483992. PMID: 22390451.
* ↑ «Serveis dels equips d'atenció a la salut sexual i reproductiva (ASSIR)». Canal Salut. Arxivat de l'original el 2019-02-04. [Consulta: 4 febrer 2019].

## Enllaços externs

* «Salut sexual». Canal Salut. Generalitat de Catalunya.

## Vegeu també

* Drets reproductius
# Diceògenes

Diceògenes (en llatí Dicaeogenes, en grec antic Δικαιογένης "Dikaiogénes") fou un poeta tràgic i ditiràmbic grec, del que es desconeix la seva vida, però es coneixen alguns dels seus drames.
Un dels títols coneguts, que cita Aristòtil, va ser Cypria, i és considerat més que un drama, un poema que formaria part del Cicle èpic i que tractava de l'heroi Teucre, fill de Telamó.

## Referències

* ↑ Aristòtil. Poètica 16, 1447b 21
* ↑ Dicaeogenes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1002
# Dich loben die lieblichen Strahlen der Sonne, BWV Anh. 6

Dich loben die lieblichen Strahlen der Sonne, BWV Anh. 6 (Alabeu els suaus raigs del sol) és una cantata perduda de Bach, de l'època de Köthen, estrenada el primer de gener de 1720, de felicitació d'Any Nou al Príncep de la casa d'Anhalt-Köthen. El text és de Christian Friedrich Hunold, professor de Poètica i de Dret de la Universitat de Halle, que firmava amb el pseudònim de Menantes.

## Referències

* ↑ Bach Cantatas Website

## Bibliografia

* Alfred Dürr. “The Cantatas of J. S. Bach”. Oxford University Press, Oxford, 2005.

## Enllaços externs

* Bach Cantatas Website
# Diploptalis

Diploptalis és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Diploptalis metallescens, que es troba a Nigèria.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 3 febrer 2019].
* ↑ Afro Moths
# Salvador Riera i Planagumà

Salvador Riera i Planagumà (Barcelona, Barcelonès, 1899 - Barcelona, Barcelonès, 26 de setembre de 1970) fou un veterinari català.
Cap dels serveis de Veterinària Municipal de Barcelona, fou el primer president i fundador, el 1960, de l'Acadèmia de Ciències Veterinàries de Barcelona, precedent immediat de l'Acadèmia de Ciències Veterinàries de Catalunya (ACVC). A l'Acadèmia de Ciències Veterinàries de Barcelona es mantingué en el càrrec de president fins al seu decés, el 1970. També fou president d’honor del Col·legi de Veterinaris de Barcelona. Com a publicista expert en clínica bovina, va escriure nombrosos treballs, la majoria de divulgació de les seves experiències en la fisiopatologia bovina. També fou nomenat President d'Honor de l'ACVC.

## Referències

* ↑ «.xml Salvador Riera i Planagumà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Roca Torras, Jaume «Acadèmia de Ciències Veterinàries de Barcelona (1960-1990)». VII Jornadas Nacionales y 11 Congreso Iberoamericano de Historia de la Veterinaria, pàgs. 239-242 [Consulta: 18 febrer 2021].
* ↑ Roca Torras, Jaume «L'Acadèmia de Ciències Veterinàriesː una institució amb més de quatre dècades d'història que treballa per millorar el nivell tècnic i científic de la professió». Revista veterinaris: revista del col·legi oficial de veterinaris de Barcelona. COVB, 01-12-2002, pàgs. 16-17 [Consulta: 17 febrer 2021].
# Salvador Rosa Gómez

Salvador Rosa Gómez (Benifaió, Ribera Alta, 15 de setembre de 1937) va ser un ciclista valencià, que fou professional entre 1960 i 1965. De la seva carrera destaca sobretot la victòria al Trofeu Jaumendreu de 1962.

## Palmarès

* 1961
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Andalusia
* 1962
** 1r al Trofeu Jaumendreu

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1961. 42è de la classificació general
* 1962. 20è de la classificació general
* 1964. 26è de la classificació general
* 1965. Abandona

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1961. 63è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Salvador Ros

Salvador Ros fou un compositor català. Tot i que no tenim pràcticament dades biogràfiques es conserva el registre de la seva defunció a Canet de Mar, vila on podria haver treballat, el 3 d‘octubre de 1758 als 54 anys.

## Referències

* ↑ Gregori i Cifré, Josep Maria «El fons musical de l'Església Parroquial de Sant Pere i Sant Pau de Canet de Mar». Barcelona : Generalitat de Catalunya, Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació, 2009, pàg. 44.
# Saint-Jean-sur-Couesnon

Saint-Jean-sur-Couesnon (en bretó Sant-Yann-ar-C'houenon) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.017 habitants. Limita amb els municipis Saint-Marc-sur-Couesnon, La Chapelle-Saint-Aubert, Vendel, Saint-Georges-de-Chesné, Saint-Aubin-du-Cormier i Mézières-sur-Couesnon.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 895 | 826 | 745 | 729 | 729 | 863 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Pierre Prodhomme | |
# Cophixalus aenigma

Cophixalus aenigma és una espècie de granota que viu a Austràlia.

## Referències

* Hoskin, C. 2004. Cophixalus aenigma. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Cummingtonita

La cummingtonita és un mineral del grup dels silicats, subgrup inosilicats i dins d'ells pertany als amfíbols monoclínics. És un silicat de ferro i magnesi, amb aspecte d'agregats bacil·lars color castany. És polimorf de la antofil·lita, amb la seva mateixa composició química però diferent sistema cristal·lí.
En realitat, cummingtonita és el terme intermedi d'una sèrie de solució sòlida amb quantitats de ferro i magnesi substituïbles entre si, de manera que tota la sèrie es denomina amb aquest nom. En un extrem de la sèrie estarà la magnesiocummingtonita (Mg₇Si₈O$_{22}$(OH)₂) i en l'altre extrem la grunerita (Fe₇Si₈O$_{22}$(OH)₂).

## Etimologia

El terme procedeix de la ciutat de Cummington, a Massachusetts (EUA), on va ser descrit per primera vegada l'any 1824.
Sinònims molt poc usats són antolita i kievita.

## Ambient de formació

Apareix en roques metamòrfiques, tant metamorfisme de contacte com a regional, de fàcies d'esquists verds o eclogites esquists blaus. També es pot trobar com a mineral primari en algunes diorites, gabres i norites.
Minerals associats a la cummningtonita en totes aquestes roques són hornblenda, antofil·lita, actinolita, tremolita, arfvedsonita, glaucòfan, quars i granat.

## Localització, extracció i ús

Jaciments importants d'aquest mineral es troben a Massachusetts, Dakota del Sud i Wisconsin (EUA), a Labrador (Canadà), Japó, Escòcia, Finlàndia, Noruega i Suècia. A Espanya es troba a Belmonte de Miranda (Astúries), Níjar (Almeria), Pontedeume (La Corunya), Tordera (Barcelona) i Ojén (Màlaga).
La cummingtonita no té ús comercial, només interès científic i de col·leccionista.

## Referències

* 1 2 3 «Cummingtonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Hawthorne, Frank C.; Oberti, Roberta «On the classification of amphiboles». Canadian Mineralogist, 44, 1, 2006, pàg. 1-21.
* ↑ «Cummingtonite Mineral Data» (en anglès). Mineralogy Database. WebMineral. [Consulta: 20 maig 2024].
* ↑ «Cummingtonite» (PDF) (en anglès). Mineral Data Publishing, 2001. [Consulta: 20 maig 2024].
* ↑ «Cummingtonita» (en castellà). Arxivat de l'original el 27-04-2016. [Consulta: 20 maig 2024].
* Klein, Cornelius., 2002, The Manual of Mineral Science, 22nd ed., John Wiley & Sons, Inc. ISBN 0-471-25177-1
* Galeria de minerals amb informació de cummingtonita
# Pardirallus

Pardirallus és un gènere d'ocells de la família dels ràl·lids (Rallidae) que habita zones humides de l'àrea neotropical, incloent les Antilles.

## Llista d'espècies

Se n'han descrit 3 espècies dins aquest gènere:
* rascló pintat (Pardirallus maculatus).
* rascló culnegre (Pardirallus nigricans).
* rascló de bec sagnant (Pardirallus sanguinolentus).

## Referències

* ↑ El gènere Pardirallus a ZOONOMEN Rev. 1-11-2010 (anglès)
# Faison

Faison és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 744 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Faison tenia 744 habitants, 314 habitatges i 196 famílies. La densitat de població era de 342 habitants per km².
Dels 314 habitatges en un 27,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,9% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 37,3% no eren unitats familiars. En el 33,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,6% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 30,5% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.788 $ i la renda mediana per família de 30.724 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.536 $ mentre que les dones 20.667 $. La renda per capita de la població era de 12.558 $. Entorn del 18,7% de les famílies i el 27,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Faison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Faison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Ait Siberne

Ait Siberne (àrab آيت سيبرن) és una comuna rural de la província de Khémisset de la regió de Rabat-Salé-Kenitra. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 4.900 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].