OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Santovenia de Pisuerga

Santovenia de Pisuerga és un municipi de la província de Valladolid, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1078 | 1556 | 2551 | 2688 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Valladolid (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Santouri

El santouri és un instrument de corda percudida de la família del dulcimer propi de Grècia i, per extensió, dels territoris de cultura grega. El model grec, al qual correspon aquest nom, és del mateix grup que el santoor de l'Índia i el santur persa, dels quals difereix per l'estil, construcció, afinació i tècnica interpretativa.
Probablement el seu nom deriva del persa santour o santir. Segons una teoria, hauria sorgit de la forma romana d'Orient Psaltiri; segons una altra, del persa san tar que significa cent cordes. La caixa de ressonància, de forma trapezoïdal i de fusta de pi o de noguer, té un gruix d'uns 4 o 5 centímetres i l'amplada i llargada és d'entre 50 i 65 centímetres i 100, respectivament. Té entre 100 i 140 cordes que donen entre 30 i 32 notes, atès que moltes d'elles –les més primes, corresponents a les notes agudes- són cordes triples (tres cordes afinades igual, que es toquen juntes per augmentar el volum sonor) o fins i tot quíntuples. Dos jocs de ponts mòbils divideixen les cordes en tres parts. Les cordes primes són fetes de bronze o acer, i les gruixudes, de coure. El seu àmbit és d'unes tres octaves i mitja.
Per tocar-lo es fan servir dos martellets folrats amb cotó en l'extrem que percudeix la corda per tal de produir un so suau, i que se subjecten entre els dits índex i mig, amb l'ajut dels polzes, de manera que s'imprimeix una gran velocitat al moviment percussiu, gràcies sobretot a un moviment molt més de canell que de dits.
És un instrument tan adequat per fer acompanyaments com per fer solos o combinar-se amb altres en conjunts, en aquest cas produint acords. Així, apareix sovint tant en grups instrumentals grecs com de l'Egeu oriental (Chios o Samos) on hauria arribat portat per grecs provinents de l'Àsia Menor sobretot a partir de 1922. És un dels instruments més habituals en els conjunts grecs, junt amb el clarinet, el violí i alguna forma de llaüt. Apareix sobretot en la interpretació de gèneres com mikrasiatika (a Àsia Menor), nisiotika (les Illes gregues) i steriana (Grècia peninsular).
Alguns dels grans instrumentistes del santouri han estat Aristeidis Moschos, Tasos Diakogiorgis, N. Kalaitzis (“Bintagialas”), N. Karatasos i, dins de la nova generació, A. Karagiannis and M. Papadeas.

## Vegeu també

* Címbal hongarès
* Dulcimer
* Saltiri
* Santur

## Enllaços externs

* Pàgina de Dimitris Kofterós sobre la història del Dulcimer grec Arxivat 2013-06-13 a Wayback Machine.
* Intèrprets de Santouri
# Santiago Carpintero Fernández

Santiago Carpintero Fernández (Lleó, 28 de setembre de 1976) és un futbolista castellanolleonès ja retirat, que ocupa la posició de migcampista.

## Trajectòria

Comença a destacar al filial del Reial Oviedo. Sense arribar a jugar amb el primer equip asturià, el 1997 recala a l'Albacete Balompié, amb qui juga 22 partits a la categoria d'argent, dividits entre les temporades 97/98 i 98/99. Els següents anys hi romandria en equips de Segona B, com el Cartagonova CF, el Deportivo Alavés i el CD Toledo.
Hi retorna a la Segona Divisió el 2002, quan fitxa pel Llevant UE. És titular al conjunt granota durant dues temporades, la segona culminada amb l'ascens dels valencians a primera divisió. El migcampista, però, no té continuïtat, i marxa al Deportivo Alavés, amb qui assoleix un nou ascens a la màxima categoria.
La temporada 05/06 és la del debut del lleonès a primera divisió. Hi disputa 27 partits i marca dos gols, insuficients per a la permanència de l'equip basc. Jugaria una altra campanya amb l'Alavés abans de recalar al Màlaga CF. L'estiu del 2008 s'incorpora al Córdoba CF.

## Referències

* ↑ Ficha de Santiago Carpintero Fernández, www.bdfutbol.com (castellà) [consulta: 04-04-2014]
* ↑ Ficha de Santiago Carpintero, www.transfermarkt.es (castellà) [consulta: 04-04-2014]

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Santiago Castro Anido

Santiago Castro Anido (Mugardos, 16 de maig de 1947) fou un futbolista català de la dècada de 1970.

## Trajectòria

Es formà al Galicia de Mugardos, passant més tard a l'Arsenal de Ferrol i a partir de 1965 al Racing de Ferrol. Després de destacar al Racing de Ferrol a Segona Divisió, fou fitxat pel FC Barcelona l'any 1968. L'any 1971, el Barça fitxà a Quique Costas del Celta de Vigo per 11 milions de pessetes i el traspàs de Castro al club de Vigo. Al Celta jugà durant deu temporades on esdevingué un jugador bàsic per al club amb 276 partits de lliga jugats.

## Referències

* ↑ «Santiago Castro». veteranosracingferrol.org. [Consulta: 1r abril 2015].
* 1 2 3 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 3 «SANTIAGO CASTRO». yojugueenelcelta.com, 07-02-2010. [Consulta: 1r abril 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Asplenium bulbiferum

Asplenium bulbiferum és una espècie de falguera de la família Aspleniaceae originària d'Austràlia i Nova Zelanda. Rep el nom en maorí de pikopiko, mouku o mauku. Les seves frondes es mengen com a verdura.
Forma petits bulbets a dalt de les frondes. Quan aquests fan uns 5 cm cauen a terra i desenvolupen un sistema d'arrels i fan noves falgueres. L'espècie relacionada, Asplenium viviparum, té un sistema de reproducció similar.
També es cultiva comercialment. Accepta tant l'ombra parcial com el ple sol i és una planta d'interior popular.

## Referències

* Nutritional value of NZ edible plants: Pikopiko Arxivat 2010-05-24 a Wayback Machine.
* Indigenous Maori food ingredients: Pikopiko
* New Zealand Plant Conservation Network: Asplenium bulbiferum
# Aspius vorax

Aspius vorax és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: conques dels rius Tigris, Eufrates i Orontes.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Coad, B.W., 1996. Zoogeography of the fishes of the Tigris-Euphrates basin. Zoology in the Middle East 13:51-70.
* ↑ Bogutskaya, N.G., 1997. Contribution to the knowledge of leuciscine fishes of Asia Minor. Part 2. An annotated check-list of leuciscine fishes (Leuciscinae, Cyprinidae) of Turkey with descriptions of a new species and two new subspecies. Mitt. Hamb. Zool. Mus. Inst. 94:161-186.
* ↑ Fricke, R., M. Bilecenoglu i H.M. Sari, 2007. Annotated checklist of fish and lamprey species (Gnathostoma and Petromyzontomorphi) of Turkey, including a Red List of threatened and declining species. Stuttgarter Beitr. Naturk. Sea A (706):1-172.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Shafi, M. i B.M. Jasim, 1982. Some aspects of the biology of a cyprinid, Aspius vorax Heckel. J. Fish Biol. 20(3):271-278.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Arnoldo Alberto Iguarán

Arnoldo Alberto Iguarán Zúñiga (Riohacha, 18 de gener del 1957) és un exfutbolista colombià.

## Trajectòria

Començà i acabà la seva carrera a Cúcuta Deportivo. També passà 12 anys a Millonarios, amb qui guanyà la lliga colombiana el 1987 i 1988.
A data de 2008, té el rècord de gols marcats amb Colòmbia amb 25 gols en 68 partits entre 1979 i 1993.
Després de la seva retirada, el seu germà Camilo Iguarán creà una acadèmia de futbol que porta el seu nom.

## Palmarès

| Equip | Títol | Any |
| Deportivo Táchira | Lliga veneçolana de futbol | 1981 |
| Millonarios | Lliga colombiana de futbol | 1987 |
| Millonarios | Lliga colombiana de futbol | 1988 |

## Referències

* ↑ Statistics at Golgolgol.net
* ↑ Statistics at Golgolgol.net
* ↑ Statistics at Golgolgol.net
* ↑ Statistics at Golgolgol.net
* ↑ rsssf: Colombia record international goalscorers

## Enllaços externs

* RSSSF
* (castellà) Web de l'acadèmia Arnoldo Iguarán
# Assemblea Nacional

«Assemblea Nacional» té aquests significats:
* Assemblea Nacional Armènia, assemblea legislativa de la República d'Armènia. Fins a la promulgació de la
* Assemblea Nacional Assíria
* Assemblea Nacional de la República de l'Azerbaidjan
* Assemblea Nacional Catalana, expressió organitzada del sobiranisme al Principat de Catalunya
* Assemblea Nacional de Cambodja
* Assemblea Nacional de Cap Verd, òrgan del poder legislatiu de la República de Cap Verd
* Assemblea nacional constituent
* Assemblea Nacional Consultiva, substituí a Espanya al Parlament encara que sense assumir el poder legislatiu durant la Dictadura de Primo de Rivera
* Assemblea Nacional de Corea del Sud, parlament unicameral de Corea del Sud que exerceix la potestat legislativa de la nació
* Assemblea Nacional de l'Equador
* Assemblea Nacional d'Eslovènia
* Assemblea Nacional (França)
* Assemblea Nacional de Gal·les, parlament amb poder legislatiu de Gal·les. Les primeres eleccions s'hi
* Assemblea Nacional Popular de Guinea Bissau
* Assemblea Nacional del Kurdistan
* Assemblea Nacional de Laos
* Assemblea Nacional de Mali
* Assemblea Nacional de Namíbia, cambra baixa del bicameral Parlament de Namíbia
* Assemblea Nacional del Pakistan
* Assemblea Nacional del Quebec
* Assemblea Nacional de la República Sèrbia
* Assemblea Nacional de São Tomé i Príncipe, òrgan del poder legislatiu de São Tomé i Príncipe
* Assemblea Nacional de Transició, Somàlia
* Gran Assemblea Nacional de Turquia
* Assemblea Nacional d'Ucraïna - Autodefensa d'Ucraïna
* Assemblea Nacional de Veneçuela, òrgan de tipus unicameral que exerceix el Poder Legislatiu Federal en la República Bolivariana de Veneçuela
* Assemblea Nacional de Weimar, assemblea parlamentària que va governar a Alemanya
* Assemblea Nacional de la Xina
* Assemblea Nacional de Zàmbia
# Asbadhites

Els asbadhites era la comunitat de perses instal·la a la regió d'Oman i a la de Bahrayn (Aràbia Oriental després al-Ahsa) dels quals no es coneix el seu poder polític i econòmic. De fet el seu àmbit geogràfic és incert, però sembla segur que estaven a la fortalesa d'al-Mushaqqar a Bahrayn i a la fortalesa propera a Suhar a Oman (la regió costanera s'anomenava llavors Mazun), i amb petites comunitats a les ciutats costaneres. Es tractava de perses enviats com a militars o colons, i es creu que s'ocupaven principalment de la vigilància de les fortaleses i de la fronteres.
El 630 Mahoma es va dirigir a la comunitat i els va comminar afer-se musulmans i pagar només el zakat (import sobre el cereals) a canvi de protecció i conservarien la seva posició; el temple del foc seria eliminat però tindrien llibertat per seguir una dieta al seu gust. Van refusar però en algun moment, el 632 o el 633 (després de la guerra civil a Oman entre aliats i enemics dels musulmans), la comunitat, igual que els mazdeistes van signar una convenció que va respectar les seves creences i van desaparèixer progressivament.

## Referències

* Abu Ubayda, Kitab al-Amwal, 1986, pàg. 26.
# Astudillo

Astudillo és un municipi de la província de Palència, que comprèn els pobles d'Astudillo i Palacios del Alcor. El municipi, que és un dels més extensos de la província, limita amb Amusco, Villamediana, Torquemada, Cordovilla la Real, Villalaco, Valbuena de Pisuerga, Villodre, Melgar de Yuso, Santoyo i Támara de Campos.

## Situació

El poble d'Astudillo es troba a uns 30 kilòmetres de la capital, Palència. És travessat per dues carreteres comarcals i d'altres d'inferior categoria. Astudillo es comunica amb Amusco, Palència, Frómista i Castrojeriz, a Burgos.

## Política

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Luis Alberto Nebreda | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Luis Alberto Nebreda | Aliança Popular | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Glicerio Castro, a partir de 1988 M. Soledad Varela | PSOE | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Eugenio Duque | Partit Popular | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Eugenio Duque | Partit Popular | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Agustín Manrique | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Luis Santos | Partit Popular | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Luis Santos | Partit Popular | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1842 | 1857 | 1860 | 1877 | 1887 | 1897 | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 | 2007 |
| 4151 | 4396 | 4236 | 3926 | 3573 | 3182 | 3080 | 2896 | 2503 | 2768 | 2529 | 2630 | 2272 | 1910 | 1623 | 1374 | 1253 | 1168 |

## Monuments

El principal monument d'Astudillo és el Convent de Santa Clara, famós pel seu museu, i la rebosteria que fan les mateixes monges. També és important La Mota, nom del pujol on estava ubicat el castell, ja desaparegut, i des d'on hom pot gaudir de les vistes del poble.

## Economia

Amb una economia basada principalment en l'agricultura i la ramaderia, també es vol impulsar l'economia energètica amb la instal·lació d'aerogeneradors.

### Església de Santa Eugenia

* Vista de Santa Eugènia
* Santa Eugènia
* Església de Santa Eugènia

### Castell de la Mota

* Part del Castill
* Vista del Castell de la Mota i les bodegues
* Part del Castell utilitzat per a bodegues

## Personatges

Destaca César Muñoz Arconada, escriptor i periodista.
# Serra de Puigdevall

La Serra de Puigdevall és una serra situada al municipi de Lleida a la comarca del Segrià, amb una elevació màxima de 198,5 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Singhiella premnae

Singhiella premnae és una espècie d'hemípter del gènere Singhiella, de la família dels Aleiròdids.
Va ser descrita científicament per primera vegada per Martin el 1999.

## Referències

* ↑ Jon H. Martin & Laurence A. Mound (2007) "An annotated check list of the world’s whiteflies (Insecta: Hemiptera: Aleyrodidae)" Zootaxa 1492: 1-84 Link
# Artazu

Artazu és un municipi de Navarra, a la comarca de Puente la Reina, dins la merindad de Pamplona. Limita al NE amb el riu Arga, a l'est i sud amb Puente la Reina i Mañeru i al nord i oest amb Guirguillano.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 86 | 84 | 80 | 79 | 77 | 106 | 107 | 103 | 108 | 106 | 120 |
| Fonts: Artazu i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||
# Sensi

El sensi (també Mananahua, Sensi, Senti, Tenti) és una lengua ameríndia actualment extingida que pertany al grup pano de les llengües pano-tacanes, que anteriorment parlava el poble del mateix nom, que vivia al marge dret del riu Ucayali al Perú. Segons la 17a edició de l’Ethnologue, hi havia 100 parlants sensi el 1925 i hi tenia els subgrups Inubu, Kaska i Runubu.

## Referències

* ↑ International Encyclopedia of Linguistics: AAVE - Esperanto (en anglès). Oxford University Press, 2003, p. 234. ISBN 9780195139778.
* ↑ Sensi a Ethnologue (18th ed., 2015)
# Sensibilitat (física)

En física, es coneix com a sensibilitat al quocient entre l'increment de la resposta d'un aparell de mesura i l'increment corresponent al senyal d'entrada. També s'anomena sensibilitat a la mínima variació que es pot detectar o mesurar amb un aparell de mesura. Quan més sensible és un aparell més capacitat té per a detectar canvis més petits.

## Referències

* ↑ «Optimot. Consultes lingüístiques - Llengua catalana». [Consulta: 11 juny 2021].
* ↑ «sensibilitat | enciclopèdia.cat». [Consulta: 11 juny 2021].
# Selasphorus

Selasphorus és un gènere d'ocells de la subfamília dels troquilins (Trochilinae) dins la família dels troquílids (Trochilidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.1, 2014) aquest gènere està format per 9 espècies, després que l'AOU ubiqués Calliope dins ell: i també Atthis
* colibrí ardent (Selasphorus ardens).
* colibrí cal·líope (Selasphorus calliope).
* colibrí dels volcans (Selasphorus flammula).
* colibrí cuaample (Selasphorus platycercus).
* colibrí d'Elliot (Selasphorus ellioti).
* colibrí d'Heloïsa (Selasphorus heloisa).
* colibrí rogenc (Selasphorus rufus).
* colibrí d'Allen (Selasphorus sasin).
* colibrí llampant (Selasphorus scintilla).

## Referències

* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Hummingbirds» (en anglès). IOC World Bird List Version 14.1. [Consulta: 12 octubre 2024].
* ↑ PDF Arxivat 2012-08-29 a Wayback Machine. R. Terry Chesser, Richard C. Banks, F. Keith Barker, Carla Cicero, Jon l. Dunn, Andrew W. Kratter, Irby J. Lovette, Pamela C. Rasmussen, J. V. Remsen, James D. Rising, Douglas F. Stotz i Kevin Winker. 2012. Fifty-third supplement to the American Ornithologists' Union Check-list of North American birds. The Auk 129 :573−588. (anglès)
* ↑ Licona-Vera, Yuyini; Ornelas, Juan Francisco «The conquering of North America: dated phylogenetic and biogeographic inference of migratory behavior in bee hummingbirds». BMC Evol Biol, 17, 126, 5. DOI: https://doi.org/10.1186/s12862-017-0980-5 [Consulta: 12 octubre 2024].
# Athlone

Athlone (en irlandès An Baile Átha Luain, és a dir, ciutat del gual de Luan) és una ciutat d'Irlanda, situada a la riba del riu Shannon i al sud del Lough Ree. Es troba a cavall del Comtat de Westmeath i del de Roscommon i de les províncies de Leinster i Connacht). Els barris a l'oest de la vila són situats al Comtat de Roscommon a Connacht però la vila és administrada pel comtat de Westmeath a Leinster on la capital administrativa és "An Mhuileann gCearr" Mullingar.

## Història

Al cor de la història d'Athlone es troba el seu castell, la història del qual és força antiga. La vila fou construïda en un emplaçament molt estratègic, ja que al sud el riu Shannon no es pot travessar davant Clonmacnoise i al nord es troba el Lough Ree.
En 1001 la vila fou conquerida per Brian Boru qui arribà per via fluvial. Cap al segle xii es construí un pont aproximadament a 100 metres al sud del pont actual. A fi de protegir-lo Turloch Mor O Conor va fer construir una fortificació al marge oest del riu. La fortificació i el pont foren contínuament atacats durant el segle xii. A la fi del segle els hiberno-normands hi construïren un monticle coronat per una construcció de pedra d'alta feta en 1210 per John Gray. La torre data d'aquesta època. La resta del castell original va ser completament destruït durant el setge i després reconstruït i ampliat.
Els bastiments actuals foren construïts per a prevenir la ciutat d'un atac de la flota francesa remuntant el Shannon. El castell fou destruït parcialment per un llamp que va caure sobre el dipòsit de municions.

## Agermanaments

* Châteaubriant (Kastell Briant)

## Referències

* ↑ Joyce, P.W. «Irish local names explained». Arxivat de l'original el 2007-09-28. [Consulta: 2 abril 2013].. Historiadors locals la descriuen com el gual de la Lluna

## Enllaços externs

* Athlone.ie – Portal oficial
* Irish Rail Athlone Station Website
# Sentència Arbitral de Torrellas

La sentència arbitral de Torrellas és un acord signat el 8 d'agost de 1304 a la localitat aragonesa de Torrellas per restablir la pau entre la corona de Castella i la corona d'Aragó, després de la conquesta del Regne de Múrcia a Castella per part del rei Jaume II el Just.
En el context de la crisi dinàstica de la corona de Castella, que enfrontava Sanç IV de Castella amb Alfons de la Cerda, aquest oferí a Jaume el Just el Regne de Múrcia a canvi del seu suport. A conseqüència d'això, des del 1296 fins al 1300, Jaume II va dur a terme operacions militars de conquesta del territori de Múrcia amb la intenció d'apoderar-se de la zona compresa entre Elda pel nord i Huércal-Overa pel sud.
Per tal de finalitzar la guerra entre Castella i la corona d'Aragó, es designaren tres àrbitres: el rei Dionís de Portugal, l'infant Joan de Castella i el bisbe de Saragossa Eiximén de Luna. El 8 d'agost de l'any 1304, es reuniren a Torrellas els àrbitres i el rei Jaume II, mentre el rei de Castella, Ferran IV, restava a Ágreda. Allà se sentencià la partició del Regne de Múrcia, delimitant el riu Segura com a frontera entre la corona d'Aragó i el regne de Castella. Aquest acord va significar la pau entre ambdós reis, i Jaume II renuncià al títol de rei de Múrcia, però aconseguí les terres situades al nord del riu, exceptuant la capital del regne (Múrcia) i Molina de Segura. Les noves terres annexionades al Regne de València eren les viles d'Alacant, Elx, Guardamar, Oriola i tots els llogarets de la vall del Vinalopó (cas d'Elda i d'altres)
Després de la incorporació definitiva de la zona nord del Regne de Múrcia a la corona d'Aragó, fou creada el 1305 la procuració d'Oriola, que comprenia les actuals comarques del Baix Segura, el Baix Vinalopó, l'Alacantí, les Valls del Vinalopó, el Vinalopó Mitjà i Elda i Salines d'Elda de l'Alt Vinalopó; la resta d'aquesta comarca va quedar sota sobirania de la corona de Castella, amb el seu límit nord situat sobre el riu Montnegre o de Xixona, límit de l'antiga governació de Xàtiva, que era l'administració foral situada més al sud en aquell moment del Regne de València. El 1366, la procuració esdevingué governació.
Aquesta sentència va ser modificada posteriorment amb el tractat d'Elx l'any següent, per tal de fixar amb exactitud la frontera entre Castella i la corona d'Aragó.

## Referències

* ↑ Ferrer i Mallol, Maria Teresa. Entre la paz y la guerra: La Corona Catalano-aragonesa y Castilla en la baja Edad Media (en castellà). CSIC-Dpto. de Publicaciones, 2005, p.111. ISBN 8400083881.
* ↑ Ferrero, Remedios. Corts i Parlaments de la Corona d'Aragó. Universitat de València, 2011, p. 336. ISBN 8437084393.
* ↑ «Sentència Arbitral de Torrellas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Sestrionka

Sestrionka (en rus: Сестрёнка) és un poble de l'óblast de Tambov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 112 habitants.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B.. «Тамбовская область» (en rus). База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России». Arxivat de l'original el 2022-02-11. [Consulta: 16 febrer 2022].
* ↑ «Gavrilovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-20. [Consulta: 20 març 2022].