OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rossinyol d'Okinawa

El rossinyol d'Okinawa (Larvivora namiyei) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae). Anteriorment se'l considerava una subespècie del rossinyol de les Ryukyu (Larvivora komadori). És endèmic de l'arxipèlag Okinawa. El seu hàbitat natural el constitueixen les terres baixes i el sotabosc de boscos perennes subtropicals. El seu estat de conservació es considera gairebe amenaçat.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «rossinyol d'Okinawa». Diccionari dels ocells del món TERMCAT. [Consulta: 22 abril 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 703. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Okinawa Robin. Larvivora namiyei» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2017. [Consulta: 22 abril 2022].
# Rossinyol de Rubeho

El rossinyol de Rubeho (Sheppardia aurantiithorax) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) endèmica de les muntanyes Rubeho de Tanzània. Es creu que l'espècie és força comuna als boscos de muntanya dins de la seva petita distribució. Està amenaçat per la pèrdua d'habitat degut a la tala d'arbres grans i la tala de boscos per l'agricultura, motiu pels qual fou classificat com a espècie en perill d'extinció a la Llista Vermella de la UICN de 2008.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «rossinyol de Rubeho». Diccionari dels ocells del món TERMCAT. [Consulta: 3 febrer 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 702. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Rubeho Akalat. Sheppardia aurantiithorax» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2017. [Consulta: 3 febrer 2021].
# Saint-Anthot

Saint-Anthot és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 49 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Anthot era de 49 persones. Hi havia 20 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 32 habitatges, 22 eren l'habitatge principal de la família, 8 eren segones residències i 2 estaven desocupats. Tots els 32 habitatges eren cases. Dels 22 habitatges principals, 20 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 13 en tenien cinc o més. 18 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saint-Anthot el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 8 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 12 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 29 persones, 27 eren actives i 2 eren inactives. Les 27 persones actives estaven ocupades(14 homes i 13 dones).. Totes les 2 persones inactives estaven jubilades.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Saint-Anthot hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Anthot a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Anthot a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Laurentino Cortizo

Laurentino "Nito" Cortizo Cohen (Ciutat de Panamà, 30 de gener de 1953) és un polític panameny i actual president de Panamà des de 2019. Membre del Partit Revolucionari Democràtic, va ser elegit president del Panamà el 5 de maig de 2019 guanyant amb el 33,27% dels vots.
Cortizo va formar part de l'Assemblea Nacional del 1994 al 2004. Es va convertir en president de l'Assemblea Nacional el 2000, fins a 2001. També va exercir de ministre de Desenvolupament Agrícola i Ramader sota el govern del president Martin Torrijos, no obstant això, va renunciar el 2006 a causa de les seves objeccions a les negociacions realitzades en virtut de l'acord de lliure comerç entre els Estats Units i Panamà.
Cortizo està casat amb Yazmín Colón de Cortizo. Té 2 fills: Carolina i Jorge. Carolina és actualment una de les directores de Copa Airlines.

## Referències

* ↑ Partidos políticos de América Latina. Centroamérica, México y República Dominicana. Universidad de Salamanca, 2001, p. 561. ISBN 9788478008377.
* 1 2 PALABRAS LLANAS - 50 años de visión y Compromiso (1906-2006)
* ↑ «Cortizo wins Panama election» (en anglès). , 06-05-2019.
* 1 2 «Panama elections: Centrist Laurentino Cortizo declared winner».

## Enllaços externs

* Lloc de Laurentino Cortizo (castellà)
* Biografia de CIDOB (castellà)
# Sanilhac e Sagriers

Sanilhac e Sagriers (en francès Sanilhac-Sagriès) és un municipi francès, al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Leopold I d'Habsburg

Leopold I d'Habsburg és el nom dels següents personatges:
* Leopold I d'Àustria
* Leopold I del Sacre Imperi Romanogermànic, VIII d'Àustria
# Francesc Jofre I de Rocabertí

Francesc Jofre I de Rocabertí i de Pacs fou vescomte de Rocabertí entre 1592 i 1634. A ell li fou atorgat el títol de comte de Peralada el 1599 per part del rei Felip III de Castella.

## Núpcies i descendència

Es va casar amb Magdalena de Safortesa, de qui va tenir els fills següents:
* Ramon Dalmau I de Rocabertí i Safortesa, vescomte de Rocabertí.
* Francesc Dalmau II de Rocabertí i Safortesa, vescomte de Rocabertí.
* Martí Onofre II de Rocabertí i Safortesa, vescomte de Rocabertí.
* Elisenda I de Rocabertí i Safortesa, vescomtessa de Rocabertí.
* Joan Tomàs, mort el 1699, frare dominic, prior de Tarragona i arquebisbe de València.
* Praxedis, morta el 1667 i canongesa de Sant Bartomeu de Bell-lloc.
* Violant, infant.
* Pere, ardiaca de Barcelona,.
* Maria, monja.
* Esclarmonda, morta el 1667 i casada amb Joan de Boixadors, comte de Savallà del Comtat.
# Ariobarzanes de Capadòcia

Ariobarzanes de Capadòcia és el nom dels següents personatges:
# Corb marí de les Kerguelen

El corb marí de les Kerguelen (Leucocarbo verrucosus) és un ocell marí de la família dels falacrocoràcids (Phalacrocoracidae), sovint considerat una subespècie de Leucocarbo atriceps. que habita les illes Kerguelen.
# Escut de Moguer

L'escut de Moguer és l'escut actualment oficial de la ciutat de Moguer (Huelva), i que va ser aprovat per la corporació municipal en ple el 24 de juliol de 1996, i posteriorment va ser ratificat per la Junta d'Andalusia el 15 d'octubre de 1996.

## Blasonament

Quinze punts d'escacs d'or i atzur, bordura componada de Castella i Lleó. Al timbre corona reial tancada.
# Cotis I de Tràcia

Cotis I (en llatí Cotys, en grec antic Κότυς), era un rei de Tràcia amb seu a Seutòpolis. Va fer costat a Gneu Pompeu contra Juli Cèsar, i va enviar com a reforç un cos auxiliar sota el comandament del seu fill, el príncep Sadales l'any 48 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «5. Cotys». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 8 juliol 2021].
# Copa de les Regions de la UEFA

La Copa de les Regions de la UEFA (anglès: 'UEFA Regions' Cup') és una competició futbolística amateur organitzada per la UEFA. La competició va ser creada el 1996 i es diputa de forma bianual.

## Historial

Font:
| Any | Seu | Campió | Resultat | Finalista |
| 1999 | Itàlia | Vèneto | 3 - 2 (pr.) | Madrid |
| 2001 | Txèquia | Moràvia | 2 - 2 (pr.) 4 - 2 (pen.) | Braga |
| 2003 | Alemanya | Piemont | 2 - 1 | Maine |
| 2005 | Polònia | País Basc | 1 - 0 | Sud-oest Sofia |
| 2007 | Bulgària | Baixa Silèsia | 2 - 1 (pr.) | Burgàs |
| 2009 | Croàcia | Castella i Lleó | 2 - 1 | Oltènia |
| 2011 | Portugal | Braga | 2 - 1 | Munster & Leinster |
| 2013 | Itàlia | Vèneto | 0 - 0 (pr.) 5 - 4 (pen.) | Catalunya |
| 2015 | Irlanda | Regió Oriental Irlanda | 1 - 0 | Zagreb |
| 2017 | Turquia | Zagreb | 1 - 0 | Munster/Connacht |
| 2019 | Alemanya | Baixa Silèsia | 3 - 2 | Baviera |

## Palmarès

| | | Campió | Subcampió |
| 1 | Vèneto | 1999 i 2013 | |
| 1 | Baixa Silèsia | 2007 i 2019 | |
| 3 | Braga | 2011 | 2001 |
| 4 | Castella i Lleó | 2009 | |
| 4 | Moràvia | 2001 | |
| 4 | Piemont | 2003 | |
| 4 | País Basc | 2005 | |
| 4 | Regió Oriental Irlanda | 2015 | |
| 4 | Zagreb | 2017 | |
| 10 | Madrid | | 1999 |
| 10 | Maine | | 2003 |
| 10 | Sud-oest Sofia | | 2005 |
| 10 | Burgàs | | 2007 |
| 10 | Oltènia | | 2009 |
| 10 | Munster & Leinster | | 2011 |
| 10 | Catalunya | | 2013 |
| 10 | Zagreb | | 2015 |
| 10 | Munster/Connacht | | 2017 |
| 10 | Baviera | | 2019 |

## Referències

* ↑ «UEFA Regions' Cups». rsssf. [Consulta: 9 abril 2019].
# Ròchas

Ròches (en francès Roches) és un municipi de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. La seva població al cens de 1999 era de 389 habitants. Està integrada a la Communauté de communes de la Petite Cruesa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 535 | 484 | 463 | 420 | 389 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Sylvie Martin | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Garden – A World Model

Garden – A World Model és una obra d'art de Öyvind Fahlström que actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu d'Art Contemporani de Barcelona (MACBA). Garden – A World Model (i el seu estudi preparatori Study for World Model (Garden)), que forma part de les anomenades «pintures variables», és una síntesi d'aquest univers. Concebuda com un jardí exuberant i presentada com un tableau environmental, l'obra correspon al seu últim període.
Dins d'una cambra verda l'artista hi situa una superfície també de color verd. Si en altres obres utilitzava imans que subjectaven elements pictòrics independents, en aquesta ocasió crea una estructura aèria amb testos de flors i varetes de fusta. A la superfície de les flors, Fahlström hi desplega un relat visual que segueix l'estètica del còmic i que aporta nombroses dades econòmiques i polítiques.

## Autor

Öyvind Fahlström (São Paulo, 1928 – Estocolm, 1976) fou un artista brasiler, nacionalitzat suec. Reivindicat per l'ús d'imatges de la cultura de masses i de codis propis del còmic underground com un dels artistes referents de l'art pop, l'obra de Fahlström té, de fet, un fort component conceptual que el distancia d'aquest moviment. L'obra d'aquest artista, nascut al Brasil i de pares nòrdics, traspua una dura crítica al capitalisme i un profund sentit de l'ètica social.

## Descripció

Com en les pintures parlants de la tradició retòrica, la naturalesa parla i ho fa en el llenguatge volàtil i flotant de la informació: amb un mapamundi de dibuixos, textos i dades atapeït i organitzat en compartiments. La loquacitat comunicativa de les plantes evoca un món corrupte, contaminat i irracional. L'obra s'ha comparat amb El jardí de les delícies del Bosch, on el deliri artificial ha triomfat en un lloc suposadament dedicat a la natura.
Prenent com a referents formes d'escriptura d'autors com Antonin Artaud i William Burroughs, Fahlström proposa una lògica del laberint amb unes regles que cada receptor ha de fixar. En línia amb la idea del mapa medieval, l'artista planteja una doble lectura: si bé el llenguatge visual del pop permet una aproximació immediata, les diverses referències geopolítiques i les elaborades connexions van adreçades a un públic més reduït.

## Referències

* 1 2 3 4 «Garden – A World Model». MACBA, 2011. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 16 juliol 2012].

## Bibliografia

* Chevrier, Jean Françoise; Wallestein, Immanuel; Rolfes, Octavi [et al.].. Öyvind Fahlström. Otro espacio para la pintura. MACBA / Actar, 2001. ISBN 84-95273-56-7 [Consulta: 17 juliol 2012]. Arxivat 2012-12-17 a Wayback Machine.
# Ariobarzanes II del Pont

Ariobarzanes II (en grec antic Ἀριoβαρζάνης) era un noble persa que va ser sàtrapa del Pont del 363 aC fins al 337 aC. Va succeir al seu pare Mitridates I, segons diu Diodor de Sicília.
Abans d'assolir el govern tenia probablement un alt càrrec a la cort de Pèrsia i va enviar (per ordre del rei) una ambaixada a Grècia l'any 368 aC. Diodor de Sicília l'anomena sàtrapa de Frígia i Corneli Nepot diu que era sàtrapa de Lídia, de Jònia i de Frígia.
El 362 aC es va revoltar contra Artaxerxes II de Pèrsia Memnon (404 aC-358 aC) i de fet es pot considerar que va ser el creador del regne del Pont, aconseguint la independència del territori respecte a Pèrsia. Demòstenes diu que el 352 aC el sàtrapa i els seus tres fills havien estat fets ciutadans atenencs. El 351 aC l'esmenta altra vegada i diu que els atenencs van enviar a Timoteu en ajut seu, però que el general es va negar a auxiliar-lo quan va comprovar que es trobava en revolta oberta contra el rei de Pèrsia.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Ariobarzanes». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 10 maig 2021].
# Eric Melvin

Eric Melvin (9 de juliol de 1966) és el guitarrista de NOFX.

## Biografia

Melvin és el guitarrista original de NOFX des de la seva fundació el 1983. Al llarg de la seva carrera en la banda ha tingut diversos companys d'instrument com AL Bino o Steve Kidwiller, ambdós amb passos efímers per NOFX fins a l'arribada de El Hefe, el 1991. Melvin és fàcilment recognoscible a NOFX pels seus famosos dreadlocks, els continus canvis de color en el pèl i la seva particular forma de tocar la guitarra. Des de 1996 té un projecte alternatiu a NOFX anomenat Punk Rock Karaoke al costat de Steve Soto (membre de The Adolescents), Derek O'Brien (bateria de Social Distortion) i Greg Hetson (guitarrista de les veteranes Bad Religion i The Circle Jerks).

## Referències

* ↑ «Musician Eric Melvin of NOFX lists San Francisco home for $3.6 million». Los Angeles Times, 10-02-2017 [Consulta: 6 febrer 2021].
* ↑ «13 Things We Learned from the New NOFX Autobiography». [Consulta: 6 febrer 2021].
# Eric McKenzie

Eric McKenzie (Kawerau, Bay of Plenty, 28 d'agost de 1958) és un ciclista neozelandès, que fou professional des del 1982 fins al 1986. Quan era amateur va participar en els Jocs de la Commonwealth del 1978 en tàndem

## Palmarès

* 1979
** 1r al Tour de Southland
* 1987
** Vencedor d'una etapa de la Sun Tour

### Resultats al Tour de França

* 1982. 87è de la classificació general
* 1983. Abandona (10a etapa)
* 1985. 127è de la classificació general
* 1986. Abandona (18a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Eric Osterling

Eric Osterling (West Hartford, Connecticut, 21 de març de 1926 - Plant City, Florida, 26 de juliol del 2005) va ser un compositor estatunidenc. Va començar la seva carrera musical com a pianista professional quan només tenia 14 anys, d'acompanyament i organització de música per a l'orquestra de Hartford. Va continuar els seus estudis musicals a l'Ithaca College, la Universitat, i l'Escola de Música Hartt, especialitzat en música del director. Osterling és conegut per les seves contribucions com a educador musical. La seva banda de l'escola secundària va ser va tenir un gran nivell estatal, regional i nacional, i va ser considerada una de les millors bandes a l'Este. Més tard, la seva carrera docent el va dur a la Florida Southern College, lloc en el qual va ensenyar durant sis anys. Va ser un compositor i arreglista, amb una gran experiència com a professor de música. Ha estat director de Música de Hal Leonard Corporation, molt conegut en el seu país.

## Referències

* ↑ The Instrumentalist (en anglès), 2005, p. 103.

## Enllaços externs

* Bandology
# Saint-Pierre-de-Lamps

Saint-Pierre-de-Lamps és un municipi francès, situat al departament de l'Indre i a la regió de Centre – Vall del Loira. L'any 2007 tenia 43 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Pierre-de-Lamps era de 43 persones. Hi havia 24 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 35 habitatges, 22 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 10 estaven desocupats. Tots els 35 habitatges eren cases. Dels 22 habitatges principals, 15 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 5 tenien tres cambres, 3 en tenien quatre i 14 en tenien cinc o més. 21 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 6 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saint-Pierre-de-Lamps el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 4 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 8 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 8 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 25 persones, 20 eren actives i 5 eren inactives. De les 20 persones actives 19 estaven ocupades (12 homes i 7 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). Totes les 5 persones inactives estaven jubilades.

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva i 1 d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un electricista.
L'any 2000 a Saint-Pierre-de-Lamps hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Pierre-de-Lamps a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Pierre-de-Lamps a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Le Mesnil-Opac

Le Mesnil-Opac és un ancti municipi francès situat al departament de la Manche i a la regió de Normandia. L'any 2019 tenia 261 habitants. Des del 1r de gener de 2016 va integrar-se com a municipi delegat dins del municipi nou de Moyon Villages.

## Demografia

El 2007 tenia 252 habitants. Hi havia 93 famílies i 110 habitatges. La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 160 persones. Hi havia unes poques empreses de construcció i de serveis de proximitat. L'any 2000 hi havia 18 explotacions agrícoles que conreaven un total de 370 hectàrees.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2019 − Commune de Moyon Villages (50363)» (en francès). INSEE. [Consulta: 14 gener 2022].
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Populations légales en vigueur à compter du 1er janvier 2022». Insee, 01-01-2021.
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
# Courcelles-en-Barrois

Courcelles-en-Barrois és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 31 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Courcelles-en-Barrois era de 31 persones. Hi havia 12 famílies, de les quals 8 eren parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 15 habitatges, 14 eren l'habitatge principal de la família i 1 era una segona residència. 12 eren cases i 1 era un apartament. Dels 14 habitatges principals, 12 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien una cambra, 1 en tenia tres, 4 en tenien quatre i 7 en tenien cinc o més. 10 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 4 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Courcelles-en-Barrois el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 21 persones, 17 eren actives i 4 eren inactives. De les 17 persones actives 15 estaven ocupades (8 homes i 7 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). Totes les 4 persones inactives estaven jubilades.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Courcelles-en-Barrois hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Courcelles-en-Barrois a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Courcelles-en-Barrois a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.