OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lisosoma

Els lisosomes són orgànuls de la cèl·lula que tenen formes variables però que estan recoberts per una membrana i a l'interior hi ha enzims que hidrolitzen les macromolècules. S'han aïllat més de quaranta enzims diferents a l'interior dels lisosomes. Tots ells tenen la característica de ser hidrolases, és a dir, enzims que catalitzen reaccions en les quals s'afegeixen o s'eliminen molècules d'aigua.
La seva funció és digerir els aliments i destruir les substàncies de rebuig.
Intervenen en la digestió de les substàncies que la cèl·lula capta de l'exterior per nodrir-se i també fan funcions de digestió intracel·lular.
Segons el seu origen, hi ha dos tipus de lisosomes:
* Els lisosomes primaris són aquells acabats de formar a partir de l'aparell de Golgi. Tenen forma rodona o ovalada i el seu contingut és homogeni. No han intervingut en cap procés digestiu. Quan s'hi uneixen altres partícules poden formar el lisosoma secundari o bé expulsar-ne el contingut directament a l'exterior
* Els lisosomes secundaris es formen quan un lisosoma primari es fusiona amb altres partícules com, per exemple, les que provenen de l'exterior de la cèl·lula, en un procés de digestió. Tenen una forma més variable que els primaris.
Els lisosomes es poden trobar a les cèl·lules animals,

## Malalties lisosomals

* Per absència d'enzims lisosomals o per la pèrdua de la seva funció:
** Malaltia de Tay-Sachs: Una disfunció de l'enzim hexosaminidasa provoca l'acumulació de gangliòsid GM2.
** Malaltia de Pompe: Una disfunció de l'enzim α-glicosidasa provoca l'acumulació de glicogen.
** Malaltia de Hunter: Una disfunció de l'enzim α-iduronosulfat provoca l'acumulació de sulfat heparan i dermatan.
** Malaltia de Fabry: Una disfunció de l'enzim α-galactosidasa provoca l'acumulació de ceramida-hexosidasa.
** Malaltia de Gaucher: Una disfunció de l'enzim β-glucosidasa provoca l'acumulació de glucocerebròsid.
** Malaltia de Danon: Formes amb mal funcionament de les proteïnes de membrana LAMP 1 i 2.
* Per deficiència en la fosforilació de la manosa-6 dels enzims lisosomals:
** Malaltia de les cèl·lules I.
# Llibre de Zacaries

El Llibre de Zacaries és un llibre profètic de l'Antic Testament, probablement escrit pel Profeta Zacaries al segle vi aC. Els crítics només l'hi atribueixen amb seguretat els vuit primers capítols. Els demés semblen obra d'un autor anònim posterior (Deutero-Zacaries). Les prediccions de la primera part es poden datar entre els anys 520 i 518 aC. El Llibre de Zacaries s'orienta cap a un planteig escatològic de la salvació i busca l'organització de la comunitat en aquesta direcció escatològica. En aquest sentit segueix les línies d'altres profetes: Osees, Amós, Isaïes i Jeremies.
El contingut té dues parts diferenciades. La primera (llibres I-VIII) fa un repàs històric d'Israel en clau metafòrica a partir de vuit visions. La segona, a partir del llibre IX fins al XIV anuncia el triomf futur d'un líder, un Messies, (interpretat com a Jesús pels escriptors cristians). L'objectiu del Llibre és consolar els jueus després de l'exili babilònic, recordant el passat gloriós del seu poble i anunciant-los que Déu els ajudarà si es mantenen fidels.
Les imatges de les vuit visions apocalíptiques que es descriuen procedeixen tant de concepcions religioses jueves com de cultes estrangers. Els àngels mitjancers fan de guies en aquestes visions. La primera és la intervenció de l'àngel de Jehovà, que diu que les nacions enemigues seran aniquilades i es restaurarà el Temple de Jerusalem. La segona mostra quatre banyes, símbols de les potències hostils, vençudes per quatre àngels que prenen la forma de ferrers. A la tercera visió, no s'han alçat les muralles de Jerusalem, els barris estan destruïts i hi ha molt pocs habitants. Un àngel anuncia que a partir d'aquell moment Jerusalem serà una ciutat oberta, sense muralles que impedeixin l'accés. La quarta diu que el summe sacerdot Josuè, denunciat per Satan l'acusador, és rehabilitat i cobert amb vestits de glòria. La següent visió explica com el canelobre sagrat, símbol de Déu, és flanquejat per dos olivers que representen Zorobabel i Josuè, que vetllen sobre la terra. les profecies sisena i setena parlen de la necessitat de purificació d'Israel i la vuitena diu que els carros, missatgers de Déu, portaran el seu esperit per tota la terra.

## Referències

* ↑ Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 319. ISBN 8481641618.
# Le Mée-sur-Seine

Le Mée-sur-Seine és un municipi francès, situat al departament de Sena i Marne i a la regió de l'Illa de França. L'any 1999 tenia 21.217 habitants.
Forma part del cantó de Savigny-le-Temple, del districte de Melun i de la Comunitat d'aglomeració Melun Val de Seine.
# Lignum Crucis

El Lignum Crucis és una estauroteca o reliquiari que conté un fragment de la Creu de Crist, que es conserva actualment a la basílica de Santa Maria del Pi. La peça és una obra notable i singular de l'orfebreria del segle xv a la Corona d'Aragó. Es conserva i s'exhibeix al públic al Museu-Tresor de la Basílica de Santa Maria del Pi, després de més de 70 anys sense mostrar-se en públic.

## Descripció

És un treball de plata daurada, cisellada, repussada i amb elements de fosa realitzada en obradors de Barcelona. En una composició de creu recreuada amb peu, habitual en aquest tipus de reliquiaris. Malgrat això darrer, la composició és interessant perquè incorpora elements ja clarament renaixentistes, en una data què resulta molt primerenca.
El peu llis, lobulat, i el nus en forma de terradet, fet d'obra de lima, encara pertanyen plenament al gòtic. La part superior, composta del fust en forma de gerro i de la creu recreuada que conté la relíquia i que inclou una decoració a base de palmetes i encoixinats, són, en canvi, d'un renaixement incipient. La documentació conservada esmenta que és una obra feta “a la romana”, és a dir, del nou estil que provenia d'Itàlia.

## Història

L'estauroteca consta documentalment que va ser entregada a l'església del Pi l'any 1498. Va ser encarregada per contenir, segons la tradició, el fragment de la Vera Creu que el Rei Martí l'Humà donà l'any 1398 a l'església del Pi tot just acabada de construir. La relíquia, segons diu el document de donació conservat a l'arxiu de la Basílica, procedia d'un fragment més gran que el rei, va rebre del Papa Benet XIII d'Avinyó (el Papa Luna). Martí I, conegut per la seva afició a col·leccionar relíquies, sembla que va repartir diversos fragments d'aquest mateix Lignum Crucis a altres llocs en els quals instituïa fundacions piadoses, com l'església dels Sants Just i Pastor de Barcelona o la Cartoixa de Valldecrist, prop de Castelló.

## Referències

* ↑ No hi ha cap treball o estudi que coneguem que faci una referència explícita d'aquesta obra. Hi ha una menció a: AINAUD,J.; GUDIOL, J.; VERRIER, P.; La ciudad de Barcelona. Catálogo monumental, Madrid, 1947
* ↑ DALMASES, Núria. L'ORFEBRERIA CATALANA MEDIEVAL 1300-1500, Aproximació a l'estudi, vol. I Barcelona, IEC 1993.
* ↑ APSMP. Llibre Negre, manuscrit, any 1508, foliació dubtosa.
* ↑ APSMP.Pergamins. S. IV, cancelleriareial.
# Aciltransferasa

Una aciltransferasa, en anglès: Acyltransferase, és un enzim que catalitza la transferència del grup funcional acil. Com indica el seu nom, les aciltransferases pertanyen al grup de les transferases.

## Classificació

Segons el codi internacional de nomenclatura dènzims, les aciltransferases s'anomenen EC 2.3.
Dins d'elles es consideren dos grups:
* EC 2.3.1 = Aciltransferases que transfereixen grups acil que no són aminoacil.
* EC 2.3.2 = Aminoaciltransferases.

## Referències

Classificació de les aciltransferases
# Ciniod II

Ciniod II, també conegut amb el nom de Ciniod mac Uurad, va ser rei dels pictes del 842 al 843
Era el segon fill d'Uurad mac Bargoit. Era germà dels reis Drest X i Brude mac Uurad, el qual va succeir. La Crònica picta, que l'anomena Kineth, li atribueix un regnat de tan sols un any.

## Referències

* ↑ Crònica picta (en gaèlic i anglès). Edimburg: H. M. General register house, 1867, p. 8.

## Bibliografia

* Calise, J. M. P.. Pictish Sourcebook, Documents of Medieval Legend and Dark Age History (llibre). Londres: Greenwood Press, 2002. ISBN 0313322953.
* Cumming, W. A.. The Age of the Picts (llibre). Londres: Sutton Publishing, 1998. ISBN 0750916087.
* Skene, W. F.. Chronicles Of The Picts,Chronicles Of The Scots, And Other Early Memorials Of Scottish History (llibre). Edinburgh: H.M General Register House, 1867. «Reimprès per Kessinger Publishings's (2007) ISBN 1432551051»
* Smyth, Alfred P. Warlords and Holy men Scotland AD 80~1000 (llibre). Edimburg: Edinburgh University Press, 1984. ISBN 0-7486-0100-7.
# Kurwar

Kurwar fou un estat tributari protegit, una taluka de l'Oudh al districte de Sultanpur, regit per una branca de la família Bachgoti. Els talukdars del segle XIX foren Rai Shitla Bakhsh Singh, el seu fill Kalka Bakhsh Singh, el germà d'aquest, Madhi Pratap Sing (que va assolir el poder el 23 de novembre de 1857), la rani Kishnath Kunwar, que va adoptar al successor i va morir el 1885, i el successor Raja Pratap Bahadur Singh.

## Referències

* ↑ «Genealogia». Arxivat de l'original el 2009-05-29. [Consulta: 31 octubre 2009].
# La Muntanya

«La Muntanya» té aquests significats:
* La Muntanya o Montagnards, partit polític, facció dels jacobins, sorgit durant la Revolució Francesa
* La Muntanya (la Masó),
* La Muntanya (Masdenverge), muntanya al Montsià
* La Muntanya (Saus, Camallera i Llampaies), muntanya a l'Alt Empordà
* La Muntanya (Viladamat), muntanya a l'Alt Empordà
# La Muntanya (Viladamat)

La Muntanya és una muntanya de 104 metres que es troba al municipi de Viladamat, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.
# La Traza

La Traza va ser una organització paramilitar i filofeixista creada a Barcelona el 1923, poc abans del cop d'estat del general Miguel Primo de Rivera, i que estava sustentada en la ideologia de la Milizia Feixista italiana i supervisada, oficiosament, per oficials de les guarnicions militars de Barcelona i la Capitania General de Catalunya.
El seu origen neix del decaïment del Sindicat Lliure i un cert auge del jaumisme, a manera de força de xoc, més radical que el sometent, contra les vagues i els moviments polítics i socials democràtics dins de la ciutat. Es va enquadrar dins de l'entorn ideològic de grups radicals establerts en altres llocs com La Acción, del radical maurista Manuel Delgado Barreto.
Va publicar el seu Manifest el juliol de 1923 i s'oferí a Primo de Rivera com a força paramilitar per difondre i imposar la seva dictadura. Primo de Rivera aleshores tenia dubtes respecte a la futura estructura de l'Estat i als instruments de suport que usaria o crearia, a més de l'exèrcit, per mantenir el poder i el control social. Així, La Traza, que havia manifestat la seva voluntat a convertir-se en partit polític únic (Federació Cívico-Sometenista), va participar amb uns 300 membres en la rebuda dispensada a Primo de Rivera al seu retorn d'Itàlia a la fi de 1923 al crit de "¡Por España!, ¡viva La Traza!". Dins de l'estratègia indecisa de Primo de Rivera, va rebre els representants de la Traça en audiència al desembre de 1923. En 1924, Primo de Rivera va optar per un model més proper al sometent i a l'estructura de la seva Unión Patriótica (UP), la qual cosa va provocar que la majoria dels trazistas ingressessin en la UP a l'abril de 1924. Una part dels membres de la Traza no van acceptar la seva integració en UP i es van incorporar a altres formacions radicals com Derecha Social o Peña Ibérica, i encara que van estar actius encara tot l'any 1925, l'entitat va desaparèixer oficialment en 1926. Un grupuscle es va mantenir, no obstant això, fins a l'arribada de la Segona República sota la direcció i ordres del capità Alberto Ardanaz, si bé van acabar sent absorbits per Falange Espanyola.

## Referències

* Bahamonde, Ángel; Carasa, Pedro; Gabriel, Pere; Martínez, Jesús; Pizarroso, Alejandro (2005). Historia de España Siglo XX (1875-1939). Madrid: Cátedra. pp. 450-453. ISBN 84-376-1814-2.

## Vegeu també

* Falange Española
* Peña Deportiva Ibérica
# Le Gratteris

Le Gratteris és un municipi francès situat al departament del Doubs i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 138 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Le Gratteris era de 138 persones. Hi havia 58 famílies de les quals 16 eren unipersonals (11 homes vivint sols i 5 dones vivint soles), 16 parelles sense fills, 21 parelles amb fills i 5 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

Tots els 57 habitatges que hi havia el 2007 eren l'habitatge principal de la família. 43 eren cases i 15 eren apartaments. Dels 57 habitatges principals, 43 estaven ocupats pels seus propietaris i 15 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia una cambra, 3 en tenien dues, 7 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 37 en tenien cinc o més. 52 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 29 habitatges hi havia un automòbil i a 24 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Le Gratteris el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 8 | 30 a 34 | 16 |
| 8 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 8 |
| 8 | 5 a 9 | 4 |
| 12 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 92 persones, 68 eren actives i 24 eren inactives. De les 68 persones actives 62 estaven ocupades (31 homes i 31 dones) i 6 estaven aturades (5 homes i 1 dona). De les 24 persones inactives 16 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Le Gratteris hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Le Gratteris a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Le Gratteris a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# La versió Browning (pel·lícula de 1994)

* Per a altres significats, vegeu «La versió Browning».
The Browning Version és una pel·lícula de 1994 dirigida per Mike Figgis i protagonitzada per Albert Finney. La pel·lícula es basa en l'obra del mateix nom de Terence Rattigan, que prèviament l'havia adaptat al cinema a La versió Browning el 1951. Ha estat doblada al català

## Argument

Andrew Crocker-Harris (Albert Finney) és un agri i desagradable professor de grec i llatí en una Escola Privada Britànica. Després de gairebé 20 anys de servei, se l'està forçant a retirar-se amb el pretext de la seva salut, i potser fins i tot no li donaran una pensió. Els nois el consideren com a Hitler, amb una mica de justificació. La seva muller Laura (Greta Scacchi) li és infidel, i mira de ferir-lo tant com pot. Andrew ha d'arribar al final amb la seva vida fracassada i recobrar com a mínim el seu propi autorespecte.

## Localitzacions

Les escenes interiors i exteriors a The Browning Version van ser rodades a l'Escola de l'Abadia Milton i a l'Escola Sherborne, dues escoles independents a Dorset, a Anglaterra.

## Premis i nominacions
### Premis

* 1994: Boston Society of Film Critics Awards al millor actor per Albert Finney

### Nominacions

* 1994: Palma d'Or del Festival de Canes
* 1995: BAFTA al millor guió adaptat per Ronald Harwood

## Repartiment

* Albert Finney: Andrew Crocker-Harris
* Greta Scacchi: Laura Crocker-Harris
* Matthew Modine: Frank Hunter
* Julian Sands: Tom Gilbert
* Michael Gambon: Dr. Frobisher
* Ben Silverstone: Taplow
* Jim Sturgess: Bryant
* Joseph Beattie: Wilson
* Mark Bolton: Grantham
* Tom Havelock: Laughton
* Walter Micklethwait: Buller
* Jotham Annan: príncep Abakendi
* David Lever: David Fletcher
* Bruce Myers: Dr. Rafferty
* Maryam d'Abo: Diana
* Peter Hetherington: Williams
* Nick Cracknell: Nick
* Trevor Slack: Boy

## Referències

* ↑ «La versió Browning». esadir.cat.
* ↑ «The Browning Version». The New York Times.
* ↑ Dorset On Screen: A Report On The Use Of Dorset As A Film-TV Location
* ↑ The Browning Version (1994)
* ↑ «Festival de Cannes: The Browning Version».
# Lebrija

Lebrija és una localitat de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya. L'any 2005 tenia 24.866 habitants. La seva extensió superficial és de 372 km² i té una densitat de 66,8 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 36° 55′ N, 6° 04′ O. Està situada a una altitud de 36 metres i a 78 kilòmetres de la capital de la província, Sevilla. Limita amb els municipis de Las Cabezas de San Juan, Trebujena, Arcos de la Frontera, Jerez de la Frontera i El Cuervo de Sevilla.
# Leptodactylus latinasus

Leptodactylus latinasus és una espècie de granota que viu a l'Argentina, Bolívia, el Brasil, el Paraguai i l'Uruguai.

## Referències

* Lavilla, E., Heyer, R., Kwet, A. & Langone, J. 2004. Leptodactylus latinasus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Leptodactylus marambaiae

Leptodactylus marambaiae és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Potsch de Carvalho-e-Silva, S. & Gonçalves da Cruz, C.A. 2004. Leptodactylus marambaiae. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Leptodactylus knudseni

Leptodactylus knudseni és una espècie de granota que viu a Bolívia, el Brasil, Colòmbia, l'Equador, Guaiana Francesa, Guyana, el Perú, Surinam, Veneçuela i, possiblement també, a Trinitat i Tobago.

## Referències

* Coloma, L.A., Ron, S., Azevedo-Ramos, C., La Marca, E. & Hardy, J. 2004. Leptodactylus knudseni. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Leptodactylus magistris

Leptodactylus magistris és una espècie de granota que viu a Veneçuela.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Mijares, A. & La Marca, E. 2004. Leptodactylus magistris. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Laephotis malagasyensis

Laephotis malagasyensis és una espècie de ratpenat vespertiliònid del gènere Laephotis que viu a Madagascar. Fins ara només se l'ha observat a prop del Parc Nacional Isalo, al sud-oest de l'illa, on se l'ha pogut capturar en hàbitats riberencs. Després que el primer espècimen fos atrapat el 1967, fou classificat com a subespècie d'Eptesicus somalicus (actualment, Neoromicia somalica) el 1995. La captura de quatre exemplars més el 2002 i el 2003 conduí al seu reconeixement com a espècie distinta. Apareix com a «espècie amenaçada» a la Llista Vermella de la UICN a causa del seu petit àmbit de distribució i l'amenaça que representa la destrucció d'hàbitat.

## Bibliografia

* Andriafidison, D.; Cardiff, S. G.; Goodman, S. M.; Hutson, A. M.; Jenkins, R. K. B.; Kofoky, A. F.; Racey, P. A.; Ranivo, J.; Ratrimomanarivo, F. H.; Razafimanahaka, H. J. «Eptesicus malagasyensis». Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Versió 2009.2. UICN, 2008. [Consulta: 29 juny 2014].
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Laephotis stanleyi

Laephotis stanleyi és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a Malawi, Moçambic, Sud-àfrica, Tanzània, Zàmbia i Zimbàbue. És un ratpenat de petites dimensions, amb una llargada de cap a gropa de 78-101 mm, els avantbraços de 32-39 mm, la cua de 35-44 mm, els peus de 8 mm, les orelles de 10-16 mm i un pes de fins a 10,5 g. S'alimenta d'insectes. Com que fou descoberta fa poc, encara no se n'ha avaluat l'estat de conservació.

## Referències

* ↑ Goodman, S. M.; Kearney, T.; Ratsimbazafy, M. M.; Hassanin, A. «Description of a new species of Neoromicia (Chiroptera: Vespertilionidae) from southern Africa: A name for "N. cf. melckorum"» (en anglès). Zootaxa, 4.236, 2, 2017, pàg. 351-374.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Laeops parviceps

Laeops parviceps és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 14 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes de Taiwan fins a les del nord-oest d'Austràlia i Papua Nova Guinea.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Lahsinate

Lahsinate (àrab لحسينات) és una comuna rural de la província d'Essaouira de la regió de Marràqueix-Safi. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 5.315 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Les Cabanelles

Les Cabanelles és una partida del terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme ribagorçà de Sapeira.
Estan situades en un coster a prop i al sud-oest del poble d'Esplugafreda, a la riba esquerra del barranc dels Botets. En el seu extrem de llevant hi ha la Cova i la Font d'Urso.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya