OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Enrique de la Mata Gorostizaga

Enrique de la Mata Gorostizaga (Terol, 20 de setembre de 1933 – Roma, 6 de setembre de 1987) va ser un polític espanyol.

## Biografia

Llicenciat en dret per la Universitat de Madrid i registrador de la propietat des de 1960. Secretari General de Sanitat (1966-1969), president de l'Assemblea de la Creu Roja Espanyola (1967-1969), membre del Consell del Regne, director general de la Seguretat Social (1969-1975) i ministre de Relacions Sindicals (1976-1977) al segon govern de transició entre el règim del general Francisco Franco i la Monarquia constitucional, presidit per Adolfo Suárez.
Ingressà a la Unió de Centre Democràtic i fou elegit diputat per la província de Terol a les eleccions generals espanyoles de 1977 i 1979. De 1980 a 1982 fou president de la Comissió de la Presidència del Congrés dels Diputats. El 3 de novembre de 1981 va ser elegit president de la Creu Roja Internacional i reelegit en el càrrec a l'octubre de 1985. El 1986 va ingressar al Centro Democrático y Social.
Va patir un infart quan abandonava l'estadi olímpic de Roma després d'assistir a la clausura dels Campionats Mundials d'Atletisme el 6 de setembre de 1987, i va morir poc després.

## Referències

* ↑ Governs d'Espanya 1931-2008
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Fallece en Roma Enrique de la Mata, presidente de la Cruz Roja Internacional a El País

## Bibliografia

* Mata Gorostizaga, Enrique de la. In: Manuel Ángel Menéndez Gijón, Manuel Ángel Menéndez, Ignacio Fontes: Quién es quién. Sus señorías los diputados: Atlas de la democracia parlmentaria española. Foca, Madrid 2002, ISBN 84-95440-25-3, S. 506

## Enllaços externs

* Notícies sobre Enrique de la Mata a El País
# Espartera

Espartera és un despoblat del terme municipal d'Onda. També se'l va conèixer amb el nom de Devesa del Comendador, ja que era propietat del Comendador de l'Orde de Montesa.
Aquesta aldea estigué ubicada al nord-est de la vila d'Onda, a prop del riu de Millars, però en l'actualitat es desconeix el seu emplaçament exacte. Madoz, al seu Diccionario Geográfico-Estadístico de España y sus posesiones de ultramar (1849) assegura que al seu voltant hi havia unes llomes amb abundància d'espart, i d'ací el seu nom. També assegura que era abundant la cacera de conills i de llebres.

## Referències

* ÀLVARO, Maria Teresa (2015). Estudi lingüístic de la toponímia rural d'Onda. Castelló: Publicacions de la Universitat Jaume I.
* MADOZ, Pascual (1849). Diccionario Geográfico-Estadístico de España y sus posesiones de ultramar. Volum XI. Madrid.
* RULL, Baltasar (1967). Noticiario histórico de Onda. Onda: Gràfiques Magovi.
# Esdeveniment de la Mediterrània Oriental

L'esdeveniment de la Mediterrània Oriental va ser una explosió aèria d'alta energia que va tenir lloc sobre el mar Mediterrani (entre Líbia, Grècia i Creta) el dia 6 de juny de 2002. La detonació, similar a la d'una petita bomba atòmica, ha estat atribuïda a un objecte celeste no detectat durant la seva aproximació a la Terra. L'objecte es va desintegrar i els seus fragments no han estat recuperats. En no arribar a la superfície i passar sobre el mar, no es va produir cràter.
Igual que passa a la teoria generalment acceptada de l'objecte de Tunguska, el bòlid –d'uns 10 metres de diàmetre– va detonar en l'aire a causa dels poderosos desequilibris tèrmics produïts per l'entrada a l'atmosfera terrestre. L'explosió va ser detectada per nombroses estacions sismogràfiques. L'energia alliberada s'ha establert, mitjançant mesurament per ultrasò, en aproximadament 26 quilotones (el doble que Hiroshima, més o menys com Nagasaki, com una petita bomba nuclear moderna). Si hagués explotat sobre zona habitada, les conseqüències haurien estat catastròfiques.
Addicionalment, en aquests moments Índia i Pakistan –dues nacions amb armes nuclears– estaven en un elevat estat d'alerta. Per tant, si l'impacte s'hagués produït en aquesta regió o les seves proximitats probablement s'hauria confós amb un atac, iniciant potencialment una guerra nuclear entre els dos països. Com que el punt de l'impacte i la regió en disputa de Caixmir es troben a la mateixa latitud, això no va succeir per escasses hores donada la rotació terrestre.

## Vegeu també

* Esdeveniment de Tunguska
* Asteroides potencialment perillosos
* Esdeveniment de Vitim
* Esdeveniment de Cando

## Referències

* 1 2 United States Space Command. Conferencia del general Simon Worden: "Military Perspectives on the Near-Earth Object (NEO) Threat" Arxivat 2009-10-12 at the Portuguese Web Archive Última visita 24/04/2007.
* ↑ Cambridge Conference Correspondence citant una notícia de la Press Association, 14 de juliol de 2002. Asteroids 'could spark a nuclear war' Arxivat 2013-05-10 a Wayback Machine. Última visita 24/04/2007.
* ↑ BBC News, 9 de septiembre de 2002. Near-Earth objects dangerous, general says Última visita 24/04/2007.

## Enllaços externs

* http://www.spaceref.com/news/viewpr.html?pid=8834 Arxivat 2009-10-12 at the Portuguese Web Archive
* http://abob.libs.uga.edu/bobk/ccc/cc071502.html Arxivat 2013-05-10 a Wayback Machine.
* http://news.bbc.co.uk/1/hi/sci/tech/2246449.stm
# Estratonice (esposa de Demetri II de Macedònia)

Estratonice (en llatí Stratonice, en grec antic Στρατονίκη) fou una princesa selèucida filla d'Antíoc I Sòter i de Estratonice, i reina consort de Macedònia.
Es va casar amb Demetri II de Macedònia. Va romandre un temps a Macedònia però no es pot establir quant de temps, ja que la data de l'enllaç no consta. L'any 239 aC va abandonar Grècia disgustada amb el seu marit que s'havia casat amb Ftia la filla d'Olimpíada de l'Epir, i es va retirar a Síria, on va incitar al seu nebot Seleuc II Cal·línic a venjar l'ofensa i fer la guerra a Macedònia, però no va reeixir. Alguns relats diuen fins i tot que va tractar de casar-se amb Seleuc.
Seleuc estava molt ocupat en recuperar les províncies revoltades, Babilònia i altres províncies de l'Imperi, contra el seu germà Antíoc Hierax, en l'anomenada "guerra dels germans" l'any 236 aC, i no li va fer cas. En absència del rei, Estratonice va organitzar una rebel·lió a Antioquia però en tornar Seleuc va recuperar fàcilment la ciutat. Estratonice va fugir a Selèucia on va ser assetjada i feta presonera i finalment executada, segons diu l'historiador Justí.

## Referències

* ↑ Stratonice a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 925
# Estratonice (esposa d'Ariarates III de Capadòcia)

Estratonice (en llatí Stratonice, en grec antic Στρατονίκη) era una princesa selèucida filla d'Antíoc II Theós i Laodice. Va ser reina consort de Capadòcia.
Es va casar amb el rei Ariarates III de Capadòcia. L'esmenta principalment Diodor de Sicília, i també en parlen Foci i Eusebi de Cesarea.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Stratonice». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 12 maig 2021].
# Espalèm

Espalem és un municipi francès del departament de l'Alt Loira, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. El 2018 tenia 313 habitants.
# (464) Megaira

Megaira és el nom que rep l'Asteroide número 464 del cinturó d'asteroides. Fou descobert per l'astrònom Max Wolf el 9 de gener del 1901 des de l'Observatori de Heidelberg-Königstuhl, a Heidelberg (Alemanya).
El seu nom provisional era 1901 FV.

## Referències

* Pàgina oficial de la NASA.
# (973) Aralia

(973) Aralia és un asteroide del cinturó principal descobert per l'astrònom Karl Wilhelm Reinmuth en 1922 des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya.
Deu el nom a aralia, una planta de la família de les Araliaceae.
S'estima que té un diàmetre de 51,60 ± 1,6 km. La seva distància mínima d'intersecció de l'òrbita terrestre és d'1,92029 ua.
Les observacions fotomètriques recollides d'aquest asteroide mostren un període de rotació de 7,29 hores, amb una variació de lluentor de 10,0 de magnitud absoluta.

## Referències

* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a ed.. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* 1 2 JPL Small-Body Database
# (968) Petunia

(968) Petunia és un asteroide del cinturó principal descobert per l'astrònom Karl Wilhelm Reinmuth en 1921 des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya.
Deu el nom a la petúnia, una planta de la família de les Solanaceae.
S'estima que té un diàmetre de 27,77 ± 2,9 km. La seva distància mínima d'intersecció de l'òrbita terrestre és d'1,50568 ua.
Les observacions fotomètriques recollides d'aquest asteroide mostren un període de rotació de 61,28 hores, amb una variació de lluentor de 10,01 de magnitud absoluta.

## Referències

* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a ed.. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* 1 2 JPL Small-Body Database
# (972) Cohnia

(972) Cohnia és un asteroide del cinturó principal descobert per l'astrònom Maximilian Franz Wolf en 1922 des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya.
Deu el nom a l'astrònom alemany Fritz Cohn (1866-1921).
S'estima que té un diàmetre de 75,65 ± 1,9 km. La seva distància mínima d'intersecció de l'òrbita terrestre és d'1,35654 ua.
Les observacions fotomètriques recollides d'aquest asteroide mostren un període de rotació de 18,47 hores, amb una variació de lluentor de 9,50 de magnitud absoluta.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a ed.. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* 1 2 JPL Small-Body Database
# 1886 en el cinema

Aquest article és una llista d'esdeveniments sobre el cinema que es van produir durant el 1886.

## Esdeveniments

* Louis Le Prince se li concedeix una patent dual americana d'un dispositiu de 16 lents que combina una càmera de cinema i projector.

## Naixements

* Florence Lawrence, la primera "Vitagraph Girl"2 de gener – Florence Lawrence, Actriu estatunidenca (morta el 1938)
* 11 de gener – Väinö Lehmus, Actor finlandès (mort el 1936)
* 11 de gener – Chester Conklin, Actor estatunidenc (mort el 1971)
* 7 de març – Jessie Coles Grayson, Contralt i actriu afroamericana (morta el 1953)
* 18 de març – Edward Everett Horton, Actor estatunidenc (mort el 1970)
* 24 de març – Charlotte Mineau, Actriu estatunidenca (mort el 1979)
* 2 d'abril – Reginald Barker, Director estatunidenc nascut al Canadà (mort el 1945)
* 8 d'abril – Lily Elsie, Cantant i actriu anglesa (morta el 1962)
* 26 de maig – Al Jolson, Actor i cantant estatunidenc d'origen lituà (mort el 1950)
* 1 de juliol – Gabrielle Robinne, Actriu francesa (morta el 1980)
* 26 de juliol – Lars Hanson, Actor suec (mort el 1965)
* 11 de setembre – Lars Tvinde, Actor noruec (mort el 1973)
* 12 d'octubre – Karl Dane, Actor estatunidenc nascut a Dinamarca (mort el 1934)
* 25 d'octubre – Leo G. Carroll, Actor britànic (mort el 1972)

## Vegeu també

* Història del cinema

## Referències

* ↑ Howells, Richard. Louis Le Prince: the body of evidence (en anglès), p. 180.
# 1083
## Esdeveniments
### Països Catalans

* Consagració del Santuari de la Mare de Déu de l'Ajuda.
* Es formà el partit antifratricida contra Berenguer Ramon II, encapçalat per Ramon Folc I de Cardona i Bernat Guillem de Queralt, als quals s'uní el bisbe de Vic Berenguer Sunifred de Lluçà.

### Món

* Sanç I d'Aragó i Pamplona s'apodera del castell de Graus.
* Els normands repoblen les illes Eòlies (Sicília), després d'estar dos segles deshabitades.
* Cecília de Provença es casa amb Bernat-Ató IV de Trencavell
* Emeric d'Hongria és proclamat sant.
* Alfons VI de Lleó conquista l'assentament fortificat hispanomusulmà de Magrit.
* L'Imperi Seljúcida ocupa la ciutat de Sebaste.

## Naixements

* 1 de desembre - Constantinoble, Imperi Romà d'Orient: Anna Comnena, princesa romana d'Orient, la primera dona historiadora de qui es té coneixement (m.1153).
* Odense, Dinamarca: Carles I de Flandes, comte de Flandes i beat (m.1127).
* David I d'Escòcia, rei d'Escòcia (m.1153).
* Enric de França, fill de Felip I de França, mort jove.
* Sempringham, Lincolnshire (regne d'Anglaterra): Gilbert de Sempringham, sacerdot i sant (m.1183).

## Necrològiques

* 2 de novembre: Matilde de Flandes, reina consort d'Anglaterra (n.c.1031).
* Gautier Giffard, primer comte de Longueville.

## Referències

* ↑ «Ana Comneno, la princesa historiadora de Bizancio» (en castellà). National Geographic, 06-02-2022. Arxivat de l'original el 2023-11-05. [Consulta: 5 novembre 2023].
# Eugene Martin

Eugene Martin va ser un pilot de curses automobilístiques francès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Martin va néixer el 24 de març del 1915 a Suresnes, Illa de França. Va morir el 12 d'octubre del 2006 a Rochelle.

## A la F1

Va participar en la primera cursa de la història de la Fórmula 1, el GP de la Gran Bretanya disputat el 13 de maig del 1950, que formava part del campionat del món de la temporada 1950 de F1, on va participar en dues curses.
Eugene Martin no va sumar cap punt pel campionat, però va participar en diverses curses no puntuables pel campionat de la F1.

## Resultats a la F1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | Posició | Punts |
| 1950 | Lago-Talbot | Lago-Talbot T26C-DA | Straight-6 | GBR Ret | MON | 500 | SUI Ret | FRA | BEL | ITA | | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Eskovia

Eskovia és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
Fou descrit per primera vegada per Y. M. Marusik i Michael I. Saaristo l'any 1999.

## Distribució

Es pot trobar al nord d'Àsia i Amèrica del Nord.

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Eskovia exarmata (Eskov, 1989) (Espècie tipus)
* Eskovia mongolica Marusik & Saaristo, 1999

## Referències

* ↑ Marusik, Y. M.; Saaristo, M. I. «Review of East Palearctic species of the genus Minicia Thorell, 1875 with descriptions of two new genera (Aranei: Linyphiidae: Erigoninae).». Arthropoda Selecta, vol. 8, 1999, pàg. 125–130.
* ↑ «Gen. Eskovia Marusik & Saaristo, 1999». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog (American Museum of Natural History).

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Eskorpion

Eskorpion és una pel·lícula basca del 1989 dirigida per Ernesto Tellería Errasti i produïda pel seu germà Alberto de Krabelin Filmak.

## Argument

Emilio Gaínza torna a Ikaza, un poble fronterer i aïllat, del que va marxar després de la Guerra Civil espanyola. Tot i que la majoria ja no el recorda, aviat provoca recels que deriven cap a una animadversió. Aquest sentiment es torna compassió quan s'assabenten que ha tornat per suïcidar-se. Però com que triga en dur a terme el seu propòsit, durant la celebració del carnestoltes es produïrà un esclat de violència col·lectiva.

## Repartiment

* François Beukelaers: Emilio
* Agnès Château: Marta
* Antonio Resines: Arroniz
* Jean-Claude Bouillaud: Fermin
* Roger Ibáñez: On Anselmo
* Klara Badiola Zubillaga: Silvia
* Felipe Barandiaran: Patrizio
* Txema Blasco: Orbea
* Mikel Garmendia: Henrike
* Jordi Dauder: Lorenzo

## Producció

Amb un pressupost de 115 milions de pessetes i una subvenció del govern basc, fou rodada a diversos llogarets del Baztan (Zubieta, Ituren, Bertiz, Arraioz i Irurita) amb un repartiment internacional.

## Estrena

Fou exhibit a la secció "Pantalla Oberta" del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1989. Fou estrenada oficialment a Vitòria el 20 de gener de 1989 i al Cine Urrutia-3 de Bilbao el 10 de febrer del mateix any.

## Referències

* ↑ Eskorpion a Auñamendi Eusko Entziklopedia
* ↑ Savia nueva en el cine vasco, bilbao.eus
* ↑ La película vasca “Días de humo” de Eceiza, decepciona en San Sebastián. Magnapax,¿cine del futuro?, La Vanguardia, 21 de setembre de 1989
# Eskridge

Eskridge és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 589 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Eskridge tenia 589 habitants, 212 habitatges, i 146 famílies. La densitat de població era de 445,9 habitants/km².
Dels 212 habitatges en un 31,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,8% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 31,1% no eren unitats familiars. En el 27,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 24,6% entre 25 i 44, un 24,8% de 45 a 60 i un 19,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.917 $ i la renda mediana per família de 43.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.688 $ mentre que les dones 18.125 $. La renda per capita de la població era de 12.629 $. Entorn del 7,7% de les famílies i el 13,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Eskridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Eskridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Edingtonita

L'edingtonita és un mineral de la classe dels silicats. Dins de les silicats pertany al grup de les zeolites i al subgrup de l'edingtonita. Rep el seu nom del col·leccionista de minerals escocès James Edington (1787-1844).

## Característiques

És una zeolita de color blanc, gris, marró, color, rosa o groc. La seva fórmula química és BaAl₂Si₃O$_{10}$·4H₂O. També se la coneix amb els noms antiëdrita i tetraedingtonita.
La majoria d'edingtonites són ortoròmbiques (grup espacial P2$_1$2$_1$2$_1$), mentre que algunes són tetragonals (grup espacial P-42$_1$m) i anomenades 'tetraedingtonites'. Les ortoròmbiques tenen ordre (Si, Al), mentre que les tetragonals es caracteritzen per un desordre (Si, Al), augmentant la simetria a causa d'aquest desordre.
La localitat tipus d'aquesta espècie és Kilpatrick Hills, Strathclyde, Escòcia.

## Referències

* ↑ «Edingtonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 juny 2014].
* ↑ «Zeolite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 juny 2014].
* ↑ «Edingtonite Subgroup» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 juny 2014].
# Anici Auqueni Bas (cònsol 408)

Anici Auqueni Bas (en llatí Anicius Auchenius Bassus), va ser un polític de l'Imperi Romà. L'any 408 va ser elegit cònsol. Segons B.L. Twyman, representa la "línia principal" de la gens Anícia.
Auqueni Bas era probablement fill de l'Anici Auqueni Bas que va ser praefectus urbi ela anys 382 i 383 i de Turrenia Honorata. Va tenir un fill, també anomenat Anici Auqueni Bas, cònsol l'any 431. Va escriure un epígraf en vers per a la tomba de Mònica, la mare d'Agustí d'Hipona. La pedra autèntica sobre la qual va ser escrit aquest epígraf va ser redescoberta l'any 1945 a l'església de Santa Àurea, a Ostia Antica.

## Referències

* ↑ Corpus Inscriptionum Latinarum V, 6282
* ↑ Twyman, B.L. «Aetius and the Aristocracy». Historia: Zeitschrift für Alte Geschichte, 19, 4, 1-XI-1970, pàg. 484.
* ↑ Jones, A.H.M.. Prosopography of the Later Roman Empire. Cambridge (England): University Press, 1971, p. 219-220.
* ↑ «Churc of Sant'Aurea». Ostia-Antica.org.. [Consulta: 23-XII-2018].
# Studia Lulliana

Studia Lulliana és una revista editada a Palma i dedicada als estudis sobre la vida i l'obra de Ramon Llull.
Va ser fundada el 1957 amb el títol d'Estudios Lulianos per Sebastià Garcies Palou, que en va ser el primer director, com a òrgan de la Maioricensis Schola Lullistica. Després d'ell, n'han estat directors Sebastià Trias (1987-1991) i Jordi Gayà (1992-1996). La revista s'ha centrat en els diversos aspectes de la investigació lul·liana. De bon començament era de periodicitat quadrimestral, però a partir de 1982 esdevingué semestral. El 1991 passà a dir-se Studia Lulliana. Es redacta en català, francès, alemany, castellà i italià. Hi han col·laborat entre altres Miquel Batllori, Lola Badia, Anthony Bonner, Salvador Galmés. Francesc de B. Moll, Robert D.F. Pring-Mill, Llorenç Riber, Jordi Rubió i Balaguer, Friedrich Stegmüller i Johannes Stöhr. El consell editor està format per: Anthony Bonner (director), Maria Isabel Ripoll (secretària), Lola Badia, Jordi Gayà, Pere Rosselló i Josep-Enric Rubio.

## Enllaços externs

* Studia Lulliana Arxivat 2019-05-07 a Wayback Machine.
* Maioricensis Schola Lullistica

## Referències

* ↑ «Studia Lulliana». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 17. Palma: Promomallorca, p. 44. ISBN 84-8661702-2.
# Sturisoma barbatum

Sturisoma barbatum és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 28 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paraguai.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert, R. (1996). Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kner, R. 1853. Die Panzerwelse des K.K. Hof-naturalien-Cabinetes zu Wien. I. Abtheilung. Loricarinae. Denkschr. Akad. Wiss. Wien v. 6: 65-98 (separate 1-34), Pls. 1-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S. A. (1986). Historical biology of the loricariid catfishes: phylogenetics and functional morphology. Unpublished D. Phil. Thesis, The University of Chicago, Chicago, Estats Units. 290 pp.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.