OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Regino Delgado

Regino Delgado (Santo Domingo, 7 de setembre de 1956-ibídem, 2 de febrer de 2016) va ser un futbolista cubà que jugava en la demarcació de migcampista.

## Selecció nacional

Va jugar un total de 36 partits amb la selecció de futbol de Cuba, fent el seu debut el 1975. Amb el combinat cubà va disputar els Jocs Panamericans el 1975, 1979 —on va quedar finalista—, 1983 i 1987. A més va jugar els Jocs Centreamericans i del Carib de 1974, 1978, 1982 i 1986, quedant campió en tots els que va disputar excepte el 1982, on va guanyar la medalla de bronze. També va participar en els Jocs Olímpics de Mont-real 1976 i en els Jocs Olímpics de Moscou 1980.

### Gols internacionals

| # | Data | Estadi | Oponent | Gol | Resultat | Competició |
| 1 | 17 d'agost de 1980 | Estadi Pedro Marrero, l'Havana, Cuba | Surinam | 1-0 | 3-0 | Classificació per a la Copa Mundial de Futbol de 1982 |
| 2 | 5 de març de 1987 | Estadi Pedro Marrero, l'Havana, Cuba | Equador | 1-0 | 2-1 | Amistós |

## Clubs

| Club | País | Any |
| FC Azucareros | Cuba | 1974 - 1978 |
| FC Villa Clara | Cuba | 1978 - 1991 |

## Palmarès
### Campionats nacionals

| Títol | Club | País | Any |
| Campionat Nacional de futbol | FC Azucareros | Cuba | 1974 |
| Campionat Nacional de futbol | FC Azucareros | Cuba | 1976 |
| Campionat Nacional de futbol | FC Villa Clara | Cuba | 1980 |
| Campionat Nacional de futbol | FC Villa Clara | Cuba | 1981 |
| Campionat Nacional de futbol | FC Villa Clara | Cuba | 1982 |
| Campionat Nacional de futbol | FC Villa Clara | Cuba | 1983 |
| Campionat Nacional de futbol | FC Villa Clara | Cuba | 1986 |

### Campionats internacionals

| Títol | Club | País | Any |
| Jocs Centreamericans i del Carib | Selecció de futbol de Cuba | Cuba | 1974 |
| Jocs Centreamericans i del Carib | Selecció de futbol de Cuba | Cuba | 1978 |
| Jocs Centreamericans i del Carib | Selecció de futbol de Cuba | Cuba | 1986 |

### Distincions individuals

| Títol | Club | País | Any |
| Màxim golejador del Campionat Nacional de futbol | FC Villa Clara | Cuba | 1979 |
| Màxim golejador del Campionat Nacional de futbol | FC Villa Clara | Cuba | 1980 |

## Referències

* ↑ «Mor, víctima d'un infart, l'exfutbolista Regino Delgado Robau». Diari de Cuba, 02-02-2016. Arxivat de l'original el 2016-04-07. [Consulta: 11 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador en worldfootball
# Regino Boti León

Regino Boti León (Guantánamo, 26 d'abril de 1923 - l'Havana, 11 de juliol de 1999) va ser un economista cubà que va exercir com a primer ministre d'economia de la Revolució Cubana el 1959.

## Biografia

Regino Boti León era fill del famós poeta Regino Eladio Boti Barreiro. Es va graduar en dret a la Universitat de l'Havana i va obtenir després un màster en economia a la Universitat Harvard.
D'idees desenvolupistes en l'àmbit econòmic, va ser un dels fundadors de la Comissió Econòmica per a Amèrica Llatina i el Carib (CEPAL) de les Nacions Unides el 1949.
Des de 1956, va donar suport al Moviment 26 de juliol de Fidel Castro a Mèxic, amb la finalitat d'enderrocar a la dictadura de Fulgencio Batista.
Quan la Revolució cubana va triomfar l'1 de gener de 1959, Boti va ser escollit per a integrar el primer gabinet com a ministre d'economia, essent-ne president l'advocat Manuel Urrutia Lleó i primer ministre José Miró Cardona.
Des de 1960, data de la seva creació, fins a mitjan 1964, va dirigir la Junta Central de Planificació. Entre 1980 i 1999 va exercir com a vicepresident i assessor de l'empresa estatal CIMEX. El 1998 va rebre el Premi Nacional d'Economia en la seva primera edició.

## Publicacions

* Regino Boti i Felipe Pazos, «Algunos aspectos del desarrollo económico de Cuba», Revista Bimestre Cubana 75, juliol-desembre de 1958, pàg. 257-58, 265-68.

## Referències

* ↑ «Llilian Llanes, una coleccionista en la Cuba revolucionaria». Vanity Fair, 03-04-2018. [Consulta: 26 juny 2019].
* ↑ «Regino Boti Leon: Castro's first economy minister». [Consulta: 26 juny 2019].
# Resolució 229 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 229 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada el 2 de desembre de 1966 en una sessió privada, el Consell, "conscient de les qualitat provades i de l'elevat sentit del deure d'U Thant, i convençut que el seu nou nomenament seria summament propici a la causa dels interessos i propòsits superiors de l'Organització", va recomanar el nomenament d'U Thant per a un altre període com a Secretari General.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1971)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2266 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2266 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada per unanimitat el 24 de febrer de 2016. El Consell va ampliar les sancions contra Iemen per un any fins al 26 de febrer de 2017.

## Contingut

La violència al Iemen continuava. Parts del país era en mans d'Al Qaeda, i Estat islàmic també estava en expansió. La crisi humanitària que patia la població va empitjorar, i l'ajuda humanitària era obstaculitzada.
Les sancions específiques, que consistien en la congelació dels saldos bancaris, les prohibicions de viatge i un embargament d'armes, es van ampliar fins al 26 de febrer de 2017. El mandat del grup d'experts que supervisava el compliment es va ampliar fins al 27 de març de 2017. Era de gran importància que es complissin les sancions i els països veïns del Iemen hi jugaven un paper clau.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC extends sanctions against destabilizing actors in Yemen, mandate of expert panel assisting oversight committee», 24-02-2016.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2201 a la 2300 (2015 - 2016)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2268 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2268 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 26 de febrer de 2016. El Consell fa una crida a la cessació d'hostilitats i una garantia per a l'accés als treballadors humanitaris a Síria.

## La resolució

La resolució "va aprovar" la Declaració conjunta dels Estats Units i Rússia del 22 de febrer de 2016 sobre "la cessació d'hostilitats i "exigia" que totes les parts a les quals s'apliqués el cessament d'hostilitats que complissin els seus compromisos, així com "la implementació completa i immediata de la resolució 2254 (2015) per facilitar una transició política liderada pels sirians, de conformitat amb el comunicat de Ginebra, tal com s'estableix a les declaracions de l'ISSG.

## Referències

* ↑ «Security Council Endorses Cessation of Hostilities in Syria». Europa Newswire, 27-02-2016.
* ↑ «UN Security Council endorses cessation of hostilities pact in Syria». U.N., 26-02-2016.
* ↑ «Security Council Unanimously Endorses Syria Cessation of Hostilities Accord, Unanimously Adopting Resolution 2268 (2016)». UN, 26-02-2016.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2201 a la 2300 (2015 - 2016)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2262 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2262 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 27 de gener de 2016. El Consell va ampliar les sancions contra la República Centreafricana un any més fins al 31 de gener de 2017.

## Contingut

Al setembre i octubre de 2015, la violència a la República Centreafricana s'havia tornat a disparar. Els grups armats continuaven reaccionant amb violència violant els drets humans i atacant als cascos blaus i personal humanitari. Aquests grups van continuar amenaçant la pau, i el finançament prové de la mineria il·legal, la caça furtiva i el crim organitzat. Contracten mercenaris, i floreix el comerç d'armes, i la inestabilitat a la regió és un brou de cultiu per a les xarxes terroristes.
L'embargament d'armes contra el República Centreafricana es va ampliar fins al 31 de gener de 2017. Només se'n van excloure els serveis de seguretat i les missions internacionals del país. La prohibició de viatjar i la congelació d'actius que van ser imposades contra persones i organitzacions específiques que han estat esmentades pel Comitè que supervisa les sancions van ser esteses fins a aquesta data. Es tractava d'individus i organitzacions que minaven la pau, l'estabilitat i la seguretat a la República Centreafricana, violant l'embargament d'armes i els drets humans, reclutant nens soldat, i finançant-se amb la mineria il·legal i la caça furtiva. Aquests grups obstaculitzaven l'ajuda humanitària i atacaven les missions estrangeres al país. També es va ampliar un any el mandat del grup d'experts que recollia informació per a la comissió.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC resolution extends sanctions on CAR, mandate of expert panel assisting oversight committee», 27-01-2016.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2201 a la 2300 (2015 - 2016)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2264 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2264 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 9 de febrer de 2016. El Consell va acordar augmentar la quantitat de guàrdies de la MINUSCA a la República Centreafricana de 40 a 108. Fins aleshores la força era composta per 10.750 militars i 2.080 membres del personal de policia, 400 dels quals eren funcionaris. El nombre de guàrdies penitenciaris es va incrementar en 68 a 108.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC raises number of corrections officers in CAR peacekeeping operation», 09-02-2016.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2201 a la 2300 (2015 - 2016)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2260 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2260 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 20 de gener de 2016. El Consell va acordar reduir el contingent militar de l'Operació de les Nacions Unides a Costa d'Ivori (UNOCI).

## Contingut

Les eleccions presidencials de Costa d'Ivori del 25 d'octubre de 2015 van ser un èxit, un pas crucial cap a la pau i l'estabilitat a llarg termini. Costa d'Ivori també havia avançat significativament en la reconciliació, l'estabilitat, la seguretat, la justícia i la recuperació econòmica. En el seu informe de desembre de 2015, el Secretari General va recomanar que es retirés una quarta part del component militar de la UNOCI. Per tant, el Consell de Seguretat va decidir que aquest component militar es reduiria de 5.437 a 4.000 efectius el 31 de març de 2016.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC authorizes reduction in Côte d'Ivoire Mission's military contingent», 20-01-2016.
* ↑ Nacions Unides. Thirty-seventh progress report of the Secretary-General, 8 desembre 2015, p.13—14.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2201 a la 2300 (2015 - 2016)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Rattus montanus

Rattus montanus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmica de Sri Lanka. Es tracta d'una espècie diürna o crepuscular.

## Referències

* Baillie, J. 1996. Rattus montanus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 12 gener 2008
# Rattus macleari

Rattus macleari és una espècie extinta de rosegador de la família dels múrids que vivia a l'illa Christmas.

## Referències

* ↑ Lamoreux, J. Rattus macleari. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 16 juny 2015.
# Rattus mollicomulus

Rattus mollicomulus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmica d'Indonèsia, on viu a altituds d'entre 1.100 i 2.000 msnm. Habita els boscos humits tropicals montans. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Musser, G.; Ruedas, L. Rattus mollicomulus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 23 desembre 2016.
# Resolució 827 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 827 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 25 de maig de 1993. Després de reafirmar la resolució 713 (1991) i totes les resolucions subseqüents sobre la situació en Iugoslàvia, va aprovar l'informe S/25704 del Secretari General Boutros Boutros-Ghali, amb l'Estatut del Tribunal Internacional com a annex i establint el Tribunal Penal Internacional per a l'antiga Iugoslàvia (TPIY).
Encara alarmat per les violacions de la llei humanitària internacional a Iugoslàvia i especialment a Bòsnia i Hercegovina, incloent assassinats en massa, detencions sistemàtiques, violacions de dones i neteja ètnica, la resolució va determinar que la situació continuava sent una amenaça la pau i seguretat internacional, anunciant a més la seva intenció de posar fi a aquests crims i a donar justícia a les víctimes. El Consell va decidir que l'establiment d'un tribunal i la prossecució dels responsables d'aquestes violacions, reafirmant la seva decisió en la resolució 808 (1993).
Actuant sota el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell va establir el Tribunal Penal Internacional per a l'antiga Iugoslàvia per a crims comesos al territori de Iugoslàvia entre l'1 de gener de 1991 i una data que seria determinada pel Consell després de la restauració de pau a la regió. Fins a la designació d'un Fiscal, l'evidència continuaria sent recollida per la Comissió d'Experts establerta en la resolució 780 (1992).
El Consell després li va demanar al Secretari General que lliurés recomanacions rebudes de països pel que fa a les regles del procediment i l'evidència demanades en l'Article 15 de l'Estatut del Tribunal Internacional per a jutges en el tribunal. També va decidir que tots els Estats membres cooperarien amb el TCIY i els seus òrgans en concordança amb l'Estatut del Tribunal Internacional. Al mateix temps, van ser exigides les contribucions d'estats, organitzacions internacionals i no governamentals per al Tribunal.
La resolució va decidir que la determinació de la seu del Tribunal Internacional seria subjecte a la conclusió d'acords apropiats entre les Nacions Unides i els Països Baixos, observant que pot situar-se en qualsevol altra part de considerar-se necessària, i que el treball del Tribunal no afectaria el dret de les víctimes a compensació. Finalment va demanar que Boutros Boutros-Ghali implementés immediatament la resolució actual i fes arranjaments per al funcionament efectiu del Tribunal.

## Referències

* ↑ Martínez, Magdalena M. Martín. National sovereignty and international organizations. Martinus Nijhoff Publishers, 1996, p. 279. ISBN 978-90-411-0200-3.
* ↑ Cryer, Robert. An introduction to international criminal law and procedure. Cambridge University Press, 2007, p. 103. ISBN 978-0-521-87609-4.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 801 a la 900 (1993 - 1994)
* Guerres Iugoslaves

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 829 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 829 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 26 de maig de 1993 després d'examinar l'aplicació de Mònaco per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que Mònaco fos admesa.

## Referències

* ↑ Europa Publications Limited. The Europa directory of international organizations, Volume 9. 9th. Europa Publications, 1999, p. 56. ISBN 978-1-85743-425-5.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 801 a la 900 (1993 - 1994)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 823 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 823 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 30 d'abril de 1993. Després de reafirmar les resolucions 696 (1991), 747 (1992), 785 (1992) 793 (1992), 804 (1993) i 811 (1993), el Consell van expressar el seu suport a les converses de pau en curs a Abidjan entre el Govern d'Angola i UNITA sota els auspicis de les Nacions Unides i va decidir prorrogar el mandat de la Segona Missió de Verificació de les Nacions Unides a Angola (UNAVEM II) fins al 31 de maig de 1993.
Alhora expressa la preocupació del que sobre els continus atacs contra vols humanitaris internacionals, prenent nota del recent enderrocament d'un avió del Programa Mundial d'Aliments a l'est del país pels rebels d'UNITA. El Consell va exigir que es garanteixi la seguretat d'aquests vols de la UNAVEM II.
Per tant, la resolució va demanar al secretari general Boutros Boutros-Ghali presentar un informe sobre la situació a Angola i el futur paper de les Nacions Unides al país, incloda l'expansió de la presència de les Nacions Unides a Angola.

## Referències

* ↑ «Relief plane hit and forced to land in Angola». The Philadelphia Inquirer, 27-04-1993.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 801 a la 900 (1993 - 1994)
* Tercera Missió de Verificació de les Nacions Unides a Angola
* Guerra Civil angolesa

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Retaris

Els retaris (Retaria) són un clade dins del supergrup Rhizaria que conté els foraminífers i els radiolaris.

## Referències

* ↑ Moreira D, von der Heyden S, Bass D, López-García P, Chao E, Cavalier-Smith T «Global eukaryote phylogeny: Combined small- and large-subunit ribosomal DNA trees support monophyly of Rhizaria, Retaria and Excavata». Mol. Phylogenet. Evol., 44, 1, juliol 2007, pàg. 255–66. DOI: 10.1016/j.ympev.2006.11.001. PMID: 17174576.
# The Auction Block (pel·lícula de 1917)

The Auction Block és una pel·lícula muda estrenada el 2 de desembre de 1917 protagonitzada per Rubye De Remer i Florence Deshon i dirigida per Laurence Trimble. La pel·lícula està basada en la novel·la "The Auction Block" de Rex Beach (1914). La MGM va fer una altra adaptació d'aquesta novel·la el 1926 amb el mateix nom dirigida per Hobart Henley i protagonitzada per Charles Ray i Eleanor Boardman.

## Argument

Lorelei Knight és la filla d'un polític arruïnat i d'una dona cobdiciosa que la convenç que vagi a Nova York a fer una audició amb Bergman, el manager d'una revista. Un cop allí aconsegueix feina com a corista cosa que alegra molt la seva mare, fascinada per les històries de coristes que s'acaben casant amb milionaris. Ajudada pel germà sense escrúpols de Lorelei, la mare posa fill a l'agulla per aconseguir els seus plans.
Lilas Lynn és la filla d'un treballador que va morir per culpa de la despreocupació del Jarvis Hammon, un capatàs brutal. Ara ella vol dedicar la resta de la seva vida a venjar-se de Hammon. També viatja a Nova York i esdevé una de les belleses de Bergman. Mentrestant, Hammon ha esdevingut un peix gros i és propietari d'una fàbrica d'acer. Lilian planeja doncs arruïnar-lo i acabar amb la seva reputació. Mentrestant, Lorelei ha conegut Jimmy, un noi borratxo i dissolut que és fill del rei de l'acer, Hannibal Wharton. Jimmy s'enamora de Lorelei però ella el rebutja. El germà de Lorelei fa veure que el seu pare està malalt i que caldran diners per poder-lo curar. Per això Lorelei decideix casar-se amb Bob, però es nega a consumar el matrimoni fins que no es reformi. La integritat de Lorelei fa que Bob decideixi reformar-se i malgrat que el seu pare ha decidit no passar-li més assignacions s'estableix bé com a home de negocis. Mentrestant, Lilas ha enredat Hammon i en una baralla el dispara i el mata.
En algun moment, el germà de Lorelei, aconsegueix que Bob torni a emborratxar-se i Lorelei està a punt de deixar-lo però Adorée Demorest, coneguda com la dona més maca de Nova York, i Campbell Pope, un crític que està enamorat d'Adorée, la convencen que no l'abandoni. Quan Bob s'assabenta que serà pare, decideix deixar de beure. Amb el naixement del seu fill, Hannibal Wharton els acull de nou a casa seva i tot acaba molt bé per a tots dos.

## Repartiment

* Rubye De Remer (Lorelei Knight)
* Florence Deshon (Lilas Lynn)
* Dorothy Wheeler (Mrs. Peter Knight)
* Florence Johns (Adoree Demorest)
* Tom Powers (Bob Wharton)
* Walter Hitchcock (Jarvis Hammon)
* Ned Burton (Hannibal Wharton)
* Charles Graham (Max Melcher)
* George Cooper (Jimmy Knight)
* Alec B. Francis (John Merkle)
* Francis Joyner (Campbell Pope)
* Bernard Randall (Noble Bergman)
* Peter Lang (Peter Knight)

## Referències

* ↑ «Goldwyn to release "Auction Block"». Motography XVIII, 8, 25-08-1917, pàg. 399.
* ↑ «The Auction Block». Exhibitors Herald V, 24, 08-12-1917, pàg. 25.
* ↑ «The Auction Block». Variety XLIX, 13, 22-02-1918, pàg. 43.

## Enllaços externs

* The Auction Block al catàleg de l'American Film Institute
# Monet (cràter)

Monet és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 203 km de diàmetre. Porta el nom del pintor francès Claude Monet (1840-1926), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1979.

## Referències

* ↑ «Monet». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 12-10-2016. [Consulta: 14 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Mònica Miquel i Serdà

Mònica Miquel i Serdà (Barcelona, 18 de novembre de 1962, Cubelles, 24 de gener de 2023) fou una política catalana, diputada al Congrés dels Diputats en la VII Legislatura i alcaldessa de Cubelles.
Obtingué estudis de Ciències Econòmiques i va fer alguns postgraus. El 1994 va fundar Iniciativa per Cubelles dins d'Iniciativa per Catalunya, partit amb el qual en les eleccions municipals de 1995 fou escollida regidora i a l'ajuntament de Cubelles i consellera comarcal del Garraf de sanitat i serveis socials. A les eleccions municipals de 1999 fou escollida alcaldessa, però el 2000 deixà el seu càrrec.
En 2003 va substituir en el seu escó Joan Saura i Laporta, escollit a les eleccions generals espanyoles de 2000. Ha estat portaveu titular de la Junta de Portaveus del Congrés dels Diputats. Continuà com a regidora de l'ajuntament de Cubelles fins que en fou escollida alcaldessa a les eleccions municipals espanyoles de 2011. No es va presentar a la reelecció en 2015.

## Referències

* ↑ Redacció. «Mor l'exalcaldessa de Cubelles, Mònica Miquel, als 60 anys». [Consulta: 24 gener 2023].
* ↑ «Currículum». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 27 juliol 2015].
* ↑ «Alcaldes de Cubelles». Arxivat de l'original el 2016-04-05. [Consulta: 27 juliol 2015].
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Regidors electes de Cubelles, 2015