OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 592 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 592 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 8 de desembre de 1986. Havent examinat una carta del representant de Zimbabwe en qualitat de President del Moviment dels Països No Alineats, el Consell va reafirmar les Convencions de Ginebra i va condemnar que les Forces de Defensa d'Israel obrissin foc contra una manifestació estudiantil, en què dos estudiants van morir a la Universitat Birzeit.
El Consell va demanar a Israel que respectés els Convenis de Ginebra, alliberés tots els manifestants detinguts a la Universitat Birzeit i demana a totes les parts que s'ocupin de la màxima restricció de la situació. També va demanar al Secretari General de les Nacions Unides que presentés un informe sobre l'aplicació de la resolució vigent que el 20 de desembre de 1986. L'informe més tard va descriure la posició israeliana com actuant amb "força proporcional" per contenir la pertorbació, originada per elements de l'Organització d'Alliberament de Palestina. Israel també va dir que les normes de la Convenció de Ginebra no s'aplicarien legalment al territori encara que implementés elements humanitaris de la resolució.
La resolució va ser aprovada per 14 vots a favor contra cap, amb l'abstenció dels Estats Units.

## Referències

* ↑ «Security Council Resolution 592 (1986), 8 December 1986». Israeli Ministry of Foreign Affairs, 08-12-1986.
* ↑ United Nations. Repertory of practice of United Nations organs: Articles 92–105 of the Charter. United Nations Publications, 2005, p. 78. ISBN 978-92-1-133539-2.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 501 a la 600 (1982 - 1987)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 596 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 596 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 29 de maig de 1987, va considerar un informe del Secretari General de les Nacions Unides sobre la Força de les Nacions Unides d'Observació de la Separació. El Consell va observar els seus esforços per establir una pau duradora i justa a l'Orient Mitjà però també va expressar la seva preocupació per l'estat de tensió vigent a la zona.
La resolució va demanar a les parts implicades que implementessin immediatament la resolució 338 (1973), va renovar el mandat de la Força d'Observadors durant altres sis mesos fins al 30 de novembre de 1987, i va demanar que el Secretari General presentés un informe sobre la situació al final d'aquest període.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 501 a la 600 (1982 - 1987)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# L'Escardívol

L'Escardívol és una obra del municipi de Rubí (Vallès Occidental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Conjunt constituït per dues naus industrials paral·leles de planta rectangular amb planta baixa i dos pisos. Hi ha una xemeneia exempta. El fort desnivell de l'emplaçament provoca l'adaptació de la façana, en la nau exterior (obra vista) de planta baixa i un pis en la zona alta, i de planta baixa i dos pisos en la zona baixa. La façana de la nau exterior s'estructura en franges verticals emmarcades per pilastres i una cornisa, on hi ha les obertures d'arc aparellat (dos filades de maó en el pis superior i tres filades de planta baixa). Les obertures de la planta baixa s'adapten al terreny augmentant la seva dimensió vertical. L'interior de la nau s'estructura en franges verticals emmarcades per pilastres en els pisos superiors, i la planta baixa esdevé un sòcol continu, i les obertures s'han unificat en una obertura rectangular de tres alçades. Actualment s'ha afegit una escala metàl·lica exterior a la façana. Les naus es relacionen per una passarel·la i per un pati delimitat per les seves façanes interiors.

## Història

El 1835 s'hi estableix una filatura de seda. El 1888 és comprada per Pere Ribes i Oleart que hi instal·là "la Pelleria", fàbrica de rentat i tria de llana. El 1918 els germans Archs compren el conjunt i hi instal·len una fàbrica d'aprestos, tints i acabats. El 1921 es constitueix "Rubí Industrial SA" que deixà d'exercir la seva activitat el 1934. Durant la Guerra Civil la gestió estigué col·lectivitzada i sembla que es van fabricar granades i altres municions. Amb la riuada de 1962 l'edifici es va veure afectat. L'any 1985 va ser adquirit per l'Ajuntament de Rubí que el va rehabilitar.

## Referències

* 1 2 «L'Escardívol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 abril 2015].
# L'Escaleta (Hortoneda)

L'Escaleta és un paratge del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca), al Pallars Jussà. És en territori del poble d'Hortoneda.
Està situat al costat mateix, al nord-est, d'Hortoneda, a l'esquerra del barranc de Llabro, al nord de les Ribes i al sud-est de la Colladeta.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# L'Escaleta (la Sénia)

L'Escaleta és una muntanya de 1.069 metres que es troba entre el municipi de la Sénia, a la comarca del Montsià i el de la Pobla de Benifassà als Ports.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Resolució 616 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 616 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 20 de juliol de 1988, després d'escoltar les representacions de la República Islàmica de l'Iran, el Consell va expressar aflicció per l'enderrocament de Vol 655 d'Iran Air sobre l'estret d'Ormuz per un míssil de l'USS Vincennes durant el conflicte entre l'Iran i l'Iraq.
El Consell va expressar el seu condol a les víctimes de l'incident i va donar la benvinguda a la decisió de l'Organització d'Aviació Civil Internacional, a petició de l'Iran, per iniciar immediatament una investigació sobre l'incident. Es va donar la benvinguda als anuncis tant de l'Iran com dels Estats Units de la seva cooperació amb la investigació.
La Resolució 616 instar totes les parts en el Conveni sobre Aviació Civil Internacional de 1944 a complir plenament les normes i pràctiques referents a la seguretat de l'aviació civil. També recorda Iran i Iraq que apliquin plenament la Resolució 598 només com a base justa i duradora per a una solució de la Guerra Iran-Iraq.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 601 a la 700 (1987 - 1991)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 618 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 618 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 29 de juliol de 1988 després de recordar la resolució 579 referent a la presa d'ostatges, el Consell va condemnar el segrest del tinent coronel William R. Higgins, va exigir que fos alliberat immediatament i va exhortar als Estats membres al fet que usessin la seva influència per promoure la implementació de la resolució.
La resolució no va ser implementada i posteriorment Higgins va ser torturat i assassinat pels seus captors.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 601 a la 700 (1987 - 1991)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Rebuig social

El rebuig social és l'exclusió deliberada d'un individu o grup de la interacció social amb els altres. Pot tractar-se d'un rebuig passiu o actiu (incloent discriminació i agressions). Patir rebuig social causa sentiments d'angoixa, solitud i pena en els afectats i pot alhora pot provocar que esdevinguin persones que rebutgin les altres en el futur.
L'assetjament escolar i laboral o l'ostracisme polític o mediàtic són algunes de les modalitats de rebuig més esteses. El refús romàntic o amor no correspost n'és una variant (una de les més conreades per la literatura i les arts).
# Resolució 987 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 987 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 19 d'abril de 1995. Després de reafirmar totes les resolucions sobre els conflictes en l'antiga Iugoslàvia, en particular la Resolució 982 (1994) el Consell va reclamar mesures per garantir la seguretat, la seguretat i llibertat de moviment de la Força de Protecció de les Nacions Unides (UNPROFOR) a Bòsnia i Hercegovina dels atacs que patia.
El Consell estava preocupat per la persistència dels combats a Bòsnia i Hercegovina i les violacions de les resolucions 781 (1992) i 816 (1993) malgrat els acords d'alto el foc i la inacceptabilitat de resoldre el conflicte a través de mitjans militars. També va assenyalar els recents atacs contra el personal de la UNPROFOR que van provocar morts francesos i la necessitat de respectar la situació del personal de les Nacions Unides.
Actuant en virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell ha posat èmfasi en la responsabilitat de les parts i altres implicats de garantir la seguretat, la integritat i llibertat de moviment de la UNPROFOR, cridant a aturar tots els atacs i intimidacions contra la Força. El secretari general Boutros Boutros-Ghali va demanar proposar mesures que podrien adoptar-se per prevenir els atacs contra la UNPROFOR i que aquesta pugui dur a terme el seu mandat.
Es va instar a les parts a Bòsnia i Hercegovina a acordar una extensió de l'alto al foc i cessament d'hostilitats i reprendre les negociacions per a una solució política general.

## Referències

* ↑ Kovačević, Slobodanka; Dajić, Putnik. Chronology of the Yugoslav crisis, Volume 3. Institute for European Studies, 1998, p. 93. ISBN 978-86-82057-09-3.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 901 a la 1000 (1994 - 1995)
* Guerra de Bòsnia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 989 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 989 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 25 d'abril de 1995 després de recordar la Resolució 955 (1994), el Consell enumera les nominacions dels jutges al Tribunal Penal Internacional per a Ruanda.
La llista de nomenat comprenia:
* Lennart Aspergen (Suècia)
* Kevin Haugh (Irlanda)
* Laïty Kama (Senegal)
* T. H. Khan (Bangladesh)
* Wamulungwe Mainga (Zàmbia)
* Yakov A. Ostrovsky (Rússia)
* Navanethem Pillay (Sud-àfrica)
* Edilbert Razafindralambo (Madagascar)
* William H. Sekule (Tanzània)
* Anne Marie Stoltz (Norway)
* Jiri Toman (Txèquia-Suïssa)
* Lloyd G. Williams (Jamaica/Saint Kitts i Nevis)

## Referències

* ↑ Williamson, Jamie A. «An overview of the international criminal jurisdictions operating in Africa». International Review of the Red Cross. Cambridge University Press, 88, 2006, pàg. 111–131. DOI: 10.1017/S1816383106000075.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 901 a la 1000 (1994 - 1995)
* Genocidi de Ruanda
* Guerra Civil ruandesa

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 985 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 985 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 13 d'abril de 1995. Després de reafirmar les resolucions 813 (1993), 856 (1993), 866 (1993), 911 (1994), 950 (1994) i 972 (1995) i 788 (1994) que imposava un embargament d'armes a Libèria, el Consell va establir un Comitè per controlar la implementació de l'embargament i va ampliar el mandat de la Missió d'Observació de les Nacions Unides a Libèria (UNOMIL) fins al 30 de juny de 1995.
Es va expressar preocupació per la ruptura de l'alto el foc al país que impedia la UNOMIL de portar al seu mandat, i més preocupació pel moviment d'armes al país en violació de l'embargament d'armes. Es va donar la benvinguda a la planificació d'una cimera de la Comunitat Econòmica dels Estats d'Àfrica Occidental pel maig de 1995.
Es va instar a totes les parts a Libèria a dur a la pràctica els acords d'Akosombo i Accra, restablir l'alto el foc i instal·lar el Consell d'Estat, mentre que la comunitat internacional estava obligada a observar l'embargament d'armes contra Libèria. En aquest sentit, el Comitè del Consell de Seguretat va establir amb el següent mandat:
    (a) buscar informació sobre les mesures de suport als països que havien aplicat l'embargament;
    (b) examinar la informació sobre les violacions de l'embargament i recomanar mesures per enfortir-la;
    (c) recomanar mesures en resposta a les violacions de l'embargament.
El Consell va exigir que totes les faccions liberianes respectessin l'estatut del Grup de Monitorització de la Comunitat Econòmica dels Estats de l'Àfrica Occidental (ECOMOG) i dels treballadors internacionals d'assistència humanitària, i complir amb el dret internacional humanitari. Es va demanar al secretari general Boutros Boutros-Ghali que informés al Consell abans del 15 de juny de 1995 sobre la situació a Libèria, incloent si hi havia un alto el foc efectiu al lloc, si la UNOMIL podia dur a terme el seu mandat i sobre les contribucions cap a ECOMOG, determinant que el futur de la UNOMIL es revisaria en aquest sentit.

## Referències

* ↑ United Nations, Office of Public Information. UN monthly chronicle, Volumes 32–33. United Nations, Office of Public Information, 1995, p. 41.
* ↑ Brzoska, Michael; Lopez, George A.. Putting teeth in the tiger: improving the effectiveness of arms embargoes. Emerald Group Publishing, 2009, p. 106. ISBN 978-1-84855-202-9.
* ↑ Mgbeoji, Ikechi. Collective Insecurity: The Liberian Crisis, Unilateralism, and Global Order. UBC Press, 2004, p. 119. ISBN 978-0-7748-1037-1.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 901 a la 1000 (1994 - 1995)
* Primera Guerra Civil liberiana

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Rhogeessa aeneus

Rhogeessa aeneus és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids, que viu a la península de Yucatán, a Mèxic, a Guatemala i possiblement també a Belize. Es tracta d'una ratpenat petit que s'alimenta d'insectes voladors (principalment mosquits) durant la posta i la sortida del sol.
S'ha observat una petita població d'aquests a Spanish Lookout, al districte de Cayo, Belize, des de com a mínim 1998. Es troben a l'est i oest del manglar Cayo, situat a l'est de Ciutat de Belize dins la zona de Drowned Cayes. Segons els habitants que treballen al Cayo, aquests ratpenats viuen als cocoters durant el dia.

## Referències

Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Plainview (Tennessee)

Plainview és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 1.866 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Plainview tenia 1.866 habitants, 658 habitatges, i 532 famílies. La densitat de població era de 111,7 habitants/km².
Dels 658 habitatges en un 43,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,3% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 19% no eren unitats familiars. En el 15% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 31,7% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 7,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.896 $ i la renda mediana per família de 39.444 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.505 $ mentre que les dones 19.375 $. La renda per capita de la població era de 13.384 $. Entorn del 9,1% de les famílies i l'11,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Plainview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Plainview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Plaintel

Plaintel (en bretó Pleneventer, gal·ló Pyentè) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 3.471 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.194 | 2.322 | 2.885 | 3.436 | 3.557 | 3.471 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1945-1971 | Pierre-Marie Dutertre |
| 1971-1981 | Gilbert Pleven |
| 1981-2001 | André Boishardy |
| 2001- | Joseph Le Vée |
# Plainview (Nebraska)

Plainview és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 1.353 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Plainview tenia 1.353 habitants, 588 habitatges, i 362 famílies. La densitat de població era de 483,7 habitants per km².
Dels 588 habitatges en un 27% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,4% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 38,3% no eren unitats familiars. En el 36,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,4% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 22,1% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 28,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.056 $ i la renda mediana per família de 35.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.516 $ mentre que les dones 21.979 $. La renda per capita de la població era de 15.814$. Aproximadament el 8% de les famílies i el 13,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Vegeu també

* Ben Sasse

## Notes

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Plainview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Plainview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pou dels Veïns

El Pou dels Veïns és una obra de Palafrugell (Baix Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Antic pou comunal situat al costat d'un camí que porta als camps de conreu i barraques del sector de tramuntana del paratge de Ros. És un pou cobert dins d'una construcció en forma de caseta de planta rectangular. Té volta de maó de pla, sense recobriment extern. A la façana hi ha l'obertura per pouar i una petita obertura amb una reixa. L'ampit de la porta, que dona al brocal del pou, és fet amb una gran llosa on fou gravada aquesta inscripció: POU DE(LS) VEHINS 1878.
A l'any 2006 el pou ha estat restaurat per un particular. Les obres les ha dut a terme Construccions Salabert SL i la Serralleria Gich i ha consistit a refer el recobriment extern amb pedra natural vista i rajol, a més a més s'hi ha incorporat una reixa de seguretat. També s'ha condicionat la zona.
El paratge es caracteritza avui per les extenses zones de bosc juntament amb el conreu. Sembla que aquests espais propers al litoral haurien estat planters de vinya en bona part; d'aquí l'existència d'un gran nombre de petites barraques.
La data del pou és immediatament anterior a la plaga de la fil·loxera que destruí les vinyes antigues

## Referències

* 1 2 3 4 «Pou dels Veïns». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2018].
# Àcac

Àcac (en grec antic Ἄκᾰκος, inofensiu), segons la mitologia grega, era un fill de Licàon.
Va ser el fundador i també rei de la ciutat d'Acacèsion a Arcàdia, segons Pausànies. També li atribueix a ell la fundació de la ciutat de Licosura, encara que altres fonts diuen que va ser Licàon. Àcac educà a Arcàdia mateix al déu Hermes quan aquest era encara un infant. Algunes versions del mite el fan marit de la dida d'Hermes.
Quan Zeus va visitar els fills de Licàon li van servir la carn d'un nen, alguns diuen que potser era la carn d'un dels seus germans, entre les vísceres dels animals per al sacrifici. No obstant això, Zeus s'adonà del sacrilegi i convertí els prínceps en llops. Altres versions d'aquest passatge asseguren que el déu els fulminà amb el seu llamp. De fet, tant Àcac com els seus germans són coneguts per la seva impietat.

## Referències

* ↑ Pausànies. Descripció de Grècia, VIII, 3,1; 36,10
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 2. ISBN 9788496061972.
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. barcelona: edicions de 1984, 2008, p. 324. ISBN 9788496061972.
# Platja de l'Horta de Santa Maria

La platja de l'Horta de Santa Maria és una de les més petites del municipi de Cambrils (comarca del Baix Camp). Té unes dimensions de: 550 m de longitud i 54 m. d’amplada mitjana. La seva bona comunicació fa que siguin platges d’alta ocupació. S’hi accedeix per carretera, des de l'autopista AP-7 (sortida 37), o les nacionals A-7 i antiga N-340 direcció al port marítim. També s’hi pot accedir mitjançant transport públic, a ja que les paredes d’autobús i tren disten a uns 500 m de la platja.
La platja de l’Horta de Santa Maria que té el seu origen en la sedimentació de la riera d'Alforja i del barranc de la Mare de Déu del Camí, queda protegida pels espigons situats davant de la costa i la seva sorra disminueix en granulometria en direcció oest. La platja de l’Horta de Santa Maria pertany a la urbanització l'Albereda.
Disposa de pàrquing proper, papereres, dutxes, lavabos i un bar de platja. També compta amb un servei de neteja de la sorra diari en temporada alta, servei de vigilància, accés per a discapacitats, senyalització de l'estat de la mar.
Com a element d’interès destaca el jaciment romà de la Llosa (que forma part del Museu d’Història de Cambrils) situat a pocs metres de la platja de l’Horta de Santa Maria, al barri de la Llosa.

## Referències

* ↑ "Guia de platges”: Patronat de Turisme- Ajuntament de Cambrils, 2005. pp. 3-4.
# Cotis III del Bòsfor

Cotis III del Bòsfor (en grec antic Τιβέριος Ἰούλιος Κότυς Γ') va ser rei del Bòsfor Cimmeri protegit dels romans.
Va regnar de l'any 227 al 234. Va succeir al seu pare Rescuporis II, i el va succeir el seu germà Sauromates III que sembla que ja estava associat amb ell al tron anteriorment. Del seu regnat no es coneix pràcticament res.

## Referències

* ↑ Settipani, Christian. Continuité des élites à Byzance durant les siècles obscurs. París: De Boccard, 2007, p. 408. ISBN 9782701802268.
# Malé Borové

Malé Borové és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1550.