OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Les ones del record

Les ones del record (títol original en francès, Les Ondes du souvenir) és un telefilm francobelga dirigit per Sylvie Ayme, que té com a marc la repressió policial contra la ràdio pirata Lorraine cœur d'acier, veu de la protesta obrera entre 1978 i 1979. S'ha doblat al valencià per À Punt, que va emetre'l per primer cop el 29 d'octubre de 2022.
Les ones del record segueix les pel·lícules Les boires del record i Els murs del record, en les quals un fet històric també va servir de base per a la història de ficció criminal.
L'estrena de la pel·lícula el 12 de desembre de 2020 a France 3 va ocupar el primer lloc en les classificacions de dissabte al vespre, amb 5,54 milions d'espectadors, cosa que fa representar el 22,8% d'audiència.
El telefilm és una coproducció de France.tv Studio, Dalva productions, AT-Productions i RTBF, amb la participació de France Télévisions i Radio télévision suisse.

## Repartiment

* Gaëlle Bona: Clara Merisi
* David Kammenos: François Gilbert
* Mhamed Arezki: Guillaume Barot
* Isabelle Candelier: Julia Conti
* Nicolas Wanczycki: Eddy Chaumont
* Lionnel Astier: Robert Collart
* Marvin Dubart: Kevin Reinert

## Referències

* 1 2 «Les ones del record». À Punt, 30-10-2022. [Consulta: 30 octubre 2022].
* ↑ «Confidences de l’épatante réalisatrice Sylvie Ayme de la série "Sous le soleil" à la collection "Meurtres à" en passant par celle du "Souvenir".» (en francès), 13-01-2021. [Consulta: 30 octubre 2022].
* ↑ «Longwy. Un film policier en rapport avec les manifestations de 1979» (en francès). [Consulta: 30 octubre 2022].
* ↑ Longwy : les quatre mousquetaires au cœur d’acier, L'Humanité, 12 décembre 2020
* ↑ Toutelatele. «Audiences TV Prime (samedi 12 décembre 2020) : Les ondes du souvenir leader, La chanson secrète de TF1 au top sur les cibles, Belle & Sébastien à la peine sur M6» (en francès), 13-12-2020. [Consulta: 30 octubre 2022].

## Enllaços externs

* Col·lecció Records a À Punt
# Quatre dies de Dunkerque 2017

Els Quatre dies de Dunkerque 2017 van ser la 63a edició dels Quatre dies de Dunkerque. La cursa es disputà en sis etapes entre el 9 i el 14 de maig de 2017, amb inici i final a Dunkerque, formant part de l'UCI Europa Tour amb una categoria 2.HC.
El vencedor final fou el francès Clément Venturini (Cofidis), guanyador també de les classificacions secundàries de punts i joves. Sander Armée (Lotto Soudal) i Oliver Naesen (Ag2r La Mondiale) completaren el podi. Andrea Vendrame (Androni Giocattoli) guanyà la classificació de la muntanya i l'AG2R La Mondiale fou el millor equip.

## Equips

Dinou equips van prendre part en aquesta edició dels Quatre dies de Dunkerque: quatre World Tour, dotze equips continentals professionals i tres equips continentals.

## Etapes

| Etapa | Data | Ciutats d'etapa | type | Distància (km) | Vencedor de l'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 9 de maig | Dunkerque – Iwuy | etapa plana | 192,5 | Jens Debusschere | Jens Debusschere |
| 2a etapa | 10 de maig | Saint-Quentin – Saint-Quentin | etapa accidentada | 169,6 | Arnaud Démare | Jens Debusschere |
| 3a etapa | 11 de maig | Beauvais – Amiens | etapa accidentada | 152,9 | Benjamin Thomas | Jens Debusschere |
| 4a etapa | 12 de maig | Marck – Le Portel | etapa accidentada | 166,5 | Sylvain Chavanel | Sylvain Chavanel |
| 5a etapa | 13 de maig | Boeschepe – Cassel | etapa accidentada | 188,4 | Ignatas Konovalovas | Clément Venturini |
| 6a etapa | 14 de maig | Coudekerque-Branche – Dunkerque | etapa plana | 160,9 | Adrien Petit | Clément Venturini |

### Etapa 1

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 2

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etape 3

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 4

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 5

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 6

Font: ProCyclingStats :

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Evolució de les classificacions

| Etapa | Classificació general | Classificació per punts | Classificació de la muntanya | Classificació dels joves | Classificació per equips |
| 1.ª etapa (Jens Debusschere) | Jens Debusschere | Jens Debusschere | Jérémy Cabot | Marc Sarreau | Cofidis |
| 2.ª etapa (Arnaud Démare) | Jens Debusschere | Jens Debusschere | Tim Ariesen | Marc Sarreau | Ag2r La Mondiale |
| 3.ª etapa (Benjamin Thomas) | Jens Debusschere | Jens Debusschere | Andrea Vendrame | Marc Sarreau | WB Veranclassic Aqua Protect |
| 4.ª etapa (Sylvain Chavanel) | Sylvain Chavanel | Jens Debusschere | Andrea Vendrame | Clément Venturini | Cofidis |
| 5.ª etapa (Ignatas Konovalovas) | Clément Venturini | Clément Venturini | Andrea Vendrame | Clément Venturini | Cofidis |
| 6.ª etapa (Adrien Petit) | Clément Venturini | Clément Venturini | Andrea Vendrame | Clément Venturini | Ag2r La Mondiale |
| Clasificación final | Clément Venturini | Clément Venturini | Andrea Vendrame | Clément Venturini | Ag2r La Mondiale |

## Referències

* ↑ «2017 » 63rd 4 Jours de Dunkerque». procyclingstats.com. [Consulta: 15 maig 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial (francès)
# Protopopovka (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Protopopovka».
Protopopovka - Протопоповка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 354 habitants. Pertany al districte (raion) de Xebékino.

## Referències

* ↑ «Znamenka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-29. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «Генеральный план Шебекинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-05-27. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 gener 2022].
# Les nuits d'été

Les nuits d'été, op. 7 (Les nits d'estiu) és un cicle de cançons del compositor francès Hector Berlioz sobre sis poemes de Théophile Gautier. El recull va ser conclòs l'any 1841, i inicialment va ser compost per a mezzosoprano o tenor —indistintament— i piano. Després, el cicle seria adaptat per a veu de soprano, així com per acompanyament orquestral.
El títol de l'obra és un gest de complicitat envers El somni d'una nit d'estiu de William Shakespeare.
Els títols de les cançons són els següents:
* Villanelle
* Le spectre de la rose
* Sur les lagunes
* L'absence
* Au cimetière
* L'île inconnue

## Referències

* ↑ Gérard, Yves. Pàg. 6 de les notes a Les nuits d'été, Virgin Classics 7243 5 45422 2 0.
* ↑ L'éducation musicale septembre/octobre 2002
* Yves Gérard, notes a Les nuits d'été d'Hector Berlioz, Véronique Gens (soprano), Virgin Classics 7243 5 45422 2 0.
* Llista de talls de "Les nuits d'été", Veronique Gens (soprano), Virgin Classics 7243 5 45422 2 0

## Enllaços externs

* BerliozSongs.co.uk | Partitures i textos de cançons de Berlioz per a veu i piano Arxivat 2007-10-13 a Wayback Machine.
# Jaume Llussà i Llorens

Jaume Llussà i Llorens (Manresa, 1961 o 1962 - Manresa, 28 d'abril de 2023) va ser un activista polític independentista català.

## Biografia

Va ser arrestat el desembre del 1981 en l'operació contra Terra Lliure i el moviment independentista, una ràtzia amb nombrosos detinguts dels quals restaren empresonats Llussà i Pere Bascompte i, finalment, condemnats a vuit mesos i nou anys respectivament en el que va ser el primer judici contra l'organització armada. En aquell judici se'ls acusava, entre altres coses, del segrest i escarment a Federico Jiménez Losantos, un dels signants del Manifest dels 2300, que rebé un tret al genoll i abandonà els Països Catalans tot seguit.
Va ser impulsor de l'Associació Veïnal del Barri Antic i de la seva Comissió de Joves, membre del col·lectiu ecologista Patinet, redactor de la revista Llamborda, i membre actiu de l'Associació d'Amics de la UNESCO i de l'Assemblea Nacional Catalana.

## Referències

* ↑ «Ha mort Jaume Llussà, uns dels primers activistes de Terra Lliure empresonats». Llibertat.cat, 28-04-2023. [Consulta: 29 abril 2023].
* ↑ Sales, Ferran «Solicitan 86 años para los militantes de Terra Lliure que dispararon contra Jiménez Losantos» (en castellà). El País [Madrid], 30-06-1983. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Fontanals, Pere. «Mor als 61 Jaume Llussà, un dels manresans que va ser condemnat per pertinença a Terra Lliure». Nació Digital, 28-04-2023. [Consulta: 29 abril 2023].
# Montana Moon

Montana Moon és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Malcolm St. Clar, estrenada el 1930. És un film previ al codi Hays que toca diversos gèneres: comèdia, drama, musical, i western protagonitzada per Joan Crawford, Johnny Mack Brown, i Ricardo Cortez. La pel·lícula se centra en la relació incipient entre una noia de ciutat i un cowboy rural. La pel·lícula introduïa el concepte del cowboy que canta a la pantalla. La pel·lícula va ser produïda per la Metro-Goldwyn-Mayer (MGM) (controlada per la Loew Incorporated) amb la frase "es presenta: una producció Malcolm St. Clair".
Distribuïda per la Metro-Goldwyn-Mayer Distributing Corporation (MGM), que va ser estrenada en els cinemes dels EUA el 20 de març de 1930 amb el títol original Montana Moon (el títol de treball era Montana)

## Argument

En el seu viatge de tornada a Montana després d'una temporada a Nova York, la rica Joan Prescott baixa del tren amb la intenció de retornar a la gran ciutat. Llavors coneix Larry, un ben plantat texà i entre els dos sorgeix l'amor. En la seva nit de casament, ella flirteja amb un tipus, Jeff, a qui Larry acaba pegant. Joan, enfadada, decideix agafar el tren i tornar definitivament a Nova York.

## Repartiment

* Joan Crawford: Joan 'Montana' Prescott
* Johnny Mack Brown: Larry Kerrigan (com John Mack Brown)
* Dorothy Sebastian: Elizabeth 'Lizzie' Prescott
* Benny Rubin: Bloom, el doctor
* Cliff Edwards: Froggy
* Ricardo Cortez: Jeffrey 'Jeff' Pelham
* Karl Dane: Hank
* Lloyd Ingraham: M. John Prescott

## Referències

* ↑ "Montana Moon". Turner Classic Movies.
* ↑ [http: //www.imdb.it/title/tt0021152/releaseinfo informació estrena IMDb]
* ↑ «Montana Moon». The New York Times.
# HTV-3

Kounotori 3 (こうのとり3号機; en català: "cigonya blanca"), també conegut com el HTV-3, és el tercer H-II Transfer Vehicle japonès. Va ser llançat el 21 de juliol de 2012 per abastir l'Estació Espacial Internacional (ISS) a bord del Vehicle de Llançament Núm. 3 H-IIB (H-IIB F3) fabricat per MHI i la JAXA. El Kounotori 3 va arribar a l'ISS el 27 de juliol de 2012, i l'Enginyer de Vol de l'Expedició 32 i astronauta de la JAXA Akihiko Hoshide va utilitzar el braç robòtic Canadarm2 de l'estació per instal·lar el Kounotori 3, al seu port d'acoblament en la cara terrestre del mòdul Harmony a les 14:34 GMT.
Després de descarregar els subministraments, el Kounotori 3 va ser carregat amb material de rebuig de l'ISS, incloent equips d'experiments utilitzats i roba usada. Llavors, el Kounotori 3 va ser desatracat de l'ISS l'11 de setembre i es va cremar quan va entrar a l'atmosfera el 14 de setembre de 2012.

## Vegeu també

* H-II Transfer Vehicle
* HTV-1
* HTV-2
* Llista de vols espacials no tripulats a l'ISS

## Referències

* ↑ JAXA. «"KOUNOTORI" Chosen as Nickname of the H-II Transfer Vehicle (HTV)». http://www.jaxa.jp/press/index_e.html,+11-11-2010.+[Consulta: 23 desembre 2010].
* ↑ JAXA. «H-ⅡB Launch Vehicle». Arxivat de l'original el 30 de juliol 2009. [Consulta: 14 novembre 2010].
* ↑ NASA. «Japanese Cargo Spacecraft Berthed to Station». NASA, 27-07-2012. Arxivat de l'original el 2012-07-30. [Consulta: 28 juliol 2012].

## Enllaços externs

* Kounotori 3 / H-IIB Launch Vehicle No.3 Special Site - JAXA
* Kounotori 3 JAXA page
* KOUNOTORI3 (HTV3) - Third Expedition to Space a YouTube JAXA Channel
* REX-J Overview a YouTube JAXA Channel (japonès)
# Brigola

Una brigola és un mecanisme militar de palanca, del tipus d'una catapulta. Era utilitzat a l'edat mitjana amb la finalitat d'abatre defenses tals com les muralles i també contra els exèrcits enemics, llançant-hi projectils.
Es tractava d'un mecanisme de contrapès: un pal llarg amb una fona en un extrem, que era el lloc on es posava el projectil, (generalment una pedra gran), a l'altre extrem del pal hi anava el contrapès (una caixa amb pedres). El pal estava unit a un travesser sostingut per cavallets. Quan es baixava el pal carregat la caixa amb les pedres feia el contrapès necessari per donar-li l'energia d'impulsió que calia perquè el projectil sortís expel·lit amb força.
La brigola se cita, entre altres llocs, en la crònica de Jaume I.

## Referències

* ↑ «Llengua i literatura». [Consulta: 25 desembre 2017].
* ↑ Gran Enciclopèdia Catalana
* ↑ Estudis de Llengua i Literatura catalanes Homenatge a Josep Mª Casacuberta Publicacions de l'Abadia de Montserrat 1980
# Jayariyú Farías Montiel

Jayariyú Farías Montiel (Maracaibo, Zulia, Veneçuela, 8 d'abril de 1978 - 21 de setembre de 2017) va ser una periodista, locutora, fundadora i directora del periòdic wayuunaiki d'origen wayúu. Activista pels drets de les comunitats indígenes.

## Biografia

El seu pare va ser el comunicador Gerardo Jesús Farías. La seva infantesa va estar marcada pels seus constants viatges al territori de la seva família en el municipi Guajira, de l'estat Zulia. Es va dedicar a estudiar periodisme per influències del seu pare, qui la va encaminar cap al periodisme amb èmfasi en les problemàtiques socials de les comunitats indígenes. Va ser mare de 3 nens.
Va morir l'any 2017 per complicacions d'un edema cerebral a causa d'una deficiència diabètica.

## Carrera

Va estudiar a la Universitat Catòlica Cecilio Acosta la carrera de comunicació. En culminar la seva carrera es va dedicar principalment a establir les bases del periòdic wayuunaiki, que d'antuvi va néixer com un projecte universitari quan a penes culminava la seva preparació acadèmica. Va ser a l'abril de l'any 2000 quan neix el periòdic, que a aconseguir estendre's en el 2006 per a arribar fins a altres regions i zones indígenes de Veneçuela i posteriorment feia la Guajira colombiana, convertint-se en un projecte binacional que arribaria a cobrir tota la zona fronterera que ha estat territori de les comunitats wayúu.
L'any 2010 el periòdic obté el premi Nacional al periodisme a Veneçuela. També va ser nominat al «Premi PIDC-UNESCO de Comunicació Rural» en el 2011. El 13 d'abril de 2015 va sortir l'edició 191 que es va titular “Mil historias que contar”.
Al maig de 2012 Jayariyú Farías Montiel va denunciar davant el Fòrum Permanent per les Qüestions Indígenes de l'ONU realitzat a Nova York, els constants vessaments petroliers a diversos rius de la regió guajira colombo-veneçolana. Així com també el va desviar del riu Ranchería en el departament de la Guajira colombiana per part de l'empresa Cerrejón. I la desmilitarització del territori wayúu a Veneçuela.

## Vegeu també

* Wayuunaiki (periòdic)

## Referències

* ↑ «Mis primeras palabras: KA’I - SOL». Arxivat de l'original el 2021-10-21. [Consulta: 11 novembre 2021].
* 1 2 El pequeño país de Jayariyú Farías Montiel
* ↑ «Falleció Jayariyú Farías Montiel, la princesa de la prensa guajira». Arxivat de l'original el 2021-10-24. [Consulta: 11 novembre 2021].
* 1 2 Venezuela: Jayariyú: “Wayuunaiki es el único periódico especializado de Venezuela y Suramérica, con esencia indígena” / Jayariyú: Nia wanee karalo’uta Wayuunaiki especializado münaka suma Wenezuela, suma Suramérica wayuu aa’inrüma’in
* ↑ Entrevista Jayariyu Farias Montiel (Periodico Wayuunaiki)
* ↑ «Nominan a periódico indígena venezolano a premio de la UNESCO». Arxivat de l'original el 2021-10-24. [Consulta: 11 novembre 2021].
* ↑ WAYUUNAIKI: El Periódico de los pueblos indígenas cumple 15 años
* 1 2 ONU: Denuncian impactos extractivos en comunidades Wayuu de Colombia y Venezuela

## Enllaços externs

* Wayuunaiki El periódico de los Pueblos Indígenas, Inicio Arxivat 2021-10-23 a Wayback Machine.
# Quadrangle Phoebe Regio

El quadrangle Phoebe Regio és un dels 62 quadrangles definits per la cartografia de Venus aprovats per la Unió Astronòmica Internacional.
En els mapes a escala 1 / 5.000.000 (identificat amb el codi V-41) inclou la porció de la superfície de Venus situada en latitud d'entre 0° a 25° S, i longitud entre 270° a 300° E.
Deu el seu nom a la Phoebe Regio.

## Referències

* ↑ USGS Astrogeology: Gazetteer of Planetary Nomenclature « Quadrangles de Venus a escala 1 / 5.000.000 »
* 1 2 Phoebe Regio, V-41
# Ptychadena wadei

Ptychadena wadei és una espècie de granota que viu a Etiòpia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Largen, M. 2004. Ptychadena wadei. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 19 d'abril del 2008.
# Llengües paleobalcàniques

Les llengües paleobalcàniques van ser les llengües indoeuropees parlades als Balcans en temps antics:
* Antic macedoni
* Traci
* Dàcic
* Il·liri
* Frigi
* Peònic
* Protogrec
** Micènic
*** Grec antic
# Philippe Adams

Philippe Adams va ser un pilot de curses automobilístiques belga que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 19 de novembre del 1969 a Mouscron, Bèlgica.

## A la F1

Philippe Adams va debutar a l'onzena cursa de la temporada 1994 (la 45a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 28 d'agost del 1994 el G.P. de Bèlgica al circuit de Spa - Francorchamps.
Va participar en un total de dues curses puntuables pel campionat de la F1 disputades ambdues a la temporada 1994 aconseguint una setzena posició com millor classificació a una cursa i no assolí cap punt vàlid pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Posició | Punts |
| 1994 | Team Lotus | Lotus | Mugen-Honda | BRA | PAC | SMR | MON | ESP | CAN | FRA | GBR | ALE | HON | BEL Ret | ITA | POR 16 | EUR | JAP | AUS | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 2 (2) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Màrius Casany i Molas

Màrius Casany i Molas (Sant Hipòlit de Voltregà, 3 de juliol de 1930 - Vic, 28 de juny de 2018) fou un empresari català, primer president de l'Associació Sant Tomàs d'Osona.

## Biografia

La vida de Màrius Casany va quedar marcada a finals de la dècada dels anys 50 pel naixement del seu primer fill, Josep Maria, amb discapcitat intel·lectual i del desenvolupament. En aquells moments no hi havia serveis per aquestes persones, no podien anar a l'escola i, per canviar la situació, va impulsar la creació de l'Associació Sant Tomàs, fundada el 1966, de la qual va ser el principal precursor. Assessorat pel metge i pedagog Lluís Folch Camarasa va buscar famílies de Vic i la comarca d'Osona per tal de fundar aquesta associació, amb l'objectiu de crear una escola d'educació especial. Va ser el primer president de l'entitat, càrrec que en diferents períodes va ocupar durant 14 anys.
Professionalment, va ser un dels dos fundadors de la indústria PROMIC, Arxivat 2015-02-23 a Wayback Machine., una empresa dedicada al reciclatge de productes per a l'alimentació animal, situada a les Masies de Voltregà. Des de 2010 s'anomena Promic Group i compta amb factories a Portugal i França. Aquesta indústria va ser pionera l'any 1958 en el reciclatge, utilitza com a matèria primera els residus vegetals dels humans per transformar-los en aliments per a animals, i té un reconeixement dins del sector. L'empresa d'uns 100 treballadors, va continuar dirigida per familiars dels dos fundadors. El seu consell d'administració va ser presidit per Màrius Casany durant molts anys. Segons paraules del mateix Màrius Casany, l'èxit empresarial que ha tingut no és res comparat amb la tasca que va fer a Sant Tomàs, que l'ha "omplert tota la vida".
Va morir en accident de cotxe el 28 de juny de 2018, a l'edat de 87 anys, sortia de l'empresa Promic i a la tarda havia d'anar a buscar al Centre Ocupacional de Riudeperes, com cada dia, el seu fill Josep Maria.

## Referències

* ↑ Erra, Miquel. Associació de Sant Tomàs: 1967-2007 : gent molt capaç. 2007. ISBN 9788493509927.
* ↑ «ALTARRIBA, Dolors. Promic treu al mercat una sopa líquida per a l'alimentació animal». El 9 Nou, 26-10-2010. [Consulta: 25 juliol 2015].
* ↑ «"Herois Locals. Màrius Cassany, primer president de l'Associació Sant Tomàs de Vic"». La Xarxa de Comunicació Local. Ràdio Vic, 23-10-2014. Arxivat de l'original el 2015-07-25. [Consulta: 25 juliol 2015].
# Interacció electrofeble

La interacció electrofeble és la descripció unificada de dues de les quatre forces fonamentals de la natura: la interacció feble, i l'electromagnètica. El model estàndard de la física de partícules unifica parcialment les forces electromagnètica i feble: a altes energies, o dit de manera equivalent, a distàncies menors que el diàmetre dels protons, són només aspectes d'una força electrofeble comuna. Les forces actuen per mitjà de partícules anomenades bosons: els fotons per l'electromagnetisme, i els bosons W i Z, per la força feble. La interacció feble és de molt curt abast, menys de 10$^{-15}$ m, i de molt petita intensitat, 10¹⁴ vegades inferior a la interacció forta, que es manifesta principalment en la desintegració β d'alguns nuclis. A baixes energies, les dues forces es mostren molt diferents; en canvi, en energies de l'ordre de 10² GeV, es combinen en una única força. Això passaria, per exemple, a una temperatura prou alta (10$^{15}$ K) com l'assolida en el big-bang fa 13.500 milions d'anys.
# Brunettia hispida

Brunettia hispida és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Àsia: les illes Filipines.

## Referències

* ↑ Annandale, 1910. Rec. Indian Mus., 5, 141. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 9 març 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ A Taxonomic Study of Philippine Psychodidae (Diptera) Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# KI Klaksvik (femení)

El KÍ Klaksvík femení és la futbol femení secció femenina del KÍ Klaksvík, un club de futbol de Klaksvík.
Juga a la Primera Divisió, que ha dominat des del 2000 amb setze títols consecutius. És l'únic equip que ha jugat totes les edicions de la Lliga de Campions des de la creació de la competició al 2002, encara que mai ha superat la fase prèvia.

## Històric
### Palmarès

* 23 Lligues de les Illes Fèroe
** 1997 - 2000 - 2001 - 2002 - 2003 - 2004 - 2005 - 2006 - 2007 - 2008 - 2009 - 2010 - 2011 - 2012 - 2013 - 2014 - 2015 - 2016 - 2019 - 2020 - 2021 - 2022 - 2023
* 16 Copes de les Illes Fèroe
** 2000 - 2001 - 2003 - 2004 - 2006 - 2007 - 2008 - 2010 - 2011 - 2012 - 2013 - 2014 - 2015 - 2020 - 2022

### Trajectòria

Lliga de Campions de la UEFA :
| Edició | | 1ª Fase prèvia ¹ | 2ª Fase prèvia ¹ | Quarts de final | Semifinals | Final |
| 01/02 | | | HJK Helsinki |
| 02/03 | | | Umeå IK |
| 03/04 | | | Fulham FC |
| 04/05 | | AZS Wroclaw |
| 05/06 | | FC Lucerna |
| 06/07 | | RCD Espanyol |
| 07/08 | | Valur Reykjavík |
| 08/09 | | Zvezda Perm |
| Edició | Fase prèvia ¹ | Setzens de final | Vuitens de final | Quarts de final | Semifinals | Final |
| 09/10 | Montpellier HSC |
| 10/11 | Everton FC |
| 11/12 | Glasgow City LFC |
| 12/13 | Apollon Limassol |
| 13/14 | FC Zürich |
| 14/15 | Gintra Universitetas |
| 15/16 | Stjarnan Gardabaer |
| 16/17 | Apollon Limassol |
* ¹ Fase de grups. Equip classificat pillor possicionat en cas d'eliminació o equip eliminat millor possicionat en cas de classificació.
Trajectòria a la Lliga feroesa :
| | | | | | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 |
| Primera divisió | | | | | A-2 | 5 | 7 | 6 | 4 | 4 | 2 | 2 | 3 | 3 | 5 | 2 | 1 | 3 | 4 | 1 |
| | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 |
| Primera divisió | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |

## Referències

* ↑ RSSSF

## Vegeu també

* Futbol a les Illes Fèroe.