OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Senat de l'Imperi Romà

El Senat de l'Imperi Romà va ser una institució política de l'antic Imperi Romà. Després de la caiguda de la República Romana, el centre de poder passà del Senat a l'emperador. Ja des del regnat del primer emperador, August, l'emperador i el senat eren tècnicament dos poders situats al mateix nivell. Tanmateix, a la pràctica, l'autoritat del senat imperial era negligible i l'emperador era l'autèntic centre de poder de l'Estat. Així doncs, les persones que intentaven formar part del Senat no ho feien per aconseguir autoritat real, sinó per prestigi i una bona posició social. Durant els regnats dels primers emperadors, les competències legislatives, judicials i electorals dels comicis romans es van transferir al Senat. Tanmateix, com que l'emperador mantenia un control absolut sobre el Senat, aquest no era més que un instrument a través del qual l'emperador exercia els seus poders de manera autocràtica.
Conjuntament amb els cònsols, el senat exercia a partir del segle i una jurisdicció penal, funció que abans havia tingut en casos excepcionals. La disminució dels poders de les antigues magistratures va augmentar el seu prestigi com a representant supervivent de l'antiga República, i teòricament era l'únic control constitucional davant del poder de l'emperador. Quan moria o es deposava un emperador, el principat deixava d'existir momentàniament, i eren els cònsols i el senat els que recollien el seu poder. Constitucionalment d'ells sorgia la proposta de nomenar un successor.

## Referències

* ↑ Richard J.A. Talbert, The Senate of Imperial Rome (Princeton: University Press, 1994)
* ↑ Smith, William (ed.). «Senatus». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 11 maig 2022].
# Seveso

Seveso és un municipi italià, situat a la regió de Llombardia i a la província de Monza i Brianza. L'any 2005 tenia 20.070 habitants.
El 10 de juliol de 1976 hi va tenir lloc un desastre mediambiental, conegut com el Desastre de Seveso, en el que hi va haver una emissió de dioxines que no va provocar cap mort humana immediata; no obstant això, en els dos anys següents es van haver de sacrificar més de 80.000 animals i els seus efectes encara perduraven tres dècades més tard.

## Referències

* ↑ Efemèrides / JORDI SOLER i TONI STRUBELL a El Punt Avui, 10/7/2013
* ↑ Los efectos del accidente de Seveso siguen patentes tres décadas después a El Mundo, 6/8/2008 (castellà)
# Sils Maria

Sils im Engadin/Segl és un municipi suís en el districte de Maloja en el cantó suís de Grisons.
Situat en l'alta vall d'Engadin, Sils està entre el llac Sils i el llac Silvaplana, al peu del Piz Corvatsch i el Piz la Magna. Originalment Sils/Segl estava dividit en els dos llogarrets de Sils Baselgia i Sils Maria, però ara els dos estan units. La ciutat està en una plana entre els dos llacs, amb costeruts vessants a cada costat. A la plana hi ha pasturatge.
Sils va hostatjar Friedrich Nietzsche als estius, entre 1881 i 1888. La casa on va viure ara és un petit museu. Hermann Hesse també va visitar Sils.
Els idiomes oficials són l'alemany i el romanx, reflectits en el doble nom. A la vall de Fex només hi poden circular en cotxe els seus residents. El telefèric de Furtschellas surt prop del poble i porta a l'hivern fins a les pistes d'esquí, i a l'estiu a senders més amunt d'on neixen arbres.

## Enllaços externs

* www.sils.ch Web oficial de l'oficina de turisme
* www.sils-segl.ch Web oficial del municipi
* www.corvatsch.ch Telefèric de Corvatsch-Furtschellas
# Sis dies d'Atlantic City

Els Sis dies d'Atlantic City era una cursa de ciclisme en pista, de la modalitat de sis dies, que es corria a Atlantic City (Estats Units d'Amèrica). La seva primera edició data del 1909 i només es va disputar una segona edició el 1932.

## Palmarès

| Any | Primers | Segons | Tercers |
| 1909 | Paddy Hehir Eddy Root | | |
| 1910-1931 | No disputats |
| 1932 | William Peden Franco Giorgetti | Reginald McNamara Xavier Van Slembroeck | Louis Cohen Alfred Crossley |

## Referències

* ↑ «6 jours d'Atlantic City (Etats-Unis)». [Consulta: 19 desembre 2022].
* ↑ Gabriele, Michael C. (2011), The Golden Age of Bicycle Racing in New Jersey, History Press, London, ISBN 978-16-142350-64, p 68
# Sis dies d'Adelaida

Els Sis dies d'Adelaida era una cursa de ciclisme en pista, de la modalitat de sis dies, que es corria a Adelaida (Austràlia). La seva primera edició data del 1960 i es va disputar fins al 1967. Sydney Patterson, amb tres victòries, és el ciclista que més vegades l'ha guanyat.

## Palmarès

| Any | Primers | Segons | Tercers |
| 1960 | John Green John Young | Peter Panton Claus Stiefler | Ron Grenda Fred Roche |
| 1961 | Keith Reynolds Colin Shaw | John Green Barry Vale | John Adams Jack Sommer |
| 1962 | Giuseppe Ogna Nino Solari | Dennis Patterson Sidney Patterson | Warwick Dalton Trevor Skinner |
| 1963 | Nino Solari Sidney Patterson | Frank Micich John Tressider | Harry Gould Neville Veale |
| 1964 | No disputats |
| 1965 | Leandro Faggin Jack Ciavola | Ferdinando Terruzzi Nino Solari | Charly Walsh John Young |
| 1966 | No disputats |
| 1967 | Charly Walsh Sydney Patterson | Robert Ryan Jack Ciavola | Sergio Bianchetto Leandro Faggin |

## Referències

* 1 2 «6 jours d'Adelaide (Australie)». [Consulta: 20 desembre 2022].
# Sinagoga Salat Alzama

La Sinagoga Salat Alzama (hebreu: בית הכנסת צלאת אלעזמה‎) és una sinagoga a la ciutat de Marràqueix, al Marroc. Inicialment construïda el 1492, l'any de l'expulsió dels jueus d'Espanya, l'edifici actual data de finals del segle xix, i és al mellah (barri jueu) de la medina (nucli antic), formant part d'una sèrie de construccions que envolten un gran pati central ben cuidat. Els jueus de Marràqueix la consideren la sinagoga més antiga de la ciutat. Actualment està ocupada per una família musulmana, la qual és al seu torn l'encarregada de vetllar per ella. El costat oriental va ser renovat després de la dècada de 1950, havent estat afegida una zona per a les dones (ezrat nashim). L'Arca original de fusta va ser reemplaçada per una de marbre, que es trobava al costat de la paret oriental. Al pis superior hi ha una Ieixivà (escola talmúdica) i un centre comunitari.

## Referències

* ↑ tunecity.net
* ↑ tripi.co.il
# Sinagoga Ohel David

La Sinagoga Ohel David, (en anglès: Ohel David Synagogue) també anomenada Lal Deval és una sinagoga que es troba a Pune (Poona), Índia. Està situada a Moledina Road a Pune, Lal Deval és considerada com una de les millors sinagogues de Maharashtra. El temple fou construït pel filantrop David Sassoon en 1867. La sinagoga està construïda en estil gòtic anglès, aquesta estructura de pedra de maó vermell s'assembla a una Església. Avui dia es tracta d'un lloc turístic ben conegut i constitueix una part important del patrimoni cultural de l'Índia. Lal Deval és la sinagoga més gran d'Àsia (fora d'Israel).

## Referències

* ↑ http://www.the-south-asian.com/March2001/Jews_of_India-%20Baghdadi-Manipuri.htm
# Sinagoga Asquenazita d'Istanbul

La Sinagoga Asquenazita d'Istanbul (en turc: İstanbul Aşkenaz Sinagogu) és una sinagoga Asquenazita situada prop de la Torre de Gàlata al barri de Karaköy del districte Beyoğlu, a Istanbul, Turquia. És l'única sinagoga activa asquenazita a la ciutat turca d'Istanbul i està oberta als visitants i s'hi poden fer oracions. La sinagoga va ser fundada per jueus d'origen austríac en l'any 1900. També és la darrera sinagoga d'un total de fins a tres que van ser construïdes pels jueus turcs d'origen asquenazita, ja que la població de jueus asquenazites tan sols representa el 4 per cent de la població jueva total de Turquia. Les visites a la sinagoga es poden realitzar als matins de dilluns a divendres i els serveis de Shabbat tenen lloc els dissabtes al matí.

## Referències

* ↑ http://www.musevicemaati.com/index.php?contentId=25 Arxivat 2011-09-25 a Wayback Machine.
# Sex-shop

Un sex-shop és un establiment on es venen revistes i pel·lícules pornogràfiques, llenceria eròtica, joguines sexuals, productes per a practicar el sexe segur (com els condons) i altres articles relacionats amb el sexe.
En la majoria de les jurisdiccions que permeten aquest tipus d'establiments, la llei només autoritza l'accés als majors d'edat. La majoria d'edat depèn de les lleis locals, però en general sol ser a partir dels 18 o 21 anys. A l'estat espanyol, el primer local va obrir l'any 1978, al barri del Raval de Barcelona.
En ens últims anys han ampliat l'oferta per tal d'adequar-se a l'augment de la clientela femenina i de competir amb el que s'anomena "pornografia 'online'", oferint sessions de tupper sex, xerrades amb estrelles del porno, etc.

## Tipus de sex-shops

Alguns sex-shops no són només botigues, sinó centres d'entreteniment que ofereixen espectacles, com projeccions de cinema porno, sessions de striptease en directe i peep shows, que són actuacions dissenyades per a la gent que gaudeix del voyeurisme.
També hi ha un altre tipus de sex-shops, principalment al Canadà i als Estats Units, que a més de vendre productes relacionats amb el sexe, ofereixen tallers d'educació sexual impartits per sexòlegs professionals.
Sense oblidar els sex-shops en línia, que ofereixen amplis catàlegs de productes i la comoditat del client de romandre en l'anonimat. També la variant de la botiga de joguines eròtiques, similar al sex-shop, però més allunyat de la pornografia i orientat a la parella.

## Referències

* ↑ «Sex-shop». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* 1 2 Els 'sex shops' en temps d'internet: renovar-se o morir a Ara, 19/11/2013
# Societat d'Estudis Occitans

Societat d'Estudis Occitans (SEO) fou una associació occitanista fundada el 1930 a Tolosa pel filòleg Josèp Anglada i el poeta provençal Valèri Bernard. El secretari general fou el gramàtic Loís Alibert. Publicava la revista Òc.
La societat, fundada el 16 de març de 1930 a Tolosa de Llenguadoc i inspirada en l'organització de l'Institut d'Estudis Catalans, tenia relacions molt estretes amb l'Oficina de Relacions Meridionals de la Generalitat de Catalunya i amb l'ajut de Josep Carbonell i Gener i de la Casa de la Caritat de Barcelona va publicar la Gramatica Occitana de Loís Alibert, la Legenda d'Esclarmonda de Valèri Bernard i Los Sants Evangelis de Juli Cubainas. Després de la guerra civil espanyola fou el centre on es formaven les noves generacions occitanistes, amb noms com Joan Mozat, P. J. Rodin, Max Roqueta, Carles Camprós, Rogièr Barta, J. Lesaffre i altres. El 1946 es va dissoldre dins del nou creat Institut d'Estudis Occitans.

## Presidents de la SEO

* 1930 - Josèp Anglada
* 1930-1936 - Valèri Bernard
* 1936-1943 - Andrieu-Jacme Bossac
* 1943-1946 - Renat Nelli

## Referències

* ↑ Alquézar i Montañés, Manel. «Josep Carbonell i Gener i al "Gramàtica occitana" de 1935-1937». A: Jornades de la Secció Filològica de l'Institut d'Estudis Catalans a Sitges. Homenatge a Josep Roca-Pons (14 i 15 de maig de 2010). Institut d'Estudis Catalans, 2012, p. 63-72. ISBN 978-84-9965-112-5 [Consulta: 26 desembre 2017].
* ↑ Alibert, Loïs; Carbonell i Gener, Josep. La correspondència entre Loïs Alibert i Josep Carbonell i Gener: materials per a l'estudi de la codificació de la llengua occitana. Institut d'Estudis Catalans, 1992, p. 58–61. ISBN 978-84-7283-196-4 [Consulta: 26 desembre 2017].
* ↑ Kremnitz, Georg; Badia i Margarit, Antoni M. (ed.); Michel (ed.), Michel Camprubí; Asociación Internacional de Lengua y Literatura Catalanas. «Catalanisme i anticatalanisme de les concepcions normatives de l'occità». A: Actes del vuitè Col·loqui Internacional de Llengua i Literatura Catalanes: Tolosa de Llenguadoc, 12-17 de setembre de 1988. L'Abadia de Montserrat, 1989, p. 159–176. ISBN 978-84-7826-083-6 [Consulta: 26 desembre 2017].
* ↑ «Societat d'Estudis Occitans». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Joan FOURIÉ, "A l'entorn d'un cinquantenari, la S.E.O. precursor de L'I.E.O.: contribucion a l'istòria del movement occitan", Estudis occitans n°18, 1995.
# Sexe heterogamètic

El sexe heterogamètic (sexe digamètic) es refereix al sexe d'una espècie en què els cromosomes sexuals no són el mateix. Per exemple, en humans, els mascles, amb un cromosoma X i un cromosoma Y, se'ls anomena com a sexe heterogamètic, i les femelles que tenen dos cromosomes sexuals X es denominen sexe homogamètic.
Tanmateix, en els ocells i alguns rèptils, els mascles tenen dos cromosomes sexuals Z, i són per tant el sexe homogamètic, mentre que les femelles, amb un cromosoma Z i un W, són el sexe heterogamètic. Entre els insectes, els lepidòpters (papallones i arnes) tenen femelles heterogamètiques, però a Drosophila, els mascles són el sexe heterogamètic.
L'heterogàmesi pot provocar una recombinació meiòtica reduïda o absent entre els cromosomes sexuals, i en algunes espècies això s'estén als autosomes, un fenomen anomenat aquiàsmia. Per exemple, la majoria dels llinatges de les mosques masculines de Drosophila melanogaster són aquiasmàtiques, mancades de recombinació en tots els cromosomes, encara que les femelles mostren recombinació.

## Casos més complexos d'heterogamesi

Els mascles d'ornitorrinc són heterogamètics mentre que les femelles són homogamètiques.
Però el tipus d'heterogamesi del mascle consisteix en 5 cromosomes X diferents, el sistema és més complex. El 2004, investigadors de la Universitat Nacional d'Austràlia descobriren que l'ornitorrinc té deu cromosomes sexuals, en contrast amb els dos (XY) de la majoria d'altres mamífers (per exemple, un ornitorrinc mascle sempre serà XYXYXYXYXY). Tot i que se'ls dona la designació XY dels mamífers, els cromosomes sexuals de l'ornitorrinc són més similars als cromosomes sexuals ZZ/ZW dels ocells.
Encara hi ha espècies on el sexe heterogamètic té un cromosoma sexual únic. Dona dos tipus de gàmetes, un amb el cromosoma X, que tindrà com a resultat sexe homogamètic (XX), i l'altre sense aquest cromosoma sexual (que es denota per un zero), que tindrà com a resultat sexe heterogamètic (X0).

## Referències

* ↑ King R.C.; Stansfield W.D.; Mulligan P.K. A Dictionary of Genetics. 7th. Oxford, 2006, p. 204.
* ↑ Perspectives on genetics: anecdotal, historical, and critical commentaries, 1987–1998. Madison, WI: University of Wisconsin Press, 2000. ISBN 978-0-299-16604-5.
* ↑ Lenormand, Thomas «The Evolution of Sex Dimorphism in Recombination». Genetics, 163, 2, 01-02-2003, pàg. 811–22. PMC: 1462442. PMID: 12618416.
* ↑ Jocelyn Selim. «Sex, Ys, and Platypuses». Discover, 25-04-2005. [Consulta: 7 maig 2008].
# South Belmar

Lake Como és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 1.782 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lake Como tenia 1.806 habitants, 824 habitatges, i 391 famílies. La densitat de població era de 2.789,2 habitants/km².
Dels 824 habitatges en un 22,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 31,3% hi vivien parelles casades, en un 10,8% dones solteres, i en un 52,5% no eren unitats familiars. En el 41,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,8% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 36,7% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 13% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.566 $ i la renda mediana per família de 56.538 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.550 $ mentre que les dones 27.708 $. La renda per capita de la població era de 27.111 $. Aproximadament el 4,3% de les famílies i el 7,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lake Como». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lake Como». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Snagit

Snagit és una aplicació de TechSmith que permet fer captures de pantalla. La icona queda a la barra d'eines i des d'allà es pot escollir la captura d'imatges estàtiques o bé de vídeos. Des d'aquesta aplicació podem capturar tot el que passa a la pantalla de l'ordinador de manera que ens és de gran utilitat a l'hora de fer vídeos amb finalitats educatives. Dins de la captura de pantalla existeixen moltes possibilitats, podem capturar tot l'escriptori, una part d'ell, una finestra, diferents parts de la pantalla, un objecte, o una web fent 'scroll'.

## Captura d'imatges

Els docents poden afegir la seua veu a les presentacions PowerPoint, imatges, graelles, gràfics, etc. El procediment és molt simple, l'usuari obri l'aplicació Snagit i tria enregistrar imatge i so, després obri qualsevol document (Word, PowerPoint, imatge, etc) i comença a explicar el document. El que fa l'aplicació és enregistrar tant la veu del docent com tot el que fa en temps real a la pantalla. Es tracta d'una eina que permet crear contingut educatiu per a la metodologia Flipped Classroom i donar retroalimentació individual o grupal de manera visual i oral.

## Captura de vídeo

Snagit pot combinar-se amb YouTube de manera que els vídeos fets des de la captura de la pantalla de l'ordinador es poden compartir a YouTube immediatament i el docent els pot distribuir fàcilment entre els seus estudiants. Els vídeos resultants de la captura de pantalla també es poden compartir a les plataformes digitals (LMS) utilitzades pels docents (Moodle, Edmodo, Schoology, etc)

## Tecnologia screencast

La tecnologia screencast és una de les més útils per als docents perquè poden utilitzar-la en una varietat de formes diferents. Les característiques d'aquesta tecnologia són:
* Dona més possibilitats de retroalimentació.
* El contingut és visual i oral a la vegada.
* Més motivadora.
* Més personal
* Útil per a la revisió.
* Flexible.
* Afavoreix l'ensenyament a distància.
* Ajuda als estudiants amb necessitats educatives especials.

## Referències

* ↑ «Web EcuRed» (en castellà). [Consulta: 4 octubre].
* ↑ Stannard, Russell. «Web Teacher Training Videos» (en anglès). [Consulta: 4 juliol 2022].
* ↑ «Web Applesfera» (en castellà). [Consulta: 3 octubre].
* ↑ Stannard, Russell. «Web Teacher Training Videos» (en anglès). [Consulta: 4 juliol 2022].

## Enllaços externs

* Snagit - Lloc web oficial
# Snake

«Snake» té aquests significats:
* Snake (videojoc), videojoc de mitjans de la dècada de 1970
* Indis Snake, nom col·lectiu donat als grups amerindis paiute del nord, bannock i xoixoni
* Riu Snake, riu principal de la regió del Nord-oest del Pacífic dels Estats Units afluent principal del riu Colúmbia que desemboca al Pacífic
* Snake Creek, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma
* Aqüífer del riu Snake, gran reserva d'aigua subterrània per sota de la Plana del riu Snake a l'estat d'Idaho
# Soviètic

«Soviètic» té aquests significats:
Soviètic pot referir-se a:
* pertanyent o relatiu al soviet;
* natural de la desapareguda Unió de Repúbliques Socialistes Soviètiques;
* relatiu al comunisme soviètic.
# Sovkhoz

Els sovkhoz, que eren granges estatals emprades en sectors no agrícoles, de funcionament semblant als kolkhoz però que empraven mà d'obra assalariada. Numèricament foren molt inferiors a aquests.
Encara que hi ha precedents en l'època de Lenin, es va començar a posar de manera forçada i ràpida amb el procés de Col·lectivització a la Unió Soviètica que va iniciar Stalin el 1929. Aquest va ordenar reunir tota la terra, les eines de conreu, el bestiar i tot bé d'interès econòmic al voltant dels sovkhozos i els kolkhozos i els pagesos no s'ho van prendre amb simpatia, cosa que va provocar revoltes a les quals Stalin va respondre augmentant les requises de gra, necessàries per comprar maquinària moderna, i enviant entre 15 i 20 milions de persones al gulag, que segons Arxipèlag Gulag va fer que morissin al voltant de la meitat dels enviats. Els que es van quedar van haver de fer front, de fet, a una gran fam coneguda a Ucraïna com Holodomor, tot i que va afectar tota l'URSS.
Nikita Khrusxov va canviar la política agrària de Stalin: va donar més autonomia al sovkhoz per cultivar el que volguessin i en va reduir la mida tan exagerada, i va canviar els plans que se seguien –sota el comandament de Stalin– de reduir els sovkhozos i augmentar-ne l'extensió. També va impulsar la colonització de terres verges a Ucraïna. Els plans agrícoles van ser un fracàs total, fins al punt que l'estat va haver d'importar molts aliments dels Estats Units. Això va ser aprofitat pels seus enemics per destituir-lo el 1964. La baixa productivitat d'aquestes organitzacions col·lectives va ser el principal motiu de l'escassetat d'aliments a l'URSS.
Després de la dissolució de la Unió Soviètica en 1991, les terres i els recursos que gestionaven foren reprivatitzats el 1993.

## Referències

* 1 2 «Sovkhoz». GEC. [Consulta: 22 octubre 2023].

## Vegeu també

* Agricultura soviètica
# Sinocrossocheilus papillolabra

Sinocrossocheilus papillolabra és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Wu H.-W., Lin R.-D. & Q.-X. Chen, X.-L. Chen M.-Q. He. 1977. Barbinae. Pp. 229-394. A: Wu, H.-W. (ed.) Zhongguo like yulei zhi. [The cyprinid fishes of China] Volum 2. People's Press, Shanghai, Xina [ref. 12558]. Cyprinids China.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Su, R.F., J.X. Yang i G.H. Gui 2003 Taxonomic review of the genus Sinocrossocheilus Wu (Teleostei: Cyprinidae), with a description of four new species. Zool. Stud. 42(3):420-430.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Le-Yang Yuan, E. Zhang & Yan-Fei Huang, 2008, Zootaxa 1809: 36-48 (anglès)
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Songs of Innocence

Songs of Innocence és el tretzè àlbum de la banda irlandesa de rock U2. Editat el 9 de setembre de 2014, va ser produït per Danger Mouse, amb producció addicional de Paul Epworth, Ryan Tedder, Declan Gaffney i Flood. L'àlbum va ser anunciat en un esdeveniment de llançament de producte d'Apple Inc., i llançat el mateix dia a tots els clients de l'iTunes Store sense cost. Va ser exclusiu d'iTunes, iTunes Radio, i Beats Music fins al 13 d'octubre de 2014, que es va rebre el llançament físic per part d'Island i Interscope Records. El llançament digital va batre el rècord en estar disponible per a 500 milions d'usuaris d'iTunes, i per aquest fet, el CEO d'Apple Tim Cook el va anomenar com "el major llançament d'un àlbum de tota la història".

## Referències

* ↑ «Future Releases on Triple A (AAA) Radio Stations». All Access Music Group. Arxivat de l'original el 9 abril 2015.
* ↑ U2: Songs Of Innocence – Album Review
* ↑ «Songs Of Innocence». U2.com, 09-09-2014. [Consulta: 10 desembre 2014].

## Bibliografia

* MacDonald, Bruno. The Greatest Albums You'll Never Hear. Londres: Aurum Press, 2014. ISBN 978-1781312193.

## Enllaços externs

* Songs of Innocence – iTunes Arxivat 2015-10-06 a Wayback Machine. on U2.com
* Songs of Innocence on U2.com