OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tòfona blanca

La tòfona blanca - en italià Alba madonna (Tuber magnatum) és una espècie de tòfona que prolifera principalment a les zones italianes de Langhe i Montferrat o del Piemont a la vora de les ciutats d'Alba (Piemont) i Asti;. També hi ha poblacions a Croàcia, a Ístria, i al Drome de França.
Creix en simbiosi amb alzines i roures, avellaners i pollancres i fructifica a la tardor. Pot arribar a assolir un diàmetre de 12 cm i pesar 500 grams, encara que normalment és molt més petita. La seva polpa és de color crema pàl·lid o marró amb bandes blaques.
A la ciutat d'Alba la tòfona blanca es cull d'octubre a novembre i s'hi celebra la fira de la tòfona (Fiera del Tartufo).
El 2001, les tòfones blanques es venien a 2000–4500 USD per kg; cap a desembre de 2009 el seu preu de venda arribava a 14.203,50 USD per quilo.

## Referències

* ↑ «White truffles from Alba». Lifeinitaly.com.
* ↑ «Wine and Truffles Adventure - Piemonte». Savoryadventures.com. Arxivat de l'original el 2017-09-04. [Consulta: 11 juny 2013].
* ↑ Čeština. «Gastro.croatia.hr». Gastro.croatia.hr. Arxivat de l'original el 2008-01-20.
* ↑ Carluccio A. The Complete Mushroom Book. Quadrille, 2003. ISBN 1-84400-040-0.
* ↑ «Education & Networking | National Restaurant Association | National Restaurant Association». Restaurant.org. Arxivat de l'original el 2011-08-17.
# Antonio Valcárcel Pío de Saboya y Moura

Antonio Valcárcel Pío de Saboya y Moura (Alacant, 15 de març de 1748 - Aranjuez, 14 de setembre de 1808), més conegut com al Comte de Lumiares a la seua ciutat natal va ser un arqueòleg, literat i escriptor alacantí.

## Biografia

Generalment conegut amb el títol nobiliari de comte de Lumiares que li pertanyia com a fill primogènit, a la mort de la seva mare, Isabel María Pío de Saboya y Spínola (1719-1799), va heretar els altres títols nobiliaris de la família: IX marquès de Castel-Rodrigo, VII duc de Nochera; dues vegades Gran d'Espanya; VI marquès d'Almonacid de los Oteros, així com baró romà, noble venecià i príncep del Sacre Imperi Romanogermànic. Va ser corresponent de la Reial Acadèmia de la Història i membre de l'Acadèmia Històric-Geogràfica de Valladolid, de l'Acadèmia de Belles Arts de Barcelona, de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles de València i de la de Ciències, Lletres i Arts de Pàdua. A més, va ser president de la Junta de Govern d'Alacant en 1808. Es va casar el 13 de març de 1772 en la Basílica de Santa Maria d'Alacant amb María Tomasa Teresa Pasqual del Pobil i Sannazar (1755-1800).
Va ser un gran estudiós de les antiguitats de l'antic Regne de València durant el segle xviii. Va mantenir bona relació amb el Marquès de Valdeflores i Gregori Maians. En 1852 la seua obra va començar a ser editada per iniciativa d'Antonio Delgado. Els historiadors de la Biblioteca de la Reial Acadèmia de la Història Rosario Die, Rosario Cebrián i Juan Manuel Abascal van publicar un llibre en 2009 amb una nova versió de la biografia del comte, basada en la documentació de la RAH i completada en els arxius i protocols d'Alacant, amb una visió crítica dels seus estudis numismàtics i treballs sobre Ilici, Lucentum, Dianium, Saguntum i Cartago Nova. De fet, Valcárcel, considerat el primer arqueòleg valencià, va ser el primer a realitzar excavacions en diferents jaciments, com l'entorn de la Torre de Sant Josep, important monument funerari romà de l'antiga Àl·lon (la Vila Joiosa).
Posseeix un conegut carrer a Alacant que sol donar nom a un dels barris de la ciutat, Altossano-Conde Lumiares.

## Obres

Va ser l'autor de diverses obres històriques:
* Medallas de las colonias, municipios i pueblos antiguos de España hasta hoi no publicadas (1773)
* Observaciones sobre la antigua situación de la Colonia Illice (1778)
* Lucentum, hoy ciudad de Alicante, en el reino de Valencia (1780)
* Inscripciones y antigüedades del Reino de Valencia

## Referències

* 1 2 abcgenealogia.com. «XIV - ANTONIO VALCÁRCEL Y PÍO DE SABOYA». Arxivat de l'original el 2009-02-23. [Consulta: 6 juny 2021].
* ↑ Calatayud Bayá, J.. Diccionario abreviado de personajes alicantinos (en castellà). Alicante, España: Confederación Española de Cajas de Ahorros, 1977, p. 344. ISBN 84-7231-363-8.
* ↑ Real Academia de Historia. «Antonio Valcárcel Pío de Saboya, Conde de Lumiares (1748-1808).». Arxivat de l'original el 21 de febrer de 2014. [Consulta: 29 setembre 2009].
* ↑ Mestre Sanchis, A. Historias, fueros y actitudes políticas. Valencia: Universitat de València, 2000, p. 245.
# Drexel (Carolina del Nord)

Drexel és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 1.938 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Drexel tenia 1.938 habitants, 759 habitatges i 503 famílies. La densitat de població era de 534,5 habitants per km².
Dels 759 habitatges en un 31,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,7% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 33,6% no eren unitats familiars. En el 30,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 19,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.086 $ i la renda mediana per família de 41.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.500 $ mentre que les dones 22.827 $. La renda per capita de la població era de 18.463 $. Entorn del 4,9% de les famílies i el 7,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Drexel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Drexel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Gil Roger Duval

Gil Roger Duval (Xelva, 1823 - Conca, 1907) va ser un comerciant i polític valencià de mitjans del segle xix, diputat i senador a Corts.

## Biografia

D'origen humil, començà a treballar com a comerciant de teles i va fer fortuna transportant fusta des dels boscos de Conca pels rius Xúquer i Túria fins a València. Va tenir magatzems de fusta a Madrid, Conca, Toledo, La Roda, Menjíbar, Aranjuez, Alacant i València, que després transformà en serreries per a transformar-la en caixes per a taronges i tabac. Mercè els seus contactes polítics i la confiança del general Prim va rebre la concessió del ferrocarril de València a Conca i la seva fama com home de negocis va fer que el mateix Prim li confiés els seus interessos industrials a Andalusia.
Participà en política dins del Partit Progressista des de 1849, amb el que fou primer regidor i després alcalde de Xelva. Durant el bienni progressista fou capità de la Milícia Nacional a Conca, i posteriorment va donar suport els diversos aixecaments del general Prim previs a la revolució de 1868.
Fou elegit diputat per Xelva a les eleccions generals espanyoles de 1871, i després de l'assassinat de Prim i la descomposició del Partit Progressista va donar suport Práxedes Mateo Sagasta i Antonio Romero Ortiz primer en el Partit Constitucional i després en el seu successor, el Partit Liberal Fusionista, amb el que fou escollit senador el 1881, 1886 i 1893-1894. El 1874 també fou durant un temps governador civil de València.
L'advocat i polític liberal, Gil Roger Vázquez (1862 — 1940), va ser el seu fill, que és conegut per la seva obra Regionalismo práctico i pel fet que fou elegit diputat en les eleccions generals espanyoles de 1905 i 1910.

## Referències

* «Gil Roger Duval». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.481. ISBN 9788495484802.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Fitxa del Senat
# Marcial Ayaipoma

Fernando Marcial Ayaipoma Alvarado (Lima, 8 de febrer de 1942 -) és un metge cirurgià i polític peruà.
Des del 2005 i fins al 27 de juliol de 2006 fou president del Congrés. Ha estat congressista des de l'any 2000, sempre del costat de Perú Posible. El juliol de 2005 va ser elegit president del Congrés de la República. Marcial Ayaipoma és també empresari taurí, propietari de la ramaderia La Huaca.
El seu nebot, Javier Espinoza Ayaipoma, fou candidat presidencial per Progresemos Perú l'any 2006.
# Democràcia semidirecta

La democràcia semidirecta és en política, un tipus de democràcia que combina els mecanismes de la democràcia directa i el govern representatiu. En la democràcia semidirecta els representants administren la governança quotidiana, però els ciutadans segueixen sent sobirans, podent controlar els seus governs i les lleis mitjançant diferents formes d'acció popular: referèndum vinculant, iniciativa legislativa popular, revocatòria de mandat, plebiscits i consulta popular. Les dues primeres formes –referèndums i iniciatives– són exemples de legislació directa.

## Referències

* ↑ «Democracia directa: la última palabra, el pueblo» (en castellà). [Consulta: 2 octubre 2022].
# Pília (esposa d'Àtic)

Pília (en llatí Pilia) fou una dama romana esposa de Tit Pomponi Àtic, l'amic de Ciceró. Es coneix molt poc del seu origen i parents. Podria ser filla de Marc Pili (Marcus Pilius) al que es menciona l'any 45 aC. Quint Pili Celer, que acompanyava a Juli Cèsar a la Gàl·lia el 54 aC, era el seu germà.
Es va casar amb Pomponi Àtic el 12 de febrer del 56 aC, segons Ciceró, i a l'estiu del següent any va tenir una filla, Pompònia Àtica que després va ser la dona de Marc Vipsani Agripa. Es creu que aquesta va ser l'única descendència que va tenir. Ciceró, en les seves cartes a Àtic (Epistulae ad Atticum) parla sovint de Pília, i per la manera com ho fa, resulta evident que el matrimoni va ser feliç i que Àtic n'estava molt enamorat. Ciceró al·ludeix també a les seves freqüents indisposicions, i sembla que no tenia gaire bona salut. Corneli Nepot no la menciona en la biografia que va fer de Pomponi Àtic.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Pilia». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 17 gener 2021].
# Tòfona d'arenal (grup de bolets)

Les tòfones d'arenal, també anomenades turmes i tòfones del desert, són tòfones de zones àrides i semiàrides de la regió mediterrània i l'Orient Mitjà.
Principalment corresponen a espècies dels gèneres Terfezia i Tirmania, però també a d'altres menys conegudes com les espècies dels gèneres Picoa, Mattirolomyces i Loculotuber.
Pertanyen a la família de les terfeziàcies. Formen micorrizes amb espècies d'heliantems (Helianthemum sp.), estepes i, menys sovint, amb alzines, roures i pins.

## Espècies

Les espècies de tòfones d'arenal més corrents, són:
* Terfezia claveryi, tòfona d’arenal
* Terfezia arenaria, turma d'heliantem maculat
* Terfezia leptoderma, turma de llebre
* Picoa juniperi, turma negra

## Referències

* ↑ Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I, p:137. El Papiol: efadós, 2021. ISBN 978-84-18243-12-7.
* ↑ Loizides, Michael; Hobart, Caroline; Konstandinides, George; Yiangou, Yiangos «Desert Truffles: the mysterious jewels of antiquity». Field Mycology, 13, 1, 01-01-2012, pàg. 17–21. DOI: 10.1016/j.fldmyc.2011.12.004. ISSN: 1468-1641.
# Antonio Urdinarán

Antonio Urdinarán (30 d'octubre de 1898 - 8 de juny de 1961) va ser un futbolista internacional uruguaià que va jugar 17 partits amb la seva selecció nacional, entre 1916 i 1924, temps durant el qual va marcar 2 gols.
Urdinarán va formar part de la selecció durant quatre torneigs de la Copa Amèrica de futbol, amb la qual va obtenir tres victòries: 1916, 1917 i 1920.
També va arribar a competir als Jocs Olímpics d'estiu de 1924, on el seu equip va guanyar la medalla d'or.
Finalment, Urdinarán va jugar amb el Defensor Sporting Club fins a l'any 1917, quan va ser transferit al Nacional de Montevideo.

## Referències

* ↑ rsssf: Uruguay record international players (anglès)
* ↑ «RSSSF.com: South American Championship 1916». [Consulta: 22 juliol 2011].

## Enllaços externs

* Perfil d'Antonio Urdinarán (anglès)
# Dour

Dour (en picard Doû) és un municipi belga de la província d'Hainaut a la regió valona, a l'extremitat del Silló Sambre-Mosa. Està compost per les viles de Dour, Blaugies, Élouges i Wihéries. L'1 de gener del 2024 tenia 16.555 habitants.

## Referències

* ↑ «BEVOLKINGSCIJFERS PER PROVINCIE EN PER GEMEENTE OP 1 JANUARI 2024 / CHIFFRES DE LA POPULATION PAR PROVINCE ET PAR COMMUNE, A LA DATE DU 1er JANVIER 2024» (en francès i neerlandès). Ministeri d'Interior de Bèlgica, 27-01-2024. [Consulta: 21 setembre 2024].
# Marc Titini (militar)

Marc Titini (en llatí Marcus Titinius) va ser un militar romà dels segles V i IV aC. Formava part de la gens Titínia, una antiga família romana d'origen plebeu.
Va ser magister equitum del dictador Gai Juni Bubulc Brut l'any 302 aC, quan els eques van iniciar la guerra contra Roma i es va témer una revolta general de les nacions veïnes. Juntament amb el dictador, va derrotar els eques en set dies.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1158.
# Demodulació

En telecomunicacions el terme demodulació engloba el conjunt de tècniques utilitzades per recuperar la informació transportada per una ona portadora, que en l'extrem transmissor havia estat modulada amb aquesta informació. Aquest terme és l'oposat a modulació.
Així en qualsevol telecomunicació normalment hi haurà almenys una parella modulador-desmodulador. El disseny del desmodulador dependrà del tipus de modulació emprat en l'extrem transmissor.
Viccionari
# Publi Corneli Rufí Sul·la

Publi Corneli Rufí Sul·la (en llatí Publius Cornelius Rufinus Sulla) va ser un magistrat romà que va viure al segle iii aC. Va ser el besavi del dictador Sul·la i el net del cònsol Publi Corneli Rufí (dues vegades cònsol durant les guerres samnites). No es menciona al seu pare. Va ser el primer de la família que va portar el cognom Sul·la. Formava part de la gens Cornèlia
Va ser flamen dialis, pretor urbà i peregrí el 212 aC. El pretor de l'any anterior li va lliurar uns versos sagrats escrits per un vident anomenat Marci, en part referits al passat i en part al futur, que encomanava als romans organitzar els Ludi Apollinares, o jocs en honor d'Apol·lo. El Senat va ordenar que es consultessin els llibres sibil·lins i van comprovar que feien el mateix encàrrec. Llavors Publi Corneli Rufí Sul·la va organitzar els primers Ludi Apollinares, que es van celebrar aquell any per primer cop i el lloc escollit va ser el Circ Màxim.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 933.
# North Barrackpur

North Barrackpur (bengalí উত্তর ব্যারাকপুর) és una ciutat i municipalitat a la subdivisió de Barrackpore o Barrackpur al districte de North 24 Parganas a Bengala Occidental. Està situada a 22° 46′ 37″ N, 88° 20′ 45″ E﻿ / ﻿22.77694°N,88.34583°E﻿ / 22.77694; 88.34583 al costat de Palta, des d'on al segle xix i part del XX s'aportava aigua a la ciutat de Calcuta. Consta al cens del 2001 amb una població de 123.523 habitants. La població el 1872 era de 16.525 i el 1881 de 17.702, dels quals 14.000 eren hindús i la resta musulmans. Anteriorment s'anomenava Nawabganj.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Grau de Moles

El Grau de Moles és una cinglera situada en el límit dels termes municipals de la Baronia de Rialb, a la Noguera, i d'Isona i Conca Dellà (antic terme de Benavent de Tremp), al Pallars Jussà.
És al nord-est de Benavent de la Conca i a llevant de Biscarri, al costat sud del Coll de Madrona i de la Roca de la Dama. És al centre de la Serra del Grau de Moles, a la qual dona nom.
És probablement l'ipso Grado documentat el 937.

## Referències

* ↑ Bolòs i Hurtado, 2008.

## Bibliografia

* BOLÒS, Jordi i HURTADO, Víctor. Atles del Comtat d'Urgell (v788-993). Barcelona: Rafael Dalmau, Editor, 2008. (Col·lecció "Atles dels comtats de la Catalunya carolíngia"). ISBN 84-232-0700-5.
# Lajos Fazekas

Lajos Fazekas (Kecskemét, 23 d'agost de 1939) és un director de cinema hongarès, guanyador del premi Béla Balázs i del Premi a l'Artista Digne d'Hongria.

## Biografia

Els seus pares eren el capità de la policia Lajos Fazekas i Jozefa Szendrői (1922–1992). Entre 1954 i 1957 va ser alumne de l'Escola József Attila de Makó. Fins i tot durant la revolució hongaresa de 1956 va estar a Makó. Després de l'escola secundària, va treballar al quiròfan a l'Hospital de Kecskemét, com a miner a Komló, i com a explorador a Siófok. També va intentar tocar el piano. Del 1961 al 1965 va ser estudiant al Col·legi de Teatre i Arts del Cinema. De 1964 a 1994, va ser director cinematògraf de Mafilm. És autònom des del 1994.
El 1965 va ser director de fotografia als Estudis Béla Balász del curtmetratge Három történet a romantikáról. Dos anys després, va fer el seu primer llargmetratge sobre joves, Lássátok feleim!.
El 1979 es va casar amb l'actriu Évá Görö, amb la que va tenir un fill Piroska (1980).

## Pel·lícules
### Cinema

* Kézenfogva (1964, Simó Sándor, Szíjj Miklós)
* Kitörés (1964)
* Requiem (1964)
* A szonett (1965)
* Nosztalgia (1966)
* Lássátok feleim! (1967)
* Igaz mese Magyarországról (1972)
* Ámokfutás (1974)
* Defekt (1977)
* Művészegyüttessel Latin-Amerikában (1978)
* Haladék (1980)
* A sor

### Televisió

* Három történet a romantikáról (1965)
* Bors (1968)
* Hosszú levél (1968)
* Történelmi társbérlet (1968)
* Alattvalók és királyok (1972)
* Kasparek (1977)
* Vándorbot (1977)
* A világ metrói (1984–1993)
* Barlangbudapest (1985)
* Almási, avagy a másik gyilkos (1987)
* Holnapra a világ (1989)
* Áldott szép Húsvétnak gyönyörű ideje (1991)
* Arany fának arany ága (1991)
* Bölcsek jöttek napkeletről (1992)
* Csillagtörténetek (1992)
* Az 1848-49-es forradalom és szabadságharc (1993)
* Csörgősipka (1993)
* Energia (1993)
* Kisváros (1993-2001)
* Sikeremberek (1993)
* Ganz Villamossági Művek (1994)
* Egyesült izzó (1994)
* "Engedjétek hozzám…" (1994)
* Zodiákus (1994)
* Duna-Tisza-csatorna (1994)
* Ez az a munkásság (1994)
* Hídépítők (1994)
* Magyarnémetek – Legenda a svábok hazájából (1999)
* Magyarnémetek – Rabszolgák (1999)
* Millenniumi mesék (2000)
* Családi album (2002)
* Tihany, az Európa-diplomás félsziget (2004)
* Az élet menete 2005 (2005)
* Gardasütés Tihanyban (2005)
* Fedőneve Achilleus (2006)
* Mátyás, a sosem volt királyfi (2006)
* Török dzsámiból, keresztény templom (2006)
* Az Időkirály birodalma (2007)
* Négyszögletű kerek erdő (2007)
* Illemberke (2007)
* A hét nyolcadik napja (2010)
* Életveszélyben (Állatmesék) (2010)
* Küzdelem egy csatornáért és 100 ezer munkahelyért (2013)
* Végzős kezdők (2013)
* A Szent Jog
* Játékszüret
* Jankovich Marcell műsora

## Referències

* ↑ Petőfi Nép, 1992. december
* ↑ Gera Tibor: A makói gimnázium 100 éve, 1895-1995. Makó, 1995.

## Bibliografia

* Ábel Péter: Új Filmlexikon, 1. kötet. Akadémiai Kiadó, Budapest, 1971. 304. old.
* Napkút.hu Arxivat 2016-04-05 a Wayback Machine.
* Filmkatalógus.hu
* Magyar rendezők könyve. Szerkesztette: Gelencsér Gábor. Budapest, Magyar Filmintézet-Magyar Filmunió, 1999.
# Marc Titini (pretor)

Marc Titini (en llatí: Marcus Titinius) va ser un magistrat romà del segle ii aC. Formava part de la gens Titínia, una antiga gens romana d'origen plebeu.
Va ser pretor l'any 178 aC i va rebre la província d'Hispània Citerior amb el càrrec de procònsol. Va continuar governant-la durant quatre anys fins al 174 aC.
L'any 171 aC va ser acusat de malversació durant el seu govern a Hispània, però en va sortir absolt.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XLI,15,26; XLIII,2
# Denominacions de Jesús

Als Evangelis, Jesús de Natzaret rep diverses denominacions:

## Nom propi

* Jesús
* Emmanuel

## Epítets i altres

* Crist
* Jesucrist
* Crist Jesús
* Messies
* Logos
* Senyor
* Fill de Déu
* Fill de l'home
* Bon Pastor
* Anyell de Déu
* Llum de Déu
* Rei dels jueus (INRI)
* Rabí o Mestre
* Fill de Josep
* Natzarè
* Jo Soc
* Profeta
* Ecce homo

## Fora dels Evangelis

* Issa ibn Màryam (Jesús fill de Maria) o Issa al-Massí (Jesús el Messies) (islam)
# Publi Corneli Rufí

Publi Corneli Rufí és el nom dels següents personatges:
* Publi Corneli Rufí (cònsol), dues vegades cònsol i una dictador.
* Publi Corneli Rufí (dictador 334 aC), dictador el 334 aC.
* Publi Corneli Rufí Sul·la, avi del dictador.
# North Augusta

North Augusta és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2008 tenia 20.712 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, North Augusta tenia 17.574 habitants, 7.330 habitatges i 4.764 famílies. La densitat de població era de 394,5 habitants/km².
Dels 7.330 habitatges en un 32,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,8% hi vivien parelles casades, en un 13% dones solteres, i en un 35% no eren unitats familiars. En el 30,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,2% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 14,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.083$ i la renda mediana per família de 53.172$. Els homes tenien una renda mediana de 40.565$ mentre que les dones 25.889$. La renda per capita de la població era de 21.391$. Entorn del 9,8% de les famílies i l'11% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- North Augusta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- North Augusta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.