OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joe Brainard

Joe Brainard (1942-1994) va ser un artista polifacètic i escriptor estatunidenc. Des de ben petit va mostrar un talent artístic, guanyant gairebé tots els concurs d'art en què va participar. S'instal·là a Nova York el 1961, seguint els seus amics de l'institut Ron Padgett, Dick Gallup i Ted Berrigan, amb els quals havien fundat la revista d'art i literatura The White Dove Review. El 1964 Brainard ja havia fet la seva primera exposició individual i es movia en els ambients de l'expressionisme abstracte de l'Escola de Nova York i d'altres pintors reconeguts com Andy Warhol i Jasper Johns. A banda de quadres pictòrics i collages, Brainard va fer decorats i vestuaris teatrals, cobertes d'un gran nombre de llibres de poesia i revistes. La seva obra s'exposa, entre d'altres, al MoMA, el Metropolitan Museum of Art i el Whitney Museum de Nova York, i en nombroses col·leccions privades. Entre els seus escrits hi ha memòries, diaris i assaigs breus. L'Avenç va publicar el 2010 el seu llibre Me'n recordo, en traducció de Màrius Serra.”

## Notes

* ↑ Brainard, Joe. I Remember. Nova York: Granary Books, 2001, p. Back cover. «I Remember is a masterpiece. One by one, the so-called important books of our time will be forgotten, but Joe Brainard's modest little gem will endure. In simple, forthright, declarative sentences, he charts the map of the human soul and permanently alters the way we look at the world. I Remember is both uproariously funny and deeply moving. It is also one of the few totally original books I have ever read.»

## Enllaços externs

* Joe Brainard - Lloc web oficial
* http://www.loa.org/IRememberJoeBrainard/ Arxivat 2012-06-22 a Wayback Machine.
* http://www.newyorker.com/arts/reviews/brieflynoted/2008/11/03/081103crbn_brieflynoted4
# 64 Trump Collection: Alice no Waku Waku Trump World

64 Trump Collection: Alice no Waku Waku Trump World o 64 Trump Collection - Alice's Exciting Trip to Trump World (64トランプコレクション～アリスのわくわくトランプワールド～) és un videojoc de cartes basat en Alícia al País de les Meravelles per la Nintendo 64. Va ser llançat el 1998 només al Japó. El joc no es va rebre bé en territoris de parla anglesa. La revista N64 va descriure el joc com un "joc de cartes temàtic d'Alícia al País de les Meravelles", que era considerat "un veritable Lenny Bennett d'un joc".

## Referències

* ↑ «64 Trump Colection: Alice no Waku Waku Trump World» (en anglès). Gamefaqs. [Consulta: 20 octubre 2015].
* ↑ «64 Trump Collection - Alice's Exciting Trip to Trump World» (en anglès). TheGamesDB.net. Arxivat de l'original el 2017-03-24. [Consulta: 28 març 2016].
* ↑ «64 Trump Collection: Alice no Waku Waku Trump World» (en anglès). IGDB.com. [Consulta: 28 març 2016].
# Casa de postes

Una posta o casa de postes era un establiment on es duien a terme la presa i canvi de cavalleries i assignació de postillons per als correus, viatgers o bestiar. Les cases de postes es disposaven en les principals poblacions al llarg de les línies de correus i a les vies principals per proveir el subministrament de cavalls necessari per viatjar. Moltes servien també d'aturada de diligències per a viatgers. Sobre la porta de les cases s'hi posava un escut amb les armes reials i un rètol amb grans lletres modelades amb la inscripció «parada de postes».
Les cases de postes eren gestionades pels mestres de postes que tenien a càrrec seu les cavalleries i un o diversos postillons que assignaven als viatgers. Tenien assignades un determinat nombre de cavalleries en funció de les seves atribucions i de la distància fins a la següent casa de postes.
A cada posta hi havia un llibre de matrícula, foliat i rubricat per l'administrador principal de correus en el qual constaven tots els dependents de la posta tant els oficials com els aspirants, amb expressió del seu nom i cognom, edat, poble d'origen, data del seu nomenament i les notes que jutgessin oportunes respecte de la seva conducta i zel en el compliment dels seus deures. En ell es trobava inventariat el bestiar de la parada i els efectes de qualsevol classe que estiguessin destinats al servei.
En les línies generals de primer ordre els mestres de postes tenien a més a més un altre llibre de registre segellat i foliat per la direcció general on els viatgers i correus podien anotar les faltes que advertissin en el servei o l'estat en què es trobés aquella "posta" o qualsevol altra immediata.

## Història

Des de l'antiga Roma van començar a crear-se arreu d'Europa conjuntament amb les posades, quan es va construir el famós sistema de calçades romanes fa dos mil·lennis. Vegeu l'article sobre la mansió romana. Els caravanserralls eren instal·lacions fins a cert punt equivalents, destinades en orient a acollir caravanes.
El 1344 a les ordinacions de Pere el Cerimoniós es va instituir que hi hagués 20 correus per portar les seves cartes.

## Vegeu també

* Bernat Marcús
* Francesc I de Tassis
* Hostal
* Camí dels espanyols
* Pas del Sant Gotard
* Pas del Mont Cenis
* Correu Major
* Caupona
* Taverna romana
* Mutatio

## Referències

* ↑ Correo general. Imprenta de Repulles, 20 octubre 1814, p. 40–.
* ↑ Luis Felipe López Jurado. Prefilatelia de Murcia: Historia Postal Del Reino de Murcia Desde 1569 Hasta 1861. Editora Regional de Murcia, 2006, p. 24–. ISBN 978-84-7564-347-2.
* ↑ Archivo de la Corona de Aragón. Colección de documentos inéditos del Archivo de la Corona de Aragón: Procesos de las antiguas cortes y parlamentos de Cataluña, Aragón y Valencia custodiados en el Archivo General de la Corona de Aragón y publicados de Real Órden por Próspero de Bofarrull y Mascaró. En el Establecimiento Litográfico y Tipográfico de José Eusebio Monfort, 1850, p. 148–.

## Bibliografia

* Extracte de la novíssima recopilació, Joan de la Reguera i Velomar, 1848]
# Shomiokita-(Y)

La shomiokita-(Y) és un mineral de la classe dels carbonats. Rep el seu nom del riu Shomiok, proper al seu lloc de descobriment.

## Característiques

La shomiokita-(Y) és un carbonat de fórmula química Na₃Y[CO₃]₃·3H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1990. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Forma cristalls prismàtics curts pseudohexagonals, d'aproximadament 2 mil·límetres, mostrant {010}, {110}, {111} i {011}. També es troba en agregats en forma de roseta, granular i massiva. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2 i 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la shomiokita-(Y) pertany a «05.CC - Carbonats sense anions addicionals, amb H₂O, amb elements de terres rares (REE)» juntament amb els següents minerals: donnayita-(Y), ewaldita, mckelveyita-(Y), weloganita, tengerita-(Y), kimuraïta-(Y), lokkaïta-(Y), calkinsita-(Ce), lantanita-(Ce), lantanita-(La), lantanita-(Nd), adamsita-(Y), decrespignyita-(Y) i galgenbergita-(Ce).

## Formació i jaciments

Es troba en intersticis i com a grans segregacions en feldespat potàssic en pegmatites. També associat amb un complex intrusiu alcalí de gabre-sienita. Va ser descoberta a la pegmatita de Shomiokitovoe, a la mina Umbozero, al Massís de Lovozero (óblast de Múrmansk, Rússia), on es troba associada a altres minerals com: albita, cancrinita, aegirina, elpidita, natró, natroxalat, kogarkoïta, vil·liaumita, neighborita, trona, sidorenkita, siderita i esfalerita. També ha estat descrita a la pedrera Poudrette, a La Vallée-du-Richelieu RCM (Quebec, Canadà), on es troba associada a microclina, albita, aegirina, analcima, rodocrosita, eudialita, catapleiïta, esfalerita i petersenita-(Ce).

## Referències

* ↑ «Shomiokite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 maig 2016].
* 1 2 «Shomiokite-(Y)» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 11 maig 2016].
# Keith Kenniff

Keith Kenniff és un músic, compositor i productor de música electrònica. Compon música ambiental sota el nom d'Helios i música post-clàssic tocada per a piano sota el nom de Goldmund. També és part del grup de música indie Mint Julep. En Keith també compon per anuncis publicitaris i bandes sonores. L'any 2010 fa fundar el segell discogràfic Unseen.
Kenniff es va graduar en percussió i composició a Berklee College of Music l'any 2006. El 2004 va publicar Unomia, el seu primer àlbum d'Helios; seguit per Eingya, molt aclamat per la crítica l'any 2006. El seu tercer àlbum Caesura va ser publicat el 2008.
Keith també ha fet sis publicacions Goldmund a Unseen, Type Records i Western Vinyl, a més del recent Famous Places. L'artista ha actuat als EUA, Canada, Europa i el Japó.

## Discografia
### Helios

* Unomia (2004)
* Eingya (2006)
* Ayres (2007)
* Caesura (2008)
* Unleft (2009)
* Live at The Triple Door (2010)
* Ayres (Instrumental version. Remastered. Digital only release.) (2010)
* Moiety (2012)
* Yume (forthcoming, 2013)

### Goldmund

* Corduroy Road (2005)
* Two Point Discrimination (2007)
* The Malady of Elegance (2008)
* Live at The Triple Door (Digital only release.) (2010)
* Famous Places (2010)
* Corduroy Road (Remastered. Digital only release.) (2010)
* The Heart Of High Places (Remastered with bonus track. Digital only release.) (2010)
* All Will Prosper (2011)

### Meadows

* The Littlest Star (2011)

### With Mint Julep

* Songs About Snow (CD-R/digital 2008)
* Adorn (2010)
* Save Your Season (2011)

### Amb Hollie & Keith Kenniff

* A Deep and Dreamless Sleep (2011)

### Com a Keith Kenniff

* The Last Survivor: Original Soundtrack by Keith Kenniff (2010)
* Branches (2010)

## Referències

* ↑ «Keith Kenniff – Years on Soundcloud». [Consulta: 7 febrer 2014].
* ↑ Keith Kenniff a Internet Movie Database (anglès)
* ↑ Keith Kenniff a discogs
* ↑ Helios a discogs
* ↑ «Unomia - Helios : Songs, Reviews, Credits, Awards : AllMusic». Allmusic. [Consulta: 16 gener 2013].

## Enllaços externs

* Two and a Half Questions with Keith Kenniff on Headphone Commute (2008)
* Todd Burns interview with Keith Kenniff Arxivat 2011-01-08 a Wayback Machine. Stylusmagazine (2006)
# Clinofosinaïta

La clinofosinaïta és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom com a polimorf monoclínic de la fosinaïta.

## Característiques

La clinofosinaïta és un silicat de fórmula química Na₁₂(Ca,Sr)₄(Si₄O₁₂)(PO₄)₄. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «09.CF: Ciclosilicats amb enllaços senzills de 4 [Si₄O₁₂]$_{8-}$, amb anions complexos aïllats» juntament amb els següents minerals: ashburtonita, kainosita-(Y), fosinaïta-(Ce), strakhovita i cerchiaraïta-(Mn).

## Formació i jaciments

Va ser descrita amb les mostres obtingudes en dues muntanyes del massís de Khibini (óblast de Múrmansk, Rússia): el mont Koaixva i el mont Iukspor. També ha estat descrita en una tercera muntanya, propera a les dues colocalitats tipus: el mont Rasvumtxorr. Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Clinophosinaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 gener 2020].
# Kento Masuda

Kento Masuda —増田 顕人 Masuda Kento— (Katori, 29 de juny de 1973) és un músic i compositor (japonès). Mestre de l'Orde de Sant Silvestre. Masuda és també membre de l'Acadèmia Nacional de les Arts i les Ciències i un pianista líder internacional de Kawai. Arxivat 2019-06-06 a Wayback Machine. Arxivat 2019-07-15 a Wayback Machine.

## Discografia seleccionada

* 1992 Wheel of Fortune
* 1995 Fouren
* 1998 Myojyow
* 1999 Memories
* 2000 Music Magic
* 2003 Hands
* 2006 GlobeSounds
* 2010 Light Speed+
* 2012 All in the Silence
* 2014 Loved One
* 2021 Kentoverse

## Referències

* ↑ «Nuovi Associati» (en italià). cavalierisansilvestro.it, 2014. [Consulta: 17 desembre 2016].
* ↑ «Kento Masuda New Release 'Loved One' On April 16, 2014» (en anglès). Top40, 25-04-2014. [Consulta: 17 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Kento Masuda - Lloc web oficial Pàgina ]
* Kento Masuda / Allmusic
* Kento Masuda-MusicBrainz
# Coll del Teixó

«Coll del Teixó» té aquests significats:
* Coll del Teixó: collada entre els termes municipal de Rabós, de la comarca de l'Alt Empordà i comunal de Banyuls de la Marenda, de la comarca del Rosselló, a la Catalunya del Nord
* Coll del Teixó: collada entre els termes municipal de la Jonquera, de la comarca de l'Alt Empordà i comunal de Morellàs i les Illes, a l'antic terme de Riunoguers, de la comarca del Vallespir, a la Catalunya del Nord.
# Kikongo

«Kikongo» té aquests significats:
* Kikongo o llengües kongo, família de llengües bantu parlades la República Democràtica del Congo, República del Congo i Angola
* Kikongo o kongo, San Salvador, llengua bantu de la família de les llengües kongo que es parla a la República Democràtica del Congo i Angola
* Kikongo o koongo, llengua bantu de la família de les llengües kongo parlada a la República Democràtica del Congo, Angola i la República del Congo
# Kikoriki: La llegenda del drac daurat

Kikoriki: La llegenda del drac daurat (originalment en rus, Смеша́рики. Леге́нда о золото́м драко́не; transcrit com a Smeixàriki. Leguenda o zolotom drakone) és una pel·lícula d'animació 3D dirigida per Denís Txernov, que és una seqüela de la sèrie animada Kikoriki. L'estrena estava prevista l'1 d'octubre de 2015, però es va posposar per al 17 de març de 2016. L'animació va ser produïda per la unió d'empreses Riki, que inclou l'estudi Petersburg. El 2019 es va estrenar la versió doblada al català.

## Premis i reconeixements

* 2017: 22è Festival Obert de Cinema d'Animació de Rússia - Premi del Jurat al millor llargmetratge
* 2017: Ícar - nominació a la pel·lícula taquillera

## Referències

* ↑ Kikoriki. La llegenda del drac daurat a la Base de dades de cinema en català
* ↑ «Началась работа над вторым полнометражным фильмом в серии «Смешарики»». cinemotion, 10 Февраль 2014. [Consulta: 15 maig 2014].
* ↑ «Kikoriki: La llegenda del drac daurat». ésAdir. [Consulta: 8 agost 2022].
* ↑ Подведены итоги 22 Открытого Российского Фестиваля анимационного кино.19.03.2017
* ↑ В День российской анимации 8 апреля в Москве в третий раз вручили Национальную анимационную премию «Икар». 8.04.2017

## Enllaços externs

* Tràiler en català
# Kikuchi Yosai

    En aquest nom japonès, el cognom és Kikuchi.
Kikuchi Yosai (菊池容斎 1781-1878), també conegut com a Kikuchi Takeyasu i Kawahara Ryohei va ser un pintor japonès famós principalment pels seus retrats monocroms de figures històriques.

## Vida

Fill d'un samurai d'Edo anomenat Kawahara, va ser adoptat per la família Kikuchi, que eren els antics criats hereditaris del clan Tokugawa. A 18 anys va esdevenir deixeble de Takata Enjō; però, després d'estudiar els principis de les escoles Kano, Shijo i Maruyama, potser amb el mestre Ozui, un fill d'Okyo, va desenvolupar un estil independent, amb més afinitats amb el de Tani Buncho.
La seva història il·lustrada dels herois japonesos, el Zenken Kojitsu, és una mostra notable de la seva força com a dibuixant en tinta monocroma. A fi de produir aquesta obra, i els seus molts altres retrats de figures històriques, va efectuar una extensa recerca històrica, i fins i tot arqueològica. El Zenken Kojitsu inclou unes 500 grans figures de la història japonesa, i es va imprimir originalment com una sèrie de deu llibres de xilografies el 1878, l'any en què Yosai va morir.

## Referències

* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
* Frederic, Louis (2002). "Japan Encyclopedia." Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press.
# Kikoriki

Kikoriki (rus: Смешарики; transcrit com a Smeixàriki), és una sèrie de televisió d'animació russa que consta de 307 episodis, adreçats a nens de 3 a 8 anys. Aquesta sèrie utilitza tant animació Flash com animació per ordinador (principalment). S'ha doblat al català pel canal Super3.
El primer episodi es va estrenar a Rússia el 22 de desembre de 2003. Els kikoriki són animals arrodonits estilitzats. El seu nom rus, Smeixàriki, es basa en les paraules "divertit" i "pilotes". La sèrie inclou temes complexos i referents culturals concrets. La sèrie s'ha emès a una seixantena de països, s'ha doblat a una quinzena d'idiomes i té una audiència diària de 50 milions de persones. El públic de la Xina supera el públic de Rússia. El 2020, els episodis estaven disponibles a la plataforma Kinopoisk.

## Referències

* ↑ Wit, Alex Dudok de. «Anatoly Prokhorov, 'Kikoriki' Creator And Pioneer Of Russian Independent Animation, Dies At 72» (en anglès americà), 04-09-2020. [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ Crump, William D. Happy Holidays—Animated! A Worldwide Encyclopedia of Christmas, Hanukkah, Kwanzaa and New Year's Cartoons on Television and Film. McFarland & Co, 2019, p. 212. ISBN 9781476672939.
* ↑ «El Super3 omple la graella de noves sèries en el retorn de les vacances de Nadal». Diari de Girona, 07-01-2019. [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ «KinoKultura». [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ «Новости, анализ, прогнозы в сфере экономики и бизнеса, общества и политики». Arxivat de l'original el 2020-11-21. [Consulta: 1r octubre 2023].
# Kroppen

Kroppen (baix sòrab: Kropnja) és una ciutat alemanya que pertany a l'estat de Brandenburg. Forma part de l'Amt Ortrand. Limita a l'oest amb Ortrand i Großkmehlen, al nord-est amb Frauendorf i Ruhland, i a l'est amb Hermsdorf.

## Demografia

Població de Kroppen de 1875 a 2007 :
| Any | Població | Any | Població | Any | Població | Any | Població | Any | Població | Any | Població | Any | Població |
| 1777 | 25 propietaris, 10 jardiners, 27 camperols | 1825 | 472 | 1875 | 500 | 1890 | 540 | 1910 | 550 | 1925 | 589 | 1933 | 580 |
| 1939 | 707 | 1946 | 820 | 1950 | 908 | 1964 | 1008 | 1971 | 971 | 1981 | 925 | 1985 | 916 |
| 1989 | 860 | 1990 | 848 | 1991 | 840 | 1992 | 835 | 1993 | 827 | 1994 | 826 | 1995 | 819 |
| 1996 | 823 | 1997 | 814 | 1998 | 828 | 1999 | 817 | 2000 | 825 | 2001 | 804 | 2002 | 775 |
| 2003 | 778 | 2004 | 770 | 2005 | 762 | 2006 | 753 | 2007 | 759 |
# Joe Calzaghe

Joe Calzaghe, conegut com "L'orgull de Gal·les", és un boxejador gal·lès nascut el 23 de març de 1972 a Hammersmith, Londres, considerat el 2008 com un dels 10 millors boxejadors de totes les categories per la Ring Magazine.
Va vèncer en els seus darrers tres combats a Mikkel Kessler, Bernard Hopkins, i finalment a Roy Jones Jr el 8 de novembre de 2008. També va lluitar contra el paraguaià Juan Carlos Giménez Ferreyra, guanyant per knockout.

## Referències

* ↑ The Ring Ratings Arxivat 2007-03-15 a Wayback Machine. - 15/02/2008 (anglès)

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# John Joseph Gumperz

John Joseph Gumperz (nascut el 9 de gener de 1922 i mort el 29 de març de 2013 fou un lingüista i professor nord-americà. Durant la major part de la seva carrera Gumperz fou professor a la University of California a Berkeley. La seva recerca sobre les llengües de l'Índia, sobre l'alternança de codis (code-switching) a Noruega, i sobre la interacció conversacional, han influït en els camps de la sociolingüística, l'anàlisi del discurs, l'antropologia lingüística, i l'antropologia urbana.

## Obres

John Gumperz va desenvolupar una nova manera de mirar la sociolingüística amb Dell Hymes, un altre especialista en sociolingüística. La seva contribució va ser un nou mètode anomenat l'"etnografia de la comunicació." L'enfocament propi de Gumperz s'ha conegut com a sociolingüística interaccional.
La sociolingüística analitza la variació en el discurs, en una comunitat de parla determinada, i estudia com afecta aquella variació en desenvolupament de significat en les interaccions i com es correlaciona amb l'ordre social de la comunitat. Gumperz va ampliar la feina de Hymes mitjançant l'estudi del poder diferencial entre comunitats de parla. En particular, Gumperz va observar que la forma "estàndard" de qualsevol llengua (és a dir, la forma esperada en situacions formals, la forma que sentim a les notícies) és el dialecte dels que ja ostenten el poder. Li'n va dir "dialecte de prestigi", i va notar que els que no el parlaven de manera nativa sinó que tenien com a propi un dialecte estigmatitzat o menys poderós eren "diglòssics" (competents en el seu dialecte natiu i capaços, també, de fer servir el dialecte de prestigi), mentre que aquells per als quals era natiu el dialecte de prestigi eren incapaços, en general, de fer servir altres codis.
Gumperz definí la comunitat de parla com a "qualsevol agregat humà que interaccioni de manera freqüent i regular mitjançant un corpus compartit de signes lingüístics i que es distingeixi d'altres agregats semblants per diferències significatives en l'ús de la llengua."
Gumperz s'interessà en com l'ordre de les situacions i la cultura dels interlocutors afecten la manera en què l'interlocutor fa una inferència conversacional i interpreta signes verbals o no-verbals coneguts com a pistes de contextualització.
Les seves publicacions i els cursos que va impartir inclouen obres en el camp emergent de la recerca sociolingüística a l'Índia.

## Referències

* ↑ Bio
* ↑ http://www.nytimes.com/2013/04/03/education/john-j-gumperz-linguist-of-cultural-interchange-dies-at-91.html?src=twrhp&_r=0
* ↑ Dil, A. (ed.). (1971, p. 114). Language in Social Groups. Stanford: Stanford U.P.
* ↑ Annamalai, E. The Early Days of Sociolinguistics: Memories and Reflections. Summer Institute of Linguistics, 1997, p. 35–41. ISBN 1-55671-022-4. «Development of Sociolinguistics in India»

## Enllaços externs

* Una llista de les publicacions de Gumperz
* Gumperz, John J. (1982): Discourse Strategies. Cambridge: Cambridge University Press.
# Jörg Ludewig

Jörg Ludewig (Halle, Rin del Nord-Westfàlia, 9 de setembre de 1975) és un ciclista alemany, que fou professional entre el 1997 i el 2007.

## Palmarès

* 1999
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Solidaritat Olímpica
* 2001
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Baviera
* 2007
** Vencedor d'una etapa a la Volta al llac Qinghai

### Resultats al Tour de França

* 2003. 38è de la classificació general
* 2004. 55è de la classificació general
* 2005. 38è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2006. 51è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2000. Abandona
* 2001. 85è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Control d'òptica sense fils

Un control d'òptica sense fils és un dispositiu que té l'objectiu principal de controlar remotament el zoom, focus i iris de l'òptica d'una càmera. Es tracta d'un equip ergonòmicament optimitzat, que facilita el treball del foquista.
Els sistemes de control de lents ofereixen una capacitat de resposta, precisió i es compon d'un controlador, d'un o més d'un motor i d'un receptor per a un control precís de l'iris d'enfocament i el zoom. Per a configuracions tradicionals, la majoria d'aquests controladors sense fils es comuniquen amb un receptor connectat a la seva cambra en un rang determinat.
L'empresa Teradek va treure al mercat alguns dels sistemes de control d'objectius més utilitzats. Aquesta empresa s'encarrega de dissenyar i fabricar solucions de vídeo d'alt rendiment per a aplicacions d'imatges en general, cinema i transmissió, des de monitoratge sense fil, correcció de color i control de lents fins a transmissió en viu, solucions SaaS i distribució de vídeo IP.

## Referències

* ↑ «Announcing Teradek RT: Remote Lens & Camera Control Systems». [Consulta: 30 gener 2021].
* ↑ «About Us». [Consulta: 30 gener 2021].