OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eiríksjökull

Eiríksjökull (en islandès, "glacera d'Eirík") és una glacera situada al nord-oest de Langjökull, a Islàndia. Té una àrea d'uns 22 km² i arriba una altitud de 1675m, convertint-la en la muntanya en forma de taula més gran d'Islàndia.
L'Eiríksjökull s'eleva uns 1000m sobre el seu voltant. Els seus 350m inferiors estan formats per una tuya d'hialoclastita (móberg) formada, suposadament, per una sola erupció volcànica subglacial i la part superior, d'uns 750m, consisteix en un volcà escut. Pel que fa a l'activitat volcànica, es considera adormit o extint.
De les seves neus, neix el riu Fnjóská, que desemboca en el fiord Eyjafjörður.

## Referències

* ↑ National Land Survey of Iceland (Icelandic)
* 1 2 Thordurson, Thor; Hoskuldsson, Armann. Classic Geology in Europe 3: Iceland. Terra Publishing, 2002, p. 161. ISBN 1-903544-06-8.
* ↑ Einarsson, Þorleifur. Geology of Iceland. Mál og menning, 2005, p. 76. ISBN 9979-3-0689-0.
* ↑ skimountaineer.com - Eiríksjökull
# Palau de la Duquessa de Medina de las Torres

El Palau de la Duquessa de Medina de las Torres és un edifici situat a la ciutat de Madrid al Passeig de Recoletos número 23, fent cantonada amb el carrer del Almirante.
Fou construït per l'arquitecte Agustín Ortiz de Villajos entre 1881 i 1884, edificant-lo sobre part del solar que fins aleshores ocupava el Circo Price.
L'edifici té quatre plantes i un semisòtan, mantenint un cos central amb dues cantonades, a les que l'any 1910 se li afegíren dues torrasses. La seva primera gran reforma la realitzà Enrique Simonet Castro entre 1932 i 1940, rebent posteriors reformes els anys1990, 1992 i 1995 a càrrec dels arquitectes Enrique de León García i Íñigo Ortiz Díez de Tortosa.
Actualment l'edifici està ocupat per l'empresa Mapfre.

## Referències

* Article de Madrid Histórico sobre el Palau
* El Palau a la guia d'immobles històrics
# Valon Behrami

Valon Behrami (Titova Mitrovica, IRFS ugoslàvia, 19 d'abril de 1985) és un futbolista suís que actualment juga d'extrem o lateral a l'Udinese Calcio de la Serie A i per la selecció de Suïssa des del 2005.

## Referències

* ↑ «Premier League Player Profile Valon Behrami». Barclays Premier League, 2016. [Consulta: 7 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial Arxivat 2019-04-02 a Wayback Machine. (italià)
* Valon Behrami Arxivat 2012-11-06 a Wayback Machine. al web de la FIFA (anglès)
Valon Behrami amb la selecció suïssa - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Suïssa – Eurocopa 2008
1 Benaglio •
2 Djourou •
3 Magnin •
4 Senderos •
5 Lichtsteiner •
6 Huggel •
7 Cabanas •
8 Inler •
9 Frei •
10 Hakan Yakin •
11 Streller •
12 Derdiyok •
13 Grichting •
14 Gygax •
15 G. Fernandes •
16 Barnetta •
17 Spycher •
18 Zuberbühler •
19 Behrami •
20 Müller •
21 Jakupović •
22 Vonlanthen •
23 P. Degen •
Entrenador: Kuhn
Selecció de futbol de Suïssa – Copa del Món de Futbol 2010
1 Benaglio •
2 Lichtsteiner •
3 Magnin •
4 Senderos •
5 von Bergen •
6 Huggel •
7 Barnetta •
8 Inler •
9 Frei •
10 Nkufo •
11 Behrami •
12 Wölfli •
13 Grichting •
14 Padalino •
15 Yakin •
16 G. Fernandes •
17 Ziegler •
18 Bunjaku •
19 Derdiyok •
20 Schwegler •
21 Leoni •
22 Eggimann •
23 Shaqiri •
Entrenador: Hitzfeld
Selecció de futbol de Suïssa – Copa del Món de Futbol 2014
1 Benaglio •
2 Lichtsteiner •
3 Ziegler •
4 Senderos •
5 von Bergen •
6 Lang •
7 Barnetta •
8 Inler  •
9 Seferović •
10 Xhaka •
11 Behrami •
12 Sommer •
13 Rodríguez •
14 Stocker •
15 Džemaili •
16 G. Fernandes •
17 Gavranović •
18 Mehmedi •
19 Drmić •
20 Djourou •
21 Bürki •
22 Schär •
23 Shaqiri •
Entrenador: Hitzfeld
Selecció de futbol de Suïssa – Eurocopa 2016
1 Sommer •
2 Lichtsteiner (c) •
3 Moubandje •
4 Elvedi •
5 Von Bergen •
6 Lang •
7 Embolo •
8 Frei •
9 Seferović •
10 Xhaka •
11 Behrami •
12 Hitz •
13 Rodríguez •
14 Zakaria •
15 Džemaili •
16 Fernandes •
17 Tarashaj •
18 Mehmedi •
19 Derdiyok •
20 Djourou •
21 Bürki •
22 Schär •
23 Shaqiri •
Entrenador: Petković
Selecció de futbol de Suïssa – Copa del Món de Futbol 2018
1 Sommer •
2 Lichtsteiner  •
3 Moubandje •
4 Elvedi •
5 Akanji •
6 Lang •
7 Embolo •
8 Freuler •
9 Seferović •
10 Xhaka •
11 Behrami •
12 Mvogo •
13 Ricardo Rodríguez •
14 Zuber •
15 Džemaili •
16 Gelson Fernandes •
17 Zakaria •
18 Gavranović •
19 Drmić •
20 Djourou •
21 Bürki •
22 Schär •
23 Shaqiri •
Entrenador: Vladimir Petković :
# Solà de Mont-rebei

El Solà de Mont-rebei, anomenat, per error, Molar de Mont-rebei en algun mapa, és un cim de 689,1 metres d'altitud que es troba a l'extrem nord-oriental del terme de Sant Esteve de la Sarga, a la vall de la Noguera Ribagorçana.
Es troba just al nord-est del lloc on hi ha les restes de la masia i del molí de Mont-rebei.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pou de carrer Figuereta

El Pou de carrer Figuereta és una obra de Tortosa inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El que corresponia pròpiament al pou es troba tapat i s'hi cultiven plantes a sobre. S'ha conservat només el que era estructura exterior del pou, així com l'empedrat del carrer original que l'envoltava. L'estructura esmentada consta d'un muret circular d'uns 30cm de gruix del que sobresurten dos pilars paral·lels que subjecten el cabiró al qual a la vegada es penja la corriola, ben conservada dins d'una vella peça de fusta que la resguarda. Com a reforç, per la banda on es treia l'aigua al perfil superior del mur té encastat un cabiró de fusta al que es va donar la forma circular perquè s'adaptés. Al costat, encastada al pilar esquerre, una petita pica per buidar l'aigua, i a nivell del terra un replà per arribar al poal i poder poar.

## Història

En el mateix carrer, davant el pou, hi ha una casa que indica mitjançant una placa que en ella hi va néixer el 1847 el pintor Antoni Casanova Estorach, els que ens fa pensar que el sector s'urbanitzés per aquestes dates, a les que possiblement pot pertànyer el pou.

## Referències

* 1 2 «Pou de carrer Figuereta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 desembre 2018].
# Pou de gel (la Palma de Cervelló)

El Pou de gel és una obra de la Palma de Cervelló (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Excavació de forma esfèrica d'uns 3-4 m de diàmetre, amb revestit interior de pedra i calç i dues obertures, una a dalt petita i l'altra tangencial a la part de baix. El forat de baix és gran per poder treure el glaç còmodament.

## Història

L'època de construcció d'aquest tipus d'element és difícil d'establir. La seva funció era la de guardar neu o gel, i normalment es trobaven situats ran de marges alts o a mig aire completant amb terraplè la resta.

## Referències

* 1 2 «Pou de gel». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 23 gener 2019].
# Qiryat Gat

Qiryat Gat (en hebreu, קריית גת) és una ciutat del districte del Sud d'Israel.
La ciutat era una de les cinc ciutats filistees. Fundada modernament el 1954 com a "ciutat a desenvolupar", la ciutat s'anomenà Gat perquè a la zona s'hi trobaren diverses restes filistees, que es cregué que eren d'aquesta ciutat antiga. Posteriorment es descobriren les autèntiques restes de Gat a 20 km. de distància de la ciutat actual, prop d'Asdod. Segons la Bíblia, és la localitat on va néixer Goliat.
Després de la fundació, la majoria dels nous habitants vingueren des del nord de l'Àfrica i, posteriorment, de l'URSS. L'any 1972 la localitat obtingué la categoria de ciutat i l'any 1999 l'empresa Intel va instal·lar una fàbrica de microxips a la ciutat que dona feina a 2.000 persones.
Recentment s'han trobat, durant la construcció d'una autopista, restes d'un poblat de l'edat del bronze que fou habitat des del 5000 aC fins al 3000 aC i restes d'una granja de l'època romana.

## Dades estadístiques
### Demografia

Segons l'Oficina Central d'Estadística d'Israel (CBS), la població de la ciutat era, l'any 2001, un 100% jueva o no-àrab, i no hi havia un nombre significatiu d'àrabs. Entre els habitants de la ciutat s'hi compten 4000 jueus etiòpics.
L'any 2001 hi havia 23500 homes i 24700 dones. La població de la ciutat es compon en un 35,7% de persones de menys de 20 anys, un 14,9% de persones d'entre 20 i 29 anys, un 18,5% d'entre 30 i 44, un 15,8% d'entre 45 i 59, un 3,8% d'entre 60 i 64, i un 11,3% de majors de 65. La taxa de creixement de la població aquell mateix any era de 0,8%.

### Ingressos

Segons la CBS, l'any 2000 hi havia 15257 empleats i 1152 autònoms a la ciutat. El salari mensual mitjà de la ciutat per als empleats era de 4125 nous shequels. El salari mitjà dels homes era de 5199 nous shequels i el de les dones era de 2956 nous shequels. Els ingressos mitjans dels autònoms eren de 5.494 nous shequels. 1.336 persones rebien prestació d'atur i 6487 ajuda social.

### Ensenyament

Segons la CBS, hi ha 25 centres educatius i 10676 estudiants a la ciutat. Hi ha 18 escoles primàries amb 5498 estudiants i 13 escoles secundàries amb 5178 estudiants. L'any 2001, un 54,7% dels estudiants d'últim curs de secundària es van graduar.

## Referències

* ↑ Al canvi del 2 de gener de 2000, 989 euros.
* ↑ Al canvi del 2 de gener de 2000, 1247 euros.
* ↑ Al canvi del 2 de gener de 2000, 709 euros.
* ↑ Al canvi del 2 de gener de 2000, 1317 euros.
# Progresso Associação do Sambizanga

El Progresso Associação do Sambizanga és un club esportiu de la ciutat de Luanda, Angola.
El club va ser fundat el 1975 per la fusió de Juventude Unida do Bairro Alfredo (JUBA), Juventista i Vaza.
Evolució de l'uniforme:
| 2007 | 2014 |

## Palmarès

* Copa angolesa de futbol:
** 1996

### Futbol femení

* Lliga angolesa de futbol femení:
** 2005, 2006, 2007, 2008
* Copa angolesa de futbol femení:
** 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005
* Supercopa angolesa de futbol femení:
** 2000

## Referències

* ↑ Girabola.com profile
* ↑ Zerozero.pt profile
* ↑ «Futebol: Progresso assinala 31 anos com despromoção no Girabola» (en portuguès). ANGOP.com, 16-11-2006. [Consulta: 20 abril 2014].
* ↑ «Progresso celebra aniversário com regresso à fina-flor do futebol» (en portuguès). ANGOP.com, 17-11-2010. [Consulta: 20 abril 2014].
* ↑ «Angola - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* 1 2 «Angola 2005 (Women)». rsssf.com. [Consulta: 15 Dec 2014].
* ↑ «Angola 2006 (Women)». rsssf.com. [Consulta: 15 Dec 2014].
* ↑ «Angola 2007 (Women)». rsssf.com. [Consulta: 15 Dec 2014].
* ↑ «Progresso do Sambizanga sagra-se campeão nacional feminino» (en portuguès). ANGOP.com, 21 Dec 2008. [Consulta: 14 Dec 2014].
* ↑ «Progresso do Sambizanga vence taça de Angola feminino» (en portuguès). ANGOP.com, 16-09-2000. [Consulta: 6 Dec 2014].
* ↑ «Angola 2001 Women». rsssf.com. [Consulta: 15 Dec 2014].
* ↑ «Angola 2002 Women». rsssf.com. [Consulta: 15 Dec 2014].
* ↑ «O Progresso do Sambizanga conquistou pela quarta vez consecutiva a Taça de Angola» (en portuguès). ANGOP.com, 05-02-2003. [Consulta: 6 Dec 2014].
* ↑ «Angola 2004 (Women)». rsssf.com. [Consulta: 15 Dec 2014].
* ↑ «O Progresso do Sambizanga conquistou a supertaça de futebol feminino» (en portuguès). ANGOP.com, 11-03-2000. [Consulta: 6 Dec 2014].
# Promotora d'Exportacions Catalanes

Promotora d'Exportacions Catalanes (PRODECA) és una empresa pública adscrita al Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya, sotmesa al dret privat i a la legislació vigent relativa al sector públic.
Fou creada per resolució del Consell Executiu de 21 d'octubre de 1986, i té com a objectius la promoció de l'exportació del sector agroalimentari de Catalunya. En virtut de l'acord del Consell d'Administració de 29 de maig de 2012, el seu president és Josep M. Pelegrí i Aixut (Lleida, 1965), i el seu conseller delegat Jordi Bort i Ferrando (Tortosa, 1974), nomenat per acord del Consell d'Administració de 17 d'abril de 2012.
S'estructura en sis àrees de treball:
* Àrea d'Anàlisi, Prospectiva de Mercats i Assessorament
* Àrea Comercial i Nous Projectes
* Àrea d'Execució de Projectes
* Àrea de Comunicació, Imatge Corporativa i Difusió
* Àrea Econòmica i Recursos Humans
* Àrea d'Administració
coordinades per dues subdireccions, que actualment ocupen Rosalba Arrufat (Castellserà, 1970) i Susanna Barquín (Fraga, 1966).

## Referències

* ↑ «Organismes econòmics creats per l'actual GENCAT». Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Promotora d'Exportacions Catalanes».

## Enllaços externs

* Promotora d'Exportacions Catalanes
# Puig Saguàrdia

«Puig Saguàrdia» té aquests significats:
# Procés RP

El procés RP (captura ràpida de protons) consisteix en una sèrie de captures de protons per uns nuclis inicials que donen lloc a elements més pesants. És una forma de nucleosíntesi, al costat dels processos R i S, i és responsable de la formació d'una gran majoria dels elements pesants (per sobre del $^{56}$Fe) presents a l'Univers. El punt final del procés RP no es coneix amb precisió (és a dir, l'element més pesant que pot obtenir-se mitjançant aquestes reaccions), però es creu que en les estrelles de neutrons no poden obtenir-se elements més enllà del tel·luri. El procés RP s'inhibeix amb la desintegració alfa, la qual posa un límit superior al punt final en el $^{105}$Te, El més lleuger del núclids de desintegració alfa observats, No obstant això, es pensa que isòtops més lleugers del tel·luri poden ser estables i amb desintegració alfa.

## Condicions

El procés RP es dona en condicions de molt alta temperatura, de manera que els protons puguin vèncer la barrera de potencial que és necessària perquè s'introdueixin en el nucli. A més és necessari un entorn ric en hidrogen (protons lliures) perquè l'elevat flux protònic necessari sigui possible. Els nuclis "llavor" necessaris es formen a partir de reaccions de ruptura durant el cicle CNO.
Aquest procés es creu que es dona en sistemes binaris formats per nanes blanques o estrelles de neutrons i gegants vermelles. En aquest escenari, la gegant vermella li injecta gran quantitat d'hidrogen a la seva companya massiva, augmentant la temperatura d'aquesta i creant les condicions necessàries perquè es doni aquest procés.

## Referències

* ↑ Schatz, H.; A. Aprahamian, V. Barnard, L. Bildsten, A. Cumming, M. Ouellette, T. Rauscher, F.-K. Thielemann, and M. Wiescher «End Point of the rp Process on Accreting Neutron Stars» (subscription required). Physical Review Letters, 86, 16, abril 2001, pàg. 3471–3474. DOI: 10.1103/PhysRevLett.86.3471 [Consulta: 24 agost 2006].
* ↑ Tuli, Jagdish K. Nuclear Wallet Cards. 7th Ed.. National Nuclear Data Center, 2005 [Consulta: 16 agost 2007].
# Praxiteles (cràter)

Praxiteles és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 198 km de diàmetre. Porta el nom de l'escultor de l'antiga Grècia Praxíteles (c. 370-330 aC), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1979.
El cràter Praxíteles va ser observat per primera vegada per la sonda espacial Mariner 10.
Les imatges d'alta resolució de la sonda espacial MESSENGER obtingudes durant el segon sobrevol de Mercuri han posat de manifest una sèrie de depressions de forma irregular al sòl del cràter de Praxíteles, el que són uns cràters de subsidència. Els colors a prop d'aquestes depressions en imatges WAC són similars a aquelles a prop dels volcans descoberts durant el primer sobrevol de Mercuri al llarg de la vora interior de la conca Caloris. Els colors similars i l'associació amb les depressions irregulars (possibles obertures volcàniques) són indicatius d'activitat volcànica del passat al sòl de Praxíteles.

## Referències

* ↑ «Praxiteles». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 12-10-2016. [Consulta: 16 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Praxidames

Praxidames (en llatí Praxidamas, en grec antic Πραξιδάμας) fou un escriptor de poesia o més probablement de música, d'origen grec.
Només el menciona Suides de forma clara, però Valeri Harpocratió fa referència a unes memòries de Praxidames escrites per Aristoxen de Tàrent. Hauria viscut entre el temps de Demòcrit d'Abdera (cap a l'any 460 aC) i el d'Aristoxen (l'any 320 aC).

## Referències

* ↑ 1.Praxidamas a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 518
# Quercus chevalieri

Quercus chevalieri és una espècie de roure que pertany a la família de les fagàcies i està dins del subgènere Cyclobalanopsis, del gènere Quercus.

## Descripció

Quercus chevalieri és un arbre de fins a 20 m d'alçada. Les branques són esveltes i solcades, amb una capa cerosa blanquinosa al segon any. El pecíol 5-8 (-12) mm; el limbe de la fulla és verda, el·líptica, obovada-el·líptica, o lanceolat, 6-11 × 2-4 cm, subcoriaci, puberulent o glabre quan és jove, base cuneada, marge sencer per remodelar de forma remota i serrular apicalment, caudat àpex; nervi central impressionat adaxialment; venes secundàries 8-11 en cada costat del nervi central, primes, evidents. Les seves infructescències de 2-4 cm, amb 2-5 fruits. La cúpula és cupular, de 0,5-1,2 × 0,8-1,8 cm, que tanca 1/3-1/2 glans, el seu exterior és glabre, i el seu interior és marró sedós, paret de menys d'1 mm de gruix; bràctees en 5-7 (-9) anells amb marges dentats. Les glans són ovoides a oblongoel·lipsoides, 1-1,5 (-2) × 0,6-0,8 (-1,5) cm, glabres; cicatriu d'uns 5 mm de diàmetre, plana. Les glans fructifiquen al desembre.
Alguns autors han aplicat malament aquest nom a una altra planta, Cyclobalanopsis augustinii var. nigrinux (H.H. Hu) M. Deng & Z.K. Zhou.

## Distribució i hàbitat

Quercus chevalieri creix al sud de la Xina, a les províncies de Guangdong, Guangxi i Yunnan i al Vietnam, als boscos mixtos perennifolis mesofítics de fulla ampla, entre els 600 i 1500 m.

## Taxonomia

Quercus chevalieri va ser descrita per Hickel i A.Camus i publicat a Annales des Sciences Naturelles; Botanique sér. 10 3(5–6): 380–382, f. 1: 1–3. 1921.

### Etimologia

Quercus: nom genèric del llatí que designava igualment al roure i a l'alzina.
chevalieri: epítet atorgat pel botànic francès Auguste Jean Baptiste Chevalier.

## Referències

* ↑ The Plant List, Quercus chevalieri Hickel & A.Camus
* 1 2 Cheng Yi, Wu; De-yuan, Hong. «Cyclobalanopsis chevalieri» (en anglès). Flora of China Editorial Committee. 1999. Flora of China (Cycadaceae through Fagaceae). 4: 1–453 p. 389. Pequín & St. Louis: Science Press i Missouri Botanical Garden. [Consulta: 6 juny 2020].
* ↑ Hickel, Paul Robert & Camus, Aimée Antoinette 1921. Annales des sciences naturelles. Botanique. sér. 10 3(5–6): 380–382
* ↑ Tropicos, Quercus chevalieri auct. non Hickel & A. Camus
* ↑ «Quercus chevalieri». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 2 octubre 2019].

## Enllaços externs

* dibuixos lineals, Flora of China Illustrations vol. 4, fig. 384, dibuixos 3 + 4 a la part inferior dreta
# Quercus chungii

Quercus chungii és una espècie de roure que pertany a la família de les fagàcies i està dins del subgènere Cyclobalanopsis, del gènere Quercus.

## Descripció

Quercus chungii és un arbre perennifoli que creix fins als 15 m d'altura. Les branques vellutades, convertint-se en glabres. Les fulles 6-10 x 1,5-4 cm, el·líptiques estreta o àmpliament lanceolades, subcuriàcies; abundant toment marró a sota de la fulla (8-10 - ratlles estelades pèls), especialment en la part basal, base arrodonida o lleugerament cuneades, àpex agut punxegut; marge denticulada prop de l'àpex, poques vegades sencer (aleshores no revoluta), amb 10-15 parells de venes secundàries prominents només al revers de la fulla i venes terciàries evidents al revers de la fulla. El pecíol és de color marró gris, vellutat, d'1-2 cm. Les inflorescències de les flors femenines d'1,5-2 cm, densament tomentoses, amb 4 estils lliures gairebé fins a la base. Les glans són globoses, en tots dos extrems estan aplanats. Les glans fan 1,5 cm de diàmetre, vellutades, 2-6 junts sobre peduncles curts. La tassa de la gla és poc profunda, de 2 mm de gruix, que cobreix només la base de la nou, tant a dins com fora de color marró gris tomentós. Les escates en 5-7 anells concèntrics, gris pubescents, marge basal bicrenulat.

## Distribució i hàbitat

Quercus chungii creix a les províncies xineses de Fujian, Guangdong, Guangxi, Hunan i Jiangxi, als boscos muntanyencs perennifolis de fulla ampla, en vessants i a les valls, entre els 200 i 800 m.

## Taxonomia

Quercus chungii va ser descrita per Franklin Post Metcalf i publicat a Lingnan Science Journal 10(4): 481, fig. p. 491. 1931.

### Etimologia

Quercus: nom genèric del llatí que designava igualment al roure i a l'alzina.
chungii: epítet atorgat pel botànic xinès Hsin-Hsuan Chung.

## Referències

* ↑ Flora of China Editorial Committee. 1999. Flora of China (Cycadaceae through Fagaceae). 4: 1–453. In C. Y. Wu, P. H. Raven & D. Y. Hong (editors) Fl. China. Science Press & Missouri Botanical Garden Press, Beijing & St. Louis.
* 1 2 Cheng Yi, Wu; De-yuan, Hong. «Cyclobalanopsis chungii» (en anglès). Flora of China Editorial Committee. 1999. Flora of China (Cycadaceae through Fagaceae). 4: 1–453 p. 388. Pequín & St. Louis: Science Press i Missouri Botanical Garden. [Consulta: 6 juny 2020].
* ↑ «Quercus chungii». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 29 octubre 2019].

## Enllaços externs

* Quercus chungii a Tropicos.org
* Quercus chungii a Flora of China
* Quercus chungii a JSTOR
# Puigpardines

Puigpardines és una entitat de població del municipi garrotxí de la Vall d'en Bas. El 2005 tenia 123 habitants.
L'església de romànica de Santa Maria de Puigpardines data del segle xii i formà part del monestir ja desaparegut.
* Panoràmica
* Santa Maria de Puigpardines
* Santa Maria de Puigpardines
* Santa Maria de Puigpardines

## Vegeu també

* Santa Maria de Puigpardines
* Berenguer de Puigpardines
# Puigsac

Puigsac és una entitat de població del municipi de Pardines, a la comarca catalana del Ripollès. En el cens de 2007 tenia 17 habitants.

## Referències

* ↑ «Entitats que formen Pardines». municat.gencat.cat. [Consulta: 3 juliol 2011].
# Promacrochilo

Promacrochilo és un gènere d'arnes de la família Crambidae descrit per Stanisław Błeszyński el 1962. Conté només una espècie, Promacrochilo ambiguellus, descrita per Snellen el 1890, que es troba a la Xina (Hainan), l'Índia, Nepal, Myanmar, Tailàndia i Malàisia.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search» (en anglès). Global Information System on Pyraloidea.
* ↑ Chen, Fu-Qiang; Wu, Chun-Sheng (April 2014). "Taxonomic review of the subfamily Schoenobiinae (Lepidoptera: Pyraloidea: Crambidae) from China". Zoological Systematics. 39 (2): 163–208. doi:10.11865/zs20140201. Archived from the original