OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Salàpia

Salàpia (llatí: Salapia grec antic: Σαλαπία) moderna Salpi, va ser una important ciutat de la Pulla a la costa de la mar Adriàtica de la que la separava la llacuna d'aigua salada coneguda per Salapina Palus (modern Lago di Salpi). Estrabó diu que tenia un port important que utilitzaven tant la ciutat d'Arpi com la de Canusium.
Era una ciutat independent, poblada pels daunis que va rebre influències hel·lèniques probablement de Tàrent. La tradició deia que l'havia fundada Diomedes d'Argos, com altres ciutats de la rodalia, però també es deia que era una colònia de Rodes. Apareix per primer cop a la Segona Guerra Púnica, quan l'any 216 aC es va declarar a favor Hanníbal i era una de les places fortes del general cartaginès que hi va establir magatzems de gra i la va usar com a quarter d'hivern l'any 214 aC. El 213 aC, després de la pèrdua d'Arpi, Hanníbal hi va deixar una guarnició; el 210 aC el cap del partit favorable a Roma, Blasius, va prendre el poder i va matar a la guarnició númida. Hanníbal la va voler recuperar després de la mort de Marc Claudi Marcel el 208 aC per una estratagema però va fracassar i les seves forces van ser rebutjades amb fortes pèrdues, explica Titus Livi.
A la guerra social va estar entre les ciutats revoltades i la va conquerir el pretor Gai Cosconi, que la va destruir cremant-la fins als fonaments. La van reconstruir, però ja va ser una ciutat poc important, i a més molt afectada per la malària provocada per la veïna llacuna. Marc Hostili la va traslladar a uns 6 km del seu emplaçament i prop de la costa, en època incerta ja durant l'Imperi, va fer drenar la llacuna i la va comunicar amb el mar, construint-hi un gran port. El Liber Coloniarum l'esmenta com a Colònia romana. Va desaparèixer després de la caiguda de l'Imperi.
Queden les ruïnes de la vella ciutat al costat del llac. La ciutat fundada per Hostili correspon segurament a algunes restes trobades a Torre di Salpi.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Salapia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 21 maig 2023].
# Croton gratissimus

Croton gratissimus és una espècie d'arbust o arbre petit originari d'Àfrica tropical de la família de les Euforbiàcies.

## Distribució

L'espècie es troba a Etiòpia, el Sudan del Sud, el Sudan, Kenya, Uganda, Costa d'Ivori, Burkina Faso, Gàmbia, Ghana, Guinea, Nigèria, Angola, Malawi, Moçambic, Zàmbia, Zimbàbue i al nord de Sud-àfrica, on es troba sovint a terrenys rocosos.

## Descripció

Les fulles picades, prim-peciolades són agradablement perfumades i amb un oli essencial aromàtic que recorda Acorus calamus. Les fulles són de color plata a la superfície inferior i esquitxada de glàndules marrons. La inflorescència és un raïm terminal de flors grogues de fins a 10 cm de llarg. Els capolls de color vermellós, estan presents durant tot l'hivern, i s'obren després de les primeres pluges. El fruit és una càpsula de 3 lòbuls, d'uns 10 mm de diàmetre i densament escamosos.

## Propietats

De l'escorça de l'arbre s'obté el toxalbumin crotina i diterpè crotonin.

## Usos

Els Bantus i Boiximans utilitzen extractes de l'escorça d'aquesta espècie per a una sèrie de propòsits medicinals. S'utilitza tradicionalment com un antipirètic, astringent, catàrtic i com a remei per a la hidropesia, la indigestió, pleuritis, trastorns uterins, el reumatisme i la neuràlgia intercostal.

## Taxonomia

Croton gratissimus va ser descrita per William John Burchell i publicada a Travels in the interior of South Africa 2: 263. 1824.

### Etimologia

* Croton: nom genèric que procedeix del grec Kroton, que significa "paparra", pel fet que les seves llavors recorden a aquest àcar.
* gratissimus: epítet llatí que significa "el més agradable".

### Varietats

* Croton gratissimus var. subgratissimus (Prain) Burtt Davy

### Sinonímia

* Croton amabilis Müll.Arg.
* Croton antunesii Pax
* Croton gratissimus var. gratissimus
* Croton microbotryus Pax
* Croton welwitschianus Müll.Arg.
* Croton zambesicus Müll.Arg.
* Oxydectes amabilis (Müll.Arg.) Kuntze
* Oxydectes gratissima (Burch.) Kuntze
* Oxydectes welwitschiana (Müll.Arg.) Kuntze
* Oxydectes zambesica (Müll.Arg.) Kuntze

## Referències

* ↑ «Germplasm Resources Information network». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 10 juny 2014].
* ↑ ZimbabweFlora
* ↑ Medicinal and Poisonous Plants of Southern and Eastern Africa - Watt & Brandwijk (1962)
* ↑ «Croton gratissimus». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 3 octubre 2013].
* ↑ «gratissimus» a Epítetos Botánicos.
* 1 2 «Croton gratissimus» a The Plant List. Data consulta: 10 de juny de 2014.

## Enllaços externs

* Tree of the Year Arxivat 2012-03-23 a Wayback Machine.
# Croton tiglium

Croton tiglium és una espècia de planta euforbiàcia. Són arbusts o arbrets i plantes natives de la zona tropical d'Àsia.
A Espanya es troba dins la llista de plantes de venda regulada.

## Usos tradicionals

C. tiglium és una de les 50 plantes fonamentals de la medicina tradicional xinesa. També s'utilitza en la medicina tradicional de Sri Lanka.

## Composició química

Els principals constituents químics són el gliceril cronat, l'àcid crotònic, la resina crotònica i el promotor de tumors èster de forbol, format de forbol butirat de forbol i crotonat de forbol.

## Referències

* ↑ «Croton tiglium information from NPGS/GRIN». Arxivat de l'original el 2009-09-01. [Consulta: 19 febrer 2008].

## Enllaços externs

* Croton tiglium List of Chemicals (Dr. Duke's Databases) Arxivat 2004-11-10 a Wayback Machine.
* Croton tiglium Purdue University
# Croton chilensis

Croton chilensis és una planta de la família de les euforbiàcies, és una espècie d'arbust o arbre petit endèmic de Xile, hi creix de manera freqüent, pot arribar a fer 1,2 metres d'alçada i és considerada de gran valor ornamental. El nom genèric Croton procedeix del grec Kroton, que significa "paparra", pel fet que les seves llavors recorden a aquest àcar. L'epítet específic llatí chilensis és un adjectiu de tipus geogràfic que fa referència al lloc d'origen, Xile. Acostuma a créixer tant a nivell de costa (0 a 500 metres), i cap a zones més elevades (500-2.000m). De l'escorça de l'arbre s'obté el toxalbumina crotina i diterpè crotonina.
Les flors són de color groc. Arbust amb fulles oval-cordiformes, piloses, de marges dentats cap enrere. Flors petites, groguenques, reunides en inflorescències terminals, les femenines disposades a la base, les masculines en l'àpex. Els fruits són càpsules ovoides, amb tres lòculs i una llavor per lòcul.
Les condicions d'aigua que necessita són àrees extremadament àrides, on rarament hi plou. La temporada seca dura uns 8 a 12 mesos i és possible que en alguns anys no hi plogui. Precipitacions menors a 100 mm/ any. Humitat costanera anomenada "camanchaca": les plantes reben aigua principalment des de l'aire per condensació. Les condicions de llum són planta exposada, però amb protecció contra la llum directa per la boira costanera (camanchaca).

## Referències

* ↑ «Croton chilensis a EOL» (en anglès). [Consulta: 13 febrer 2015].
* ↑ «Croton chilensis a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 13 febrer 2015].
* ↑ http://floradechile.cl/dicotyle/species/ecrchile.htm Arxivat 2015-02-13 a Wayback Machine.
# Dieter Langewiesche

Dieter Langewiesche (Sankt Sebastian, Àustria, 1943) és un historiador austríac, un dels principals experts mundials en la història del nacionalisme i el liberalisme. Les seves recerques se centren, sobretot, en el liberalisme, el moviment obrer burgès i la cultura de la classe obrera, la revolució de març de 1848, la nació i el nacionalisme, la guerra i la historiografia. Ha estat guardonat amb el Premi Leibniz de la Deutsche Forschungsgemeinschaft i amb el Premi Erwin Stein, i nomenat Doctor Honoris causa per la Facultat de Filosofia de la Universitat d'Erfurt. L'any 2013 va rebre l'Orde del Mèrit de la República Federal d'Alemanya. Estan traduïts al castellà els seus llibres La época del estado-nación en Europa (2012) i Nación y religión en Europa : sociedades multiconfesionales en los siglos XIX y XX (2010).

## Referències

* ↑ «Dieter Langewiesche». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 4 abril 2016].
# Dieter Müller

* Aquest article tracta sobre el futbolista. Si cerqueu el jugador de billar, vegeu «Dieter Müller (jugador de billar)».
Dieter Müller (Offenbach am Main, 1 d'abril de 1954), nascut Dieter Kaster, és un exfutbolista alemany de la dècada de 1970.
Fou 12 cops internacional amb la selecció alemanya.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de 1. FC Köln, VfB Stuttgart, Girondins Bordeaux, Grasshopper Club Zürich, 1. FC Saarbrücken i Kickers Offenbach.

## Referències

* ↑ Arnhold, Matthias. «Dieter Müller - Goals in International Matches». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 01-10-2015. [Consulta: 9 octubre 2015].
* ↑ Arnhold, Matthias. «Dieter Müller - Matches and Goals in Bundesliga». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 01-10-2015. [Consulta: 9 octubre 2015].
* ↑ «Die meisten Tore eines Spielers pro Spiel» (en alemany). weltfussball.de. [Consulta: 18 agost 2012].
* ↑ Dieter Müller a National-Football-Teams.com (anglès)
# Rostov del Don

Rostov del Don (en rus, Pосто́в-на-Дону́, Rostov-na-Donú) és una ciutat russa, capital de l'óblast de Rostov i del Districte Federal Meridional. Situada al costat del riu Don, a 46 km de la mar d'Azov, l'any 2002 tenia 1.099.500 habitants. Hom la coneix com la porta del Caucas. A Tanais, lloc proper a la ciutat hi ha un jaciment arqueològic d'importància.
El 24 de juny de 2023, la ciutat va ser ocupada per soldats de l'organització paramilitar Wagner.

## Esports

Rostov és una de les seus de la Copa del Món de Futbol de 2018 de la FIFA. Es treballa per desenvolupar la riba esquerra del riu Don, on hi ha d'anar l'estadi on es jugaran els partits.

## Persones il·lustres

    Categoria principal: persones de Rostov del Don
* Iuri Baixmet (1953), intèrpret de viola rus.
* Yakov Frenkel (1894-1952), físic teòric.
* Mikhaïl Gnessin (1883–1957), compositor rus.
* Eduard Gritsun (1976), ciclista rus.
* Iuri Oganessian (1933), físic nuclear.
* Olga Spessívtseva (1895-1991), ballarina.
* Sabina Spielrein (1885–1942), una de les primeres dones psicoanalistes.
* Leonid Xamkóvitx (1923–2005), jugador i escriptor d'escacs jueu.
* Natàlia Xàpoixnikova (1961), gimnasta artística russa.
* Arthur Troester (1906-1997), violoncel·lista.

## Ciutats agermanades

La ciutat està agermanada amb les de:
| Glasgow, Escòcia Dortmund, Alemanya Gera, Alemanya Plèven, Bulgària Le Mans, França Mobile, Alabama, EUA Erevan, Armènia Kajaani, Finlàndia Cheongju, Corea del Sud | Volos, Grècia Antalya, Turquia Toronto, Canadà Hómiel, Belarús Donetsk, Ucraïna Odessa, Ucraïna Luhansk, Ucraïna Oral, Kazakhstan Moscou, Rússia |

## Referències

* ↑ Aranda, Quim. «Putin admet que ha perdut el control de la ciutat de Rostov, en mans de Wagner». Ara.cat, 23-06-2023. [Consulta: 24 juny 2023].

## Enllaços externs

* Rostov del Don - Lloc web oficial
# Safareig de Sant Pere dels Arquells

El Safareig de Sant Pere dels Arquells és una obra del poble de Sant Pere dels Arquells, al municipi de Ribera d'Ondara (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Safareig situat dins de la vila, sota el Carrer Sant Pere, i que aprofita l'aigua d'un canal de la riba esquerra del riu Ondara. La seva obra presenta una estructura rectangular, descoberta, amb lloses de pedra inclinades ambdós costats llargs d'aquest.

## Història

En origen, aquest safareig estava cobert per una estructura d'obra que el protegia de les inclemències del temps.

## Referències

* 1 2 «Safareig de Sant Pere dels Arquells». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Safareig de Vilaür

El safareig de Vilaür (Alt Empordà) és un safareig de planta rectangular cobert amb teulada d'un sol vessant, restituïda, sustentada damunt de dos murs disposats a diferent nivell. El mur més alt presenta tres obertures d'arc rebaixat, sostingudes per dos pilars rectangulars bastits amb maons. A la part inferior hi ha un banc corregut adossat, d'obra. El safareig s'omple mitjançant el rec de les Arques. Està situat a l'oest del nucli urbà de la població de Vilaür, pel camí dels Horts i al costat del rec de les Arques. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Referències

* 1 2 «Safareig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2014].
# Darth Maul

Darth Maul és un personatge de ficció de l'univers de Star Wars. És un aprenent sith de Darth Sidious. Pertany a l'espècie dels Zabrak, del planeta Dathomir (a la línia Llegendes s'havia donat a entendre que procedia d'Iridonia), i té tot el cos tatuat i pintat de color roig, amb antics dissenys Sith. Una corona de deu banyes reposa al seu cap i té una mandíbula de dents esmolades.
Va matar el mestre Jedi Qui-Gon Jinn a Naboo i va ser donat per mort pel seu Padawan Obi-Wan Kenobi a qui es va tornar a enfrontar a Tatooine on aquest el va matar finalment.

## Biografia de ficció

Darth Sidious va segrestar-lo quan tenia només dos mesos de vida, i li digué que el trobà perdut en una nau accidentada. Com tots els coneixedors de la Força, fou entrenat en l'ús de l'espasa làser, tot i que no seguia l'estil tradicional de lluita dels Sith.
La seva missió més important fou capturar la Reina Padme Amidala i portar-la a Naboo per tal que firmés un tractat de la Confederació de Comerç.
A Tatooine, després d'una lluita amb Qui-Gon Jinn, no pogué interceptar la nau de la reina Amidala, i va alertar amb la seva aparició un nou brot del moviment Fosc o el renaixement dels Sith, considerats, segons la República Galàctica, extints, de la qual cosa fou informat detalladament per Qui-Gonn.
Fou a Naboo on hi hagué la lluita final contra Qui-Gonn i el seu padawan Obi-Wan Kenobi, els quals guanyaren Darth Maul, perdent la vida Qui-Gonn.
L'estil de lluita de Darth Maul és una variació del Makashi adaptat pel sabre làser de doble fulla, es basa en la defensa amb un extrem del sabre làser i l'atac amb l'altre. Funciona a la perfecció; no obstant això, per combatre amb alguna possibilitat de victòria ha de ser com a mínim un dos contra un, és a dir, se centrava més en l'ús de la força que en l'estil de lluita del sabre làser. Per això, quan aquest es quedà sol amb Obi-Wan, no el pogué contenir i Darth Maul caigué mort.
Darth Maul és considerat com un duelista Sith, que és l'equivalent d'un Mestre d'Armes Jedi. Per això, Maul s'ha convertit en un dels Sith més poderosos de la història i fa ús de la seva tècnica per aconseguir més força, fermesa i agilitat.

## Referències

* ↑ «Darth Maul» (en anglès). starwars.com. [Consulta: 27 juliol 2019].
* ↑ Star Wars Rebels, episodi "Twin Suns"
# Dazzling Jazz

Dazzling Jazz fou una formació musical que debutà al febrer de 1932 durant les festes de carnaval amb motiu de la inauguració de la nova societat recreativa Casal Llevantí de Sant Feliu de Guíxols.

## Història

Els seus components en formació de concert eren, Joaquim Balmaña i Agustí Bañeras, violins; Santiago Irla, clarinet; Josep Isern, percussió; Rafael Figueras, flauta i Teresa Bosch, piano i com a conjunt de ballables i jazz era integrat per Balmaña, violí de trompa; Bañeras, violí i banjo; Irla i Figueras, saxòfon i Isern, jazz-band.
Entre els anys 1932 i 1933 varen actuar regularment al Casal Llevantí pels cap d'any, carnavals, festa major i al mateix temps també van ésser contractats per actuar a l'Hostal de la Gavina de S'Agaró, a Palamós, a Santa Coloma de Farners, Santa Cristina d'Aro i Llagostera amb motiu de la Pasqua Nadalenca.
A principis de 1934, s'hi van incorporar Joan Planas, al trombó i Josep Maria Vila al piano, que provenia de l'Orquestrina Guíxols i qui es va fer càrrec de la direcció de l'orquestra. A partir d'aquell any, la Dazzling Jazz va iniciar una sèrie de continuades i reeixides actuacions i va esdevenir una de les orquestres més sol·licitades de la comarca. A tall d'exemple, varen actuar amb gran èxit en els balls de preparació del carnaval a l'Ateneu Pi i Margall de La Bisbal, a les festes d'aniversari de la proclamació de la República a Llagostera, i el mes de maig va actuar de nou a La Bisbal d'Empordà interpretant una selecció de “El trobador” de Giuseppe Verdi, que va fer aixecar el públic amb grans aplaudiments
En els seus últims mesos d'existència, l'orquestra va veure incrementada la seva plantilla amb tres professors més, Lluís Grau, contrabaix; Joan Pujol, trompeta i Joan Planas, trombó. Amb aquesta formació, varen actuar amb gran èxit a les festes de carnaval del casino “El Guixolense”, així com a les fires de Pasqua celebrades a Girona.
Amb l'esclat de la Guerra Civil Espanyola al juliol de 1936, l'Orquestrina Dazzling Jazz va veure frustrada la seva continuïtat.

## Referències

* ↑ La Costa Brava, 23-01-1932, pàgina 3.
* ↑ La Costa Brava, 13-02-1932, pàg. Pàgina 4.
* 1 2 Bussot Liñón, Gerard. El fet musical a Sant Feliu de Guíxols (1865-1965 i Apèndix). Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols: Setmanari Ancora, 1992, p. 89.
* ↑ La Costa Brava, 16-01-1932, pàgina 7.
* ↑ L'Onada, 15-04-1932, pàgina 2.
* ↑ La Costa Brava, 23-12-1933, pàgina 2.
* ↑ La Costa Brava, 30-12-1933, pàgina 5.
* ↑ La Costa Brava, 10-02-1934, pàgina 3.
* ↑ La Costa Brava, 14-04-1934, pàgina 3.
* ↑ La Costa Brava, 19-05-1934, pàgina 4.
# Càlcul vectorial

El càlcul vectorial o anàlisi vectorial és el camp de les matemàtiques que es dedica a l'estudi de l'anàlisi real d'un vector en dues o més dimensions. Consisteix en un conjunt de fórmules i tècniques de resolució de problemes molt útils en els camps de l'enginyeria i la física.
Es consideren camps vectorials, associats a un vector en cada punt de l'espai, i camps escalars, associats a un escalar en cada punt de l'espai. Així per exemple, la temperatura d'una piscina és un camp escalar: a cada punt associem un valor escalar de temperatura. El flux de l'aigua a la mateixa piscina, en canvi, és un camp vectorial: a cada punt associem un vector velocitat.
Existeixen tres operacions importants en el càlcul vectorial:
* gradient: mesura la raó i la direcció de canvi en un camp escalar; el gradient d'un camp escalar és un camp vectorial.
* rotacional: mesura la tendència d'un camp vectorial a rotar en un punt; el rotacional d'un camp vectorial és un altre camp vectorial.
* divergència: mesura la tendència d'un camp vectorial a originar-se d'un cert punt o a originar-se d'aquest punt.
Una quarta operació, el Laplacià, és una combinació de la divergència i el gradient.
A més, també hi ha tres teoremes importants relacionats amb aquests operadors:
* Teorema del gradient
* Teorema de Stokes
* Teorema de la divergència
La majoria de resultats analítics són fàcilment compresos, de manera més general, fent servir la maquinària de la geometria diferencial, de la qual el càlcul vectorial n'és un subconjunt.

## Història

L'estudi dels vectors s'orgina amb la invenció dels quaternions de Hamilton, que juntament amb d'altres els van desenvolupar com a eina matemàtica per a l'exploració de l'espai físic. Però els resultats van ser desil·lusionants, perquè van veure que els quaternions eren massa complicats per entendre'ls ràpidament i aplicar-los fàcilment.
Els quaternions contenien una part escalar i una part vectorial i les dificultats sorgien quan aquestes dues parts es manipulaven simultàniament. Els científics es van adonar que molts problemes es podien solucionar considerant la part vectorial separadament i així va néixer l'anàlisi vectorial.
Això va ser principalment l'obra del físic estatunidenc Josiah Willard Gibbs (1839-1903) i del físic matemàtic anglès Oliver Heaviside (1850-1925).

## Referències

* ↑ Crowe, Michael J. «secció 5». A: A History of Vector Analysis: The Evolution of the Idea of a Vectorial System (en anglès). Courier Corporation, 1994. ISBN 978-0-486-67910-5.

## Vegeu també

* Camp solenoidal
* Camp vectorial irrotacional
* Operador nabla en coordenades cilíndriques i esfèriques
* Quaternió
# Samuel Corcós

Samuel Corcós (Mallorca, s. XV-XVI), va ser un cartògraf mallorquí, d'origen jueu, que forma part del grup de dibuixants i il·lustradors de cartes geogràfiques que s'ha conegut amb el nom d'escola de cartografia mallorquina, ja que treballaren en aquesta illa entre els segles XIV i XVII.
Es considera que Samuel Corcós va ser ensenyat com a mestre de mapamundis i brúixoles per Jafudà Cresques. En un document de 1390 Corcós consta com servent i aprenent de Jafudà Cresques, aleshores tenia 20 anys. Corcós diu que l'ofici que ha après al costat de Jafudà Cresques, mestre de cartes de navegar, és el de fer brúixoles i d'il·luminador.
Batiat el 1391 amb el nom de Macià de Viladesters. Es conserven dos mapamundis signats amb el seu nom. Un va ser dibuixat el 1413 i adquirit pel prior de la cartoixa de Jesús Natzarè de Valldemossa. Va ser traslladat a la cartoixa de Valldecrist de Sogorb. El 1857 es va vendre a la Biblioteca Nacional de París. L'altra carta, de 1420, es conserva a la Biblioteca Medicea-laurenziana de Florència. En el seu moment degué ensenyar l'ofici al seu germà Joan de Viladesters, que dibuixà un mapamundi datat el 1428 i conservat al Museu d'Istanbul.

## Vegeu també

* Història de la cartografia
* La cartografía mallorquina
* Cartografia portolana
* Llista cronològica de cartògrafs portolans mallorquins

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 3. Palma: Promomallorca, p. 183-186. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 18. Palma: Promomallorca, p. 147. ISBN 84-8661702-2.
# Cătălin Constantin Munteanu

Catalin Munteanu (Bucarest, 26 de gener de 1979) és un futbolista romanès, que juga de migcampista.
Debuta en la Divizia A del seu país de la mà de l'Steaua de Bucarest el 1996, tot destacant com una jove promesa de l'equip capitalí. Dos anys després, és fitxat per la UD Salamanca per 1.800.000 dólars.
Amb els castellans debuta en primera divisió espanyola la temporada 98/99, però el seu equip queda cuer i el migcampista només juga 27 partits. Amb el Salamanca a Segona Divisió, l'aportació de Munteanu creix i es converteix en una de les peces clau del seu equip, arribant als 10 gols en 32 partits de la temporada 00/01.
Eixes xifres fan que el fitxe l'Atlètic de Madrid, que el cedeix al RCD Espanyol. Amb els de Barcelona, el romanès torna a ser suplent. Posteriorment jugaria tres campanyes prou discretes, les dues primeres a l'Albacete Balompié i la tercera al Real Murcia, abans de retornar al seu país el 2005 per militar al Dinamo de Bucarest. El 2008 s'incorpora al FC Brasov.

## Selecció

Munteanu va ser 17 vegades internacional amb la selecció de futbol de Romania, tot marcant un gol.
# Sant Miquel del Mas

Sant Miquel del Mas és la capella del Mas Sant Miquel, del terme comunal de la vila de Salses, a la comarca del Rosselló (Catalunya Nord).
Està situada en el Mas Sant Miquel, a l'oest de la vila de Salses i al nord-est de Vespella i de la capella de la Mare de Déu de la Via.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Salses». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 254. Sant Miquel del Mas Sant Miquel». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.

## Referències

* ↑ El Mas Sant Miquel i la capella en els ortofotomapes de l'IGN
# Saint-Bonnet-de-Vieille-Vigne

Saint-Bonnet-de-Vieille-Vigne és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 193 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Joël Lamboeuf | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 281 | 295 | 209 | 192 | 217 | 198 | 193 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||