OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jordi August d'Erbach-Schönberg

Jordi August d'Erbach-Schönberg - Georg August zu Erbach-Schönberg (alemany) - (Waldenburg, Alemanya, 17 de juny de 1691 - Bad König, 29 de març de 1758) fou un noble alemany, fill del comte Jordi Albert II d'Erbach-Fürstenau (1648-1717) i d'Anna Dorotea de Hohenlohe-Waldenburg (1656-1724). El 15 de desembre de 1719 es va casar a Gedern amb Ferrandina Enriqueta de Stolberg-Gedern (1699-1750), filla del comte Lluís Cristià de Stolberg-Gedern (1652-1710) i de la princesa Cristina de Mecklenburg-Gustrow (1663-1749). El matrimoni va tenir dotze fills:
* Cristina (1721-1769), casada amb el comte Enric XII de Reuss-Schleiz (1716-1784).
* Jordi Lluís II (1723-1777), casat amb la princesa Frederica de Holstein-Sonderburg-Plön.
* Francesc Carles (1724-1788), casat amb la comtessa Augusta Carolina d'Isenburg.
* Cristià Adolf, nascut i mort el 1725.
* Carolina Ernestina (1727-1796), casada amb Enric XXIV de Reuss-Ebersdorf (1724-1779).
* Cristià (1728-1799)
* Augusta Frederica (1730-1801), casada amb el comte Cristià de Giech-Wolfstein.
* Jordi August (1731-1799)
* Carles (1732-1816), casat amb Maria Josefina Victòria Zadubska (1757-1787).
* Frederic (1733-1733)
* Lluïsa Elionor (1735-1816), casada amb el comte Leopold Casimir de Rechteren.
* Casimir (1736-1760)
* Gustau Ernest (1739-1812), casat amb la princesa Enriqueta de Stolberg-Stolberg (1753-1816).

## Referències

* ↑ Nedopil, Leopold. Deutsche Adelsproben (en alemany), 1868, p. 223.

## Enllaços externs

* Jordi August d'Erbach-Schönberg
* http://awt.ancestrylibrary.com
# Guerres de Kandy

«Guerres de Kandy» té aquests significats:
* Primera Guerra de Kandy 1803-1805
* Segona Guerra de Kandy 1815
* Tercera Guerra de Kandy nom que també rep la rebel·lió de Uva (o Uwa) 1817-1818
# Comajuncosa

Comajuncosa és una masia del municipi d'Olius inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran masia de planta rectangular i teulada de doble vessant. Orientada nord-sud. La façana principal, es troba a la cara sud, molt reformada al segle xviii i posteriorment, amb porta rectangular, gran balconada i una finestra d'arc de mig punt a la part superior, les llindes són de totxos. Planta baixa, pis i golfes; la planta baixa amb sòl de pedra i sostre de bigues. Queden restes de l'antiga construcció (mur est i nord). L'era de batre de davant de la casa, està empedrada, amb lloses irregulars i sense tallar.
Construcció: parament de carreus irregulars, excepte a les cantonades que són escairats i de pedra picada. La façana principal ha estat arrebossada.

## Història

Comajuncosa, surt ja en la documentació del segle xii (1112). Guillem de Comajuncosa comprà una feixa de Marcús el 1250 i el 1380, Pere de Comajuncosa arrendà el mas de La Font, que estava erm i no rendia res, al prior de Santa Maria de Solsona, per 50 ss. de cens anyal; 25 per Santa Maria d'agost i els altres per Sant Martí. També li posa per condició que no tingués altre senyor que el prior.

## Referències

* 1 2 3 «Comajuncosa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].

## Enllaços externs

* Comajuncosa, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Dani Lins

Danielle Rodrigues Lins (5 de gener de 1985, Recife) és una jugadora de voleibol femení de Brasil en la posició d'armadora. Va representar al seu país al Grand Prix de Voleibol de 2009 a Tòquio (Japó), on va guanyar la medalla d'or. També va guanyar l'or als Jocs Olímpics de Londres 2012.

## Trajectòria

Va néixer a Recife, i va defensar els colors del Finasa/Osasco des de 2003 a 2005. Després va marxar al Pinheiros/Blue Life durant la següent temporada i el 2006 es va unir al Unilever.

### Equip nacional

Va ajudar el seu equip a aconseguir el quart lloc als Jocs Panamericans de 2003 i la Copa Panamericana de Voleibol Femení d'aquest mateix any. L'entrenador nacional, Zé Roberto la va escollir l'1 d'agost de 2009 per reemplaçar a Fofão com a capitana de l'equip. Va guanyar el Grand Prix de Voleibol el 2009.
Va formar part també de l'equip que van guanyar els Jocs Panamericans de 2011 celebrats a Guadalajara, Mèxic. També va ser nomenada com a millor jugadora en la seva posició. El 2012 va guanyar la medalla d'or als Jocs Olímpics de Londres 2012.

## Palmarès
### Clubs

* Lliga brasilera de voleibol: 2005, 2007, 2008, 2009 i 2011.

### Selecció nacional

* Jocs Olímpics: 2012.
* Grand Prix de Voleibol: 2009.
* Campionat Mundial de Voleibol Femení Sub-20: 2003.
* Campionat Sud-americà de voleibol femení: 2009 i 2011.
* Copa Panamericana de Voleibol Femení: 2009 i 2011.

### Individual

* Millor Armadora del Campionat Sud-americà de Voleibol Femení de 2009.
* Millor Armadora del Grand Prix de Voleibol de 2011.
* Millor Armadora dels Jocs Panamericans de 2011

## Referències

* ↑ «Dani Lins» (en portuguès). Rexona-Ades. [Consulta: 23 maig 2013].
* ↑ «Dani Lins». Federació Internacional de Voleibol. [Consulta: 23 maig 2013].
* ↑ «Danielle Rodrigues Lins (Dani Lins)» (en portuguès). Central Esportiva, 29-05-2008. Arxivat de l'original el 2011-07-06. [Consulta: 23 maig 2013].
* ↑ «Dani Lins olia missão de substituir Fofão: 'Acho essa ideia ótima'» (en portuguès). O Globo, 24-08-2009. [Consulta: 23 maig 2013].
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«[{{{url}}} No limite, Brasil ganha o 8° Grand Prix]». Folha de S. Paulo, 24-08-2009.
* ↑ «Brazil wins fourth Pa Am Games gold medal». FIVB, 20-10-2011. [Consulta: 23 maig 2013].

## Enllaços externs

* Perfil en la FIVB
* Pàgina oficial del club
* Pàgina oficial
# Gbesis

Els gbesis són els membres d'un grup ètnic que tenen el territori al sud-oest de Benín, al departament Atlantique que parlen la llengua gbe, gbesi. Formen part del cluster dels pobles guineans, el seu codi ètnic és NAB i el seu ID és 18818.

## Població i geografia

Segons l'ethnologue, el 2002 hi havia 65.000 gbesis i segons el joshuaproject n'hi ha 103.000.
Els gbesis viuen als municipis de Kpomassè, Allada i Tori-Bossito, al departament Atlantique, al sud de Benín. El seu territori té dues zones: un que comparteixen amb els ayizos i en el que són veïns dels saxwes i dels xweles; i l'altre, al sud del primer, en el que comparteix territori amb els fons, els ayizs i els xweles.

## Llengua

Els gbesis parlen la llengua gbe, gbesi.

## Religió

La majoria dels gbesis creuen en religions africanes tradicionals (55%) i el 45% restants són cristians. Dels cristians, la meitat són catòlics, el 30% són protestants, el 18% pertanyen a esglésies cristianes independents i el 2% es consideren d'altres esglésies cristianes. Segons el joshuaproject, només l'1% dels gbesis cristians són del moviment evangèlic.

## Referències

* 1 2 3 4 «Gbe, Gbesi, Language of Benin». ethnologue. [Consulta: 10 febrer 2015].
* 1 2 «Language: Gbe, Gbesi». joshuaproject. [Consulta: 10 febrer 2015].
* ↑ «Ethnicity. Gbe, Gbesi in Benin». Joshuaproject. [Consulta: 10 febrer 2015].
* ↑ «Mapa lingüístic de Benín. La llengua gbe, gbesi és el número 45». ethnologue. [Consulta: 10 maig 2015].
* ↑ «Religion. Gbe, Gbesi in Benin» (en anglès). joshuaproject. [Consulta: 10 febrer 2015].
# Stillwater (Pennsilvània)

Stillwater és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 194 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stillwater tenia 194 habitants, 85 habitatges, i 56 famílies. La densitat de població era de 24,4 habitants/km².
Dels 85 habitatges en un 23,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60% hi vivien parelles casades, en un 3,5% dones solteres, i en un 34,1% no eren unitats familiars. En el 27,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,5% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 29,4% de 45 a 60 i un 17,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.250$ i la renda mediana per família de 48.750$. Els homes tenien una renda mediana de 34.583$ mentre que les dones 25.893$. La renda per capita de la població era de 19.879$. Cap de les famílies i el 3,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stillwater». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stillwater». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sipahi

Sipahi del persa sipah (exèrcit) fou una paraula emprada a diversos lloc que va acabar designat als soldats. D'aquesta paraula deriven:
* L'angles sepoy
* El català sipai
* El francès cipaye
* El castellà cipayo
* El basc zipaio (en aquest cas s'utilitza a més, modernament, principalment pels independentistes bascos per anomenar als que ells anomenen com a policies bascos al servei d'Espanya i que obeeixen ordes o consignes nacionalistes castellanes o unionistes, és a dir a l'Ertzaintza).
A l'Imperi Otomà van donar lloc als sipahis, a l'Àfrica del Nord als spahi (espahies) i a l'Índia als sipais.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, IX, 681 a 683
# Dorotea Krag

Dorotea Krag (en danès Dorothea Krag) va néixer a Juellund (Dinamarca) el 27 de setembre de 1675 i va morir a Gisselfeld el 10 d'octubre de 1754. Era filla del coronel Mogens Krag (1625-1676) i d'Hedwig de Kuhla.

## Matrimoni i fills

El 1694 es va casar amb el Baró Jens Juel, però envuidà el 1700. El 27 de maig de 1701 es va casar a Gisselfeld amb Cristià de Gyldenlove-Samsoe (1674-1703), fill il·legítim del rei Cristià V de Dinamarca (1646-1699) i Sofia Amàlia Moth (1654-1719). El matrimoni va tenir dos fills:
* Cristià de Danneskiold-Samsoe (1702-1728), casat amb la comtessa Conradina Cristina de Friis (1699-1723).
* Frederic de Danneskiold-Samsoe (1703-1770)
El 1715 es va casar per tercera vegada amb Hans Adolf Ahlefeld.

## Enllaços externs

* Ancestrylibrary
# Districte d'Entremont

El districte d'Entremont és un districte del cantó de Valais, a Suïssa, a la part francòfona del cantó. Està compost per sis municipis, ocupa una extensió de 633,2 km² i té 13276 habitants (cens de 2006). El cap del districte és la ciutat de Sembrancher.

## Municipis

* 1934 - Bagnes
* 1946 - Bourg-Saint-Pierre
* 1945 - Liddes
* 1937 - Orsières
* 1933 - Sembrancher
* 1941 - Vollèges
# Districte de Skardu

El districte de Skardu (en urdú: ضلع سکردو) és un dels 14 districtes del territori administrat pel Pakistan, a Gilgit-Baltistan. El districte de Skardu limita a l'est amb el districte de Ghanche, al sud amb el districte de Kharmang, a l'oest amb el districte d'Astore i al nord-oest amb el districte de Rondu. La seu del districte és la ciutat de Skardu, que també és la seu de la divisió.

## Geografia

El cim més alt del districte de Skardu és el K2 (8.611 msnm), que és el cim més alt del Pakistan i el segon cim més alt del món. El Baltoro Muztagh, una serralada secundària del Karakoram, que inclou el K2 (8.611 m), el Broad Peak (8.047 m), el Gasherbrum (8.000+ m) i el Masherbrum (7.821 m), es troben en aquest districte. Askole és l'últim assentament del districte per a tots els viatges a Concòrdia (la confluència de la glacera Baltoro i la glacera de Godwin-Austen).
L'altiplà Deosai, segon altiplà més alt del món, després de l'altiplà del Tibet forma part del Parc Nacional de Deosai i és compartit amb el districte d'Astore.
Les principals poblacions del districte de Skardu són: Hussainabad Skardu, Mehdiabad, Parkutta, Rondu Valley, Satpara, Sermik i Skardu.

## Referències

* ↑ Hussain, Zakir. «Geo-Strategic Significance of Gilgit Baltistan: Political, Economic and Security Interests of Pakistan, India and China (1947-2013)». University of the Punjab, Lahore, 2018.
* ↑ Öztürk, Münir; Hakeem, Khalid Rehman; Faridah-Hanum, I. [et al.].. Climate Change Impacts on High-Altitude Ecosystems (en anglès). Springer, 2015-05-05, p. 456. ISBN 9783319128597.
# Districte de Sissach

El districte de Sissach és un dels cinc districtes del cantó suís de Basilea-Camp. Té una població de 32757 habitants (cens de 2007) i una superfície de 138.29 km². Està compost per 29 municipis i el cap del districte és Sissach.

## Municipis

| Municipi | Habitants (2004) | Superfície en km² |
| Anwil | 524 | 3.96 |
| Böckten | 745 | 2.28 |
| Buckten | 660 | 1.99 |
| Buus | 988 | 8.85 |
| Diepflingen | 528 | 1.44 |
| Gelterkinden | 5581 | 9.79 |
| Häfelfingen | 272 | 3.96 |
| Hemmiken | 284 | 3.39 |
| Itingen | 1723 | 3.14 |
| Känerkinden | 508 | 1.48 |
| Kilchberg | 107 | 1.59 |
| Läufelfingen | 1270 | 8.15 |
| Maisprach | 918 | 5.06 |
| Nusshof | 197 | 1.72 |
| Oltingen | 406 | 7.18 |
| Ormalingen | 1828 | 4.23 |
| Rickenbach | 573 | 2.90 |
| Rothenfluh | 708 | 10.93 |
| Rümlingen | 346 | 2.28 |
| Rünenberg | 759 | 4.98 |
| Sissach | 5629 | 8.87 |
| Tecknau | 860 | 2.35 |
| Tenniken | 911 | 4.67 |
| Thürnen | 1238 | 2.25 |
| Wenslingen | 662 | 5.91 |
| Wintersingen | 619 | 6.95 |
| Wittinsburg | 417 | 3.21 |
| Zeglingen | 471 | 7.91 |
| Zunzgen | 2516 | 6.87 |

## Vegeu també

* Districtes del Cantó de Basilea-Camp
# Domènec de Silos

Domènec de Silos o Domingo de Silos (Cañas, La Rioja, 1000 — Monestir de Silos, Burgos, 20 de desembre de 1073) va ser un monjo benedictí castellà, abat del monestir de Santo Domingo de Silos. És venerat com a sant per l'Església catòlica.

## Hagiografia

Nascut a Cañas (modernament La Rioja), en una família de pagesos, va treballar com a pastor abans de fer-se monjo benedictí al monestir de San Millán de la Cogolla. Hi va ser mestre de novicis i prior, fins que va ser-ne expulsat, amb els altres monjos, pel rei Garcia IV Sanxes III de Navarra, que volia apropiar-se de les terres del cenobi.
Sota la protecció de Ferran I de Castella, va refugiar-se al monestir de San Sebastián de Silos. A Silos, va reconstruir el monestir, tant físicament com espiritual, i el convertí en un centre cultural i artístic de primer ordre, amb un bon scriptorium.
Va aconseguir diners dels nobles per al monestir, i per a alliberar cristians presoners dels musulmans. Va morir de causes naturals el 1073.

## Veneració

Les relíquies de Domènec van ser traslladades al monestir de Silos el 5 de gener de 1076. Ja es troben esglésies dedicades a ell en 1085, la qual cosa testimonia una veneració d'aviat. Era especialment invocat per als parts: fins al 1931, el seu bàcul d'abat es feia servir per a beneir les reines espanyoles embarassades i protegir-les durant el part.
Es deia que la mare de Sant Domènec de Guzmán havia pregat davant la tomba de Domènec de Silos, quedant llavors prenyada: per això posà el nom de Domènec al seu fill.
Gonzalo de Berceo va escriure la vida del sant en vers, al poema Vida de Santo Domingo de Silos.
* Sepulcre del sant al claustre de Silos
* Sepulcre del sant
* Claustre de Santo Domingo de Silos

## Enllaços externs

* Dominic of Silos Arxivat 2010-07-18 a Wayback Machine.
# Doffing

Doffing és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 4.256 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Doffing tenia 4.256 habitants, 915 habitatges, i 871 famílies. La densitat de població era de 379,5 habitants per km².
Dels 915 habitatges en un 75,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 79,9% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 4,8% no eren unitats familiars. En el 4,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,74.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 45,7% tenia menys de 18 anys, un 10,7% entre 18 i 24, un 30,4% entre 25 i 44, un 10,9% de 45 a 60 i un 2,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 20 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.192 $ i la renda mediana per família de 19.353 $. Els homes tenien una renda mediana de 15.017 $ mentre que les dones 12.784 $. La renda per capita de la població era de 4.923 $. Aproximadament el 43% de les famílies i el 42,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Doffing». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Doffing». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Districte de Strasbourg-Campagne

El Districte de Strasbourg-Campagne (alsacià Stroosburi-Lànd) és un antic districte del departament francès del Baix Rin, a la regió del Gran Est. Comptava amb 8 cantons i 104 municipis. El cap del districte era la prefectura d'Estrasburg.

## Cantons

cantó de Bischheim - cantó de Brumath - cantó de Geispolsheim - cantó de Hochfelden - cantó d'Illkirch-Graffenstaden - cantó de Mundolsheim - cantó de Schiltigheim - cantó de Truchtersheim

## Vegeu també

* Cantons del Baix Rin
# Divisió de Maxwell

La divisió de Maxwell és un espai d'uns 200 km de llarg situat a l'interior de l'anell C del planeta Saturn que comença a 87.500 km del centre de Saturn i finalitza als 87.770 km. A les imatges que ha proporcionat la sonda Cassini s'ha descobert a l'interior d'aquesta divisió un anell estret, difús i més brillant.

## Vegeu també

* Anells de Saturn
* Saturn (planeta)

## Enllaços externs

* (anglès) Fotografies de la sonda Cassini a la pàgina de l'Agència Espacial Europea
* (anglès) Saturnian Rings Fact Sheet (NASA)
* (anglès) Saturn's Ring System' (Planetary Rings Node)
# Josef Vogl

Josef Vogl (Aicha vorm Wald, 18 d'agost de 1876 - Passau, 31 d'agost de 1934) fou un cantant alemany.
Va fer els seus primers estudis en l'Escola de Passau i en la Normal de Straubing. Després va ser mestre a Thurmannsbang, Aicha, Reuth i en la Osterhofnstift; després estudià en la Acadèmia de Cant de Múnic, i el 1901, per indicació del director de l'orquestra Mahler, passà a Viena, on estudia amb el professor Ress. De 1904 a 1907 Cantà en els teatres municipals de Brema, Hannover i Hamburg; el 1912 fins al 1914 cantà representant papers d'heroi i el 1914 passà a Londres, representant Parsifal al teatre del Covent Garden; el mateix any cantava a Wroclaw i el 1915 a Leipzig.
S'especialitzà en els rols de Tristan, Siegfried, Tannhäuser, Otello, Radamés, Bajazzo, i sobretot en Joseph de l'òpera de Étienne Nicolas Méhul Joseph et ses frères., el Max de Der Freischütz, o l'Erik de Der fliegende Holländer. Va publicar Erinnerungen aus m. Lehreziehung.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 69, pàg. 893. (ISBN-84-239-4569-3)
# Cogny (Cher)

Cogny és un municipi francès, situat al departament de Cher i a la regió de Centre – Vall del Loira. L'any 2007 tenia 37 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Cogny era de 37 persones. Hi havia 16 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 29 habitatges, 16 eren l'habitatge principal de la família, 9 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 29 habitatges eren cases. Dels 16 habitatges principals, 11 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 1 en tenia tres, 5 en tenien quatre i 8 en tenien cinc o més. 11 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 6 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Cogny el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 28 persones, 22 eren actives i 6 eren inactives. De les 22 persones actives 20 estaven ocupades (13 homes i 7 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 6 persones inactives 3 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària i 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Cogny hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 591 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Cogny a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Cogny a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Cogo

Cogo (també coneguda com a Kogo o Koszho, en època colonial Puerto Iradier) és un municipi de Guinea Equatorial, de la província Litoral a la Regió Continental. En 1994 tenia 23.121 habitants.
Es troba a l'est d'Acalayong, sobre l'estuari del riu Muni. Punt de partida per a les excursions a les illes d'Elobey i l'illa de Corisco, és coneguda per les seves ruïnes de l'arquitectura colonial, en l'època que es deia Puerto Iradier, en honor de l'explorador Manuel Iradier y Bulfy.

## Història

Cogo és també coneguda per ser històricament, en el període precolonial, feu del regne liderat pels Bonkoro. L'equip de futbol del districte de Cogo és el C.F. Real Boncoro, recentment relegat a segona divisió.

## Persones il·lustres

* Wenceslao Mansogo Alo, metge i polític
* Rafael Maria Nse Abuy, primer bisbe equatoguineà
* Genoveva Añonma, capitana de la selecció Femenina de Futbol de Guinea Equatorial.

## Agermanaments

* Vitòria

## Bibliografia

* Klotchkoff, Jean-Claude. «Kogo». A: La Guinée équatoriale aujourd'hui. París: Éd. du Jaguar, 2009, p. 165. ISBN 978-2-86950-440-0.
* Liniger-Goumaz, Max. «Kogo». A: La Guinée équatoriale : un pays méconnu. París: L'Harmattan, 1980, p. 194-195. ISBN 2-85802-132-5.
Viccionari